Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

У вересні 2015 року позивач [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що 26 лютого 2014 року між [PERSON] і ТОВ СК «Альфа-Гарант» був укладений Поліс обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6862886. Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 серпня 2014 року [PERSON] В,В. було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв»язку з тим, що він 07 червня 2014 року приблизно о 14 год. 35 хв., керуючи автомобілем «Мерседес», д.н.з. [NUMBER], здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], яким керував [PERSON]. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант» за полісом № АС/6862886, [PERSON], власник пошкодженого автомобіля [NUMBER], звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» для відшкодування витрат на відновлення пошкодженого автомобіля внаслідок ДТП, та надав усі необхідні документи, передбачені Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для здійснення страхового відшкодування. 12 січня 2015 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» було сплачено страхове відшкодування у розмірі 8 001 грн. 79 коп., про що свідчить платіжне доручення № 8560 від 12 січня 2015 року. Згідно вимог п. п. Г) п. п. 38.1.1. ст. 38 вказаного Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2. пункту 33.1. статті 33 цього Закону. Зокрема, у п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що учасники ДТП зобов»язані невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності ( у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,-МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов»язок, він має підтвердити це документально. Проте, [PERSON] взагалі не повідомив ТДВ СК «Альфа-Гарант» про настання дорожньо-транспортної пригоди. ТДВ СК «Альфа-Гарант» з метою досудового врегулювання спору було направлено [PERSON] регресну вимогу № 03/2129 від 12 червня 2015 року, однак станом на 14 вересня 2015 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» не отримало жодної відповіді. Таким чином, відповідно до п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ТДВ СК «Альфа-Гарант» має право стягнути в порядку регресу з [PERSON] суму сплаченого страхового відшкодування-8 001 грн. 79 коп.. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» матеріальну шкоду в розмірі 8 001 грн. 79 коп. та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1218 грн.. У судове засідання представник позивача [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи позивач повідомлявся належним чином, суду подана заява представником позивача, у якій він позов підтримав і просив розглянути справу у відсутності представника позивача. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав і заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 червня 2014 року о 14 год. 35 хв. на автодорозі Біла Церква-Кременець в с. Медведівка, Козятинського району, Вінницької області, водій [PERSON], керуючи автомобілем марки Мерседес-Бенц, 109Д, державний номер [NUMBER], здійснюючи маневр розвороту, не надав переваги в русі автомобілю марки «Део Ланос», державний номер [NUMBER], який рухався в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п. п. 10.1; 10.4 ПДР України і вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 серпня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян-425 грн. в дохід держави. Згідно Звіту № 7975, складеного 30 червня 2014 року оцінювачем ТОВ «Експертум-АВЕ», матеріальний збиток, завданий власнику ТЗ [PERSON], д.н. [NUMBER], внаслідок його пошкодження складає 10 202 грн. 15 коп. з урахуванням ПДВ. Так як цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно Полісу № АС/6862886 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, [PERSON], як власник пошкодженого автомобіля [NUMBER], звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» для відшкодування витрат на відновлення пошкодженого автомобіля внаслідок ДТП, та надав документи, передбачені Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для здійснення страхового відшкодування. 12 січня 2015 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» було сплачено страхове відшкодування у розмірі 8 001 грн. 79 коп., що підтверджується копією платіжного доручення № 8560 від 12 січня 2015 року. Як зазначав у позові позивач ТОВ Страхова компанія «Альфа-Гарант», [PERSON] не повідомив ТОВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» про настання дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, вимогами п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що учасники ДТП зобов»язані невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,-МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов»язок, він має підтвердити це документально. Як вказував позивач у позові, згідно вимог п. п. Г) п. 38.1. ст. 38 вказаного Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2. пункту 33.1. статті 33 цього Закону. Однак, вимоги п. п. 33.1.2. даного Закону не передбачають набуття страховиком права регресної вимоги до страхувальника за вказаним договором, або до водія, винного у настанні дорожньо-транспортної пригоди, у разі несвоєчасного повідомлення ними про факт настання страхового випадку. Згідно ж з п.п. 33.1.2. п. 33.1 ст. 33 вказаного Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов»язаний вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди. Також слід зазначити, що як зазначав відповідач [PERSON], одразу ж після дорожньо-транспортної пригоди він здійснив усі дії, передбачені чинним законодавством України, та зателефонував до ТДВ СК «Альфа-Гарант» і повідомив про настання дорожньо-транспортної пригоди. Як пояснив відповідач, дорожньо-транспортна пригода сталась у вихідний день-07 червня 2014 року, а в наступні робочі дні він доглядав двох малолітніх дітей, один з яких має інвалідність і потребував постійного догляду. Його дружина [PERSON] працювала і не мала змоги залишити місце роботи, що підтверджується наданими суду копією посвідчення № 008807, копіями свідоцтв про народження дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], копією наказу Дочірньої компанії «Газ України» НАК «Нафтогаз України» від 28 березня 2014 року № 57п. В позовній заяві позивач ТОВ СК «Альфа-Гарант» зазначав, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» з метою досудового врегулювання спору було направлено [PERSON] регресну вимогу № 03/2129 від 12 червня 2015 року, однак позивачем не надано суду належних доказів, що вказана регресна вимога була особисто отримана [PERSON]. Крім того, суд зазначає, що пп. 33.1.4. п. 33.1 ст. 33, пп. «Г» пп. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» установлено обов»язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди. Такий обов»язок встановлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необгрунтованим виплатам. Оскільки факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, [PERSON], як особа, винна в дорожньо-транспортній пригоді, притягнутий до адміністративної відповідальності, сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування, тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку, про що зазначив позивач у позові, не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов»язаннях, адже регресні зобов»язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в даному випадку права позивача [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» не порушені з боку відповідача [PERSON] з тих підстав, які заявлені позивачем у позові, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed