Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовними вимогами до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення. Свої вимоги обґрунтовував тим, що позивач є забудовником житлового будинку (комплексу) [ADDRESS]. Будинок ним збудовано та введено в експлуатацію. 03 липня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про зобов'язання укласти договір купівлі-продажу №XIV-XV/07 протягом 90-денного терміну з моменту повідомлення відповідача про виконання позивачем комплексу будівельно-монтажних робіт на об'єкті. Також, сторонами була погоджений предмет договору, а саме: нежитлове приміщення цокольного поверху №XIV-XV загальною площею 76,9 кв.м. в житловому будинку [ADDRESS]. А також, сторонами погоджена ціна договору купівлі-продажу №XIV-XV/07 у розмірі 49985 дол. США по комерційному курсу гривні на момент оплати. Однак, відповідач втратив інтерес до укладення договору, у зв'язку з чим, договір купівлі-продажу №XIV-XV/07 так укладено і не було. Проте, відповідач самовільно змінив замок від вхідних дверей до вищевказаного приміщення, замкнув двері, чим обмежив позивачу доступ до нього. Позивач направляв повідомлення на адресу відповідача, однак всі письмові повідомлення про укладення договору купівлі-продажу, а також в подальшому вимоги звільнити незаконно займане приміщення повертались відправнику, із зазначенням причини - закінчення строку зберігання, а тому позивач змушений звертатись до суду із даним позовом. Просив суд усунути перешкоди у користуванні [PERSON] нежитловими приміщеннями цокольного поверху №XIV-XV загальною площею 76,9 кв.м., що розташовані на цокольному поверсі житлового будинку (комплексу) по [ADDRESS] шляхом виселення з даного приміщення [PERSON]; зняття замків на вхідних дверях нежитлового приміщення; звільнення нежитлового приміщення від особистих речей [PERSON] та стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання позивач не з'явився. Представник позивача направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився Про час, день та місце розгляду повідомлений належним чином. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Причини неявки в судове засідання не повідомив. Згідно з ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. На підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позовна вимога, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є забудовником забудовником житлового будинку (комплексу) [ADDRESS]. Будинок ним збудовано та введено в експлуатацію, що підтверджується декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією ДАБК у Київській області 07 вересня 2012 року №КС14312159327. 03 липня 2013 року між позивачем (як продавцем) та відповідачем (як покупцем) був укладений договір про зобов'язання укласти договір купівлі-продажу №XIV-XV/07. Відповідно до п. 1.1 даного договору, сторони взяли на себе зобов'язання укласти договір купівлі-продажу об'єкту нерухомості - нежитлового приміщення цокольного поверху №XIV-XV загальною площею 76,9 кв.м. в житловому будинку [ADDRESS] з подальшою передачею вказаного об'єкту покупцю за актом приймання-передачі, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити вартість об'єкту відповідно до умов даного договору. Також, відповідно до п. 2.3. договору сторони зобов'язались укласти договір купівлі-продажу на умовах, визначених договором про зобов'язання укласти договір купівлі-продажу №XIV-XV/07 від 03 липня 2013 року, у строк 90 днів з моменту офіційного повідомлення покупця про виконання продавцем комплексу монтажно-будівельних робіт на об'єкті. Згідно п. 4.1. відповідач зобов'язався сплатити вартість комплексу будівельно- монтажних робіт по споруді об'єкту у сумі, рівній еквіваленту 49 985 доларів США курсом в гривні на момент оплати за комерційним курсом. Пунктом 4.2. підтверджено, що покупець для виконання зобов'язань, взятих на себе Продавцем по даному договору, в момент укладення цього договору передав Продавцю суму, рівну еквіваленту 25 000 доларів США. Станом на 03 липня 2013 року комерційний курс долара США по відношенню до гривні становив за 1 долар США - 8.1494 грн.Отже, 03 липня 2013 року відповідач на виконання умов договору про зобов'язання укласти договір купівлі-продажу №XIV-XV/07 від 03 липня 2013 року передав позивачу суму еквівалентну 203 735 (двісті три тисячі сімсот тридцять п'ять) гривень. Відповідно до п. 3.2. Договору, продавець був зобов'язаний передати Покупцю ключі від об'єкту тільки після 100% сплати вартості об'єкту та всіх податків та зборів до державного бюджету та отримання довідки від приватного підприємства «ЖЕК «Оселя» про реєстрацію в списках на відкриття особових рахунків в комунальних службах міста. Проте, після підписання договору про зобов'язання укласти договір купівлі-продажу №XIV-XV/07 від 03 липня 2013 року подальші платежі, визначені у п. 8.1. відповідачм здійснені не були, поштова кореспонденція, яка направлялася за місцем його реєстрації (адреса зазначена покупцем як контактна у договорі), поверталася продавцю у зв'язку із закінченням терміну зберігання. У зв'язку з чим, у визначені договором про зобов'язання укласти договір купівлі-продажу №XIV-XV/07 від 03 липня 2013 року строки, договір купівлі-продажу нежитлового приміщення цокольного поверху №ХІУ-ХУ загальною площею 76,9 кв.м., розташованого на цокольному поверсі житлового будинку (комплексу) по [ADDRESS] між [PERSON] (як продавцем) та [PERSON] (як покупцем) так і не було укладено. Однак, відповідачем, без отримання права власності чи права користування було самовільно зайняте спірне нежитлове приміщення та самовільно здійснено заміну замків на вхідних дверях до нього. Вказані обставини підтверджуються наступними обставинами. Відповідно до висновку ДІМ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області Усарчука\~В.І. за матеріалами перевірки звернення позивачавід 05 грудня 2014 року, при неодноразовому відвідуванні вказаної адреси, двері підвального приміщення ніхто не відчинив, опитати [PERSON] не представилося можливим, так як невідоме його місце перебування. Також ДІМ Киово-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області у висновку зазначено, що у даному випадку мають місце цивільно-правові відносини, а з метою вирішення даного майнового питання [PERSON] було рекомендовано до районного суду в порядку цивільного судочинства. Згідно даного акту про проведення обстеження нежитлових приміщень, складеного 26 вересня 2017 року депутатом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Київської області в ході перевірки вбачається, що нежитлові приміщення цокольного поверху №XIV-XV у житловому будинку [ADDRESS] замкнені, а доступ до них заблоковано збудованою перегородкою. У зв'язку з цим, доступ до комунікаційних мереж даного будинку неможливий. Як вбачається з наданих позивачем доказів поштових відправлень, позивач протягом всього часу з дати підписання договору про зобов'язання сторін укласти договір купівлі-продажу №X1 V-XV/07, намагався зв'язатися з відповідачем, однак всі направлені останньому письмові вимоги про звільнення незаконно займаного приміщення повертаються на адресу позивача у зв'язку із закінченням строку зберігання. Позивач є власником нежитлових приміщень цокольного поверху №XIV-XV загальною площею 76,9 кв.м., розташованих на цокольному поверсі житлового будинку (комплексу) [ADDRESS], а відповідач, не уклавши договір купівлі-продажу спірного приміщення не набув на нього права, а тому своїми діями щодо зміни замків на вхідних дверях протиправно позбавив позивача права вільного користування належним позивачу майном. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно положень ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Крім того, згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги позивача про усунення йому перешкод у користуванні майном підлягають до задоволення. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн., відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» Зважаючи на задоволення позовних вимог та відповідно до ст.ст. 133, 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 704,80 грн. Беручи до уваги вищевикладене та відповідно до положень ст.ст. 317, 321, 391 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved