Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 16 листопада 2016 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 010/1063/82/0214737. В подальшому, між ПАТ «Райффайзен банк аваль» та АТ «КІБ» було укладено Договір відступлення права вимоги. Відповідно до умов якого до АТ «КІБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 010/1063/82/0214737. 28 листопада 2017 року між АТ «КІБ2 та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 20171128, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ «КІБ» права грошової вимоги між кредитором та боржником. Відповідно п. 2.2 Договору відступлення права вимоги, за цим Договором здійснюється відступлення права вимоги щодо портфелів заборгованості, сформованих первісним кредитором за власним рішенням та визначеною ним періодичністю у відповідності до критеріїв, визначених у Додатку 1 до договору. Відповідно до реєстру боржників додаток № 3 від 23 січня 2018 року до договору відступлення права вимоги № 20171128 від 28 листопада 2017 року позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 15 249,38 грн., з яких: 14 773,39 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 475,99 грн. - сума заборгованості за відсотками. На виконання п. 2.8 договору відступлення права вимоги, згідно вимог ст. ст. 512-514, 516 ЦК України, на адресу відповідача зазначену в кредитному договорі, направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язань в повному обсязі у строки і на умовах, передбаченими договором. Враховуючи, що відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 15 249,38 грн. та витрати по сплаті судового збору. Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 16 листопада 2016 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 010/1063/0214737. 28 листопада 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «КІБ» укладено договір про відступлення права вимоги № 114/48-F, відповідно до умов якого до АТ «КІБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 010/1063/82/0214737 28 листопада 2017 року між ПАТ «КІБ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 20171128, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ПАТ «КІБ» права грошової вимоги між кредитором та боржником. Відповідно п. 2.2 Договору відступлення права вимоги, за цим Договором здійснюється відступлення права вимоги щодо портфелів заборгованості, сформованих первісним кредитором за власним рішенням та визначеною ним періодичністю у відповідності до критеріїв, визначених у Додатку 1 до договору. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 3 до договору відступлення права вимоги № 20171128 від 28 листопада 2017 позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 15 249,38 грн., з яких: 14 773,39 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 475,99 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1050 ч.2 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони(кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 15 249,38 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягнення на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved