Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

У вересні 2018 року представник позивача [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований тим, що 07.10.2011 р. [PERSON] до [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького РУЮ у м. Києві зроблено актовий запис № 846 та видано свідоцтво про шлюб. У кожного із сторін це перший шлюб, від шлюбу народився син - [PERSON], [INFO] Міцної сім'ї сторони не створили, ними втрачено почуття любові та бажання підтримки сімейних стосунків,подальше їх продовження може знищити взаємоповагу один до одного, а відтак, суперечить як їх інтересам, так і інтересам їх малолітньої дитини. Розбіжності у поглядах та характері між ними призвели до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин з початку 2018 року. Виявилось, що сторони зовсім різні люди, не мають спільних інтересів та мають зовсім протилежні погляди на життя. На даний момент вони живуть окремо та фактично шлюбні відносини між ними припинені. Спільне господарство не ведуть, їх розлад має стійний характер і не є раптовою емоцією. Сім'я фактично розпалася, в зв'язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Спору щодо спільного майна на даний момент не має, та відсутній спір, щодо подальшого місця проживання неповнолітньої дитини. Моральної основи шлюбу між сторонами не існує, тому примирення не є можливим. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.10.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання. В підготовчому судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити пославшись на обставини викладені в позові. Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні запевнив суд, що відповідач визнала позов в повному обсязі, не заперечує щодо його задоволення та просила розірвати шлюб. Враховуючи, що відповідач визнала позов, суд відповідно до положень частини 3 статті 200 ЦПК України вбачає підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Заслухавши думку представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та з пояснень представників вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на життєві і сімейні цінності сторони втратили почуття взаємної любові та поваги і, як наслідок, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбно-сімейних відносин з початку 2018 року. Спору щодо спільного майна на теперішній час в них не має, відсутній спір, щодо подальшого місця проживання малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже враховуючи, що відповідач безумовно визнала позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

Outcome: approved