Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у шлюбі з 17 листопада 2001 року. Від спільного проживання у сторін двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач не виконує батьківські обов'язки, а саме не надає допомоги на утримання дітей. Діти проживають із позивачкою. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, однак відповідно до вимог, що містяться у позовній заяві, просить розгляд справи провести за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Пояснив суду, що не підтримує надіслані ним раніше письмові заперечення проти позову. Повністю усвідомлює свої дії, що стосуються визнання позову. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судом установлено, що у сторін є діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а. с. 4, 5). Діти проживають із позивачкою та знаходяться на її утриманні (а. с. 3), що також відповідач визнає. Таким чином, відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач [PERSON] не працює, є інвалідом ІІ групи (а. с. 14, 15), отримує пенсію по інвалідності. Також відповідач не має на утриманні інших дітей, що суд ураховує при визначенні розміру аліментів. Діти сторін зважаючи на їх вік, а саме те, що вони є малолітніми, відповідно мають незадовільне матеріальне становище. Суд уважає визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Такий розмір аліментів відповідача визнає до стягнення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву [PERSON] пред'явлено до суду особисто 2 березня 2015 року. Відповідно починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1, 2 і 3 частини першої цієї статті. За змістом п. п. 3, 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів, інваліди I та II груп. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Беручи до уваги той факт, що обидві сторони звільнені від сплати судового збору, відповідно судові витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved