Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

У березні 2014 року представник Позивача звернувся в суд до Відповідача з позовом про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав. Свої вимоги мотивував тим, що 27 серпня 2009 року між Закритим акціонерним товариством «Українська будівельна компанія» та [PERSON] було укладено договір №4/15-95 купівлі продажу майнових прав. Позивач зазначає, що згідно з п. 1.1. зазначеного Договору він зобов'язався передати Відповідачу майнове право на отримання у власність новозбудованої квартири [ADDRESS], що позначений на схемі генерального плану за №4 (нині має поштову адресу м. Київ, проспект Червонозоряний №4Г), загальною проектною площею 90,4 кв.м., а Відповідач зобов'язався сплатити Позивачеві ціну продажу майнового права, яка складає 1 039 600 грн. 28.08.2009 Відповідач здійснив часткову оплату у розмірі 831680 грн. В той же час решта ціни продажу майнового права за Договором у розмірі 207920 грн., як стверджує Позивач, так і не була сплачена Відповідачем, не зважаючи на настання обставин, які були погоджені сторонами Договору в якості підстав для платежу - це введення об'єкту в експлуатацію як підстава для сплати 155940,00 гривень, та виготовлення технічного паспорту як підстава для сплати остаточної суми в сумі 51980,00 гривень. Враховуючи, що Відповідач не виконав свій обов'язок щодо повної оплати вартості майнових прав за Договором, Позивач просить його розірвати. Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. На уточнююче запитання суду що скасування сертифікату відповідності КВ000021, представник Позивача пояснив, що Інспекція позбавлена повноважень на скасування виданих нею сертифікатів, а тому просив суд критично віднестись до цієї обставини. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти позову. Свої заперечення Відповідач обґрунтовував тим, що сертифікат КВ000021, виданий Інспекцією з архітектурно-будівельного контролю, виданий протиправно, будівельні роботи на об'єкті не закінчені і досі, а тому і сама Інспекція, визнавши це, скасувала сертифікат. Крім того, як пояснив Відповідач, він неодноразово звертався до Позивача із заявами про надання інформації щодо строку введення будинку в експлуатацію, проте вже навіть після видачі Сертифікату КВ000021 ЗАТ «УБК» не повідомило його про існування такого сертифікату, натомість погоджуючись, що будівельні роботи на об'єкті не закінчені. Таким чином, як вказує Відповідач, про існування сертифікату КА000021 він дізнався лише з матеріалів справи, при цьому вже тоді, коли він був скасований. У зв'язку з цим [PERSON] вважає, що у нього не виникло обов'язку зі сплати другого та, відповідно, третього платежів за договором. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 27 серпня 2009 року між Закритим акціонерним товариством «Українська будівельна компанія» та [PERSON] було укладено договір №4/15-95 купівлі продажу майнових прав. (а.с. 5-8) У відповідності до п.1.1. зазначеного Договору Позивач, як продавець, зобов'язався передати Відповідачу майнове право на отримання у власність новозбудованої квартири [ADDRESS], що позначений на схемі генерального плану за [ADDRESS], загальною проектною площею 90,4 кв.м., а Відповідач зобов'язався сплатити Позивачеві ціну продажу майнового права. Відповідно до п. 3.1. Договору ціна продажу майнового права складає 1 039 600 грн. Пунктом 3.2. Договору встановлено графік здійснення Відповідачем платежів за Договором згідно з наступними періодами: - 80%, що складає 831680 грн. терміном до 31.08.2009 року; - 15%, що складає 155940 грн. терміном до 31.01.2010, але протягом 10 днів після оформлення акту вводу будинку в експлуатацію; - 5%, що складає 51 980 грн. терміном до 31.03.2010, але протягом 10 днів після оформлення технічного паспорту на квартиру БТІ м. Києва. Встановлено, що 28.08.2009р. [PERSON] здійснив оплату першого внеску згідно з графіком у розмірі 831680 грн. Безспірно встановлено, що решта коштів згідно з графіком за Договором у розмірі 207920 грн не була сплачена Відповідачем і до дня розгляду справи. З матеріалів справи вбачається, що 13.02.2010 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві було видано сертифікат відповідності КВ000021 новозбудованого житлового будинку за вищевказаною адресою проектній документації, вимогами державних стандартів, будівельних норм і правил (а.с. 9). Разом з тим зазначений сертифікат у відповідності до наказу №25-д від 05 жовтня 2012 року Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю за результатами проведеної 05.10.2012р. позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил за адресою: [ADDRESS], був скасований. (а.с. 67-68) Зазначений наказ Позивачем не був оскаржений у судовому порядку, у зв'язку з чим вважається, що Позивач з ним погодився. Крім того, сам Позивач у своєму листі від 03 грудня 2010 року, надісланому Відповідачу у відповідь на його запит щодо строків введення будинку в експлуатацію, приховав факт існування Сертифікату відповідності КВ000021, хоча він був виданий ще у лютому 2010 року. Натомість у зазначеному листі ЗАТ «УБК» визнавало факт затримки будівельних робіт на об'єкті. (а.с. 59-60) Крім того, будь-яких доказів, які б свідчили про те, що Відповідач [PERSON] був повідомлений Позивачем про існування сертифікату відповідності КВ000021 від 13.02.2010р., і йому було запропоновано здійснити другий платіж за договором, матеріали справи не містять. В той же час на момент подання позову суду 04 березня 2014 року зазначений Сертифікат відповідності КВ000021 від 13.02.2010р. було скасовано, у зв'язку з чим [PERSON] не мав перед Позивачем обов'язку зі сплати другого за чергою платежу в сумі 155940,00 грн, а тому і права Позивача не були порушені в цій частині. Що стосується третього платежу за договором, необхідність здійснення якого пов'язується в договорі з виготовленням технічного паспорту на квартиру, то суд виходить з того, що п.3.2 договору визначена послідовність внесення чергових платежів (за періодами №1, 2, 3) , а тому логічною для настання строку сплати третього платежу є наявність умови сплати другого за чергою платежу. Згідно зі статтями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору, який є об'єктивним вираженням зобов'язання (правочину), та вимог чинного законодавства. Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. З огляду на те, що станом на день подання позову був відсутній факт порушення Відповідачем своїх зобов'язань за договором в частині сплати чергових платежів, підстав для визнання позову обґрунтованим та розірвання договору суд не вбачає.

Outcome: dismissed