Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

У березні 2014 року до суду з позовною заявою звернувся [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу В позовній заяві зазначено, що 25 листопада 2012 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 2887. Від даного шлюбу дітей сторони не мають. Спільне життя у сторін не склалось у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та взаємоповаги. У сторін різні погляди на життя та на роль кожного з подружжя в сімейних відносинах. З травня 2013 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюб існує формально. Примирення та відновлення сімейних відносин є неможливим. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали в повному обсязі, просили суд його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала щодо його задоволення. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позовної заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25 листопада 2012 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 2887, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 25 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 5). Частиною 2 ст. 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи наведене вище, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між сторонами розірванню, оскільки судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити інтересам позивача. Визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи заяву позивача про залишення за ним судових витрат, суд вважає за необхідне судові витрати залишити за [PERSON] На підставі викладеного вище та

Outcome: approved