Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

у вересні 2016 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що у червні 2013 року між позивачем та [PERSON] укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу, за умовами якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль [NUMBER]. Вказаний автомобіль був пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у скоєнні якої визнано винним [PERSON] Позивачем за заявою страхувальника відшкодовано суму страхового відшкодування у розмірі 54087,13 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «УСК «Гарант-Авто», ліміту відповідальності страховика становить 50000 грн. За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 4087,13 грн. на відшкодування в порядку регресу збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судовий збір у сумі 1378,00 грн. Від позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між ПрАТ «СК «Альфа-Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу, № 046.0461098.011 від 26 червня 2013 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією забезпеченого наземного транспортного засобу - автомобіля [NUMBER], терміном дії з 01 липня 2013 року по 30 червня 2014 року. 09 вересня 2013 року о 19 год. 00 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Ford», д.н.з. [NUMBER], в м. Києві на вул. Драйзера, 1, не був уважним, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], та автомобілем [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 20 січня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, особою, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 09 вересня 2013 року за участю вищенаведених автомобілів, є водій [PERSON] Статтею 8 Закону України «Про страхування» визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до положень ч.1 ст.990 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.25 Закону України «Про страхування» страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт складається страховиком у формі, яка ним встановлюється. Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 Цивільного кодексу України та п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. Згідно зі ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За таких обставин, до позивача перейшло право регресної вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. За приписами ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Матеріалами справи підтверджено, що автомобіль [NUMBER], який є забезпеченим транспортним засобом за умовами договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу, був пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у вчиненні якої винний відповідач. Позивач за заявою страхувальника сплатив суму страхового відшкодування у розмірі 54087,13 грн. на користь [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням №24186 від 15 листопада 2013 року (а.с.16). На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ПАТ «УСК «Гарант-Авто» згідно з полісом АС/5386545, а тому позивач має право звернутись до страхової компанії відповідача з метою отримання страхового відшкодування в порядку регресу на суму 50000,00 грн., тобто в межах ліміту відповідальності страховика. Сума, яка перевищує ліміт відповідальності страховика, становить 4087,13 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved