Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

У вересні 2017 р. [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що 27.03.2009 р. між нею та [PERSON] було укладено договір довічного утримання (догляду), який посвідчений державним нотаріусом 11-ї Київської державної нотаріальної контори Тютюн І.М. У відповідності до умов договору відповідач зобов'язалася довічно повністю утримувати [PERSON], забезпечувати її харчуванням, доглядом, медикаментами, необхідною допомогою, та зберігати в безплатному користуванні вказану квартиру. Вартість матеріального забезпечення була визначена сторонами договору у розмірі 3000 грн. на місяць. За умовами договору довічного утримання [PERSON] передала у власність [PERSON] [ADDRESS] Позивач зазначає, що спочатку відповідач сумлінно виконувала зобов'язання, визначені договором довічного утримання, але з 2015 р. перестала виконувати взяті на себе зобов'язання щодо утримання та матеріального забезпечення, але [INFO] р. [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, яке прийняли відповідачі по справі. Позивач вказує на те, що відповідачі з моменту смерті [PERSON] та по теперішній час не виконують умов договору щодо довічного утримання. Останнім часом позивач часто хворіє і майже всю свою пенсію витрачає на придбання ліків, тому має потребу в матеріальному забезпеченні та утриманні, однак, невиконання відповідачами своїх зобов'язань ставить її в край скрутне положення. Тому посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд розірвати договір довічного утримання, укладений 28.09.2016 р. між нею та [PERSON] Представник позивача до початку судового засідання надіслав свою заяву щодо підтримки позову та слухання справи у його відсутність. Відповідач [PERSON]. в судове засідання також не з'явилась, до початку розгляду справи до суду подала нотаріальну заяву, в якій просила суд провести розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала та проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи до суду також подав нотаріальну заяву, в якій просив провести розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з'ясовано судом, 27.03.2009 р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір довічного утримання (догляду), який посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Тютюн І.М.(а.с. 3-4). Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно до ст. 745 ЦК України договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. У відповідності до умов договору відповідач зобов'язалася довічно повністю утримувати [PERSON], забезпечувати її харчуванням, доглядом, медикаментами, необхідною допомогою, та зберігати в безплатному користуванні вказану квартиру. Вартість матеріального забезпечення була визначена сторонами договору у розмірі 3000 грн. на місяць. За умовами договору довічного утримання [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с. 5). У відповідності до ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача. Згідно ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У відповідності до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у зв'язку із визнанням їх відповідачами по справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved