Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

у березні 2020 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 27.10.2002 року та мають від шлюбу двох неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у них не склалося, оскільки у них відсутні спільні інтереси, а також мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, почуття любові та поваги втрачене, шлюб фактично припинив своє існування, а тому позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Спір про майно на даний час відсутній. Донька [PERSON] на даний час проживає і буде проживати з позивачем. За вказаних обставин, позивач просить не надавати строк для примирення та шлюб розірвати. 17.03.2020р. за ухвалою суду відкрите спрощене позовне провадження (а.с.19). У судове засідання сторони не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, судовий збір з відповідачки не стягувати, відповідач позовні вимоги визнала, просила залишити після розірвання шлюбу - дошлюбне прізвище [PERSON] (а.с. 26-27). Отже, з огляду на викладене, суд вирішив за можливе розглянути справу за відсутності сторін, за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 27.10.2002 року зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.4,5). Сторони мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.6,7). Згідно довідки Селещинскького старостинського округу Машівської селищної ради Машівського району Полтавської області №313 від 24.02.2020 р., позивач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] та до складу його сім`ї входять: [PERSON] ,1985 р.н. - дружина, [PERSON] , 2003 р.н. - донька, [PERSON] ,2016 р.н. - донька (а.с.11). За інформацією виконкому Машівської селищної ради № 97 від 06.03.2020р., відповідачка [PERSON] , зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.17). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас, відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачкою та відповідачем не склалося, у них відсутні спільні інтереси та мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, шлюб фактично припинив своє існування, що свідчить про те, що сторони втратили почуття любові, взаємоповаги та взаєморозуміння, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, визнання відповідачкою позову не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому дійшов висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. За проханням відповідачки [PERSON] після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище [PERSON]Згідно ст. 141 ЦПК України та, враховуючи принцип диспозитивності визначений ст. 13 ЦПК України, з огляду на заяву позивача про покладення судових витрат на нього, суд вважає за можливе віднести сплачений позивачем судовий збір на його рахунок та не стягувати його з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved