Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

У вересні 2010 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Дорогій Валентини Анатоліївна, [PERSON] , Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири. Позовна заява [PERSON] та [PERSON] мотивована тим, що\~вони проживали за адресою: [ADDRESS] . У жовтні 2007 року вони погодились на пропозицію сина [PERSON] укласти договір довічного утримання, після чого їх син привіз їх та свою дружину [PERSON] до банку, де знаходився нотаріус, який попросив надати правовстановлюючі документи на підтвердження їх права власності на спірну квартиру. Син з невісткою обманули їх і замість договору довічного утримання був укладений договір купівлі-продажу їх квартири. [INFO] [PERSON] помер. Відразу після похорон сина невістка сповістила, що за бажанням її померлого чоловіка саме вона є власником спірної квартири і що 23 жовтня 2007 році вони їй цю квартиру продали. Тоді ж їм стало відомо і про те, що квартира знаходиться в іпотеці банку. Однак будь-яких грошей за квартиру вони не отримували, про продаж квартири ніколи мова не йшла, оскільки з 1969 року вони постійно проживають у цій квартирі, це їх єдине житло, і у такому віці вони б ніколи не погодилися на переїзд. Будь-яких документів у бюро технічної інвентаризації для оформлення договору вони не замовляли і не доручали цього робити іншим особам. Посилаючись на зазначені обставини і статті\~216,\~230 ЦК України, позивачі просили суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений між ними та [PERSON] , та повернути сторони у попередній стан. Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова, у складі судді Нікуліної Л. П., від 26 травня 2011 року задоволено позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] . Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 23 жовтня 2007 року. Повернуто сторони за вищевказаним договором купівлі-продажу у первісне становище. Зобов`язано Бюро технічної інвентаризації м. Харкова скасувати реєстрацію права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що зареєстроване на ім`я [PERSON] .\~\~ Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 14 червня 2012 року, заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова\~від 26 травня 2011 року змінено та викладено його резолютивну частину у іншій редакції. Позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] задоволено частково. Визнано договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 23 жовтня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дорогій Валентиною Анатоліївною за реєстровим номером 5368, - недійсним. В\~іншій\~частині позовних вимог [PERSON] , [PERSON] відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2012 року заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 травня 2011 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 14 червня 2012 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. При новому розгляді справи позивачами уточнено позовні вимоги, в яких вони зазначали, що вони не мали наміру на продаж квартири. [PERSON] тривалий час (до 19 січня 2009 року) не реєструвала за собою право власності на спірну квартиру, передбачаючи, що у разі перереєстрації вони можуть дізнатися про зміну власника, у комунальних установах [PERSON] та [PERSON] зареєстровані як власники квартири, комунальні послуги сплачують самостійно. Вони продовжують проживати у спірній квартирі. Відповідачка у квартирі не проживає, з реєстраційного обліку знялася та зникла, інтересу до квартири не проявляє, комунальні послуги не сплачує. [PERSON] та [PERSON] остаточно просили суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений між ними та [PERSON] та повернути сторони у попередній стан. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова,\~у складі судді Прошутя І. Д.,\~від 07 липня 2015 року закрито провадження у справі у частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, у зв`язку зі смертю позивача. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова, у складі судді Прошутя І. Д., від 07 липня 2015 року [PERSON] відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог. Рішення суду першої інстанції\~вмотивоване тим, що позивачем не надано доказів на підтвердження заявлених позовних вимог. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 23 серпня 2017 року ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 липня\~2015 року скасовано, а справу (у частині закриття провадження у справі) направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 23 серпня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] . Визнано недійсним у 1/2 частині договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 23 жовтня 2007 року, укладений між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дорогій Валентиною Анатоліївною за реєстровим № 5368, у частині продавця [PERSON] . В іншій частині позовних вимог відмовлено з інших підстав. Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що місцевий суд дійшов безпідставного висновку про недоведеність заявлених [PERSON] позовних вимог. [PERSON] є особою похилого віку, на час укладання договору йому було 87 років, на момент розгляду справи у апеляційному порядку - 94 роки, за станом здоров`я він потребує стороннього догляду та допомоги, спірне житло є його єдиним місцем проживання, в якому він проживає з 1969 року, самостійно документами для укладання договору купівлі-продажу він або його дружина [PERSON] не займалися, тому вважати що його волевиявлення було спрямовано на відчуження своєї частки квартири шляхом укладання договору купівлі-продажу підстав немає. Врахувавши, що [PERSON] померла [INFO] , відомості про те, хто є спадкоємцем після її смерті - відсутні, апеляційний суд дійшов висновку про неможливість задоволення позовних вимог в частині позивача [PERSON] . Справу у цій частині було направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2017 року, зазначена справа надійшла у провадження судді Теслікової Ірини Іванівни. Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Теслікової І.І., від 03 жовтня 2017 року справу прийнято до свого провадження та призначено судовий розгляд. Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Теслікової І.І., від 22 грудня 2017 року провадження у справі зупинено до розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Апеляційного суду Харківської області від 23 серпня 2017 року. У вересні 2017 року\~Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»\~подано до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Харківської області від 23 серпня 2017 року. 07 листопада 2017 року ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою. 29 листопада 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від представника [PERSON] [PERSON] надійшло клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку із смертю [PERSON] . 04 грудня 2017 року ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ провадження у справі зупинено до залучення у справі правонаступників [PERSON] . 15 грудня 2017 року набрав чинності\~Закон України від 03 жовтня 2017 рок №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Відповідно до пункту 4\~розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України\~касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 09 лютого 2018 року справу передано до Верховного Суду. 06 грудня 2018 року ухвалою Верховного Суду відновлено касаційне провадження у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Дорогій Валентини Анатоліївна, [PERSON] , Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири. Залучено правонаступників позивача [PERSON] [PERSON] та [PERSON] до участі у справі, а справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Постановою Верховного суду від 19 грудня 2018 року рішення Апеляційного суду Харківської області від 23 серпня 2017 року залишено без змін. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] розглянуті, ухвалені за його позовом рішення набрали чинності. За протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, зазначена справа надійшла у провадження судді Шелест І.М. Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Шелест І.М. від 16 квітня 2019 року справу прийнято до свого провадження та призначено судовий розгляд. Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Шелест І.М., від 11 червня 2019 року заяву представника правонаступників Позивача [PERSON] задоволено. Залучено правонаступників позивача [PERSON] , який був правонаступником позивачки [PERSON] спадкоємців [PERSON] та [PERSON] , залучено у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] . Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Шелест Інною Миколаївною, від 24 вересня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом [PERSON] , [PERSON] (правонаступники [PERSON] , який був правонаступником [PERSON] : [PERSON] , [PERSON] ) до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Дорогій Валентини Анатоліївна, [PERSON] , Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири до судового розгляду. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, від представника позивачів [PERSON] до суду подано заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що позов підтримує у повному обсязі. Відповідач та треті особи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень\~\~\~ч. 2\~ст. 247\~\~ ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З вищезазначеного, вбачається, що позовні вимоги [PERSON] розглянуті, ухвалені за його позовом рішення набрали чинності. Визнано недійсним у 1/2 частині договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 23 жовтня 2007 року, укладений між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дорогій Валентиною Анатоліївною за реєстровим № 5368, у частині продавця [PERSON] . Таким чином, судами встановлено, що [PERSON] та [PERSON] належала на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] . 23 жовтня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] , з іншої, укладено договір купівлі-продажу вищевказаної квартири, відповідно до якого відповідач набула у власність спірну квартиру. 23 жовтня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 97 900, 00 швейцарських франків. Майновим поручителем за вказаним кредитним договором відповідно до договору поруки від 23 жовтня 2007 року стала [PERSON] , яка діяла за попередньою згодою свого чоловіка, сина позивачів, [PERSON] . Предметом іпотеки стала спірна квартира. Після укладення оспореного договору купівлі-продажу [PERSON] та [PERSON] продовжували проживати у спірній квартирі, сплачувати комунальні послуги, підтримувати її у належному стані. Витяг, виданий комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», на підставі якого було проведено відчуження квартири, не містить відомостей про мету його складання (продаж квартири). Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М. С. Бокаріуса № 8069 від 27 серпня 2014 року підписи у замовленні від 03 жовтня 2007 року, в акті поточних змін, в договорі-замовленні на відчуження квартири у графах «Домовладелец» та «Замовник» зроблені не [PERSON] , а також не [PERSON] . Встановлено, що витяг з комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» на відчуження квартири отримувала стороння особа, якій повноваження на представлення інтересів [PERSON] та [PERSON] не надавались. Відповідач повідомила недостовірну інформацію щодо істотних умов договору. У зв`язку з чим, була відсутність волевиявлення позивача [PERSON] на відчуження своєї частки квартири шляхом укладання договору купівлі-продажу. Так, [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції І- [NUMBER] . Згідно відповіді Комунального підприємства «Жилкомсервіс» від 06 червня 2018 року встановлено, що на час смерті [PERSON] , у квартирі по місту її реєстрації: [ADDRESS] був зареєстрований [PERSON] . Зі змісту відповіді з Першої Харківської державної нотаріальної контори встановлено, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка була зареєстрована та проживала за адресою спірної квартири, спадкова справа не заводилась. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На підставі чого, Суд приходить до висновку, що [PERSON] , який на час смерті своєї дружини [PERSON] був зареєстрований за адресою її реєстрації, прийняв спадщину на її 1/2\~частину квартири\~ [ADDRESS] та\~став правонаступником\~позовних вимог\~ [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області І [NUMBER] [NUMBER] . Як встановлено, Верховним судом, правонаступниками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що узгоджується з довідкою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гончаренко Надії Юліанівни від 24 липня 2018 року. Судом, на підставі наданих доказів, встановлено, що [PERSON] була особою похилого віку, на час укладання договору їй було 87 років, за станом здоров`я вона потребувала стороннього догляду та допомоги, спірне житло було її єдиним місцем проживання, в якому вона проживала з 09 квітня 1969 року і до самої смерті, самостійно документами для укладання договору купівлі-продажу вона або її чоловік [PERSON] не займалися, тому вважати що її волевиявлення було спрямовано на відчуження своєї частки квартири шляхом укладання договору купівлі-продажу підстав немає. Згідно частини третьої\~статті 203 ЦК\~волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до вимог частини першої\~статті 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Вирішуючи спір про визнання угоди недійсною суд з`ясовує наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків. За змістом частини першої\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 19\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 № 9, правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, у тому числі пояснень сторін і письмових доказів, наявність обставин, які вказують на помилку - неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, дійсно було і має істотне значення. Такими обставинами є: вік позивача, його стан здоров`я та потреба у зв`язку із цим у догляді й сторонній допомозі; наявність у позивача спірного житла як єдиного; відсутність фактичної передачі спірного нерухомого майна за оспорюваним договором дарування дарувальником обдаровуваному та продовження позивачем проживати в спірній квартирі після укладення договору дарування. Відповідно до частини першої\~статті 230 ЦК України\~якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша\~статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Таким чином, встановивши, що після укладення оспорюваного договору купівлі-продажу позивач та її чоловік продовжували проживати у спірній квартирі до часу своєї смерті, сплачувати комунальні послуги, підтримувати її у належному стані, у силу свого похилого віку та за станом здоров`я останні потребували стороннього догляду та матеріальної допомоги, спірне житло було їхнім єдиним місцем проживання, в якому вони проживали з 09 квітня 1969 року, самостійно документи для укладання договору купівлі-продажу не замовляли і не оформлювали, а відповідач [PERSON] повідомила позивачам недостовірну інформацію щодо істотних умов договору, Суд приходить до висновку про відсутність волевиявлення позивача [PERSON] на відчуження своєї частки квартири шляхом укладання договору купівлі-продажу. З урахуванням\~викладеного,\~

Outcome: approved