Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

У березні 2020 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із позовною заявою до Пасинківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області (далі - відповідач) про визнання причини попуску строку для прийняття спадщини поважною та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Зазначила, що [INFO] в с. Пасинки померла її двоюрідна сестра [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , який був сином покійної [PERSON] і після її смерті прийняв спадщину, але не встиг оформити. Після смерті [PERSON] та [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається, зокрема, з земельних ділянок, розташованих на території Пасинківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем зазначеного майна в порядку спадкування за законом, оскільки є двоюрідною сестрою [PERSON] , а покійний [PERSON] є двоюрідним племінником позивача. Інших спадкоємців немає. Під час оформлення спадщини, з`ясувалось, що позивач пропустила шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , у зв`язку із чим нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії. Причиною пропуску строку звернення у нотаріальну контору для оформлення спадщини стала юридична необізнаність позивача зі спадковим законодавством, а також завадили хвороби та похилий вік позивача. Просить визнати, що строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] пропущений нею з поважних причин та визначити додатковий строк в три місяці для прийняття спадщини. У судове засідання позивач не з`явилася, проте 03 квітня 2020 року подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити (а.с. 31). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте 27 квітня 2020 року від сільського голови Пасинківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області С. Бромірського до суду надійшла заява про визнання в повному обсязі позовних вимог та розгляд справи у відсутності представника сільської ради; не заперечують щодо задоволення позовних вимог (а.с. 37). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із такого. [INFO] у с. Пасинки Шаргородського району Вінницької області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] (а.с. 6). [INFO] у с. Пасинки Шаргородського району Вінницької області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] (а.с. 7). Після смерті [PERSON] та [PERSON] залишилась спадщина, яка складається, із земельних ділянок, площею 2,7129 га та 2,7128 га, розташованих на території Пасинківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується копіями державних актів на право власності на земельну ділянку серії ВН № 086196 та серії ВН № 086197 (а.с. 10, 11). Позивач є спадкоємцем зазначеного спадкового майна в порядку спадкування за законом, оскільки є двоюрідною сестрою [PERSON] , а покійний [PERSON] є двоюрідним племінником позивача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть двоюрідної сестри [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 6); копією свідоцтва про смерть двоюрідного племінника [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 7); експертним висновком Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/493-m від 26 лютого 2020 року (а.с. 9); копією рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 13 січня 2020 року справа № 152/1481/19 про встановлення родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] ( а.с. 15-17) Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку, що [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] в порядку спадкування за законом. Згідно довідки виконавчого комітету Пасинківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 142 від 19 лютого 2020 року [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] . Згідно запису в по господарській книзі № 3, особовий рахунок № [NUMBER] , разом зі спадкодавцем проживав її син, [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , але не встиг оформити своїх спадкових прав, оскільки помер [INFO] . (а.с. 8). Із витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 59607824 від 27 лютого 2020 року вбачається, що спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с. 13). Із витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 59607837 від 27 лютого 2020 року вбачається, що померлим [INFO] [PERSON] заповіти не складалися, спадкові договори не укладалися. Постановою державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області Масилюк Р.М. від 03 березня 2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстави пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 12). Судом установлено, що [PERSON] пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин, у зв`язку із юридичною необізнаністю зі спадковим законодавством. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані зі спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із частинами 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. З огляду на викладене, суд вважає поважною та обґрунтованою причину пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , з огляду на це, на переконання суду, позивачеві [PERSON] слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю в три місяці, який слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Ураховуючи викладене вище, суд доходить висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved