Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

У вересні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] в інтересах якого діє його законний представник [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві Державної адміністрації про виселення з квартири [ADDRESS] без надання іншого житла. В обґрунтування позовної заяви позивач вказував, що 06.08.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №051-2008-2587, а в забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним договором 06.08.2008 року укладено договір іпотеки за умовами якого [PERSON] передано в іпотеку ВАТ «Універсал Банк» квартиру [ADDRESS]. За рішенням Оболонського районного суд м. Києва від 29.09.2012 року із [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно на користь ПАТ «Універсал Банк» стягнуто заборгованість за Кредитним договором №051-2008-2587 у розмірі 559 781, 46 доларів США. Цим же рішенням в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 559 781, 46 доларів США звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON] В ході виконання судового рішення та в порядку виконавчого провадження з»ясовано, що в предметі іпотеки без згоди іпотекодержателя та всупереч п. 2.4.4 іпотечного договору було зареєстровано [PERSON] та малолітнього [PERSON], що унеможливлює виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вимогу ПАТ «Універсал Банк» про добровільне виселення з іпотечної квартири [PERSON], який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього [PERSON] не виконали, що й стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Представник ПАТ «Універсал Банк» в судовому засіданні підтримала позов з підстав викладених у позовній заяві при цьому зазначила, що скасування апеляційним судом рішення Оболонського районного суд м. Києва від 29.09.2012 року в частині вимог про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] не позбавляє можливості банк ініціювати питання про виселення мешканців іпотечної квартири лише на підставі рішення самого кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки. Представник відповідачів заперечила проти позову вказуючи про те, що рішення Оболонського районного суд м. Києва від 29.09.2012 року, яке було покладено в основу позовної заяви скасовано рішенням апеляційного суду м. Києва від 19.03.2014 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки та в цій частині позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» відмовлено. Саме ж по собі рішення іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання не дає можливості виселення мешканців іпотечної квартири без дотримання вимог договору іпотеки нерухомого майна від 06.08.2008 року. Представник Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування просив ухвалити рішення у відповідності до вимог закону із врахуванням інтересів дитини. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та третьої особи, дослідивши інші докази у справі, суд встановив наступне. 06.08.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», найменування якого змінено на ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено договір іпотеки нерухомого майна - квартири за яким [PERSON] в забезпечення виконання своїх зобов»язань за кредитним договором №051-2008-2587 від 06.08.2008 року передав в іпотеку ВАТ «Універсал Банк» квартиру [ADDRESS]. З матеріалів справи вбачається, що підставою даного позову стала неможливість виконання рішення Оболонського районного суд м. Києва від 29.09.2012 року про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №051-2008-2587 у зв»язку з реєстрацією і проживанням у вказаному іпотечному майні [PERSON] та малолітнього [PERSON] У відповідності до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. В судовому засіданні з»ясовано та підтверджено наданими доказами, що рішенням апеляційного суду м. Києва від 19.03.2014 року рішення Оболонського районного суд м. Києва від 29.09.2012 року в частині позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] скасовано і в цій частині у задоволенні позову відмовлено. Таким чином, підстава для виселення [PERSON] та [PERSON] зазначена у позові, а саме у зв»язку із прийнятим рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки на час розгляду справи відсутня у зв»язку із скасування зазначеного рішення суду. Порядок звільнення іпотечного житлового приміщення на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника шляхом позасудового врегулювання регламентовано в ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку». У відповідності до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічне положення щодо звільнення мешканцями іпотечного жилого приміщення вказаних помешкань на письмову вимогу кредитора після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки міститься в ч. 2 ст. 190 ЖК України. Зі змісту Договору іпотеки укладеного ВАТ «Універсал Банк» із [PERSON] вбачається, що сторони дійсно погодили можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. За п.п. 5.1, п.п. 5.2, п.п. 5.3, п.п. 5.4 ч. 5 Договору іпотеки позасудове врегулювання здійснюється відповідно до застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься у цьому договорі, при цьому Іпотекодержатель самостійно визначає один із визначених у договорі способів звернення стягнення. Іпотекодавець зобов»язаний надіслати рекомендованим листом Іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя. В повідомленні зазначається який із способів задоволення вимог Іпотекодержателя, що передбачені Законом України «Про іпотеку», застосовується Іпотекодержателем для задоволення своїх вимог. Таким чином, твердження представника позивача про можливість виселення [PERSON] та [PERSON] з іпотечної квартири лише за особистим рішення іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки без дотримання процедури і змісту повідомлення про застосування застереження щодо задоволення вимог Іпотекодержателя є безпідставними та неправомірними. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вказуючи у позові про необхідність звільнення мешканцями житлового приміщення переданого в іпотеку у зв»язку із прийнятим рішенням Іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження дотримання ВАТ «Універсал Банк» процедури і змісту повідомлення Іпотекодавця про застосування застереження щодо задоволення вимог Іпотекодержателя. За таких обставин, з огляду на положення Договору іпотеки укладеного із [PERSON], зміст ст. 190 ЖК України, ст. 40 Закону України «Про іпотеку», суд не вбачає підстав для задоволення вимог ВАТ «Універсал Банк» про виселення [PERSON] та [PERSON] Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed