Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про примусове звільнення приміщення торгового лотка. В наступному до участі в справі як третю особу на стороні позивача без самостійних вимог судом був залучений приватний нотаріус Бережанського районного нотаріального округу Осохівський Віталій Михайлович. В позовній заяві позивач вказав, що 02 серпня 2009 року до нього звернулася [PERSON] з проханням дати довіреність на користування торговим лотком безкоштовно строком на 5 років з правом його реконструкції за рахунок орендної плати та права підпису на всіх документах, які виникатимуть, та оплати всіх платежів. 03 серпня 2009 року в приміщенні третьої особи, згідно інвентарної справи, на лоток була посвідчена довіреність, згідно якої позивач уповноважив [PERSON] управляти належним йому на праві приватної власності торговим лотком, що знаходиться по [ADDRESS] на передринковій площі в м. Бережани. У зв'язку із закінченням 03 серпня 2014 року строку дії довіреності, позивач звернувся до відповідача з вимогою добровільно звільнити лоток та повернути на нього документи, однак відповідач добровільно приміщення не звільнила і документів на лоток не повернула. У зв'язку з цим він змушений звернутися в суд за захистом своїх прав. Під час попереднього судового засідання позивач свої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, в наступному подав до суду заяву, відповідно до якої просив справу розглядати у його відсутності, згідно з положеннями п.3 ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце слухання справи повідомлялася належним чином. Третя особа на стороні позивача без самостійних вимог приватний нотаріус Бережанського районного нотаріального округу Осохівський В.М. в судовому засіданні пояснив, що 03 серпня 2009 року він посвідчив довіреність, якою [PERSON] уповноважив [PERSON] управляти належним позивачу на праві приватної власності торговим лотком, що знаходиться по [ADDRESS]. При посвідченні довіреності ним не перевірялося, чи має позивач право власності на торговий лоток, оскільки здійснення такої перевірки не передбачено законодавством, така перевірка здійснюється лише при посвідченні довіреності на розпорядження майном. Чи була при посвідченні довіреності [PERSON], не пам'ятає. При вирішенні спору покладається на думку суду. Суд, вислухавши пояснення третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних мотивів. З копії довіреності посвідченої 03 серпня 2009 року приватним нотаріусом Бережанського районного нотаріального округу Осохівським В.М. вбачається, що позивач уповноважив [PERSON], що проживає в [ADDRESS], управляти належним позивачу на праві приватної власності торговим лотком, що знаходиться по [ADDRESS]; вести від імені позивача справи в усіх державних, кооперативних і громадських організаціях, у відповідному бюро технічної інвентаризації, в органах архітектури, в житлово-експлуатаційних організаціях, що стосуються позивача, а також вирішувати від імені [PERSON] всі питання щодо одержання рішень, дозволів, довідок, проектної та іншої документації, інших документів, узгоджувати всі питання, що виникають в процесі виконання повноважень. З копії листа [PERSON], адресованого [PERSON] від 24 липня 2014 року, вбачається, що позивач вимагає від відповідача звільнити до 09 серпня 2014 року приміщення лотка з додержанням технічного та санітарного стану. З відповіді Бережанської міської ради Тернопільської області № 1852 від 21 жовтня 2014 року, адресованої позивачу, випливає, що згідно рішення виконавчого комітету міської ради від 28.10.2010 року № 2081 «Про розгляд заяв - декларацій про розміщення малої архітектурної форми» стаціонарна мала архітектурна форма по [ADDRESS], площею 5,7 кв.м. (МАФ №31), зареєстрована за гр. [PERSON]. Відповідно до рішення виконавчого комітету міської ради від 28.10.2010 року № 2081 «Про розгляд заяв - декларацій про розміщення малої архітектурної форми» на підставі поданих заяв та документів було вирішено зареєструвати стаціонарну малу архітектурну форму по [ADDRESS], площею 5,7 кв.м. за гр. [PERSON], МАФ № 31. До рішення додано заяву - декларацію про розміщення малої архітектурної форми, подану [PERSON], акт технічної комісії про прийняття стаціонарної малої архітектурної форми в експлуатацію - павільйону [ADDRESS] та схему розміщення та нумерації малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності на [ADDRESS]. Згідно із ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Під час розгляду справи судом на підставі поданих суду позивачем по справі доказів останнім не доведено, що він є власником торгово лотка, що знаходиться по [ADDRESS] на передринковій площі в м. Бережани, натомість з них слідує, що відповідач є власником спірного майна. Відповідно до п. 3 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право. Враховуючи вищенаведені вимоги Закону, оскільки позивачем не доведено, що він є власником майна, про яке йдеться в позові і, як наслідок, його право порушено відповідачем внаслідок неправомірного володіння майном позивача, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог позивача про примусове звільнення приміщення торгового лотка по [ADDRESS] на передринковій площі та повернення всіх документів на нього у зв'язку з недоведеністю позовних вимог і як наслідок їх безпідставністю.

Outcome: dismissed