Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги наступним. Сторони перебувають в шлюбі з 02.06.2012 року. Від шлюбних відносин мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], 06.11.2014 року. Сімейне життя у сторін не склалося, оскільки у сторін виявились супротивні психологічно несумісні характери та вкрай суперечливі погляди на подружнє життя, на взаємні права та обов`язки подружжя, відповідальність за долю сім`ї та з інших питань спільного життя. У судовому засіданні позивач відсутня, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує та наполягає на розірванні шлюбу. У судовому засіданні відповідач відсутній про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень та будь-яких клопотань до суду не надав. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 02.06.2012 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Щорського районного управління юстиції, актовий запис № 31, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕЛ №105046. Від подружнього життя сторони мають спільних дітей, доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження вказаних дітей (а.с.4,5). Спільне життя у сторін не склалося, оскільки у сторін виявились супротивні психологічно несумісні характери та вкрай суперечливі погляди на подружнє життя, на взаємні права та обов`язки подружжя, відповідальність за долю сім`ї. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін та права дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ст. 84 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката в сумі 450 грн. 00 коп. та витрати понесені нею при зверненні до суду судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved