Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

У березні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими спорудами. В обґрунтування позовних вимог позивачка [PERSON] зазначила, що 10.04.20106р. помер її батько [PERSON], після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку та господарських споруд, які розташовані за адресою: Запорізька область Запорізький район, с.Нижня Хортиця Запорізького району Запорізької області, вул. Черноволенко, 17-а. Позивачка вказала, що після смерті її батька, вона звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, однак 14.02.2017 року нотаріус [PERSON] винесла постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій у звязку з тим, що права власності на спадковий будинок не було оформлено на спадкодавця. У звязку з тим, що оформити свої спадкові права [PERSON] іншим шляхом не має можливості, вона була вимушена звернутись до суду із вказаним позовом в якому просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться за адресою: с. Нижня Хортиця вул. Чорноволенко, 17-а Запорізького району Запорізької області, а саме, на: житловий будинок літ. «А-2», службову прибудову літ. «а-2», гараж літ. «Б», майстерню літ. «Б1», навіс літ. «В», вбиральню літ. «Г», душ літ. «Д», сараї літ. «Е,Ж», погріб під Б літ. «пг», паркан №1, ворота №2, водопровід №3, яму зливну №4, свердловину №5. В судовому засіданні була присутня представник позивачки адвокат [PERSON], яка підтримала уточнену позовну заяву в повному обсязі та просила суд її задовольнити. Представник відповідача територіальної громади в особі Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином Приватний нотаріус Запорізького нотаріального округу Запорізької області [PERSON] в судове засідання також не зявилася, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином. Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, суд розглядає справу на засадах змагальності сторін в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У зв'язку з неявкою належним чином повідомленого представника відповідача\~\~суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам\~ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, та повністю підтверджується матеріалами справи, а саме документами, наданими представником позивачки, під час судового розгляду, копії яких знаходяться в матеріалах справи, а їх оригінали були досліджені судом в судовому засіданні, що позивачка [PERSON] є рідною дочкою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЖС №270895 від 29.03.1994 року. Відповідно до свідоцтва про одруження серії І-ОЛ №087914 від 11.08.2015 позивачка змінила прізвище на «Виштикайло». [PERSON], помер 10.04.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ЖС №354100 від 11.04.2016 року. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець по заповіту або по закону має право спадщину прийняти або не прийняти. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями за законом першої черги є в рівних частках діти, батьки та дружина(чоловік) померлого. Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Відповідно до п.п. 14.15, 4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Судом була витребувана спадкова справа №11/2016, яка була відкрита 31.05.2016 року на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини від 19.09.2016 року на підставі заяви позивачки [PERSON] про прийняття спадщини. Згідно із наданої спадкової справи вбачається, окрім позивачки [PERSON] після смерті [PERSON] інших спадкоємців не має. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно Цивільного кодексу України особа, яка вважає, що її речові права порушені,має право звернутися до суду як з позовом про визнання права власності ( ст. 392 ЦК України). Відповідно до п.3.1. [PERSON] спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається: «При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок». Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів працівників, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до даних погосподарської книги №8 с. Нижня Хортиця головою домогосподарства за адресою : с. Нижня Хортиця вул. Чорноволенко, 17-а Запорізького району Запорізької області є [PERSON] що підтверджується випискою, виданою Долинською сільською радою, копія якої міститься в матеріалах справи. Спадковий житловий будинок з господарськими спорудами був збудований спадкодавцем на земельній ділянці, яка була виділена йому загальними зборами членів колгоспу ім. Орджонікідзе, що підтверджується випискою №2 від 18.04.1990 року та рішенням №30 від 19.04.1990 року Розумівської сільської ради. У відповідності до наданого суду технічного паспорту на спадковий будинок. За адресою: Запорізька область Запорізький район, с. Нижня Хортиця, вул. Чорноволенко, 17-А знаходяться: житловий будинок літ. «А-2», службову прибудову літ. «а-2», гараж літ. «Б», майстерню літ. «Б1», навіс літ. «В», вбиральню літ. «Г», душ літ. «Д», сараї літ. «Е,Ж», погріб під Б літ. «пг», паркан №1, ворота №2, водопровід №3, яму зливну №4, свердловину №5. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа ( фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. На підставі вищевикладеного, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки [PERSON] є законними, достатнім чином обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки задоволення позовних вимог позивачки не порушує невизнані або оскаржувані права, свободи чи інтереси будь-яких осіб. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved