Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

У вересні 2016 року позивач 1 - [PERSON] та позивач 2 - [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулися до суду з спільним позовом до відповідача ПАТ «Київенерго» та просили ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 1 - 29 930,07 грн. у відшкодування майнової шкоди, 10 000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 575,60 грн. судового збору; на користь позивача 2 - 115 988,44 грн. у відшкодування майнової шкоди, 40 000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 2 262,40 грн. судового збору. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивачі вказували, що 18 травня 2016 р. близько 14-00 год. по вул. Антоновича, 180 у м. Києві сталася аварія на трубопроводі, який перебуває у володінні та користування відповідача. Внаслідок вказаної аварії були пошкоджені належний позивачу 1 автомобіль Suzuki Swift, д.р.н. [NUMBER] та належний позивачу 2 Kia Sportage, д.р.н. [NUMBER]. Звітами про вартість матеріального збитку автомобілів внаслідок їх пошкоджень позивачу 1 визначено вартість матеріального збитку на суму 28 230,07 грн., а позивачу 2 - 113 288,44 грн. За проведення автотоварознавчих досліджень позивачі сплатили експертам по 1 700 грн. Окрім того, в результаті аварії автомобіль позивача 2 був залитий водою, у зв'язку з чим ним були замовлені роботи по частковому розбиранню салону автомобіля та його сушці, за що ним сплачено 1 000 грн. Також позивачі вказують, що внаслідок аварії їм було заподіяно моральної шкоди, що полягає у душевних та психічних стражданнях, яких вони зазнали у зв'язку з пошкодженням належного їм майна, у позбавленні можливості вести нормальний, звичний для них спосіб життя, витратами свого часу на проведення автотоварознавчих досліджень, відновлювальні ремонти автомобілів, з'ясуванні обставин аварії та винних в ній осіб. Окрім зазначеного душевні страждання позивача 2 обумовлені тим, що під час аварії він та його подруга перебували у салоні автомобіля. При цьому існував значний ризик їх життю та здоров'ю, оскільки аварія полягала у прориві трубопроводу гарячої води, а тому, у випадку потрапляння гарячої води до салону автомобіля його пасажири могли отримати опіки. Крім того, аварія супроводжувалася руйнуванням дорожнього полотна, у зв'язку з чим автомобілю завдано численних пошкоджень фрагментами дорожнього покриття, і в момент аварії існував значний ризик потрапляння таких фрагментів до салону автомобіля та травмування пасажирів. Таким чином, сама ситуація аварії була для позивача 2 стресовою, несподіваною та екстремальною, являла собою загрозу його життю та здоров'ю, безпосереднє переживання аварії супроводжувалося інтенсивними емоціями - потрясіння, розгубленості, тривоги, емоційного збудження. Провадження у справі відкрито 12 вересня 2016 р. та справу призначено до розгляду на 06 жовтня 2016 р. (а.с. 73). У судовому засіданні 23 січня 2017 р. представником відповідача подано до суду заперечення на позов, в якому вказує, що позивачами не доведено розміру та обсягу майнової шкоди, пов'язаної з аварією на трубопроводі, причинного зв'язку аварії з отриманими автомобілями пошкодженнями, винних осіб, що виключає відповідальність відповідача. Наголосив на поверненні йому замінених позивачами деталей автомобілів. Зазначає, що позивачами в належний спосіб не доведено розміру заподіяної їм моральної шкоди. Просить відмовити в задоволенні позову. (а.с. 90-91). 20 лютого 2018 р. до суду на запит надійшли копії матеріалів перевірки за заявами позивачів щодо пошкодження їх автомобілів внаслідок прориву водопроводу, що мав місце 18 травня 2016 р. по вул. Антоновича, 176 в м. Києві (а.с. 98-127). У судовому засіданні 23 лютого 2018 р. представником позивачів [PERSON] надані додаткові письмові пояснення, в яких наголошує на обов'язку відповідача забезпечити надійність безпечного транспортування гарячої води по тепловій мережі та запобігти виникненню її дефектів, невиконання якого призвело до аварії трубопроводу внаслідок якої було пошкоджено автомобілі позивачів. Зазначає, що належний позивачу 2 автомобіль наразі проданий невідремонтованим. Позивачем 1 відновлювальний ремонт автомобіля проведено частково. (а.с. 129-137). У судовому засіданні 16 березня 2017 р. задоволено клопотання представника позивачів [PERSON] про допит свідків [PERSON], [PERSON], в зв'язку з чим оголошено перерву до 12 квітня 2017 р. на 15-00 год. для їх виклику (а.с. 146). У судовому засіданні 12 квітня 2017 р. за клопотанням представника відповідача судом до матеріалів справи долучено його письмові пояснення (а.с. 158-160). В судовому засіданні 12 квітня 2017 р. свідки [PERSON], [PERSON] надали пояснення щодо душевних страждань позивачів з приводу пошкоджених автомобілів внаслідок прориву водопроводу, що мав місце 18 травня 2016 р. по вул. Антоновича, 176 в м. Києві. Ухвалою суду від 13 квітня 2017 р. за клопотанням представника відповідача у справі призначено автотехнічну транспортно-трасологічну автотоварознавчу експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено (а.с. 169). 05 червня 2018 р. Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз до суду подано висновок судової транспортно-трасологічної та автотоварознавчої експертизи № 5523/18-52/5524/18-54 від 25.05.2018 р., згідно з яким вартість матеріального збитку, завданого позивачу 1, власнику автомобіля Suzuki Swift, д.р.н. [NUMBER], внаслідок настання події - витікання води під тиском з пошкодженого трубопроводу на ділянці теплової мережі, що пролягає під дорожнім покриттям за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 176, що сталася 18.05.2016 р. складала 26 664,18 грн. Наявна подія - витікання води під тиском з пошкодженого трубопроводу на ділянці теплової мережі, що пролягає під дорожнім покриття за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 176 - з технічної точки зору перебуває в причинному зв'язку з виникненням механічних пошкоджень на елементах і деталях кузова автомобіля Suzuki Swift, д.р.н. [NUMBER]. Обсяг механічних пошкоджень на елементах і деталях кузова автомобіля Suzuki Swift, д.р.н. [NUMBER] міг бути утворений при обставинах, які наявні в матеріалах справи. Значення коефіцієнта фізичного зносу складових пошкодженого транспортного засобу дорівнювало 0,63 (а.с. 174-189). Ухвалою суду від 05 червня 2018 р. поновлено провадження у справі, справу призначено на 03 вересня 2018 р. (а.с. 206). На підставі п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 р. ухвалою суду від 03 вересня 2018 р. проведено підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду на 29 жовтня 2018 р. (а.с. 217). До судового засідання представник відповідача не з'явився з невідомих причин. Тому суд розглянув справу у його відсутність. Представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю. Суд, заслухавши пояснення представника позивачів [PERSON], розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені ст. 1166 ЦК України, відповідно до яких майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. Поняття джерела підвищеної небезпеки закріплено у ст. 1187 ЦК України, відповідно до якої під джерелом підвищеної небезпеки розуміють діяльність, пов'язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для осіб, які цю діяльність здійснюють, та інших осіб. Основні ознаки джерела підвищеної небезпеки також наведено у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.92 р. № 6, відповідно до якого джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність з використання, транспортування, зберігання предметів, речовин й інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, завдану діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Отже, суд, вирішуючи питання про можливість віднесення діяльності до джерела підвищеної небезпеки, повинен з'ясовувати наявність його характерних ознак, серед яких неможливість повного контролю з боку людини; наявність шкідливих властивостей; велика ймовірність завдання шкоди. Судом встановлено, що 18.05.2016 р. сталося витікання води під тиском з пошкодженого трубопроводу на ділянці теплової мережі, що пролягає під дорожнім покриттям за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 176. Внаслідок вказаної аварії були пошкоджені належний позивачу 1 - [PERSON] автомобіль Suzuki Swift, д.р.н. [NUMBER], та належний позивачу 2 - [PERSON] автомобіль Kia Sportage, д.р.н. [NUMBER]. З метою визначення вартості матеріального збитку, завданого позивачам внаслідок пошкодження їх автомобілей суб'єктом оціночної діяльності «ПП [PERSON].» проведено автотоварознавче дослідження пошкоджених автомобілей. За проведення означеного вище автотоварознавчого дослідження позивачем 1 згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 25/5/3 від 25.05.2016 р. сплачено 1 700 грн.; позивачем 2 - відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 25/5 від 25.05.2016 р. сплачено 1 700 грн. (а.с. 65, 66). Окрім того, в результаті аварії автомобіль позивача 2 був залитий водою, у зв'язку з чим ним були замовлені роботи по частковому розбиранню салону автомобіля та його сушці, за що ним ФОП [PERSON] згідно із замовленням-нарядом № ЗН-0000052 від 25.05.2016 р. сплачено 1 000 грн. (а.с. 67). Відповідно до звіту про вартість матеріального збитку автомобіля № 877 від 11.06.2016 р. проведеного суб'єктом оціночної діяльності «ПП [PERSON].» вартість матеріального збитку, завданого позивачу 2, внаслідок пошкодження його автомобіля Kia Sportage, д.р.н. [NUMBER], становила 113 288,44 грн. Згідно з висновком судової транспортно-трасологічної та автотоварознавчої експертизи № 5523/18-52/5524/18-54 від 25.05.2018 р., проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз на виконання ухвали суду, вартість матеріального збитку, завданого позивачу 1 - [PERSON], власнику автомобіля Suzuki Swift, д.р.н. [NUMBER], внаслідок настання події - витікання води під тиском з пошкодженого трубопроводу на ділянці теплової мережі, що пролягає під дорожнім покриттям за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 176, що сталася 18.05.2016 р. складала 26 664,18 грн. Одночасно вказаним висновком експертизи встановлений причинно-наслідковий зв'язок між наявною подією - витікання води під тиском з пошкодженого трубопроводу на ділянці теплової мережі, що пролягає під дорожнім покриття за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 176 - з виникненням механічних пошкоджень на елементах і деталях кузова автомобіля Suzuki Swift, д.р.н. [NUMBER]. Доводи позивачів, що відповідач є володільцем та користувачем ділянки магістрального трубопроводу ТМ4 від ТЕЦ5 у Голосіївському районі м. Києва по вул. Антоновича в м. Києві в належний спосіб не спростовані. Відповідно до п 6.3.27 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 р. № 71, організація, що експлуатує теплову мережу, повинна систематично, за графіком, здійснювати контроль стану будівельних конструкцій, трубопроводів і устатковання, антикорозійного покриття і теплової ізоляції трубопроводів теплової мережі із застосуванням сучасних ЗВТ і методів діагностики. Слід вести облік, систематизацію та аналіз виявлених дефектів за видами устатковання, виявляти причини, розробляти і впроваджувати заходи до запобігання виникненню дефектів. Таким чином, аварія магістрального трубопроводу ТМ4 від ТЕЦ5 у Голосіївському районі м. Києва по вул. Антоновича, 176, в м. Києві сталася через неналежне виконання відповідачем своїх обов'язків із забезпечення надійності безпечного транспортування гарячої води по тепловій мережі, яка перебуває у його володінні і користуванні. При цьому, своєї вини у виникненні означеної події відповідачем в належний спосіб перед судом не спростовано. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача 1 - [PERSON] у відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження належного йому автомобіля Suzuki Swift, д.р.н. [NUMBER], підлягає стягненню 26 664,18 грн. - вартість матеріального збитку, визначеного висновком судової транспортно-трасологічної та автотоварознавчої експертизи Київського науково-дослідним інституту судових експертиз № 5523/18-52/5524/18-54 від 25.05.2018 р., та 1 700 грн. - вартість проведення автотоварознавчого дослідження згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру № 25/5/3 від 25.05.2016 р., що загалом становить 28 364,18 грн. На користь позивача 2 - [PERSON] з відповідача у відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження належного йому автомобіля Kia Sportage, д.р.н. [NUMBER], підлягає стягненню 113 288,44 грн - вартість матеріального збитку, визначеного звітом про вартість матеріального збитку автомобіля № 877 від 11.06.2016 р., проведеного суб'єктом оціночної діяльності «ПП [PERSON].», 1 700,00 грн. - вартість проведення автотоварознавчого дослідження згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру № 25/5 від 25.05.2016 р., що загалом становить 28 364,18 грн. та 1 000 грн. - за роботи по частковому розбиранню салону автомобіля та його сушці, сплачених ФОП [PERSON] згідно замовлення-наряду № ЗН-0000052 від 25.05.2016 р., що загалом становить 115 988,44 грн. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд виходить з такого. Згідно з ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з знищенням або пошкодженням її майна. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду встановлені нормами ст. 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно абз. 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.02.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд погоджується з доводами позивачів, що через пошкодження належних їм автомобілів внаслідок аварії їм було заподіяно моральної шкоди, що полягає у душевних та психічних стражданнях, у позбавленні можливості вести нормальний, звичний для них спосіб життя, витратами свого часу на проведення автотоварознавчих досліджень, відновлювальні ремонти автомобілів, з'ясуванні обставин аварії та винних в ній осіб. Окрім вищезазначеного душевні страждання позивача 2 обумовлені тим, що під час аварії він перебував у салоні автомобіля. При цьому існував значний ризик його життю та здоров'ю, оскільки аварія полягала у прориві трубопроводу гарячої води, а тому, у випадку потрапляння гарячої води до салону автомобіля його пасажири могли отримати опіки. Крім того, аварія супроводжувалася руйнуванням дорожнього полотна, у зв'язку з чим автомобілю завдано численних пошкоджень фрагментами дорожнього покриття, і в момент аварії існував значний ризик потрапляння таких фрагментів до салону автомобіля та травмування пасажирів. Отже, сама ситуація аварії була для позивача 2 стресовою, несподіваною та екстремальною, являла собою загрозу його життю та здоров'ю, безпосереднє переживання аварії супроводжувалося інтенсивними емоціями - потрясіння, розгубленості, тривоги, емоційного збудження. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає, що з відповідача у відшкодування моральної шкоди на користь позивача 1 - [PERSON] підлягає стягненню 3 000 грн., а на користь позивача 2 - [PERSON] 7 000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача 1 - [PERSON], а саме на 28 364,18 грн., що становить 92,98 % від заявлених вимог майнового характеру у 29 930,07 грн. та на 3 000 грн., що становить 30% від заявлених вимог немайнового характеру у 10 000 грн. У зв'язку з цим, понесені позивачем 1 судові витрати у вигляді судового збору за вимоги майнового характеру 512,51 грн. (92,98 % від 551,20 грн.) та за вимоги немайнового характеру 165,36 грн. (30 % від 551,20 грн.), що загалом становить 677,87 грн., відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. Також суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача 2 [PERSON] майнового характеру у повному обсязі, за які ним сплачено судовий збір в сумі 1 132,88 грн. та часткове на 7 000 грн., що становить 17,5% від заявлених вимог немайнового характеру у 40 000 грн. У зв'язку з цим, понесені позивачем 2 судові витрати у вигляді судового збору за вимоги майнового характеру 1 132,88 грн. та за вимоги немайнового характеру 96,46 грн. (17,5 % від 551,20 грн.), що загалом становить 1 229,34 грн. відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. Судом також встановлено, що відповідачем за проведення експертизи сплачено 4 900 грн. (а.с. 172-173). Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов'язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] на підставі проведеної експертизи, то відповідно з позивача 1 на користь відповідача повинні бути сплачені витрати на проведення експертизи пропорційно розміру позовних вимог, у яких відмовлено 7,02% (100% - 92,98% від задоволених вимог майнового характеру). У даному випадку з [PERSON] на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати за проведення експертизи у розмірі 343,98 грн. (7,02% від 4 900 грн.) Тому, з урахуванням положень ч. 10 ст. 141 ЦПК України шляхом зарахування судових витрат з відповідача на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 333,89 грн. (677,87 грн. - 343,98 грн.)

Outcome: partial