overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

У вересні 2015 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 28 квітня 1990 року Руднянською сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис № 4. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне життя із відповідачем не склалося, у зв'язку із тим, що між подружжям постійно виникають непорозуміння та сварки. Повністю припинене спільне проживання, ведення спільного господарства. Вважає, примирення неможливе, шлюб набув формального характеру і зберігати його є недоцільним. Від спільного подружнього життя мають двох повнолітніх дітей. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, до початку розгляду справи подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримав. У разі неявки у судове засідання відповідача, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із копії свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], яка міститься у матеріалах справи вбачається, що 28 квітня 1990 року Руднянською сільською радою Броварського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини «[PERSON]» (а. с. 7). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін малолітніх чи неповнолітніх дітей немає. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

У вересні 2015 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 08 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 454. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем проживали у спільному шлюбі сім років, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. Але останні роки подружжя не може проживати однією сімєю, виконувати сімейні обовязки, між ними постійно виникають непорозуміння та сварки, свідками яких часто є їх спільні діти. Неодноразові намагання зберегти сімю були марними, тому його збереження є недоцільним. Шлюб набув формального значення. Від спільного подружнього життя мають двох дітей: [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб вбачається, що 08 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міського управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін 15 жовтня 2010 року народилося двоє дітей: [PERSON] та [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про їх народження (а.с. 4-5). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

У вересні 2015 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 14 лютого 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 54. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що нормальне сімейне життя із відповідачем за тривалий час шлюбу не склалося, у звязку із абсолютного протилежними та психологічно несумісними характерами, і вкрай протирічними поглядами на життя. З початку 2000 року подружжя не проживає разом, не підтримує подружніх відносин та не веде спільного господарства. У позивача інша сімя, з якою він проживає в мирі та злагоді. Позивач вважає, що збереження шлюбу є недоцільним, так як він набув формального значення. Малолітніх чи неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БК № 356321 вбачається, що 14 лютого 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін малолітніх чи неповнолітніх дітей немає. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

У вересні 2015 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 16 листопада 2013 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 3050. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що шлюб між ними виявився невдалим, спільне життя з відповідачем не склалося через протилежні погляди на сімейне життя. З огляду на вищевикладене, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, наміру поновлювати подружні стосунки позивач не має. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не з'явився, до початку розгляду справи подав заяву, в якій позов підтримав та просив розглядати справу за його відсутності, вказавши, що за час наданий для примирення із відповідачем не примирився. Відповідач у судове засідання також не з'явилася, подавши заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала та вказала, що за час наданий для примирення із позивачем не примирилися. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із матеріалів справи вбачається, що 16 листопада 2013 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після одруження [PERSON]. (а.с. 3) Судом встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін [INFO] року народилася дочка - [PERSON], про що свідчить наявна у матеріалах справи копія свідоцтва про її народження серії [NUMBER], виданого 26 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 29). Відповідно до ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2015 року, з метою збереження сім'ї, сторонам надавався строк для примирення - три місяці. Постановою № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року передбачено, якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один із них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що сторони після наданого строку на примирення - не примирилися, між ними припинені шлюбні стосунки, а позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

У вересні 2015 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 18 червня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 214. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 18.06.2004 року він уклав шлюб із [PERSON] Від спільного подружнього життя в них [INFO] народився син [PERSON]. Спільне життя у них не склалося. Протягом одинадцяти років сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин. Збереження сім'ї є недоцільним та суперечить інтересам позивача. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання подала заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про шлюб [NUMBER] вбачається, що 18 червня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міського управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 214 (а.с. 4). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін [INFO] народився син - [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про його народження [NUMBER] (а.с. 5). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

У вересні 2015 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 20 вересня 2003 року Гоголівською сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис № 10. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне життя із відповідачем не склалося, у зв'язку із тим, що між подружжям постійно виникають непорозуміння та сварки. З 2012 року сторони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Вважає, що примирення неможливе. Шлюб набув формального значення і зберігати його є недоцільним. Від спільного подружнього життя мають двох дітей. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що 20 вересня 2003 року Гоголівською сільською радою Броварського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини [PERSON] (а.с. 5). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 6-7). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

У вересні 2015 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 21 жовтня 1995 року Переяслав-Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Київської області, актовий запис № 208. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що під час спільного проживання із відповідачем з підстав психологічної несумісності, відсутності порозуміння, різних поглядів на вирішення сімейних проблем між подружжям постійно виникали непорозуміння та сварки, тому на початку січня 2013 року між позивачем та відповідачем припинено ведення спільного господарства, проживання разом та підтримання подружніх відносин. Тобто, як зазначає позивач, шлюб носить суто формальний характер та його збереження є не доцільним, так як це суперечитиме його інтересам. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON], яка є вже повнолітньою. Малолітніх чи неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БК № 330074 вбачається, що 21 жовтня 1995 року Переяслав-Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с. 4). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін малолітніх чи неповнолітніх дітей немає. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

У вересні 2015 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 22 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 837. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відразу після укладення шлюбу спільне життя із відповідачем стало поступово погіршуватися. Останніх півроку подружжя не може знайти спільної мови і майже не спілкується між собою. Припинено подружні стосунки та ведення спільного господарства. Вважає, що збереження шлюбу є недоцільним, так як він набув формального значення. Від спільного подружнього життя мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб [NUMBER] вбачається, що 22 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міського управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини «[PERSON]» (а.с. 4). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін [INFO] народився син - [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про його народження (а.с. 5). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved