Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним вище позовом, у якому зазначав про те, що із 07 листопада 2003 року він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], та дочка - [PERSON], [INFO]. Разом із тим, подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, протилежність поглядів на сімейні відносини, обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, оскільки він суперечить його інтересам та носить лише формальний характер. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився. 20 березня 2017 року надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати просить не стягувати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася. 20 березня 2017 року надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій вказала про визнання позовних вимог. Дослідивши зібрані докази, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про одруження вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 07 листопада 2003 року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області зроблено актовий запис № 672. Прізвище після одруження: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], та дочка - [PERSON], [INFO]. Відповідно до статей 104, 110 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із частиною другою статті 112 того ж СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Продовжувати подальше спільне життя не бажають, наміру до примирення не заявили, так як збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітніх дітей. З огляду на викладене, та з урахування визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що він підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved