Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

У березні 2014 року позивач звернулась до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про зняття особи з реєстраційного обліку. 08 травня 2014 року [PERSON] змінила предмет позову та подала позовну заяву в новій редакції, в якій просить позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що у серпні 2012 року між позивачем та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири, яка належала останньому на праві власності та розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з приводу зняття з реєстрації у вказаній вище квартири, однак останнім не вчинено жодних дій з цього приводу. За таких обставин, позивач просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Відтак, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 21 серпня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири, яка належала останньому на праві власності та розташована за адресою: [ADDRESS]. За п. 6 договору відповідач гарантував, що він зніметься з реєстрації за адресою предмету договору, повністю звільнити квартиру у строку до 03 вересня 2012 року. Договір укладено в письмовій формі та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 4412. 05 вересня 2012 року внесено інформацію про реєстрацію права приватної власності на [PERSON] до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Підставами припинення права власності, зокрема, є відчуження власником свого майна. (ст. 346 ЦК України) Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За приписами ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Матеріалами справи підтверджено, що станом на час розгляду справи відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], про що свідчить довідка з місця проживання про склад сім'ї та прописку від 12 березня 2014 року. Відповідач залишив місце своєї реєстрації, забрав речі, фактично за наведеною адресою не мешкає, однак незважаючи на звернення позивача, не знявся з реєстрації за зазначеною адресою. За таких обставин, у зв'язку з відчуженням квартири, право користування [PERSON], як колишнього власника вказаної квартири, припинено, до складу сім'ї власників квартири відповідач не входить, фактично за наведеною адресою не мешкає. Доказів про визнання вказаного договору купівлі-продажу недійсним суду не надано. Зважаючи на вище викладене, суд доходить висновку про задоволення позову та вирішує визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS].

Outcome: approved