Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , просила ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, на 1500 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. 19 вересня 2018 року Здолбунівським районним судом було ухвалено заочне рішення, яким позов [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів задоволено повністю. Ухвалою Здолбунівського районного суду від 15 червня 2020 року заочне рішення по справі скасовано і справу призначено до розгляду. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав і не заперечував проти їх задоволення. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Рішенням Здолбунівського районного суду від 12.01.2012 року стягнуто з відповідача на користь утримання сина [PERSON] аліменти в сумі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року за № 143 цс 13. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України із змінами, що набули чинності 08 липня 2017 року, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А тому, з урахуванням вищевикладеного, принципу диспозитивності цивільного судочинства та при взаємному обов`язку батьків утримувати дитину суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення.

Outcome: approved