Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

У березні 2017 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 14922 грн. 74 коп. заборгованості за кредитним договором №317706-ІS від 15.11.2012 року про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки та встановлення кредитного ліміту, з яких: 11392 грн. 10 коп. заборгованість за кредитом; 186 грн. 87 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3347 грн. 77 коп. комісія за несвоєчасну оплату щомісячного платежу, посилаючись на те, що відповідачу, згідно вказаного договору було надано кредит у розмірі 20000,00 грн. на споживчі потреби зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,99% річних, а у разі прострочення сплати кредиту 50,00% річних із кінцевим терміном повернення 14 листопада 2014 року. Додатковою угодою від 15.12.2014 р. до даного договору зменшено суму кредитного ліміту до 19216 грн. 44 коп. та продовжено строк дії кредитного договору до 14.12.2016 року. У порушення умов договору відповідач\~\~не повернула своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, її заборгованість станом на 20.02.2017 р. складає 14922 грн. 74 коп. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судовий збір у розмірі 1600,00 грн. Представник позивача надав суду заяву вих.№22-18/3026/17 від 20.06.2017 р. про розгляд справи в його відсутності та надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання: [INFO], про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 2.3.1 укладеного договору №317706-ІS від 15.11.2012 року про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки та встановлення кредитного ліміту (далі договір) позивач відкрив відповідачу [PERSON] позичковий рахунок та надав їй кредит на умовах строковості, поворотності та платності шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії у розмірі 20\~000,00 грн. в національній валюті України на строк до 14.12.2014 р. (а.с.5-8). 15.12.2014 р. сторони у справі уклали додатковий договір до договору №317706-ІS від 15.11.2012 року, відповідно до умов якого було зменшено суму кредитного ліміту до 19216,44 грн. та продовжено строк дії кредитного договору до 14.12.2016 р. Крім того, умовами даного додаткового договору визначено, що при цьому прострочена заборгованість та прострочені проценти, а також нараховані та несплачені комісії згідно п.4.1.1. Договору, нараховані до 15.12.2014 р., включені до розміру кредиту. Нараховані проценти за поточний період підлягають сплаті Клієнтом у визначеному Договором порядку. (а.с.11). Відповідно до умов п.2.4 Договору відповідач зобовязувалась повернути позивачу кредит у повному обсязі, сплатити нараховані проценти, комісії та інші платежі у порядку, терміни та розмірах, що встановлені договором. Відповідачем узяті на себе зобов'язання належним чином не виконувалися. У результаті невиконання умов кредитного договору станом на 20.02.2017 року відповідач має заборгованість у сумі 14922 грн. 74 коп., яка складається з наступного: -11392 грн. 10 коп. заборгованість за кредитом; -186 грн. 87 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 3347 грн. 77 коп. комісія за несвоєчасну оплату щомісячного платежу (розрахунок а.с.12-20). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору або згідно вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання є неприпустимо. Частиною 2 статті 530 ЦК України передбачено, якщо в зобов'язанні встановлено термін його виконання, то вона підлягає виконанню в цей строк. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ч. 1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Після дослідження та оцінки доказів у справі, які надані позивачем відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, вони вважаються судом належними та допустимими згідно зі ст. ст. 58, 59 ЦПК України та свідчать про порушення відповідачем умов кредитного договору, а саме невиконання взятих на себе зобовязань по поверненню кредиту та сплаті відсотків, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 14922 грн. 74 коп. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1600,00 грн., понесені позивачем при подачі позовної заяви і які підтверджуються платіжним дорученням (а.с.1). На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 530, 536, 549-552, 611, 612, 624, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved