Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

У вересні 2018 року позивач звернувся до суду із даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 17 травня 2013 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON] [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого у них часто виникали непорозуміння. Шлюбних відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає, що збереження сім»ї та примирення є неможливим, подальше спільне життя суперечить його інтересам та інтересам їхньої дитини, тому звернувся до суду з даним позовом. Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу в підготовчому судовому засіданні, без його участі. Зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу в підготовчому судовому засіданні за її відсутності. Зазначила, що проти позовних вимог не заперечує. Просила суд залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, враховуючи умови визначені ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд вважає за можливе винести рішення у цьому підготовчому судовому засіданні, задовольнивши позовні вимоги з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 травня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 96, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER], виданим 17 травня 2013 року. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] виданим 08січня 2014 року. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. (ст. ст. 21, 24 СК України). Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, відповідач виявила бажання залишити собі шлюбне прізвище «[PERSON]». Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved