Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

У вересні 2014 року позивач в особі голови правління Білак О.С. звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів загальну суму заборгованості у розмірі 4886,72 грн. У своїх вимогах позивач посилається на те, що 21.02.2013 року між КС «СуперКредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № СК-2/0065/13/14/20 у розмірі 30000,00 грн. зі строком погашення до 21.02.2015 р. та зі сплатою 60 % відсотків річних за його користування. З метою забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, були укладені наступні договори: 21.02.2013 р. між КС «СуперКредит», [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки № СК-2/0065/13/14/20; 21.02.2013 р. між КС «СуперКредит», [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки № СК-2/0065/13/14/20. [PERSON] кошти отримала, однак договірні зобов'язання, передбачені кредитним договором в частині повернення кредиту та сплати процентів за користування наданими коштами не виконала, що надає банку право вимагати дострокового повернення кредиту, стягнення заборгованості та штрафних санкцій. [PERSON] та [PERSON] як поручителі вимог банку щодо погашення заборгованості не виконали. Тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість в сумі 4886,72 грн., яка складається з: 2195,87 грн. - заборгованості за кредитом, 2426,69 грн. - заборгованості по відсоткам, 264,16 грн. - пені, а також покласти на відповідачів судові витрати. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02.09.2014 року було визначено підсудність справи Святошинському районному суду м. Києва. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі у судові засідання не з'явилися, про місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином шляхом розміщення оголошення про судове засідання на сайті Святошинського районного суду м. Києва, клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності не подавали. Суд відповідно до положень ст. 224 ЦПК України, вважає можливим ухвалити в справі заочне рішення за наявними в матеріалах справи доказами, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.02.2013 р. між КС «СуперКредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № СК-2/0065/13/14/20, за умовами якого банк зобов'язувався надати останній кредит у розмірі 30000,00 грн. зі строком погашення до 21.02.2015 р. та зі сплатою 60 % відсотків річних за його користування, а відповідач зобов'язувалася погашати кредит, сплачувати відсотки за користування отриманими коштами (а.с.6). Відповідач отримала кредит у розмірі 30000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 22.02.2013 р. (а.с. 14). З метою забезпечення виконання вищезазначеного кредитного договору були укладені наступні договори: договір поруки № СК-2/0065/13/14/20 від 21.02.2013 р. сторонами якого є КС «СуперКредит», [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7) та договір поруки № СК-2/0065/13/14/20 від 21.02.2013 р. сторонами якого є КС «СуперКредит», [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8), за якими [PERSON] та [PERSON] взяли на себе зобов'язання відповідати перед банком за виконання [PERSON] її обов'язків за кредитним договором № СК-2/0065/13/14/20 від 21.02.2013р. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Протягом дії кредитного договору [PERSON] несвоєчасно та не в повному обсязі сплачувала залишок заборгованості по кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 25.05.2014 р. заборгованість по кредиту становить 4886,72 грн., яка складається з: 2195,87 грн. - заборгованості за кредитом, 2426,69 грн. - заборгованості по відсоткам, 264,16 грн. - пені (а.с. 5). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Таким чином судом встановлено, що КС «СуперКредит» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, однак відповідач свої зобов'язання по кредитному договору належним чином не виконала, що призвело до утворення заборгованості та надає банку право на дострокове повернення кредиту, стягнення заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників, кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-яких з них окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Поручителі взятих на себе за договором поруки зобов'язань не виконали та не сплатили заборгованість за кредитним договором № СК-2/0065/13/14/20 від 21.02.2013р. після надісланих позивачем вимог, тому суд вважає законною та обґрунтованою вимогу про солідарне стягнення також і з [PERSON] та [PERSON] як з поручителів заборгованості за цим договором. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги в судовому засіданні знайшли своє підтвердження та обґрунтування, що є підставою для їх задоволення в повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved