Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 23 лютого 2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 120 у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, через те, що кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний момент спільне господарство не ведеться. Фактично шлюбні відносини припинені з вересня 2020 року і шлюб носить формальний характер. Примирення між ними неможливе. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 травня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено розгляд справи. Відповідачу [PERSON] було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач у встановлений судом строк не надіслав відзив на позов. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії, одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області 23 лютого 2008 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували 23 лютого 2008 року шлюб, про що в цей же день складено відповідний актовий запис №120. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , доньку - [PERSON] , [INFO] . Сторони сімейних та подружніх стосунків не підтримують. Шлюбні відносини фактично припинені з вересня 2020 року. Оскільки між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та не ведуть спільного господарства, тому суд робить висновок про те, що сім`я розпалась остаточно, шлюб має формальний характер та підлягає розірванню у судовому порядку. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивач з клопотанням про відновлення дошлюбного прізвища не зверталась, суд залишає позивачу прізвище, набуте в шлюбі - « [PERSON] ». Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved