Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

У вересні 2018 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, обгрунтовуючи його тим, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 вересня 2014 року належить Ѕ частина житлового будинку [ADDRESS] в якій з 03 вересня 1998 року зареєстрований, але з моменту реєстрації не проживає відповідач [PERSON] Оскільки відповідач у належній позивачці частині вказаного будинку не проживає з моменту реєстрації 03 вересня 1998 року, у добровільному порядку з реєстрації не знімається, місце проживання та місцезнаходження останнього їй /позивачці/ не відомо, то просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзив на позов у визначений в ухвалі про відкриття провадження термін до суду не подав. Третя особа Бородянський районний сектор УДМС України в Київській області свого представника в судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 вересня 2014 року належить Ѕ частина житлового будинку [ADDRESS] в якій з 03 вересня 1998 року зареєстрований, але з 2004 року не проживає відповідач [PERSON] /а.с.5-7,12,17/. Відповідно до положень ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст. 9, 156, 157 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. У разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Враховуючи викладене, оскільки, як вбачається з акту депутата Пісківської селищної ради від 12 вересня 2018 року /а.с. 9/, відповідач не проживає у належній позивачці частині вказаного будинку з 2004 року, тобто більше шести місяців, у добровільному порядку з реєстрації не знімається, крім того ухилився від участі у розгляді справи і жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування Ѕ частиною житлового будинку [ADDRESS] яка належить на праві власності [PERSON]

Outcome: approved