Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

У березні 2015 року Перший заступник прокурора Київської області звернувся з позовом в інтересах держави в особі [PERSON] Міністрів України, [PERSON] університету біоресурсів і природокористування України, який в процесі розгляду справи уточнював позов і остаточно зазявив позовні вимоги до [PERSON] районної державної адміністрації Київської області, [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, [PERSON] служби [PERSON] районного управління юстиції Київської області, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], Приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], Приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], Приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] служби [PERSON] районного управління юстиції Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Київської області № 854 від 02 листопада 2006 року, визнання недійсними рішень [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 28.12.2012 р. про затвердження проектів землеустрою щодо відведення у власність громадян земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання недійсними свідоцтв про право власності на земельні ділянки, витребування з незаконного володіння на користь держави в особі [PERSON] Міністрів України, [PERSON] університету біоресурсів і природокористування України земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Свої позовні вимоги Перший заступник прокурора Київської області мотивував тим, що прокуратурою Київської області встановлено порушення вимог земельного законодавства під час відведення у власність громадян земельних ділянок на території [PERSON] сільської ради, які було незаконно вилучено з державної власності та які відносяться до земель лісогосподарського призначення. До прийняття спірного розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації № 854 від 02.11.2006 р. постійним землекористувачем земельної ділянки площею 9,7999 га у складі земель загальною площею 231,3 га була Боярська лісова дослідна станція (на даний час Відокремлений підрозділ [PERSON] університету біоресурсів і природокористування України «Боярська лісова дослідна станція») на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії II-КВ № 002651. Згідно додатку до розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації № 132 від 14.04.2003 року «Про виготовлення державних актів на право постійного користування землею Боярській ЛДС НАУ» частина земельної ділянки площею 231,3 га, переданої в постійне користування Боярській ЛДС, знаходилась в адміністративно-територіальних межах [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, але за межами с. Лісники, належала до лісових земель та відповідно до п.12 Перехідних положень ст.ст.83, 84 Земельного кодексу України відносилась до державної власності. Рішенням [PERSON] обласної ради від 22.07.2004 р. № 197015-IV «Про встановлення меж окремих населених пунктів Київської області» затверджено межі населеного пункту с. Лісники, до яких увійшли і спірні землі, які перебували у користуванні Боярської ЛДС та залишались у державній власності. Згідно п. г) ч. 3 ст. 84 Земельного кодексу України до земель державної власності, які не можуть передаватись у комунальну власність, належать, серед іншого, земельні ділянки, які використовуються для забезпечення діяльності Верховної Ради України, Президента України, [PERSON] Міністрів України, інших органів державної влади, [PERSON] академії наук України, державних галузевих наук України. [PERSON] університет біоресурсів і природокористування України належить до сфери управління [PERSON] Міністрів України. Крім того, ч. 4 ст. 83 Земельного кодексу України передбачає, що територіальні громади набувають землю у комунальну власність у разі: передачі їм земель державної власності, примусового відчуження земельних ділянок у власників з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; прийняття спадщини, придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами, виникнення інших підстав, передбачених законом. Перший заступник прокурора Київської області посилається на той факт, що жодної з перелічених підстав не вчинялось. Розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації від 02 листопада 2006 року № 854 «Про затвердження проекту землеустрою щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 9,7999 га Державного підприємства «Боярська лісова дослідна станція» (відокремлений структурний підрозділ [PERSON] аграрного університету) та передачі її до земель запасу (землі комунальної власності) в межах с. Лісники Києво-Святошинського району Київської області» припинено право постійного користування Державного підприємства «Боярська лісова дослідна станція» земельною ділянкою площею 9,7999 га (ліси I групи, вкриті лісом) у кварталі № 58 Хотівського лісництва та віднесено вказану земельну ділянку до земель запасу [PERSON] сільської ради в межах с. Лісники. Перший заступник прокурора Київської області вказує, що земельна ділянка площею 9,7999 га була передана [PERSON] сільській раді без зміни цільового призначення, посилається на перевищення повноважень [PERSON] районною державною адміністрацією у звязку з прийняттям 02 листопада 2006 року спірного розпорядження № 854, яке прийнято всупереч встановленому порядку припинення і надання права постійного користування землями лісового фонду, у звязку з чим повинно бути визнано судом недійсним з підстав порушення вимог ч.9 ст.149 Земельного кодексу України, п.5 ч.1 ст.27 Лісового кодексу України в частині виключних повноважень [PERSON] Міністрів України щодо вилучення, передання у власність, надання в постійне користування для нелісогосподарських потреб земельні лісові ділянки площею більш як 1 гектара, що перебувають у державній власності. Відповідно до п.3 ч.1 ст.32 Лісового кодексу України районні державні адміністрації передають у власність, надають у постійне користування для не лісогосподарських потреб земельні лісові ділянки площею до 1 гектара, що перебувають у державній власності, у межах сіл, селищ, міст районного значення та припиняють право користування ними. До того ж, зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не повязаних з веденням лісового господарства, провадяться органами, зокрема, виконавчою влади, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання в постійне користування відповідно до Земельного кодексу України. Перший заступник прокурора Київської області посилається також на порушення встановленої законодавством процедури припинення права користування спірною земельною ділянкою, відповідно до ч.3 ст.142 Земельного кодексу України. Згідно п.6.5 Положення про відокремлений підрозділ НАУ «Боярська лісова дослідна станція», затвердженого ректором НАН України та УААН 11 квітня 2005 року, відчуження матеріальних цінностей, закріплених за ЛДС, здійснюється з дозволу НАУ у встановленому законодавством порядку. [PERSON] аграрний університет відповідно до витягу з протоколу № 8 від 05 квітня 2006 року надав згоду на вилучення спірної земельної ділянки площею 9,8 га зі складу земель Хотівського лісництва Боярської ЛДС, а не на припинення права постійного користування нею, а також надано згоду на передачу цієї ділянки до земель запасу [PERSON] сільської ради. Висновків про надання вченою радою НАУ згоди на добровільну відмову Боярською ЛДМ від постійного користування вказаний витяг з протоколу не містить. Натомість листом від 06 червня 2006 року №282 на адресу [PERSON] РДА Київської області ВП НАУ «Боярська ЛДС» просила припинити право постійного користування на земельну ділянку площею 9,8 га і зарахувати її за їх згодою до земель запасу [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Відповідно до ч. 3 ст. 142 Земельного кодексу України припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Такої заяви землекористувач до [PERSON] Міністрів України, як до органу виконавчої влади, який має право припинити право постійного користування земельною лісовою ділянкою площею більш як 1 гектар, що перебуває у державній власності, у звязку з добровільною відмовою, не подавав. Статтею 142 ЗК України передбачено, що для прийняття рішення про припинення права постійного користування земельною ділянкою у звязку з добровільною відмовою землекористувача достатньо заяви користувача до власника земельної ділянки. Для вилучення земельної ділянки із постійного користування згідно ст. 151 ЗК України необхідна заява зацікавленої особи, а також погодження постійного землекористувача та власника земельної ділянки. Підставою для розгляду питання про припинення права постійного користування Боярської ЛДС став лист [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 23.11.2005 № 256, в якому заявник порушував клопотання про погодження вилучення земельної ділянки 10 га зі складу земель Хотівського лісництва Боярської ЛДС в адміністративних межах [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та передачу її до земель запасу сільської ради для потреб територіальної громади. Вказане клопотання було підтримане [PERSON] РДА Київської області в листі від 28.11.2005 р. № 07-30-3605. Таким чином, на думку Першого заступника прокурора Київської області, в даному випадку вирішувалось питання та надано згоду на припинення права постійного користування Боярською ЛДС земельною ділянкою площею 9,8 га саме шляхом її вилучення, а не у звязку з добровільною відмовою від постійного землекористування. Отже, у [PERSON] РДА були відсутні передумови, встановлені ст.142 ЗК України (погоджена у встановленому порядку заява про добровільну відмову від постійного землекористування), для прийняття рішення про припинення права постійного користування Боярською ЛДС земельною ділянкою площею 9,8 га у звязку з добровільною відмовою. У подальшому, рішеннями [PERSON] сільської ради від 28.12.2012 р. затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність 19 громадян для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Лісники, а саме: рішенням № 160 відведено земельну ділянку по вул. Підлісній, 14, у власність [PERSON]; рішенням № 160/1 відведено земельну ділянку по вул. Підлісній, 16, у власність [PERSON]; рішенням № 160/2 відведено земельну ділянку по вул. Підлісній, 13, у власність [PERSON]; рішенням № 160/3 відведено земельну ділянку по вул. Підлісній, 15, у власність [PERSON]; рішенням № 160/4 відведено земельну ділянку по вул. Підлісній, 10, у власність [PERSON]; рішенням № 160/5 відведено земельну ділянку по вул. Підлісній,12, у власність [PERSON]; рішенням № 160/6 відведено земельну ділянку по вул. Підлісній, 9, у власність [PERSON].; рішенням № 160/7 відведено земельну ділянку по вул. Підлісній,11, у власність [PERSON]; рішенням № 160/8 відведено земельну ділянку по вул. Підлісній, 3, у власність [PERSON]; рішенням № 160/9 відведено земельну ділянку по вул. Підлісній, 4, у власність [PERSON]; рішенням № 160/10 відведено земельну ділянку по вул. Підлісній, 1, у власність [PERSON]; рішенням № 160/11 відведено земельну ділянку по вул. Підлісній, 5, у власність [PERSON]; рішенням № 160/12 відведено земельну ділянку по вул. Підлісній, б/н, у власність [PERSON]; рішенням № 160/13 відведено земельну ділянку по вул. Підлісній, б/н, у власність [PERSON]; рішенням № 160/14 відведено земельну ділянку по вул. Підлісній, б/н, у власність [PERSON]; рішенням № 160/15 відведено земельну ділянку по вул. Підлісній, б/н, у власність [PERSON]; рішенням № 160/16 відведено земельну ділянку по вул. Підлісній, 6, у власність [PERSON]; рішенням № 160/18 відведено земельну ділянку по вул. Підлісній, 8, у власність [PERSON]; рішенням № 160/19 відведено земельну ділянку по вул. Підлісній, 2, у власність [PERSON] Перший заступник прокурора Київської області стверджує про незаконність вказаних вище рішень [PERSON] сільської ради від 28.12.2012 р. з підстав порушення вимог ст.ст. 20, 56, 84 Земельного кодексу України в частині порядку встановлення та зміни цільового призначення земель, що є підставою для застосування наслідків, передбачених п. «а» ст.21 Земельного кодексу України щодо визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам, відмови у реєстрації земельної ділянки або визнання реєстрації недійсною. Таке твердження обґрунтовує тим, що спірна земельна ділянка площею 9,8 га зарахована в запас без зміни цільового призначення, тобто громадянам виділялись землі для житлового будівництва за рахунок земель лісогосподарського призначення. За змістом ст. 3 ЗК України земельні відносини, що виникають, зокрема, при використанні лісів, регулюються цим кодексом. Інші нормативні акти застосовуються у випадку, якщо вони не суперечать останньому. За загальним правилом, визначеним у ст.84 ЗК України, до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, серед іншого, і землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначеним цим Кодексом. Єдиним можливим випадком згідно ч.2 ст.56 ЗК України є надання громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади безоплатно або за плату у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 га у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. В той же час, ч. 1 ст.57 ЗК України передбачено, що земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства. Таким чином, спірні рішення [PERSON] сільської ради від 28.12.2012 р. прийняті всупереч вимогам ст.ст.56,84 Земельного кодексу України, оскільки ними передано у власність землі, які заборонено передавати у власність. Відповідно до ст.20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Згідно ч. 4 ст.20 ЗК України зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства, які в даному випадку не видавались. Перший заступник прокурора Київської області посилається також на порушення [PERSON] сільською радою прийняттям спірних рішень вимог розпорядження [PERSON] Міністрів України № 610-р від 10.04.2008 р. «Про деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками, яким зупинено прийняття рішень про надання згоди на вилучення земельних лісових ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення». Відповідно до вимог п.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування» акти органів місцевого самоврядування з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Статтею 153 Земельного кодексу визначено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. З огляду на ці обставини, Перший заступник прокурора Київської області вважає, що наявні правові підстави для витребування земельних ділянок з незаконного володіння відповідачів на користь держави на підставі ст. ст. 388, 396 Цивільного кодексу України. В подальшому, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу від 24.04.2015 р. відчужили належні їм земельні ділянки з кадастровими номерами 3222484500:03:001:5002, 3222484500:03:001:5003, 3222484500:03:001:5021, 3222484500:03:001:5006 на користь [PERSON], щодо якого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] прийняті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.04.2015 р. № 20904304, 20909583, 20908449 та від 29.04.2015 р. № 21035761. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 24.12.2014 року відчужила належну їй земельну ділянку з кадастровим номером 3222484500:03:001:5005 на користь [PERSON], щодо якого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.12.2014 р. № 18278615. [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу від 05.12.2014 р. відчужили належні їм земельні ділянки з кадастровими номерами 3222484500:03:001:5012, 3222484500:03:001:5014, 3222484500:03:001:5017 на користь [PERSON], щодо якого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] прийняті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.12.2014 р. № 17758526, 17759177, 17759652. [PERSON], яка придбала земельні ділянки у [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу від 20.12.2013 р., в подальшому обєднала їх в одну земельну ділянку з кадастровим номером 3222484500:03:001:5024, а також [PERSON] службою [PERSON] районного управління юстиції прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.11.2014 р. № 17387874 та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 21.11.2014 р. № 29832962. [PERSON] придбала земельну ділянку з кадастровим номером 3222484500:03:001:5015 у [PERSON] на підставі договору дарування від 21.12.2013 р. та в подальшому відчужила її на підставі договору купівлі-продажу від 23.10.2014 р. на користь [PERSON], щодо якої приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.10.2014 р. № 16710255. Згідно ч.ч.2,3 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. За приписами ч.1 ст.155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною її земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. За таких обставин, Перший заступник прокурора Київської області вважав, що для відновлення становища, яке існувало до порушення, необхідно також визнати недійсними свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видані [PERSON] службою [PERSON] районного управління юстиції Київської області [PERSON] № 29832962 від 21.11.2014 р. на земельну ділянку з кадастровим номером 3222484500:03:001:5018, [PERSON] серії САЕ №410057 від 16.02.2013 р. на земельну ділянку з кадастровим номером 3222484500:03:001:5004, [PERSON] серії САЕ № 410184 від 28.02.2013 р. на земельну ділянку з кадастровим номером 3222484500:03:001:5007, [PERSON] серії САЕ № 410054 від 16.02.2013 р. на земельну ділянку з кадастровим номером 3222484500:03:001:5008, [PERSON] серії САЕ № 410055 від 16.02.2013 р. на земельну ділянку з кадастровим номером 3222484500:03:001:5009, [PERSON] серії САЕ № 410210 від 02.03.2013 р. на земельну ділянку з кадастровим номером 3222484500:03:001:5013, [PERSON] серії САЕ № 410132 від 26.02.2013 р. на земельну ділянку з кадастровим номером 3222484500:03:001:5018, [PERSON] серії САЕ № 410144 від 26.02.2013 р. на земельну ділянку з кадастровим номером 3222484500:03:001:5019, [PERSON] серії САЕ № 410131 від 26.02.2013 р. на земельну ділянку з кадастровим номером 3222484500:03:001:5020; скасувати зазначені вище рішення приватних нотаріусів, а також скасувати наступні рішення [PERSON] служби [PERSON] районного управління юстиції Київської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельні ділянки: [PERSON] № 17387874 від 21.11.2014 на земельну ділянку з кадастровим номером 3222484500:03:001:5024, [PERSON] № 416491 від 16.02.2013 р. на земельну ділянку з кадастровим номером 3222484500:03:001:5004, [PERSON] № 636302 від 28.02.2013 р. на земельну ділянку з кадастровим номером 3222484500:03:001:5007, [PERSON] № 414176 від 16.02.2013 р. на земельну ділянку з кадастровим номером 3222484500:03:001:5008, [PERSON] № 414972 від 16.02.2013 р. на земельну ділянку з кадастровим номером 3222484500:03:001:5009, [PERSON] № 675587 від 02.03.2013 р. на земельну ділянку з кадастровим номером 3222484500:03:001:5013, [PERSON] № 583078 від 26.02.2013 р. на земельну ділянку з кадастровим номером 3222484500:03:001:5018, [PERSON] № 578430 від 26.02.2013 р. на земельну ділянку з кадастровим номером 3222484500:03:001:5019, [PERSON] № 581725 від 26.02.2013 р. на земельну ділянку з кадастровим номером 3222484500:03:001:5020. Також Перший заступник прокурора Київської області просив суд витребувати у відповідачів вказані вище земельні ділянки на користь держави в особі [PERSON] Міністрів України та [PERSON] університету біоресурсів і природокористування України. У судовому засіданні Перший заступник прокурора Київської області позов підтримав та просив його задовольнити. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] Міністрів України позов підтримала та просила його задовольнити. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] університету біоресурсів та природокористування України в частині прав та інтересів ВП «Боярська лісова дослідна станція» позов підтримав та просив його задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнала та заперечувала проти його задоволення, просила застосувати строки позовної давності. У судовому засіданні представник відповідачів [PERSON], [PERSON] позов не визнала та заперечувала проти його задоволення, просила застосувати строки позовної давності. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнав та заперечував проти його задоволення, просив застосувати строки позовної давності. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнала та заперечувала проти його задоволення, просила застосувати строки позовної давності. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнала та заперечувала проти його задоволення, просила застосувати строки позовної давності. У судове засідання представник відповідача [PERSON] РДА Київської області не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. У судове засідання представник відповідача [PERSON] служби [PERSON] РУЮ Київської області не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідач [PERSON] сільська рада Києво-Святошинського району Київської області свого представника у судове засідання не направила, письмових пояснень не надала, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідач приватний нотаріус [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідач приватний нотаріус [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідач приватний нотаріус [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідач приватний нотаріус [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала письмові заперечення на позов, просила суд розглядати справу без її участі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], у судове засідання не зявилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі [PERSON] Міністрів України, [PERSON] університету біоресурсів і природокористування України не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі Державного акта на право постійного користування землею серії II-КВ № 002651 від 25.06.2003 р., виданого згідно з рішенням [PERSON] райдержадміністрації від 14.04.2003 р. № 132, постійним землекористувачем земельної ділянки площею 9,7999 га у складі земель загальною площею 231,3 га з цільовим призначення для ведення лісового господарства було Державне підприємство «Боярська лісова дослідна станція». Рішенням [PERSON] обласної ради від 22.07.2004 р. № 197015-IV «Про встановлення меж окремих населених пунктів Київської області» затверджено межі населеного пункту с. Лісники, до яких увійшла спірна земельна ділянка площею 9,7999 га. Наказом [PERSON] аграрного університету № 220 від 11.04.2005 р. затверджено Положення про Відокремлений підрозділ НАУ «Боярська лісова дослідна станція», який є правонаступником ДП «Боярська лісова дослідна станція» відповідно до п.1.8 Положення. ВП НАУ «Боярська лісова дослідна станція» є структурним підрозділом НАУ з окремими правами юридичної особи, в тому числі має цивільну правоздатність у повному обсязі для виконання завдань та функцій, передбачених зазначеним Положенням (п.1.7 Положення). Підставою для розгляду питання про припинення права постійного користування Боярської ЛДС став лист [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 23.11.2005 № 256, в якому заявник порушував клопотання про погодження вилучення земельної ділянки 10 га зі складу земель Хотівського лісництва Боярської ЛДС в адміністративних межах [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та передачу її до земель запасу сільської ради для потреб територіальної громади. Листом голови [PERSON] РДА вих. № 07-30-3605 від 28.11.2005 р. на адресу Ректора [PERSON] аграрного університету підтримано зазначене вище клопотання [PERSON] сільської ради про надання погодження вилучення земельної ділянки площею 10,0 га зі складу земель Хотівського лісництва Боярської ЛДС в адміністративних межах [PERSON] сільської ради та передачі її до земель запасу сільської ради для потреб територіальної громади. Відповідно до ст. 79 Розділу XII Статуту НАУ, затвердженого постановою [PERSON] Міністрів України № 202 від 01 березня 2001 р. (в редакції постанови КМУ № 992 від 11.07.2002 р.) «питання вилучення земель, відведених у постійне користування Університету (в тому числі його навчально-дослідних господарств та дослідних станцій), вирішуються відповідно до Земельного кодексу України». Згідно з Витягом з протоколу № 8 засідання вченої ради [PERSON] аграрного університету від 05 квітня 2006 року вбачається, що на підставі рішення вченої ради інституту ННІ лісового і садово-паркового господарства НАУ (протокол від 02 лютого 2006 року № 7) і висновку комісії від 01 грудня 2005 року, створеної для розгляду земельних питань Боярської ЛДС, надано згоду на вилучення земельної ділянки площею 9,8 га зі складу земель Хотівського лісництва Боярської ЛДС в адміністративних межах [PERSON] сільської ради та передачу її до\~\~земель запасу [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області для потреб територіальної громади за умов дотримання чинного законодавства, в тому числі ст. ст. 26, 26, 29 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 57, 58 Лісового Кодексу України та ст. ст. 149, 151 Земельного кодексу України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач в особі НУБіП, як правонаступник НАУ, був обізнаний про намір передати з державної власності земельну ділянку площею 9,7999 га в землі запасу (землі комунальної власності) с. Лісники, надав згоду на таку передачу, тому мав знати або міг довідатися про прийняття спірного Розпорядження РДА. Листом вих. № 282 від 05.06.2006 року ВП «Боярська лісова дослідна станція» звернулася до голови [PERSON] районної адміністрації з проханням припинити право постійного користування на земельну ділянку площею 9,8 га і зарахувати її за їх згодою до земель запасу [PERSON] сільської ради. [PERSON] РДА вих. № 07-27-2652 від 14.07.2006 р. на адресу [PERSON] сільської ради надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки до земель запасу [PERSON] сільської ради. 28 жовтня 2005 року складено Акт технічного обслідування лісових площ за участю директора ДП «Боярська лісова дослідна станція» та сільського голови с. Лісники, передбачених до відведення зі складу земель ВП НАУ «Боярська лісова дослідна станція» Хотівського лісництва Києво-Святошинського району Київської області до земель запасу [PERSON] сільської ради, з визначенням втрат лісогосподарського виробництва у розмірі 684 317,2 грн., на підставі якого ВП НАУ «Боярська лісова дослідна станція» складено рахунок № 1349 від 25.04.2006 року на суму 684 317,2 грн. Платіжним дорученням № 2 від 05 травня 2006 року ТОВ «Аванте» сплачено втрати лісогосподарського виробництва на суму 684 317,2 грн. на користь постійного землекористувача - ВП НАУ «Боярська лісова дослідна станція», який акцептував цей платіж, до часу подання позову не заперечував належність здійсненого платежу. Відповідно до ст. 207 Земельного кодексу України в редакції, яка діяла на дату прийняття Розпорядження [PERSON] РДА, відшкодуванню на користь землевласників чи землекористувачів підлягають втрати, повязані із вилученням (викупом) сільськогосподарських, лісових земель для подальшого використання їх для потреб, не повязаних з сільськогосподарським та лісогосподарським виробництвом. Листом від 20 жовтня 2006 року вих. № 01-4/1014 Київське обласне управління лісового господарства Державного комітету лісового господарства України,

Outcome: dismissed