Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Тростянецька районна державна адміністрація в інтересах малолітнього [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Тростянецької РДА, [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. У справу вступив у інтересах захисту прав малолітньої особи прокурор прокуратури Тростянецького району. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачка є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дитини були внесені до актового запису відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Дитина з 07.11.2013 року по 20.03.2014 року перебував на утриманні у Сумському обласному спеціалізованому Буднику дитини на підставі рішення виконкому Боромлянської сільської ради про тимчасове вилучення дитини, оскільки мати дитини належним чином не виконувала свої батьківські обов'язки, зловживала спиртними напоями, зникає з дому, залишає дитину вдома без нагляду. Краснопільським районним судом Сумської області 11.02.2014 року було прийнято рішення про відібрання дитини у відповідачки без позбавлення батьківських прав, стягнуто аліменти на утримання дитини, та у березні поточного року дитину було влаштовано під опіку у родину [PERSON], який постійно здійснює належний догляд за дитиною. Відповідачка аліменти не сплачує, станом здоров'я та розвитком дитини не цікавиться, та під час відвідування її соціальними службами пояснила, що вона не в змозі надати належний догляд дитині, оскільки за станом здоров'я він потребує багато уваги та не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав. Також під час перебування у родині опікуна малолітній [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Сумської ОДКЛ з приводу оперативного лікування лівобічного крипторхізму, у дитячому відділенні Тростянецької ЦРЛ з приводу гострого підщелепного лімфаденіту зліва, також перебував на консультації лікаря отоларинголога Сумської ОДКЛ. Дитина перебуває на диспансерному обліку та потребує спостереження та лікування. Під час стаціонарного лікування відповідачка жодного разу не відвідувала дитину. Тому Тростянецька РДА звернулася до суду та просить позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] та збільшити розмір стягуваних аліменти на його утримання з 400 грн. на 450 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь опікуна [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, при тому посилалася на обставини, викладені у позові. Прокурор Журавльова А.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Представник третьої особи Служби у справах дітей Тростянецької РДА Воробйова Н.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та вважає, що є достатні підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON], так як відповідачка, як мати, життям та здоров'ям дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Також вважає, що через незадовільний стан здоров'я хлопчика необхідно збільшити розмір стягуваних аліментів з відповідачки. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні показав, що він є опікуном малолітнього [PERSON] і вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідачка [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги визнала повністю та показала, що вона, крім [PERSON], має на утриманні ще одну дитину, 2012 року народження, якою вона опікується. Однак вона не має змоги лікувати [PERSON] та забезпечувати його, так як не має на це коштів, вихованням дитини вона не займається, тому не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] та стягнення з неї аліментів у розмірі, зазначеному у позові. Відповідно до ст.174 ЦПК України, суд у разі визнання позову відповідачем за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що заявлення позову здійснене позивачем у межах правоздатності і відповідно до законодавства, а саме ст.ст.164, 166, 180, 181, 182, 184, 192 СК України, а визнання позову відповідачем не суперечить закону й не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, крім того, повністю відповідає інтересам малолітнього [PERSON] Підстав для відмови у прийнятті цього визнання не знайдено. Згідно з п.24 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. у разі визнання позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на це визнання, без з'ясування і дослідження інших обставин. Таким чином встановлено, що відповідачка самоусунулась від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини [PERSON], оскільки з листопада 2012 року жодного разу не приїздила до сина, не цікавилась його життям та здоров'ям та не надавала матеріальної допомоги на його утримання. За таких обставин, та відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, позов про позбавлення батьківських прав відповідачки та позовні вимоги про збільшення розміру стягнення аліментів з відповідачки [PERSON] підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved