Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що на підставі рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради від 07.11.2001р. договір найму жилого приміщення було змінено на її ім'я на трьохкімнатну квартиру [ADDRESS]. У вказаній квартирі окрім неї зареєстровані також її син [PERSON] та її онука [PERSON], які є відповідачами по справі і які у вказаній їй квартирі не мешкають з серпня 2010 року без поважних причин, та особистих речей не зберігають. Вона змушена сплачувати комунальні послуги за себе та за двох відповідачів. Враховуючи зазначене просила суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала до суду заяву, у якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала та просила суд розглянути справу у її відсутність. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Про причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради від 07.11.2001р. договір найму жилого приміщення було змінено на [PERSON] на трьохкімнатну квартиру [ADDRESS]. (а.с. 7) Згідно довідки КП «СЕЗ» від 28.08.2015р. за адресою: м. Краматорськ, [ADDRESS] зареєстровано восьмеро осіб, а саме: [PERSON] (позивач по справі), [PERSON], [PERSON] - відповідачі по справі, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.6) Статтею 401 Цивільного кодексу України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Відповідно до ч. 1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Конституційний суд України у своєму рішенні №5-рп/99 від 03.06.1999р. у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім'ї» зазначив, що ЖК України, визнаючи гарантії права громадян на житло, встановлює права і обов'язки наймача жилого приміщення та членів його сім'ї, які проживають разом з ним, за договором найму, обов'язковим елементом якого є плата за користування житлом та за комунальні послуги. Частина друга статті 64 цього Кодексу передбачає, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Аналогічні положення щодо членів сім'ї власника будинку (квартири) містить частина четверта статті 156 Кодексу. Таким чином, законодавець не встановив вичерпного переліку осіб, які належать до кола членів сім'ї наймача, але визначив критерії, за якими осіб, не пов'язаних шлюбними або родинними стосунками, віднесено до них. Відтак суд вважає, що відповідачі по справі є членами сім'ї позивача за кровним спорідненням. Отже, виходячи з приписів ч.1 ст.405 ЦК України у відповідачів по справі виникло право користування квартирою [ADDRESS], наймачем якої є [PERSON], з тих підстав, що вони є членами її сім'ї і які постійно мешкали разом із нею. Частиною 1 ст.71 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Спеціальною підставою припинення права членів сім'ї наймачі житла на користування цим житлом відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України є відсутність члена сім'ї без поважних причин понад шість місяців, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того факту, що між [PERSON] та відповідачами була досягнута домовленість про встановлення інших умов втрати [PERSON] та [PERSON] права на проживання у квартирі позивача, а ні ж їх відсутність без поважних причин понад шість місяців. З акту про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації від 28.08.2015р. вбачається, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] але не проживають у ньому з серпня 2010 року. (а.с. 5) Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] про визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] м. Краматорськ Донецької області підлягає задоволенню.

Outcome: approved