Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

У вересні 2016 року орган опіки та піклування в особі Камінь-Каширської районної державної адміністрації звернувся в суд з позовом, в якому зазначає, що відповідачка [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [INFO], є матірю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти перебувають на обліку служби у справах дітей як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах. Відомості про батька кожної дитини записані згідно з ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідачка [PERSON] зловживає спиртними напоями, недобросовісно відноситься до своїх материнських обовязків, вихованням дітей не займається, веде сумнівний спосіб життя, по кілька днів взагалі не зявляється вдома, залишаючи дітей на бабусю [PERSON], яка не може належним чином доглядати за дітьми та їх виховувати. Працівники служби у справах дітей неодноразово обстежували умови проживання і виховання дітей. Кожного разу під час перевірки в будинку було брудно, розкидані речі по підлозі, відсутня шафа для одягу, ліжка не застелені, постільна білизна та дитячий одяг брудні, часом буває накурено, не завжди є приготовлена їжа для дітей, вони не забезпечені іграшками, засобами гігієни. Все це негативно впливає на здоровя та виховання малолітніх [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. З наданої школою села Рудка Червинська характеристики від 12 квітня 2016 року вбачається, що [PERSON] недостатньо уваги приділяє вихованню дітей, не контролює і не надає допомоги у підготовці дітей до занять у школі, не відвідує батьківські збори та відкриті заходи за участю школярів, не забезпечує елементарних санітарно-гігієнічних норм. Всі дорослі члени сімї схильні до вживання спиртних напоїв, часто у сімї виникають сварки, які переростають у бійки, сімя є неблагонадійною. Відповідачка попереджалася про адміністративну відповідальність за неналежне виконання батьківських обовязків, її неодноразово запрошували на засідання виконавчого комітету Новочервищанської сільської ради, але жодного разу вона не зявилася. У звязку з тим, що [PERSON] не змінювала свого ставлення до виховання дітей, райдержадміністрацією неодноразово було ініційовано питання про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. Відповідно до інформації Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області від 30 травня 2016 року № 941/52/01-2016, [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП та ч. 1 ст. 175-1 КУпАП. З 2009 року сімя перебуває на обліку районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді через проблеми алкогольної залежності матері, бездоглядності та ухилення від виконання батьківських обовязків. За період перебування на обліку вона тричі перебувала під соціальним супроводом, на сьогодні ситуація в сімї не змінилася, проведена робота не дала бажаних результатів. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 11 березня 2016 року було прийнято рішення про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], оскільки остання продовжує ухилятися від виконання батьківських обовязків щодо своїх дітей, а саме, не займається їх вихованням, доглядом та матеріальним забезпеченням, не проявляє щодо них материнської уваги та турботи, не цікавиться справами, здоровям. [PERSON] самоусунулася від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей. Позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її трьох малолітніх дітей та стягнути з неї аліменти на користь особи або закладу, до яких будуть влаштовані діти, у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу звернення до суду. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з викладених у позові підстав і просив їх задовольнити. Прокурор Антонюк В.В. у судовому засіданні не заперечив позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її трьох малолітніх дітей з тих підстав, що остання ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, та стягнути з відповідачки аліменти на їх утримання. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилася, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законодавством порядку, причину неявки суду не повідомила і заяву про відкладення розгляду справи суду не подала. За згодою представника позивача та з врахуванням думки прокурора, судом, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, проведено заочний розгляд справи на підставі поданих представником позивача та наявних у матеріалах справи доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, думку прокурора, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, зважаючи на таке. Відповідно до вимог частин 2 і 3 ст. 150 Сімейного кодексу України (далі- СК), батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Підстави для позбавлення матері, батька батьківських прав визначені ст. 164 СК, у відповідності до якої, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з вимогами ст. 165 СК, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON], [INFO], є матір'ю трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відомості про батька кожної дитини записані за вказівкою матері згідно з ч. 1 ст. 135 СК, що підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 6-8). З пояснень у судовому засіданні свідка [PERSON], яка є Новочервищанським сільським головою, вбачається, що [PERSON] залишила дітей по місцю проживання у с. Рудка Червинська, не піклується про них та не виконує своїх батьківських обовязків, веде бродяжницький спосіб життя. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що двоє з дітей [PERSON] є учнями 2 та 5 класів ЗОШ с. Рудка Червинська, а найменша дитина навчається у старшій підготовчій групі. Дітей до школи приводить бабуся, або ж вони приходять самі, їх мати [PERSON] їхнім навчанням не цікавиться, зловживає алкогольними напоями, в селі по місцю проживання її немає. З пояснень свідка [PERSON] вбачається, що сімя [PERSON] перебуває на обліку в районному центрі соціальних служб для сімї, дітей та молоді з 2009 року як така що опинилася у складних життєвих обставинах. [PERSON] не забезпечує належних умов для проживання та виховання її трьох малолітніх дітей, під час обстеження умов проживання останніх в будинку був безлад, постільна білизна брудна, запас продуктів харчування відсутній. [PERSON] батьківських обовязків по вихованню дітей не виконує, зі сторони центру були також зауваження щодо планування сімейного бюджету, оскільки відповідачка не раціонально використовувала отриману на дітей допомогу. Згідно з повідомленням Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області від 30 травня 2016 року [PERSON] неодноразово на кілька днів залишала своїх малолітніх дітей, про що надходили повідомлення від інших громадян 15 травня 2015 року та 11 березня 2016 року. Окрім того, відповідачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. З повідомлення Камінь-Каширського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді від 23 березня 2016 року № 68/02-07 вбачається, що за період перебування сімї [PERSON] з 2009 року на обліку в центрі, вона тричі була під соціальним супроводом через проблеми алкогольної залежності матері, бездоглядності дітей та ухилення відповідачки від виконання батьківських обовязків. Під час відвідування сімї спеціалістами центру було виявлено відсутність відповідних умов для проживання та повноцінного розвитку дітей, порушення санітарно-гігієнічних норм проживання, відсутність повноцінного харчування, низький матеріальний та виховний потенціал сімї. Працівниками центру спільно з головою сільської ради та [PERSON] з метою цільового використання коштів державної допомоги неодноразово закуплялися продукти харчування, одяг, взуття, шкільне приладдя для дітей та речі першої необхідності. Районний центр спільно з волонтерами забезпечували сімю гуманітарною допомогою, зокрема продуктами харчування та одягом. Проведено безліч бесід з [PERSON] щодо наслідків вживання алкогольних напоїв, бездоглядності дітей, її попереджали про відповідальність за невиконання батьківських обовязків, однак ситуація в сімї не змінилася. Згідно з рішенням виконавчого комітету Новочервищанської сільської ради № 11 від 07 травня 2015 року, № 6 від 19 лютого 2016 року, № 14 від 27 квітня 2016 року, [PERSON] попереджалася про відповідальність за невиконання батьківських обовязків та можливе відібрання дітей в разі невиконання таких обовязків, а згідно з рішенням № 25 від 05 серпня 2016 року виконком вирішив порушити клопотання перед службою у справах дітей Камінь-Каширської районної державної адміністрації про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її трьох малолітніх дітей. З висновку Камінь-Каширської районної державної адміністрації від 22 вересня 2016 року № 1472/26/2-16 вбачається, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав щодо її трьох малолітніх дітей, оскільки вона ухиляється від виконання передбачених частинами 2, 3 ст. 150 СК України обовязків по вихованню дітей. З цього ж висновку також вбачається, що [PERSON] вихованням дітей не займається, веде сумнівний спосіб життя, по кілька днів не зявляється вдома, залишаючи дітей на бабусю [PERSON] Працівники служби у справах дітей неодноразово обстежували умови проживання і виховання дітей, кожного разу під час перевірки в будинку брудно, розкидані речі по підлозі, відсутня шафа для одягу, ліжка не застелені, постільна білизна та дитячий одяг брудні, не завжди є приготовлена їжа для дітей, вони не забезпечені іграшками та засобами гігієни. Зазначені обставини підтверджуються також актами обстеження умов проживання дітей від 10 липня 2014 року, 15 вересня 2014 року, 17 червня 2015 року, 25 листопада 2015 року, 13 січня 2016 року, 15 лютого 2016 року, 20 квітня 2016 року, 15 липня 2016 року, 29 липня 2016 року (18-26). З урахуванням вищенаведеного у сукупності, суд доходить висновку, що відповідачка [PERSON] не піклується про своїх трьох дітей, не займається їх вихованням та утриманням, не проявляє батьківської уваги та турботи про них, тобто, фактично ухилилася від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своїх дітей без об'єктивних поважних причин, а тому позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав підлягають до задоволення. Відповідно до ст. ст. 166, 180 СК, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи те, що [PERSON] свій обов'язок по утриманню трьох малолітніх дітей не виконує, не надає будь-якої матеріальної допомоги, та беручи до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дітей, а також матеріальне становище відповідачки, відсутність у неї інших утриманців, суд вважає за можливе та необхідне стягувати з неї аліменти на утримання трьох малолітніх дітей у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 22 вересня 2016 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки в дохід держави судовий збір у розмірі 1102 грн. 40 коп., з яких 551 грн. 20 коп. за вимогу немайнового характеру (про позбавлення батьківських прав) та 551 грн. 20 коп. за вимогу майнового характеру (про стягнення аліментів). На підставі наведеного та

Outcome: approved