Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», будучи правонаступником ПАТ «Енергобанк» звернулося до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 20.03.2013 року між ПАТ «Енергобанк» (правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія») та [PERSON] був укладений договір № 19-000902-01 про відкриття та обслуговування карткового рахунку платіжної картки VISA. 26.03.2013 року відповідач звернувся до Банку із заявою про встановлення ліміту овердрафту в розмірі 40000 грн. 00 коп. 26.03.2013 року між ПАТ «Енергобанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 26256511307901/OV, відповідно до умов якої Банк надав відповідачу грошові кошти у вигляді відновлювальної кредитної лінії в сумі 40000 грн. 00 коп. на строк з 26.03.2013 року по 26.03.2014 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 35% річних на споживчі цілі. У зв`язку з неналежним виконанням договірних зобов`язань з боку позичальника, утворилась заборгованість, яка станом на 01.02.2017 року становить 136069 грн. 59 коп., і складається із заборгованості за кредитом - 38744 грн. 96 коп., заборгованості за штрафами за виникнення простроченої заборгованості - 70755 грн. 19 коп.; заборгованості за процентами за користування кредитом - 26569 грн. 44 коп. Вказану суму боргу позивач просить суд стягнути з відповідача, а також судові витрати. Позивач свого права на участь у судовому засіданні не використав, представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судові засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Зважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд 26.06.19 постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до таких висновків. Судом встановлено, що 20.03.2013 року між ПАТ «Енергобанк» та [PERSON] був укладений договір № 19-000902-01 про відкриття та обслуговування карткового рахунку платіжної картки VISA. (а.с. 10-15) 26.03.2013 року відповідач звернувся до Банку із заявою про надання кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії на суму 40000 грн. 00 коп.(а.с. 16) 26.03.2013 року між ПАТ «Енергобанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 26256511307901/OV, відповідно до умов якої Банк надав відповідачу грошові кошти у вигляді відновлювальної кредитної лінії в сумі 40000 грн. 00 коп. на строк з 26.03.2013 року по 26.03.2014 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 35% річних на споживчі цілі. (а.с. 17-18) Відповідно до розписки відповідача ним було отримано відповідну платіжну картку. (а.с. 20) Банк взяті на себе зобов`язання виконав належним чином, що встановлено випискою по особовому рахунку позивача. (а.с. 24-55) [PERSON] , в порушення умов договірного зобов`язання, кредитні кошти в строк не повернув, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 01.02.2017 року становить 136069 грн. 59 коп., і складається із заборгованості за кредитом - 38744 грн. 96 коп., заборгованості за штрафами за виникнення простроченої заборгованості - 70755 грн. 19 коп.; заборгованості за процентами за користування кредитом - 26569 грн. 44 коп. 18.05.2018 року ПАТ «Енергобанк» було відступлено право грошової вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» відповідно до договору факторингу до боржника [PERSON] . Причиною спору стало неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України та умовами кредитного договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Суд приймає до уваги, що відповідач неналежним чином виконувала умови кредитного договору, тому при таких обставинах позивач має право відповідно до ст. 526 ЦК України вимагати від іншої сторони по договору повернення належних йому грошей, обумовлених процентів за користування кредитом. Враховуючи, що відповідач не спростував обставини щодо невиконання умов договору із позивачем, суд вважає докази, надані позивачем достовірними, які є обґрунтуванням позовних вимог, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved