Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

У вересні 2011 року ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 11 липня 2007 року між ЗАТ «ПУМБ», правонаступником якого є позивач, та ПНВП «Полімер-Акація» був укладений кредитний договір з додатковими угодами № 1 від 10.09.2008 року, № 2 від 10.10.2008 року, № 3 від 26.01.2009 року, №4 від 27.03.2009 року, № 5 від 29.05.2009 року, № 6 від 24.09.2009 року, № 7 від 22.01.2010 року, № 8 від 07.05.2010 року, № 9 від 04.06.2010 року та № 10 від 09.07.2010 року. Остаточно ПНВП «Полімер-Акація» отримало кредит у розмірі 6300904,11 грн., який повинно було повернути до 28 січня 2011 року. У порушення взятих на себе зобов'язань позичальник своєчасно не сплачував кредит та відсотки, в результаті чого станом на 26 липня 2011 року утворилась заборгованість у сумі 9480436,42 грн. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 11 липня 2007 року між банком та [PERSON] був укладений договір поруки № 7.3-39/П-4 з додатковими угодами № 1 від 10.09.2008 року, № 2 від 10.10.2008 року, № 3 від 26.01.2009 року, № 4 від 27.03.2009 року, № 5 від 29.05.2009 року, № 6 від 24.09.2009 року, згідно яких [PERSON] поручився перед банком за виконання ПНВП «Полімер-Акація» зобов'язань за кредитним договором від 11 липня 2007 року з додатковими угодами. З урахуванням уточнених позовних вимог від 01 лютого 2012 року ПАТ «ПУМБ» просив стягнути з поручителя заборгованість за кредитним договором у розмірі 9 480 436,42 грн. та судові витрати по справі (а.с.3-6, 155-156). У листопаді 2011 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому просив договір поруки, укладений між ним та ЗАТ «ПУМБ», визнати таким, що припинив свою дію з 29 липня 2011 року, оскільки кредитор не пред'явив вимоги до поручителя протягом 6 місяців (а.с. 97-98). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2012 року позов ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» задоволено: стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість у сумі 9 480 436,42 грн. та судові витрати у загальній сумі 1820гр.; у задоволенні зустрічного позову [PERSON] - відмовлено (а.с.164-166). Додатковим рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2014 року встановлено, що заборгованість у сумі 9 480 436,42 грн. складається із: основної суми кредиту - 6 300 904гр. 11 коп., процентів - 2 508 968гр. 25коп., пені - 670 564гр. 06коп. (а.с.230-231). В апеляційній скарзі [PERSON], посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в позові банку та задоволення його зустрічного позову у повному обсязі (а.с.205-209). Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом 1 інстанції встановлено, що 11 липня 2007 року ЗАТ «ПУМБ», правонаступником якого є позивач, та ПНВП «Полімер-Акація» був укладений кредитний договір № 7,3-39 з додатковими угодами № 1 від 10.09.2008 року, № 2 від 10.10.2008 року, № 3 від 26.01.2009 року, №4 від 27.03.2009 року, № 5 від 29.05.2009 року, № 6 від 24.09.2009 року, № 7 від 22.01.2010 року, № 8 від 07.05.2010 року, № 9 від 04.06.2010 року та № 10 від 09.07.2010 року згідно умов яких банк надав кредитні кошти у розмірі 6300904,11 грн. із строком повернення не пізніше 28 січня 2011 року. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав повністю, що ніким не оспорюється. На забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, 11 липня 2007 року, між банком та [PERSON] було укладено Договір поруки № 7.3-39/П-4, відповідно до умов якого останній прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання зобов'язань ПНВП «Полімер-Акація» перед банком за кредитним договором за № 7.3-39 від 11 липня 2007 року з додатковими угодами до нього (а.с. 10-17). У зв'язку із невиконанням позичальником умов кредитного договору, 19 травня 2011 року Банк направив позичальнику ПНВП «Полімер-Акація» вимогу про негайне погашення заборгованості за кредитним договором № 7.3-39 від 11 липня 2007 року, яка отримана ПНВП «Полімер-Акація» 24 травня 2011 року (а.с 70-71 зворот). 02 серпня 2011 року вимога щодо виконання зобов'язань за договором поруки № 7.3-39/П-4 від 11 липня 2007 року та погашення заборгованості за кредитним договором № 7.3-39 від 11 липня 2007 року протягом 3 банківських днів з моменту отримання вимоги була направлена поручителю та отримана ним 08 серпня 2011 року (а.с. 72-73, 73 зворот). Задовольняючи позовні вимоги банку та відмовляючи в задоволенні зустрічного позову [PERSON], суд 1 інстанції виходив із того, що позичальник не виконував належним чином взятих на себе зобов'язань щодо повного та своєчасного повернення кредитних коштів, а тому заборгованість за кредитним договором у розмірі 9 480 436,42 грн. підлягає стягненню з [PERSON], як солідарного боржника, оскільки основний боржник належним чином не виконав зобов'язання, взяті на себе за кредитним договором та додатковими угодами, а відтак зобов'язання за кредитним договором не вважаються припиненими, внаслідок чого договір поруки теж продовжує дію до припинення забезпеченого порукою зобов'язання позичальника Однак із вказаними висновками суду не можна погодитися. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пунктом 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. Із договору поруки № 7.3-39/П-4 від 11 липня 2007 року, укладеного банком із [PERSON], з урахуванням додаткових угод до нього, вбачається, що у договорі не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання боржниками своїх зобов'язань перед банком за кредитним договорам не є встановленим сторонами строком дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України, тому у цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Із матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з неналежним виконанням ПНВП «Полімер-Акація» зобов'язань за кредитним договором № 7,3-39 від 11 липня 2007 року, строк виконання якого настав 28 січня 2011 року, вимога про виконання зобов'язань за кредитним договором згідно договору поруки на адресу поручителя була направлена 02 серпня 2011 року, тобто, вже після спливу шестимісячного строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України, а відтак банк пропустив строк на звернення до суду із позовом про стягнення із поручителя кредитної заборгованості на підставі договору поруки, оскільки згідно зі ст. 559 ЦК України вона припиняється автоматично (за наявності умов). За таких обставин рішення суду від 02 лютого 2012 року підлягає скасуванню на підставі п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України (не застосовано закон, який підлягає застосуванню), з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову банка та про задоволення зустрічного позову [PERSON] про припинення договору поруки. На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з Публічного акціонерного товариства ««Перший Український Міжнародний Банк»» на користь [PERSON] на повернення сплаченого судового збору 94 грн. 10 коп.

Outcome: approved