overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

У вересні 2016 року позивачка - [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд розірвати її шлюб з відповідачем - [PERSON], зареєстрований 02 червня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 235. Від вказаного шлюбу сторони дітей не мають. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що подружні відносини припинились, почали виникати непорозуміння щодо побудови сім'ї, подружжя втратило взаємне почуття любові та поваги, мають різні погляди на сім'ю та ведення спільного господарства. Протягом останнього часу спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує формально, підстав для збереження шлюбу та підстав для примирення немає. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав, не заперечив проти його задоволення судом. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, а саме оригінал свідоцтва про одруження сторін (а.с.6) та врахувавши обставини справи, викладені в позовній заяві, суд вважає позов підставним, таким, що підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною другою статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з сторін, що мають істотне значення. Заяв від сторін щодо примирення подружжя суду не надавалось. Враховуючи вище викладене та те, що стосунки в сторін розладналися, вони як сім'я не проживають, миритися не бажають, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, оскільки судове рішення ухвалюється у на користь позивачки, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

У вересні 2016 року позивачка - [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд розірвати її шлюб з відповідачем - [PERSON], зареєстрований 04 лютого 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирській області, актовий запис №70. Від вказаного шлюбу сторони мають дітей - доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з відповідачем. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що подружні відносини припинились, почали виникати непорозуміння щодо побудови сім'ї, подружжя втратило взаємне почуття любові та поваги, мають різні погляди на сім'ю та ведення спільного господарства. Протягом останнього часу спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує формально, підстав для збереження шлюбу та підстав для примирення немає. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав, не заперечив проти його задоволення судом. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, а саме оригінал свідоцтва про одруження сторін (а.с.6) та врахувавши обставини справи, викладені в позовній заяві, суд вважає позов підставним, таким, що підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною другою статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з сторін, що мають істотне значення. Заяв від сторін щодо примирення подружжя суду не надавалось. Враховуючи вище викладене та те, що стосунки в сторін розладналися, вони як сім'я не проживають, миритися не бажають, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, оскільки судове рішення ухвалюється у на користь позивачки, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

У вересні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 05.10.1991 року. Мають двох доньок, одна з яких неповнолітня - [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу зазначила те, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з взаємним непорозумінням, різними поглядами на шлюб та сім'ю. Між ними втрачено почуття любові та поваги, шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. Вважає подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливими. Просила суд шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, заявою просила позов задовольнити, справу розглядати без її участі, залишити їй прізвище «[PERSON]», повідомила, що примирення не відбулося. В судове засідання відповідач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05.10.1991, що вбачається з актового запису про шлюб Скадовського райвідділу ЗАГС Херсонської області, № 165. Після реєстрації шлюбу «[PERSON]» змінила прізвище на «[PERSON]». З актового запису про народження Скадовського відділу реєстрації актів громадянського стану Херсонської області № 45 від 21.04.2001 вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Сторонам надавався строк для примирення, але примирення не відбулося. За таких обставин суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти судові витрати на сторони порівну та стягнути з відповідача на користь позивачки сплачену нею частину судового збору в розмірі 275,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

У вересні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 07.12.2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу зазначила те, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя та сімейні цінності, що призводить до постійних сварок та непорозумінь. Між ними втрачено почуття любові та поваги, з серпня 2015 року сторони проживають окремо. Вважає подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливими. Просила суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові, пояснила, що відповідач не дбає про сім'ю, внаслідок цього між сторонами втрачені взаємні почуття любові та поваги, сторони проживають окремо. Судом сторонам надавався строк на примирення, однак відповідач жодних заходів до примирення не вжив. За таких обставин позивачка вважає, що подальше спільне проживання перебування у шлюбі та збереження сім'ї неможливі. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти розірвання шлюбу заперечував, вважав, що можливо зберегти сім'ю. В останнє судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений під особистий підпис. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07.12.2013, що вбачається з актового запису про шлюб Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Скадовського районного управління юстиції у Херсонській області, № 145. Після реєстрації шлюбу «[PERSON]» змінила прізвище на «[PERSON]». З актового запису про народження Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Скадовського районного управління юстиції у Херсонській області № 64 від 23.04.2014 вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Сторонам надавався строк для примирення, але, згідно доводів позивачки, примирення не відбулося. За таких обставин суд вважає, що подальше збереження шлюбу щонайменше суперечить інтересам позивачки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. На підставі ст. 88 ЦПК України враховуючи висновок суду про задоволення позову, слід покласти судові витрати на відповідача, при цьому слід врахувати що позивачка перебуває у відпусті по догляду за дитиною і не має джерел доходу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

У вересні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2013 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу зазначила те, що сторони мають різні погляди на життя, в результаті чого в сім'ї виникали конфлікти та непорозуміння, які призвели до неможливості подальшого сумісного проживання. Між ними втрачено почуття любові та поваги, спільне проживання та ведення спільного господарства припинено з 10.05.2016. Вважає примирення та збереження сім'ї неможливим. Просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на «[PERSON]» та стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір. В судове засідання позивачка не з'явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, заявою позовні вимоги визнав частково, заперечував проти сплати судового збору, просив справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01.06.2013 року, що вбачається з актового запису про шлюб Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, № 294. Після реєстрації шлюбу «[PERSON]» змінила прізвище на «[PERSON]». За таких обставин, враховуючи доводи позивачки та позицію відповідача, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти судові витрати порівну та стягнути з відповідача на користь позивачки частину сплаченого судового збору в розмірі 275,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

У вересні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 12.03.1997. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу зазначила те, що сторони мають різні погляди життя. Між ними шлюбні стосунки припинені, вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Вважає подальше спільне життя та збереження сімї неможливими, просить суд шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, заявою позовні вимоги підтримала, просила залишити їй прізвище «Султан» та справу розглядати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки в суд не повідомив в звязку з чим, суд приходить до висновку, що останній не зявляється без поважних причин. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За відсутності заперечень з боку позивачки, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ч. 1-2 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12.03.1997, що вбачається з актового запису про одруження Дарївської сільської ради Білозерського району Херсонської області, № 12. Після реєстрації шлюбу «Наумова» змінила прізвище на «Султан». З актового запису про народження Скадовського райвідділу реєстрації актів громадянського стану Херсонської області № 55 від 18.05.1999 вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. За таких обставин суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

У вересні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві та в судовому засіданні позивачка вказала, що вона з відповідачем [PERSON] з 30 жовтня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрували у Центральному відділі ДРАЦС Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №1504. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Згода на проживання неповнолітнього сина разом з нею досягнута. Вони з відповідачем з 19 вересня 2013 року не підтримують шлюбно-сімейні відносини по причині постійних сварок та непорозумінь, на даний час проживають окремо, а тому позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу змінити прізвище на «Тітенко». Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України справу розглянув без участі відповідача на основі наявних у справі даних та доказів. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 жовтня 2010 року у Центральному відділі ДРАЦС Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №1504. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] року народження, шлюбно-сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, оскільки втратили один до одного почуття любові та поваги, не має взаєморозуміння, що призводило до постійних сварок. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Спору щодо поділу спільного майна подружжя не заявлено. Неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO] року народження залишається проживати з позивачкою. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню витрати за опублікування оголошення про його виклик до суду у засобах масової інформації, а саме: газеті «Зоря Полтавщини» у розмірі 120 грн.00 коп., що підтверджується рахунком №11900 від 01.11.2016 року та квитанцією №111 від 01.11.2016 року, а також витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

У вересні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в якій просить суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO] у розмірі по 1/4 частині з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня подачі позову до закінчення навчання, або до досягнення 23 років. В судове засідання позивачка не з»явилась, але надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України справу розглянув без участі відповідача на основі наявних у справі даних та доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є законним, обґрунтованим та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який розірвали 24.02.2000 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінської районної ради м.Полтави серія І-КЕ №065980 від 24.02.2000 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-КЕ №318595, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського райвиконкому м.Полтави. Як вбачається з довідки №4482 від 29.08.2016 року КП ЖЕО №2 Полтавської міської ради [PERSON], [INFO] зареєстрований та проживає разом з матір»ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до довідки №107 від 22.08.2016 року [PERSON] навчається з 01.09.2016 року на денній формі навчання інженерно-технологічного факультету Полтавської державної аграрної академії, термін закінчення навчання «30» червня 2019 року. В зв»язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги, не працює, а відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у навчальному закладі. Ст. 199 ч.1 Сімейного Кодексу України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.3 ст.199 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, та інші обставини справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

У вересні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] та зареєстрований 03 червня 2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено відповідний актовий запис №285. Від спільного життя дітей не мають. З серпня 2016 року шлюбні відносини припинено, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, під час сварок застосовує до неї фізичне насилля. Відповідач матеріально сімю не підтримує, внаслідок чого постійно відчувалась нестача коштів, та виникали сварки. Це призвело до того, що подружжя перестало бути однією родиною, спільного господарства не ведуть, на даний час вони проживають окремо, та поновлювати сімейно шлюбні відносини наміру не мають. Позивачка надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, свої вимоги підтримала, просила розірвати шлюб, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів.\~\~ Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають з 03 червня 2011 року в шлюбі зареєстрованому Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис №285. Від шлюбу дітей не мають. Подружні стосунки припинено, подружжя проживає окремо, спільного господарства не веде. На момент розгляду справи між подружжям майнового спору не існує. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, відновити їх бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати на користь позивача: судовий збір 551,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved