Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

У березні 2020 року позивач - [PERSON] , звернулась до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про виключення відомостей про батька дитини. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що її син - [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем - [PERSON] , який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві. Однак, спільне життя сина та відповідача не склалося, у зв`язку з чим 11.01.2012 року шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, актовий запис № 4, виконаного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області. З часу розірвання шлюбу син з відповідачкою не проживали та інтимних зв`язків не мали. При поданні заяви про розірвання шлюбу, відповідач не зазначила про свою вагітність. [INFO] [PERSON] народила сина - [PERSON] , та 16 жовтня 2012 року зареєструвала його у відділі реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №3680. Батьком дитини було записано [PERSON] , у відповідності до ст. 133 СК України, хоча на момент народження дитини, шлюб між ними було розірвано, тому вважає, що реєстрація могла бути проведена лише на підставі ст. 122 СК України, адже дитина народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу. [INFO] син позивача - [PERSON] , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Проте, за життя він не знав, та не повідомляв про можливість народження дитини у колишньої жінки - [PERSON] . Крім того, сама відповідач нікого не повідомляла, про народження у неї сина [PERSON] . Після смерті сина позивача - [PERSON] , відкрилася спадщина на належне йому майно, котре вона прийняла, адже на момент смерті вони проживали і були зареєстровані разом. Коли, після спливу шести місяців з моменту смерті сина, вона звернулася до нотаріальної контори з заявою, про видачу свідоцтва на право власності за законом, нотаріус повідомила, що спадщину, окрім неї, прийняла ще й зареєстрована дитини померлого її сина - [PERSON] , [INFO] , у відповідності до вимог статті 1268 ЦК України, а тому, вона має право лише на частку в майні померлого. Оскільки, позивач не може погодитися з тим, що її покійний син може бути біологічним батьком дитини - [PERSON] , впевнена, що батьком дитини є зовсім інша, невідома особа, тому, просить виключити відомості про батьківство [PERSON] , [INFO] , з актового запису №3680 від 16 жовтня 2012 року, про народження [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві. Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 11.02.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 09 год. 00 хв. 10.03.2020 року. 10.03.2020 року у зв`язку з неявкою відповідача, підготовче судове засідання було відкладено на 14 годину 00 хвилин 24 березня 2020 року. 24.03.2020 року підготовче судове засідання було відкладено на 13 год. 00 хв. 07 квітня 2020 року. Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 07.04.2020 року провадження по даній цивільній справі було зупинено, на час проведення судової молекулярно-генетичної експертизи ДНК. 29.04.2020 року ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області було поновлено підготовче провадження у справі, та призначено підготовче судове засідання на 13 год. 00 хв. 12 травня 2020 року Позивач - [PERSON] , у підготовчому судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, та просила їх задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилась, проте на адресу суду надіслала заяву, в якій позов визнала повністю, та просила справу розглянути у її відсутність. Крім того, в якості доказів по справі надіслала до суду копію спільної заяви чоловіка та дружини (колишнього подружжя), про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини від 06 червня 2012 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, та зареєстрована в реєстрі за №№ 3062,3063, відповідно до якої [PERSON] не визнає себе батьком дитини, народженої [INFO] , а [PERSON] підтверджує, що її колишній чоловік - [PERSON] , не є батьком дитини, народженої [INFO] . Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу у їх відсутність. Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. На виконання вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України судом була перевірена наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Так, судом встановлено, що 05 вересня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який було розірвано 11 січня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 11.01.2012 року ( а.с.7). [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України, зареєстрованого у відділі реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 3680, згідно якого батьком дитини значиться [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 8) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.12.1980 року відділом РАГС Зарічного району м. Суми, актовий запис № 1807, матір`ю [PERSON] , [INFO] , значиться [PERSON] ( а.с. 5). Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , 06 червня 2003 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на « [PERSON] » ( а.с. 6). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.04.2016 року було встановлено факт належності [PERSON] заповіту, вчиненому на ім`я [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , посвідченого державним нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори Борох Л.В., зареєстрованого в реєстрі за №2-128 ( а.с. 15). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 15.04.2016 року Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис №559 ( а.с. 9). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, котре позивач прийняла, оскільки на момент смерті була зареєстрована та проживала разом з сином, що підтверджується довідкою ТОВ «КК «ДомКом Суми» № 1105 від 22.06.2016 року ( а.с. 10). Проте, коли після спливу шести місяців з моменту смерті сина, позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва на право власності за законом, то дізналася, що вона має право лише на частку від спадщини померлого, оскільки спадщину прийняла ще й зареєстрована дитини померлого сина - [PERSON] , [INFO] , відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу 10 місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Статтею 137 СК України визначено порядок оспорювання батьківства після смерті особи, як записана батьком дитини. Зокрема, частиною третьою вказаної статті встановлено, що якщо через поважні причини особа не знала про те, що буде записана батьком дитини, і померла, оспорити батьківство можуть її спадкоємці: дружина, батьки та діти. З аналізу вказаної статті вбачається, що оспорення батьківства після смерті того, хто записаний батьком, можливе у разі: подання ним письмового заперечення свого батьківства до народження дитини; пред`явлення ним за життя позову до суду про виключення запису про нього як батька дитини; відсутності у нього, з поважних причин, інформації про запис батьком дитини. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено можливість оспорювання батьківства й після смерті особи, записаної батьком дитини. Якщо така особа померла до народження дитини, оспорити батьківство мають право спадкоємці цієї особи за умови подання нею за життя заяви нотаріусу про невизнання свого батьківства. У разі настання смерті особи після оспорення нею свого батьківства в суді її спадкоємці можуть підтримати позовну заяву відповідно до положень ст. 37 ЦПК ( 1618-15 ) про процесуальне правонаступництво в цивільних справах. Коли ж померла особа не знала про те, що її записано батьком дитини, оспорити батьківство вправі її спадкоємці першої черги за законом, названі у ст. 1261 Цивільного кодексу України ( 435-15 ) (далі - ЦК): дружина, батьки й діти. У зазначених випадках батьківство оспорюється шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про померлу особу як батька з актового запису про народження дитини. Для цих вимог позовну давність не встановлено. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , тобто майже за два роки до смерті [PERSON] . Проте, останній не міг знати, що буде записаний батьком дитини, оскільки 06.06.2012 року у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу було складено спільну заяву чоловіка та дружини (колишнього подружжя), про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, та зареєстрована в реєстрі за №№ 3062,3063, відповідно до якої [PERSON] не визнає себе батьком дитини, народженої [INFO] , а [PERSON] підтверджує, що її колишній чоловік - [PERSON] , не є батьком дитини, народженої [INFO] . Отже, враховуючи те, що [PERSON] за життя не знав про те, що записаний батьком [PERSON] , [INFO] , наявність спільної заяви колишнього подружжя від 06.06.2012 року, про невизнання батьківства, та визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги. Вирішуючи питання, про розподіл судових витрат, відповідно до положень ст. 141, 142 ЦПК України, врахувавши факт визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та стягнути з відповідача на користь позивача інші 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного, та

Outcome: approved