Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що 15.09.2014р. вона звільнилася з посади начальника бюро Командитного товариства «Запорізький завод «Високовольтної апаратури - Вакатов» і Компанія» на підставі ч.3 ст. ст.38 КЗпПУ. В дені звільнення і на час звернення до суду з позовом підприємство не провело розрахунок, заборгованість по заробітній платі складає 12974,72 грн., яку позивачка просить стягнути з відповідача а також середній заробітокза час за затримки розрахунку при звільнені на час ухвалення рішення, та вихідну допомогу відповідно до ст. 44 КЗпПУ у сумі 4506,75 грн. [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить позов задовольнити у повному обсязі. В судове засідання представник відповідача повторно не з'явився, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Судом встановлено, що [PERSON] з 01.07.2002р. по 15.09.2014р. працювала на підприємстві відповідача, що підтверджується записом в трудовій книжці. Відповідно до наказу про припинення трудового договору №83 від 10.09.2014р. [PERSON] звільнена з 15.09.2014р. з посади начальника бюро на підставі ч.3 ст. 38 КЗпПУ, тобто у зв'язку з порушенням власникомабо уповноваженим ним органом законодавства про працю, що підтверджено копією наказу про звільнення та трудовою книжкою позивача. На момент звільнення позивача заборгованість по заробітній платі складає 12974,72 грн., про що свідчить розрахунковий листок за вересень 2014 року, довідка про доходи №323 від 26.09.2014р., видані відповідачем. Тобто, в порушення вимог ст.116 КЗпПУ в день звільнення позивача, адміністрація підприємства не провела з нею розрахунок та не виплатила їй зазначену заборгованість по заробітній платі. Відповідно до ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Вихідну допомогу, а також інші суми, що належать до виплати працівникові, має бути виплачено в день звільнення, як того вимагає ст. 116 КЗпП України. При визначенні розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні застосовуються вимоги п.п. 2, 3, 5, 8 Постанови КМ України № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Розрахована позивачем відповідно довідки про середній заробіток № 323 від 26.09.2014р. середня заробітна плата за три місяці, яка підлягає виплаті відповідно до ст. 44 КЗпПУ складає 4506,75 грн. Згідно ч.1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом не встановлено, що на момент звільнення позивача з роботи мався спір між сторонами про розмір належних до виплати сум. Так як за підприємством мається безспірна сума заборгованості по заробітній платі при звільненні позивача, яка не сплачена відповідачем на час розгляд у справи, то у позивача виникло право отримати середньомісячний заробіток за час затримки виплати заробітної плати. З часу звільнення позивача і на час розгляду даної справизатримка розрахунку становить 1 місяць 20 днів. Виходячи з розміру середньомісячної заробітної плати, позивач просить стягнути середній заробітокза час затримки розрахунку, який становить 2503,76 грн. Розрахунок,наданий позивачем, проведений відповідно до вимог закону та відповідачем не спростований. Відповідач не надав суду доказів відсутності вказаної заборгованості та своєї вини в затримці розрахунку. За таких обставин з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість по заробітній платі у сумі 12974,72 грн.,вихідна допомога при звільненні в розмірі 4506,75 грн., середнійзаробіток зачасзатримки розрахунку при звільненні в розмірі середньомісячної заробітної плати за період з 16.09.2014р. по 05.11.2014р. у сумі 2503,76 грн., а всього 19985,23 грн. Виплати з вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку повинні бути проведені відповідачем з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів, які проводяться на підприємстві. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, у зв'язку із чим з відповідача слід стягнути судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави.

Outcome: approved