Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначала, що вона та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, однак в офіційному шлюбі з відповідачем вона не перебувала. Дитина проживає разом з позивачкою, відповідач проживає окремо. Оскільки між нею та відповідачем домовленості щодо утримання дитини не досягнуто, просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі 650 грн. щомісяця, що підлягає індексації відповідно до закону, від дня пред'явлення позову до суду і до дня досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача судовий збір. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб, які приймали участь у справі, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено судом, від спільного проживання, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя, та яка проживає разом із матір'ю - [PERSON] Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У силу ст. ст. 181, 182 СК України у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дітей, аліменти присуджуються за рішенням суду в долі від доходу їхньої матері, батька і (чи) у твердій грошовій сумі. Таким чином судом встановлено що позивач має право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої доньки. Суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині допомогу, достатню для задоволення її розумних потреб, виходячи з її віку, стану здоров'я та матеріального становища. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За цих, безпосередньо встановлених у суді обставин, відповідно до конституційного принципу верховенства права, оскільки судом встановлено, що малолітня донька сторін проживає разом з позивачем, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне та справедливе, відповідно до вимог ст. 184 СК України, присудити стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 650 грн., щомісячно, з дня звернення позивача до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Ця норма закону є безспірною під час виконання судового рішення про стягнення аліментів та передбаченою чинним законодавством України, через що не підлягає доведенню чи встановленню. Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави.

Outcome: approved