Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

У березні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі ПАТ КБ ПриватБанк, Банк) звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 14 лютого 2011 року в розмірі 21307 грн. 72 коп. В обґрунтування позову зазначало, що 14 лютого 2011 року Банк і [PERSON] (далі Позичальник) уклали кредитний договір № б/н, за умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] взяті на себе зобовязання за даним договором виконав, надав Позичальникові кредит у визначеній договором сумі. Проте відповідач своїх зобовязань за вказаним кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого у [PERSON] виникла заборгованість, яка станом на 31 січня 2015 року складає 21307 грн. 72 коп., з яких: 7662 грн. 09 коп. заборгованість за кредитом, 10379 грн. 34 коп. заборгованість за процентами, 1775 грн. 45 коп. заборгованість по комісії, а також відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг штраф у розмірі 500 грн. (фіксована частина) і 990 грн. 84 коп. (процентна складова). Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримує. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд він не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду теж не надходила. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України уразі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 14 лютого 2011 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк і [PERSON] уклали кредитний договір № б/н. На підставі заяви Позичальника, Умов і правил надання банківських послуг і [PERSON], ПАТ КБ ПриватБанк надало [PERSON] кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] у своїй заяві на видачу кредиту підтвердив, що його заява разом із Памяткою клієнта та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним і [PERSON] договір про надання банківських послуг. Згідно із п. 2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг Позичальник зобовязувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг визначено, що при порушенні Позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобовязаний сплатити [PERSON] штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг укладений сторонами договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Суд встановив, що Банк свої зобовязання за кредитним договором № б/н від 14 лютого 2011 року виконав у повному обсязі, надав Позичальникові кредит у визначеному договором розмірі, збільшивши кредитний ліміт до 8000 грн. Проте відповідач [PERSON] у порушення вимог закону та умов договору грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків та інших витрат не надає. Внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобовязань за зазначеним вище договором станом на 31 січня 2015 року він має перед ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість за цим договором на загальну суму 21307 грн. 72 коп., з яких: 7662 грн. 09 коп. заборгованість за кредитом, 10379 грн. 34 коп. заборгованість по сплаті процентів, 1775 грн. 45 коп. заборгованість по комісії та 1490 грн. 84 коп. штраф (500 грн. фіксована частина + 990 грн. 84 коп. процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості. У ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що [PERSON] не виконує зобовязань за кредитним договором № б/н від 14 лютого 2011 року, суд дійшов висновку, що позов ПАТ КБ ПриватБанк ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню, тому на його користь з відповідача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 21307 грн. 72 коп. у межах заявлених позивачем вимог та наданих доказів. Також згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved