Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

У вересні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 1 березня 2013 року позивач видав [PERSON] платіжну кредитну картку «Універсальна» та відкрив кредитну лінію в розмірі 1400 гривень. Відповідач набув можливість знімати грошові кошти та розраховуватись ними. Він зобовязався повертати ПАТ КБ «Приватбанк» зняті або витрачені ним грошові кошти протягом 55 днів з дня здійснення кожної трансакції та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 2,5%. У випадку неналежного виконання цих грошових зобовязань [PERSON] зобовязався додатково сплатити пеню та штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми заборгованості.Відповідач неодноразово знімав грошові кошти та розраховувався ними. Однак він неналежним чином виконував кредитний договір. Тому у нього виник борг по поверненню кредиту в розмірі 1052 гривень 26 копійок, борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 11998 гривень 70 копійок, пеня в розмірі 3100 гривень та штраф в розмірі 1307 гривень 55 копійок. Загальний розмір боргу за кредитним договором становить 17458 гривень 51 копійки. [PERSON] відмовляється добровільно сплатити ці грошові кошти. Тому ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з відповідача борг за кредитним договором в розмірі 17458 гривень 51 копійки. Представник позивача не зявився у судове засідання. При подачі позовної заяви до суду він приєднав клопотання (а.с.38), в якому підтримує позов та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи в його відсутності. [PERSON] не зявився у судове засідання. Відсутня можливість для вручення йому судової повістки, в звязку з поверненням її за не запитом. Ця обставина підтверджується довідкою ф.20, яка міститься на конверті (а.с.47). На підставі ч.2 ст.77 ЦПК України відповідач вважається таким, що не зявився в судове засідання без поважних причин. На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд постановив протокольну ухвалу про про-ведення заочного розгляду цивільної справи у відсутності сторін. Дослідивши письмові докази, приєднані до позову, суд дійшов до висновку, що по-зов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 1 березня 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» видав відповідачу платіжну кредитну картку «Універсальна». Ця обставина підтверджується копією анкети-заяви (а.с.4). З копії довідки про умови кредитування (а.с.5) та копії витягу з умов та правил на-дання банківських послуг (а.с.7-30) вбачається, що позивач відкрив [PERSON] відновлювальну кредитну лінію. Відповідач набув можливість знімати ці грошові кошти та розраховуватись ними. Він зобовязався повертати ПАТ КБ «Приватбанк» зняті або витрачені ним грошові кошти протягом 55 днів з дня здійснення кожної трансакції та що-місячно сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 2,5%. У випадку не-належного виконання цих грошових зобовязань [PERSON] зобовязався додатково сплатити пеню та штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України позичальник зобовязується повернути банку або іншій фінансовій установі кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, вста-новлених кредитним договором. Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобовязання боржник повинен сплатити неустойку (штраф, пеню). З письмового розрахунку, приєднаного до позову (а.с.3), вбачається, що [PERSON] неодноразово знімав грошові кошти та розраховувався ними. Однак він неналежним чином виконував кредитний договір. Тому у нього виник борг по поверненню кредиту в розмірі 1052 гривень 26 копійок, борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 11998 гривень 70 копійок та штраф в розмірі 1307 гривень 55 копійок (500 + 807,55). Відповідно до абз.2 ч.1 ст.3607 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Як розяснив Верховний Суд України в правовій позиції №6-2003цс15 від 21 жовт-ня 2015 року, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З письмового розрахунку, приєднаного до позову (а.с.3), вбачається, що у звязку з невиконанням кредитного договору у відповідача винила пеня в розмірі 3100 гривень Однак за це ж порушення до [PERSON] вже застосований штраф. Ця обставина свідчить про те, що підстави для включення пені в розмір боргу за кредитним договором відсутні. Таким чином, загальний розмір боргу за кредитним договором склав 14358 гривень 51 копійка (1052,26 + 11998,70 + 500 + 807,55). Відповідач ухиляється від добровільної сплати цих грошових коштів. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути борг за кредитним договором в розмірі 14358 гривень 51 копійки. Крім того, згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішен-ня, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, витрати присуджуються позивачеві пропор-ційно до розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір в розмірі 1378 гри-вень. Це підтверджується платіжним дорученням №PROM6ВG2DI від 26 серпня 2016 року (а.с.36). Предявлений позов задоволений на 82,24% (14358,51 : 17458,51 х 100%). З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1133 гривень 27 копійок (1378 : 100% х 82,24%).

Outcome: partial