Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

У вересні 2018 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до Куйбишевської районної у місті Донецьку ради, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно після померлої 24.08.2015 року його матері [PERSON], в порядку спадкування за законом, а саме, на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24.08.2015 року померла мати позивача [PERSON]. Спадкоємцем першої черги по закону є її син - [PERSON]. Після смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлової квартири № 58, яка знаходиться за адресою: вул. Фоміна, буд. 1, м. Донецьк, Донецької області. Дана квартира належить матері позивача на праві власності відповідно до реєстраційного посвідчення БТІ від 31.08.1994 та довідки ЖСК «Мир-37», від 28.07.1994 року № 42, в реєстровій книзі № 43ДК (129) за реєстровим № 53519. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину немає. 18.12.2017 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Краматорського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини на майно, після померлої, 24.08.2015 року, матері [PERSON]. Постановою від 02.08.2018 року позивачу було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, в звязку з тим, що позивач немає можливості надати довідку з БТІ, оскільки на території, де проводиться антитерористична операція не залишилося органів, які діють на підставі законів України. За таких обставин визнання права власності можливо тільки в судовому порядку. 10.09.2018 року ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження у вищевказаній справі та призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні. 31.10.2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по вищевказаній справі та призначено до розгляду справи по суті. В судове засідання позивач, представник позивача не зявилися, позивач та представник позивача надіслали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовну заяву підтримали у повному обсязі, просили її задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 282 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON], народився 19.11.1966 року, в графі мати зазначено [PERSON], відповідно до копії свідоцтва про народження, серії VII-УР № 0136284. [PERSON], [INFO], померла 24.08.2015 року у м. Донецьк, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії 1-НО № 991831, рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 01.06.2017 року. Після смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири № 58, яка знаходиться за адресою: вул. Фоміна, буд. 1, м. Донецьк, Донецької області. Відповідно до довідки № 42 виданою виконкомом міськради ЖСК «Мир-37» від 28.07.1994 року, реєстраційного посвідчення БТІ № 53519, за реєстровим № 43ДК (129), копією технічного паспорта плану квартири, технічної характеристики квартири, [PERSON], є власником квартири № 58, яка знаходиться за адресою: вул. Фоміна, буд. 1, м. Донецьк, Донецької області, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформація по зазначеній квартирі відсутня (а.с. 53). Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.10.2017 року, визначено додатковий строк [PERSON], [INFO], для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після померлої 24.08.2015 року [PERSON], тривалістю у два місяці, з дня набрання законної сили судовим рішенням. \~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини у встановлений судом додатковий строк та йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі на його імя свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру № 58, яка знаходиться за адресою: вул. Фоміна, буд. 1, м. Донецьк, Донецької області, у звязку з тим, що позивач немає можливості надати довідку з БТІ, оскільки на території, де проводиться антитерористична операція не залишилося органів, які діють на підставі законів України, відповідно до постанови приватного нотаріуса Краматорського міського нотаріального округу [PERSON] від 18.12.2017 року. Ринкова вартість двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS], [PERSON] областіскладає 197 820, 00 грн. відповідно до звіту про незалежну оцінку майна оцінювача [PERSON]. \~ \~ \~ \~Спадкоємцем першої черги за законом після померлої [PERSON] є її син [PERSON]. [INFO], який належним чином прийняв спадщину, інших спадкоємців немає, що підтверджується копією спадкової справи № 134/2017. Стаття 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.\~\~\~\~ Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В силу ст.1261 ЦК України, першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У частині 2 статті 1274 ЦК України зазначено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, до складу спадщини, що відкрилася після смерті 24.08.2015 року [PERSON], входить право власності на квартиру [ADDRESS]. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи.

Outcome: approved