Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просила стягнути матеріальні збиткі в сумі 20\~130 грн., та моральну шкоду в сумі 20\~000 грн., а також витрати повязані зі сплатою судового збору. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив їх повністю задовольнити з наступних підстав: 05.09.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 5/09/11-1 про участь у кооперативі на правах асоційованого члена, за умовами якого предметом є будівництво та придбання позивачем однокімнатної квартири в житловому будинку, який розташований за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Крижанівка, вул. Вишнева, 3, житлова група «Зелений мис». Як стверджує позивач, на порушення умов п. 1.2. та п. 4.3.1 цього договору, у звязку із несвоєчасною передачею житлового будинку до експлуатації, позивач була вимушена винаймати житло, у звязку із чим це потягло витрати в сумі 16\~000 грн. з розрахунку 10 місяців по 1\~600 грн. Крім того, у звязку із тим, що квартира була передана з суттєвими будівельними недоліками, на усунення яких позивачка витратила суму 7\~100 грн, з яких 3\~500 грн. на шпатлевання стін, 1\~200 грн. підйом будівельних матеріалів на поверх, 2\~400 грн. рівняння підлоги. Моральні страждання позивач оцінила в 20\~000 грн. В судове засіданні представник відповідача не зявилась, була належним чином сповіщена про дату, час та місце його проведення, про причини своєї неявки суду не повідомила. Суд враховує, що у раніше проведених судових засіданнях представник позивача позовні вимоги не визнала, просила у їх задоволенні відмовити, надала вичерпні пояснення по суті позову. Суд враховує, що представник відповідача була обізнана про існування цієї справи на розгляді у Комінтернівському районному суді Одеської області, зявлялась до судового засідання через раз, і на думку суду свідомо затягувала судовий процес, в звязку із чим суд визнав можливим розглядати справу без участі представника позивача. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, врахувавши надані у раніше проведених судових засіданнях пояснення представника відповідача, суд дійшо до висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: Відповідно до ст. 11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 цього Кодексу кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. ст. 58 , 59 цього Кодексу докази повинні бути належними і допустимими. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В судовому засіданні судом неодноразово, в порядку ст. 10 ЦПК України розяснювалось сторонам сприяння судом здійсненню ними своїх прав та процесуальних обовязків, зокрема, суд розяснював те, що сторони можуть просити суд витребувати чи забезпечити той чи інший доказ на обгрунтування вимог та заперечень. Більш того суд наполегливо розяснював представнику позивача необхідність в даному конкретному випадку призначення будівельно- технічної експертизи з питань доведення невідповідності технічного стану квартири умовам договору. Представник позивача відмовився просити суд призначити відповідну експертизу в судовому засіданні, і послався на достатність доказів по справі. Суд позбавлений можливості самостійно збирати докази по справі, крім того, такі дії суду суперечили б принципу змагальності сторін. Отже, суд розглядає справу виключно за наявними в ній доказами. Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вирішуючи питання позовних вимог в частині витрачання позивача 7\~100 грн. на виправлення будівельних недоліків квартири суд виходить з того, що достатніх належних доказів які б підтверджували наявність будівельних недоліків квартири, витрачання цих коштів за призначенням суду не надано. Так, матеріали фотофіксації слідів водяних плям на стінах квартири (а.с 29) не можуть в достатньому ступені вказувати на наявність вини будівельної компанії. Так, не доведено наявність причинно- наслідкового звязку між цима плямами та винними діями будівельної компанії. Свідчення свідка [PERSON], який пояснив в судовому засіданні, що він проводив будівельні роботи з усунення виявлених будівельних недоліків квартири, також не знаходяться у причинному звязку із винними діями будівельної компанії. Загальні підстави відшкодування шкоди передбачені Главою 82 Параграф 1 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Суд нагадує, що для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявності шкоди; протиправності поведінки особи, що завдала шкоди; причинний звязок між шкодою та протиправною поведінкою особи, що завдала шкоди; вина особи, що спричинила шкоду. Обєм завданої матеріальної шкоди підлягає доведенню в порядку, встановленому чинним процесуальним законодавством. Суд звертає увагу, що позивач не надав суду жодного доказу який би вказував на наявність істотних будівельних недоліків квартири, і невідповідності стану квартири умовам договору, протиправності поведінки будівельної компанії, причинний звязок між шкодою та протиправною поведінкою будівельної компанії, та її вини. Таким чином в цій частині позовні вимоги необгрунтовані і не підлягають задоволенню. Позивач стверджує, що у звязку із протиправними діями будівельної компанії була вимушена винаймати житло протягом десяти місяців, і вимушено понесла майнові витрати в розмірі 16\~000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Згідно ст. 811 ЦК України договір найму житла укладається у письмовій формі. Позивач не надав суду жодного письмового договору найму житла. Також не надано жодного документального підтвердження витрачання позивачем 16\~000 грн. на оренду житла. Суд з цих підстав відмовляє у задоволенні і цієї частини позову. Вирішуючи питання позовних вимог в частині відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд виходить з наступного: Нормами ст.ст. 32, 56, 62 Конституції України фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів. Згідно із ч.ч. 1, 3, 4 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. У п. 9 Постанови № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» Пленум Верховного Суду України звернув увагу, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), та з урахуванням інших обставин. Зокрема, суд враховує стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Позивач не довів суду жодними належними доказами протиправність дій відповідача, що призвели до душевних страждань позивача, отже підстав для задоволення і цієї частини позову не має. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок позивача. На підставі наведеного, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 23, 810, 811, 1166 ЦК України, п. 9 Постанови № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст. ст. 10, 11, 15, 57-61, 64, 88, 208, 212, 215, 218, 223, 293, 294, 296 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed