Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

У березні 2019 року гаражно-будівельний кооператив «Ізотоп» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за внесками на утримання та експлуатацію гаражів. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що в 1989 році у м.Нетішин було створено Гаражний кооператив «Ізотоп», який у 2011 році перейменований в Гаражно-будівельний кооператив «Ізотоп». Відповідач [PERSON] є членом ГБК «Ізотоп» і користується індивідуальними гаражами [NUMBER] розміром 28 кв.м та [NUMBER] розміром 30 кв.м. За період з 1991 по 2017 рік, [PERSON] не сплачує членські внески у зв`язку з чим, має заборгованість в розмірі 41979 гривень, яка складається з наступного: за гараж [NUMBER] становить 6134 грн.; за гараж [NUMBER] становить 7355 грн.; за спожиту електроенергію під час користування гаражем [NUMBER] в сумі 26490 грн.; фінансова санкція за самовільне підключення до електромережі гаражу [NUMBER] в сумі 2000 грн. На підставі наведеного, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ГБК «Ізотоп» заборгованість в розмірі 41979 гривень та судові витрати. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28.03.2019 року позовну заяву гаражно-будівельного кооперативу «Ізотоп» було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 16.05.2019 року до суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] на позовну заяву, в якому він заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача. В обґрунтування заперечень вказує, що позивач надав копію статуту ГБК «Ізотоп», затверджену протоколом №1-17зпп/1 лише 02 квітня 2017 року, в той час, коли позовні вимоги стосуються періоду починаючи з 1991 року. Позивач ніяким чином не зазначає із яких саме правовідносин виник обов`язок у відповідача сплачувати членські внески до прийняття Статуту ГБК «Ізотоп», тобто до 2017 року. Згідно свідоцтва про право власності від 10.12.2012 року, власником гаражу [NUMBER] значиться - [PERSON] . Тоді як, у позові зазначається, що [PERSON] володіє двома гаражами [NUMBER] та [NUMBER], на підтвердження чого надано копії облікових карток. При цьому, у шапці облікової картки на гаражне приміщення [NUMBER] ( наскрізний №906) значиться ім`я власника - [PERSON] . Вказані обставини виключають наявність будь-яких правовідносин стосовно гаражного приміщення [NUMBER] між сторонами, а відтак і виникнення будь-яких зобов`язань у відповідача щодо вказаного гаража. Представник відповідача [PERSON] зазначає, що згідно наданої позивачем довідки №10 від 25.03.2019 року, загальна сума нарахувань за гараж [NUMBER] складає 9355,00 грн., а саме 7355,00 грн. заборгованість зі сплати річних внесків за період з 1993 по 2015 роки, та 2000,00 грн. штраф за самовільне підключення електроенергії. Зазаначає, що заборгованості за спожиту електроенергію не існує. Щодо сплати річних внесків, то так як [PERSON] з 1990 року до березня 2018 року був головою кооперативу, то він відповідно до положень п. 5.3.9 статуту мав пільги щодо сплати таких. Разом з тим, за останні три роки ним здійснено сплату членських внесків. Крім того, представника відповідача [PERSON] посилається на те, відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. При цьому, ст.257 ЦКУ передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 4 статті 267 передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З огляду на викладене, представник відповідача [PERSON], враховуючи, що позов у даній справі подано 27.03.2019 року, таким чином строки позовної давності щодо вимог за 1991-2015 роки - сплив, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] , [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов в повному обсязі. Надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Також, вказали, що протоколом № 1-17зпп/1 загальних зборів уповноважних представників ГБК «Ізотоп» від 02 квітня 2017 року вирішено встановити з 02 квітня 2017 року річний членський внесок на утримання та експлуатацію гаражів першого потоку в розмірі 10,66 грн/м.кв. Згідно протоколу №9-17п правління ГБК «Ізотоп» від 26 квітня 2017 року вирішено заборгованість зі сплати внесків за минулі роки нараховувати по розміру внесків діючого року. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заперечили щодо позовних вимог та просили суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі та застосувати строк позовної давності. Крім того [PERSON] вказав, що після безпідставного відключення його гаража [NUMBER] від електромережі, він надав докази відсутності заборгованості і електрик здійснив підключення гаражу. Він самовільно нічого не підключав. Тому застосуання до нього штрафних санкцій вважає безпідставним. Крім того його ніхто не повідомляв про відключення, що є порушенням статуту кооперативу. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно із ст.ст. 79-80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У зв`язку з наведеним правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються, окрім загальних норм права, також положеннями Статуту Гаражно-будівельного кооперативу «Ізотоп». Згідно Статуту ГБК «Ізотоп» є юридичною особою, утвореною особами, які добровільно об`єдналися на підставі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самостійності, самоврядування і самофінансування. Кооператив є недержавною неприбутковою організацією і має статус юридичної особи. Для контролю за фінансово-господарською діяльністю Кооперативу обирається Ревізійна комісія. Ревізійна комісія є органом, що контролює роботу Голови правління, Правління і підзвітна Загальним зборам членам правління. Загальні збори правління є вищим органом управління кооперативом. Статутом визначено, що джерелами формування майна кооперативу є: вступні членські та цільові внески його членів, майно, добровільно передане кооперативу його членами. Бюджет кооперативу складається з вступних, цільових і поточних внесків членів кооперативу. Відповідно до розділу 9 цього Статуту член ГБК зобов`язаний: додержуватися Статуту кооперативу; виконувати свої зобов`язання перед кооперативом; сплачувати визначенні Статутом кооперативу внески; своєчасно оплачувати цільові і річні членські внески відповідно до п. 3.9 Статуту. При несвоєчасній оплаті членських внесків правління має право стягнути заборгованість по внесках у судовому порядку. При вининкненні заборгованості по сплаті річних членських внесків, затверджених Зборами, рахунків за спожиту енергію (в тому числі витрат в мережах кооперативу та «холостого ходу» трансформатора і лічильника в гаражі), за несвоєчасну звірку показів, лічильника електричної енергії боржник втрачає право користування електоренергією, його гараж повинен бути відключений від електромережі кооперативу за рішенням Правління після повідомлення боржника у будь-який спосіб, що забезпечує фіксацію такого повідомлення. Боржнику дається 14 днів з дати повідомлення для усунення заборгованості або звірки. Відключення виконує електрик кооперативу у присутності голови правління кооперативу, 2-х членів правління та уповноваженого представника даного боржника. Підключення гаража здійснюється після погашення заборгованості та оплати повторного підключення в розмірі 1/2 річного членського внеску. Як вбачається з протоколу № 1-17 зпп/1 від 02 квітня 2017 року загальних зборів уповноважних представників ГБК «Ізотоп» від 02 квітня 2017 року прийнято рішення встановити з 02 квітня 2017 року річний членський внесок на утримання та експлуатацію гаражів першого потоку в розмірі 10,66 грн/м.кв. Відповідно до даних копії облікової картки, гаражне приміщення [NUMBER] розташоване у гаражно-будівельному кооперативі «Ізотоп» м.Нетішин належить [PERSON] Користуючись гаражем [NUMBER] та фактично являючись членом гаражно-будівельного кооперативу, з 1992 року [PERSON] не сплачував обов`язкові членські річні внески, витрати на утримання і експлуатацію гаража, внески на утримання та експлуатацію ГБК у відповідності до розрахунку, затвердженого загальними зборами; обов`язкові платежі на державні податки та утримання управлінського апарату відповідно до розрахунку затвердженого загальними зборами, через що в 2019 році йому нарахована заборгованість в сумі 7355,00 грн., за період з 1993 по 2015 роки включно. Суд критично ставиться до посилання позивача, що гаражне приміщення [NUMBER] ([NUMBER]) належить відповідачу. Оскільки, з копії облікової картки вбачається, що гаражне приміщення [NUMBER] ([NUMBER]) в графі «прізвище ім`я по батькові» значиться ім`я його власника, зокрема: [PERSON] . Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.12.2012 року, гараж [NUMBER] у гаражному кооперативі « Ізотоп » м .Нетішин Хмельницької області , загальною площею 69,5 кв.м. належить на праві приватної власності [PERSON] . Крім того, з довідки №10 від 25.03.2019 року виданої головою правління ГБК «Ізотоп» вбачається, що за період 2016 по 2018 роки зобов`язання Губанова О .В. щодо оплати річних внесків та електроенергії за гараж [NUMBER] виконані в повному обсязі. Дані обставини підтверджуються копіями квитанції №1306 від 20.12.2017 року, №378 від 03.05.2018 року, №477 від 07.06.2018 року. Вказані суми та дати квитанцій співпадають із записами у картці обліку [NUMBER]. Крім того згідно поданого позивачем розрахунку, заборгованості [PERSON] за гараж [NUMBER] за період 2016 по 2018 роки немає. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, згідно ч.4 ст.267 ЦК України. Таким чином, звернувшись до суду 27.03.2019 року, позивач мав право на стягнення заборгованості за внесками на утримання та експлуатацію гаража за період з 27.03.2016 року. В той час як позивач предявляє вимогу щодо стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання та експлуатацію гаража [NUMBER] за період 1993 по 2015 роки, тобто поза межами строку позовної давності. Таким чином, надавши оцінку кожному аргументу, наведеному представниками позивача в позовній заяві, відповідачем та його представником у відзиві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк позовної давності, а відповідач та його представник в судовому засіданні заявили про застосування наслідків спливу позовної давності, тому в задоволенні позову слід відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Щодо стягнення 2000,00 грн. штрафних санкцій за самовільне підключення до електромережі, то в задовленні даних позовних вимог також слід відмовити. Так, позивачем не надано доказів існування заборгованості зі сплати за електроенергію, та належного повідомлення відповідача про існуваня такої заборгованості. Відсутність заборгованості зі сплати за електроенергію в судовому засідані підтвердив позивач. Враховуючи вищевикладене, що відключення гаражу [NUMBER] від електромережі було безпідставним, то відновлення електропостачання електриком не може вважатися самовільним. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed