Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

У березні 2016 року представник позивача звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачі є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Рішенням Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 11.06.2014 року дитина була відібрана у батьків без позбавлення їх батьківських прав та з матері стягнуті аліменти на утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку щомісяця до досягнення дітьми повноліття. З моменту ухвалення судом рішення про стягнення аліментів жодних коштів на рахунок дівчинки не надходило, заборгованість по аліментам станом на 11.02.2015 року становить 8124,57 грн. Згідно листа Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ГУЮ в Донецькій області від 10.06.2014 року №1457/3.2-22/12, з [PERSON] стягнуті аліменти па користь [PERSON] па утримання дитини [PERSON], [INFO], про що мається виконавчий лист №2-1113 від 27.03.2003 року, виданий Іллічівським районним судом м.Маріуполя. 10.05.2012 року на адресу Іллічівського ВДВС Маріупольського МУЮ надійшла ухвала про оголошення розшуку [PERSON], [INFO]. Аліменти не стягувалися з 01.03.2004 року по 10.06.2014 року. Заборгованість станом на 01.06.2014 року становить 65588,21 грн. Рішенням колегії Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 25.06.2014 року №117/2 «Про надання малолітній [PERSON], [INFO], статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» малолітній [PERSON] надано такий статус дитини. Рішенням колегії Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 23.07.2014 року №129 «Про влаштування малолітньої [PERSON], [INFO], до державною закладу на постійне повне державне забезпечення» [PERSON] була влаштована до державного закладу па постійне повне державне забезпечення. Малолітня [PERSON] 20.06.2014 року влаштована до комунального закладу «Маріупольський дитячий будинок «Центр опіки» Маріупольської міської ради Донецької області», де перебуває до теперішнього часу. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Згідно інформації комітету самоорганізації населення «Центральний 1» [PERSON] тривалий час за даною адресою не мешкає. Згідно листа Іллічівського відділення поліції МВП ГУНІІ в Донецькій області від 07.12.2015 року №в/800, [PERSON], [INFO], у розшуку не значиться. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Для збереження біологічної родини службою у справах дітей Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради був надісланий лист до Іллічівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради щодо взяття [PERSON] під соціальний супровід та надання допомоги у зборі всіх необхідних документів для підготовки позовної заяви до суду про повернення дитини до родини. Згідно листа Іллічівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради від 27.11.2015 року №01-20-1720, [PERSON] перебував під соціальним супроводом з 31.07.2014 року по 10.03.2015 року. [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS]. в орендованій кімнаті у гуртожитку, житлова площа якої складає 9 кв.м. Стан житла задовільний, у кімнаті є одне спальне місце, шафа, стіл, телевізор. [PERSON] не працює, є інвалідом 3 групи, отримує пенсію по інвалідності - 949 гри. Фахівець Центру сприяв [PERSON] у постановці на облік до Маріупольського міського центру зайнятості, де він перебував з 13.11.2014 року по 13.11.2015 року та 10 місяців отримував державну допомогу по безробіттю в розмірі 500-600 грн. на місяць. За період супроводу та соціального обслуговування [PERSON] отримав консультацію юриста Центру щодо підготовки матеріалів до суду про повернення дитини в родину, рекомендації щодо збору необхідних документів, необхідності працевлаштування та облаштування житла для проживання у ньому дитини. Робота з психологом Центру була спрямована на формування навиків відповідального батьківства та підвищенню мотивації особи до повернення дитини в родину. Але [PERSON] має низьку мотивацію щодо повернення дитини в сім'ю, у зв'язку з чим складання позовної заяви є недоцільним. Згідно листа комунального лікувально-профілактичного закладу «Міський протитуберкульозний диспансер м. Маріуполя» від 15.12.2015 року №1571 [PERSON] з 06.12.2013 року перебуває па диспансерному обліку в даному закладі. Лікування пройшов з 27.11.2013 року по 18.06.2014 року. Не є бациловиділителем. З 30.10.2014 року спостерігається з приводу остаточних змін туберкульозу легенів. Не пройшов згідно плану контрольне обстеження в жовтні 2015 року. На питання, чи може займатися вихованням дитини та сумісно проживати з нею можна буде відповісти після його обстеження. Згідно листів комунального закладу «Маріупольський дитячий будинок «Центр опіки» Маріупольської міської ради Донецької області» від 10.08.2015 року №1026 та від 23.11.2015 року№1575, матір дитини [PERSON] за період перебування дівчинки у закладі жодного разу її не відвідала, станом здоров'я не цікавилась, участі у виховання не приймала. Батько [PERSON] за весь час перебування дівчинки у закладі відвідав її 35 разів станом на 23.11.2015 року. [PERSON], [INFO], має наступні захворювання: інші кардіоміопатії, носійство збудників інших уточнених бактеріальних захворювань, зміщена носова перетинка, інші форми сколіозу. На комісії з питань захисту прав дитини 09.03.2016 року розглядалося питання про доцільність (недоцільність) позбавлення банківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В результаті розгляду було вирішено звернутися до суду з заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у відношенні їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позові. Просила з метою соціального захисту малолітньої дитини позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відносно їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що перебував у шлюбних стосунках з відповідачкою [PERSON] Від шлюбу народилися діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У 2012 році він їздив на батьківщину у Таджикистан. Після повернення тривалий час не працював, оскільки захворів на туберкульоз. Знаходився на стаціонарному лікуванні у Маріупольському протитуберкульозному диспансері. В теперішній час він пройшов лікування, виписаний з диспансеру, у 2016 році проходив чергове обстеження, згідно якого не є бациловиділителем. Працює охоронцем у ПрАТ «Маріупольсетеснасть», отримує заробітну плату 1460 грн., а також пенсію по інвалідності 1130 грн. Мешкає у орендованій кімнаті [ADDRESS]. Після відібрання дітей він регулярно їх відвідував. Син в теперішній час досяг повноліття, а дочка так і перебуває у Центрі опіки. Він відвідує її двічі на тиждень. Аліменти на її утримання не сплачує. Він має намір забрати [PERSON] з Центру опіки, проте досі не зробив цього через те, що юрист, який мав займатись підготовкою документів, виїхала за межі території України. Вважає, що може утримувати дитину та забезпечити їй усе необхідне. Крім того, дочка бажає повернутись додому до батька. Просив не позбавляти його батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Прокурор вважав позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх неповнолітньої дитини підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі ухиляються від виховання дочки, її утримання, що підтверджується письмовими доказами, наданими позивачем. [INFO] року народилася [PERSON], батьками якої є відповідачі у справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 23 травня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 266. Державна реєстрація проведена відповідно до ст. 126 СК України. Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 11 червня 2014 року у відповідачів [PERSON] та [PERSON] відібрано сина [PERSON] та дочку [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав. Неповнолітню [PERSON], [INFO], передано на опікування Органу опіки та піклування Іллічівської райадміністрації Маріупольської міської ради і зі [PERSON] на користь дітей стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів її доходу щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Рішення набрало законної сили 23 червня 2014 року. З відповідача [PERSON] постановою судді Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 27.03.2003 року стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісяця до повноліття дітей. Згідно листа державного виконавця Іллічівського ВДВС Маріупольського МУЮ [PERSON] станом на 01.01.2014 року заборгованість [PERSON] по аліментам становить 65588,21 грн. При цьому в рамках виконавчого провадження за поданням державного виконавця ухвалою Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 23.04.2012 року боржника [PERSON] було оголошено у розшук. Відповідно до рішень колегії Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради №117/2 від 25.06.2014 року та № 129 від 23.07.2014 року відповідно малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та її влаштовано до державного закладу на постійне повне державне забезпечення. 20.06.2014 року [PERSON] влаштована до КЗ «Маріупольський дитячий будинок «Центр опіки» Маріупольської міської ради Донецької області», де перебуває до теперішнього часу. Згідно листа комунального закладу «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області» №1575 від 23.11.2015 року, відповідач [PERSON] за час перебування дочки [PERSON] у закладі за період з 09.01.2015 року по 20.11.2015 року відвідав її 35 разів. Мати дитини [PERSON] за період перебування дівчинки у закладі жодного разу її не відвідала, станом здоров'я її не цікавилась, участі у вихованні не приймала. Аліментів на особистий рахунок дитини також не надходило. Постановою слідчого СВ Іллічівського РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в донецькій області від 01 квітня 2013 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013050800000897 від 22 березня 2013 року за фактом безвісті зниклої [PERSON], закрито у зв'язку з відсутністю події кримінального правопорушення. Згідно повідомлення Іллічівського ВП МВП ГУНП в Донецькій області від 07.12.2015 року [PERSON] у розшуку не значиться. З акту, складеного 19 лютого 2014 року комісією у складі голови КСН «Центральний» та сусідів, вбачається, що відповідачка за місцем реєстрації в [ADDRESS] протягом тривалого часу не мешкає, вихованням та утриманням дітей не займається. Бабуся дітей [PERSON], 1939 року народження, з квартири не виходить, оскільки є дуже хворою. Крім того, з листа КСН «Центральний І» вбачається, що на запит ССД від 10.11.2015 року щодо надання характеристики на [PERSON], надати її не виявляється можливим, оскільки зі слів сина [PERSON] та сусідів остання за місцем реєстрації не проживає тривалий час. Відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS], проте за місцем реєстрації не проживає, оскільки з його слів кімната для проживання за вказаною адресою йому не виділялась. Для збереження біологічної родини службою у справах дітей Іллічівської райадміністрації Маріупольської міської ради був надісланий лист до Іллічівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді щодо взяття [PERSON] під соціальний супровід та надання допомоги у зборі всіх необхідних документів для підготовки позовної заяви до суду про повернення дитини до родини. Згідно листа Іллічівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради від 27.11.2015 року №01-20-1720, [PERSON] перебував під соціальним супроводом з 31.07.2014 року по 10.03.2015 року. Мешкає він в орендованій кімнаті у гуртожитку житловою площею 9 кв.м. У кімнаті є одне спальне місце, стан житла задовільний. [PERSON] не працює, є інвалідом 3 групи, отримує пенсію - 949 грн. Фахівець Центру сприяв [PERSON] у постановці на облік до Маріупольського міського центру зайнятості, де він перебував з 13.11.2014 року по 13.11.2015 року та 10 місяців отримував державну допомогу по безробіттю. Також [PERSON] отримував консультацію юриста Центру щодо підготовки матеріалів до суду про повернення дитини в родину, рекомендацію щодо збору необхідних документів, необхідності працевлаштування та облаштування житла для проживання у ньому дитини. Проводилась робота з психологом, проте [PERSON] має низьку мотивацію щодо повернення дитини в сім'ю, у зв'язку з чим складання позовної заяви до суду визнано недоцільним. Підставою для відібрання дитини у відповідача [PERSON] було наявне у нього захворювання на туберкульоз. На момент розгляду справи в матеріалах мається лише лист з Міського протитуберкульозного диспансеру м. Маріуполя від 15.12.2015 року про те, що він перебуває в даному закладі на обліку, пройшов лікування з 27.11.2013 року по 18.06.2014 року. З 30.10.2014 року спостерігається з приводу остаточних змін туберкульозу легенів. У жовтні 2015 року не пройшов контрольне обстеження згідно плану, у зв'язку із чим неможливо відповісти на питання про можливість займатись вихованням дитини та сумісного проживання. З 02.09.2016 року [PERSON] працює у ПрАТ «Маріупольсетьснасть» охоронцем 3 категорії з окладом 1460 грн., при цьому отримує допомогу як інвалдам 3 групи, розмір якої складає 1130 грн. Згідно його пояснень на момент розгляду справи в суді мешкає в [ADDRESS]. Згідно акту обстеження умов проживання за вказаною адресою від 01.12.2016 року, у кімнаті площею 18 кв.м. є два спальних місця, дві шафи, стіл, два стільця, холодильник, телевізор та тумба. При цьому відповідач не надав жодних документів на підтвердження свого проживання за вказаною адресою. Дівчинка [PERSON] [PERSON] має наступні захворювання: кардіоміопатія, носійство збудників бактеріальних захворювань, зміщена носова перетика, сколіоз. На комісії з питань захисту прав дитини Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради 09.03.2016 року було розглянуто питання про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав відповідачів [PERSON] та [PERSON], відносно їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Вони запрошувались на комісію з питань захисту прав дитини, проте не з'явились. До цього до служби у справах дітей Іллічівської райадміністрації Маріупольської міської ради з питання повернення дитини на виховання та спільне проживання не звертались. У результаті розгляду комісією було вирішено звернутися до суду із заявою про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням та утриманням дочки не займаються. Життям дитини відповідачка [PERSON] не цікавиться, з її боку відсутня будь-яка турбота про дочку, про її розвиток. Відповідач [PERSON] хоча і відвідує дочку в дитячому будинку «Центр опіки», проте не робить жодних дій по поверненню дитини додому, по наданню матеріальної допомоги та її забезпеченню, незважаючи на те, що має і місце роботи з невеликим, проте стабільним доходом, і отримує пенсію по інвалідності. До того ж, про байдуже ставлення до ситуації відповідачів свідчить і те, що вони до Іллічівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради і на комісію з питань захисту прав дитини Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради 09.03.2016 року, де розглядалось питання про доцільність (недоцільність) позбавлення їх батьківських прав, так і не з'явились, [PERSON] зобов'язувався здійснити усі необхідні дії для повернення дочки, між тим до цього моменту ситуація не змінилась, допомогу від Іллічівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради не приймає, їх рекомендації не виконує. Оскільки у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідачів від виконання батьківських обов'язків, позовні вимоги про позбавлення їх батьківських прав підлягають задоволенню. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою представник позивача був звільнений від сплати судового збору та вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: approved