Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

У березні 2014 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість по кредитному договору, а також судові витрати пов'язані із розглядом справи судом. При цьому посилається на те, що 05.03.2006 р. між позивачем і відповідачем укладено кредитний договір № DNH4KP80010847, за яким останньому надано кредит у сумі 2380,30 грн. зі сплатою 28,08 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив, таким чином загальна заборгованість станом на 18.10.2013 р. становить 26527,56 грн., яку у добровільному порядку [PERSON] погасити відмовляється. Сторони у судове засідання 18.06.2014 р. не з'явились. Уповноважений представник позивача подав клопотання про розгляд справи у відсутність представника банку, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечував. /а.с. 20-21/ Відповідач про час та місце розгляду справи завчасно повідомлявся судом у відповідності до вимог, передбачених ст.ст. 74-76 ЦПК України. При цьому, заперечень на позов до суду не надходило, щодо поважності причин відсутності суд не повідомлено. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та уповноваженого представника позивача, що відповідає положенням, які передбачені ч. 2 ст. 158, ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України. Відповідно із ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку із неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані ПАТ КБ «ПриватБанк» письмові докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 05.03.2006 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № DNH4KP80010847, у відповідності до якого відповідачу було надано кредит у сумі 2380,30 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 25,08 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку із порушенням відповідачем обумовленого сторонами графіку погашення кредиту та сплати відсотків станом на 18.10.2013 р. утворилася заборгованість у сумі 26527 грн. 56 коп., з яких: заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 7263,24 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 17524,91 грн., штраф у відповідності до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. - фіксована частина; 1239,41 грн. - процентна складова. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно до норм ст.ст. 525-526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 610 цього ж Кодексу встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У відповідності до ч. 1 ст. 530 цього ж Кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За таких обставин, задоволенню повністю підлягають пред'явлені позовні вимоги у частині стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом у сумі 7263,24 грн. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Правовими наслідками порушення зобов'язання є сплата неустойки - п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України. У відповідності до ст. 550 ЦК України право на неустойку, якою згідно із ст. 549 цього Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки нарахований позивачем розмір пені значно перевищує основну заборгованість відповідача за кредитом, суд вважає за необхідне зменшити пеню до 7263,24 грн. Разом з тим, штраф за несвоєчасне виконання зобов'язань згідно Умов та Правил надання банківських послуг у сумі 1739,41 грн. підлягає стягненню у повному обсязі. У відповідності до норм, передбачених ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial