Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 (одна пятсот) грн., починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, та на своє утримання у розмірі 1000 грн., починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з вересня 2015 року вона проживала однією сімєю із відповідачем без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у них 06 червня 2016 року народилася дочка [PERSON]. Однак, спільне проживання у сторін не склалося, тому з квітня 2017 року вона почали проживати окремо, а спільна дитина залишилася проживати із позивачем. Позивач ніде не працює, так як доглядає дитину. Відповідач будь-яких коштів на утримання дитини та дружини не надає, а коштів, які позивач отримує від держави, зовсім не вистачає для забезпечення належного рівня її життя та життя спільної із відповідачем дитини. З огляду на викладені обставини, позивач змушена звернутися із вказаними позовними вимогами. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення із нього аліментів на утримання дитини. Однак, заперечував проти стягнення аліментів на дружину. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Із пояснень сторін вбачається, що вони проживали разом без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у них 06 червня 2016 року народилася дочка [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про її народження серії І-БК № 501721, виданого 23 червня 2016 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Батьком у свідоцтві про її народження записаний [PERSON] (а.с. 4). Матеріалами справи встановлено, що спільна дитина сторін по справі проживає разом із позивачем, про що свідчать копія довідки про місце реєстрації та склад сімї, а також копія акту обстеження житлових умов сімї (а.с. 8-9). Як передбачено ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. У відповідність до вимог ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1,2,3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181,182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно із ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. Із пояснень сторін у судовому засіданні встановлено, що домовленість про сплату аліментів на дитину та дружину між сторонами відсутня. Таким чином, заслухавши пояснення та заперечення сторін по справі, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, не має на утриманні інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково шляхом стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1300 грн., та на утримання дружини у розмірі 500 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: partial