Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду із зазначеною позовною заявою. Вказувала, що їй на праві власності належить квартира № 134 за адресою: Київська область, м. Біла Церква, б-р. 1-го Травня, 4 в якій зареєстрований її колишній чоловік [PERSON]. Посилаючись на відсутність відповідача за місцем реєстрації з жовтня 2010 року, позивач просила визнати його таким, що втратив право користування квартирою за вищевказаною адресою, а також стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання позивач та її представник не зявились, останній звернувся до суду із заявами в яких просив провести розгляд справи без його участі, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином на підставі ст. 74 ЦПК України, в тому числі шляхом розміщення відповідного оголошення в пресі, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву з наступних підстав. Частиною 4 статті 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців (ч. 1 ст. 71 ЖК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч. 1 та 2 ст. 319 ЦК України). Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями ч. 2 ст. 405 ЦК України закріплено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира 134 за адресою: Київська область, м. Біла Церква, б-р. 1-го Травня, 4, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями договорів дарування квартири від 18.04.2011 року та від 05.09.2011 року, посвідчених приватним нотаріусом [PERSON] Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.10.2010 року шлюб між сторонами по даній справі розірвано. Згідно довідок ТОВ «Першотравневець» від 02.09.2015 року № 216 та № 275, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] та з квітня 2010 року не проживає за вищевказаною адресою. Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів свідчить про відсутність відповідача за місцем реєстрації понад один рік, тому вимоги позовної заяви про визнання його таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням підлягають до задоволення. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved