Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

У березні 2013 року до Василівського районного суду Запорізької області звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] У позовній заяві зазначено, що з квітня 1986 року [PERSON] став спів мешкати з [PERSON] у [ADDRESS] у будинку, який на той час належав [PERSON] Сторони мешкали однією сім`єю, піклувалися один про одного, вели спільне господарство, дбали про достаток своєї сім`ї. Шлюб сторони не реєстрували, постільки як позивач [PERSON], так і відповідачка [PERSON] на той час перебували у зареєстрованому шлюбі з іншими особами. 26 червня 1990 року, за спільні кошти [PERSON] та [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу, сторони придбали житловий будинок у [ADDRESS]. Правовстановлюючі документи були оформлені на [PERSON] На час придбання вказаного будинку [PERSON] мешкала з [PERSON] у будинку [ADDRESS] 20 травня 1991 року належний [PERSON] будинок [ADDRESS] сторони продали і витратили отримані від продажу будинку кошти на потреби своєї сім`ї. Без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] прожили з квітня 1986 року по 27 лютого 2007 року. 27 лютого 2007 року сторони зареєстрували шлюб, який рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 15 травня 2012 року був розірваний. Позивач [PERSON] просить суд встановити факт його проживання з [PERSON] однією сім`єю з квітня 1986 року по 27 лютого 2007 року та розділити між ними спільно нажите майно за час проживання однією сім'єю, а саме, житловий будинок [ADDRESS] Позивач [PERSON] неодноразово змінював та доповнював позовні вимоги. Відповідно до уточненої позовної заяви, [PERSON] просить суд визнати спільною сумісною власністю житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] вартістю 82635 грн. та визнати право власності [PERSON] та [PERSON] на ? частину вказаного будинку кожного. Крім того, поділити спільно нажите майно подружжя: меблевий гарнітур, кухонний гарнітур, 2 журнальних столика, диван-ліжко, палас. Виділити у власність [PERSON] журнальний столик вартістю 250 грн., диван-ліжко вартістю 1400 грн., палас вартістю 320 грн., а всього майна на суму - 1970 грн. Визнати право власності [PERSON] на меблевий гарнітур вартістю 1700 грн., кухонний гарнітур вартістю 1400 грн., журнальний столик вартістю 250 грн., а всього майна на суму - 3350 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 690 грн. у вигляді грошової компенсації замість його частки у спільному майні та вирішити питання щодо судових витрат. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 10 січня 2014 року цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільно нажитою власністю та поділ спільного майна подружжя, залишено без розгляду в частині позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю, у звязку із поданою позивачем заявою. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свою уточнену позовну заяву та суду пояснив, що з квітня 1986 року він фактично проживав однією сім`єю з [PERSON] у [ADDRESS] У 1990 році на спільні кошти вони придбали будинок по [ADDRESS] У 1991 році продали належний йому будинок [ADDRESS], та витратили отримані кошти на потреби сім`ї. На протязі більш ніж двадцяти років він проживав з [PERSON] у цивільному шлюбі. У 1995-1998 роках та у 1999-2000 роках він відбував покарання у місцях позбавлення волі, однак після звільнення повертався до [PERSON] У домоволодінні по вул. [ADDRESS] за час спільного проживання вони побудували погріб, прибудували до кухні веранду, встановили огорожу, покращили житлово-побутові умови у будинку, перекрили дах будинку та кухні шифером, виклали цеглою глинобитний будинок та покрили його штукатуркою, побудували сарай зі шлакоблоку. Придбали меблевий гарнітур, кухонний гарнітур, 2 журнальних столика, диван-ліжко, палас. З 2007 по 2012 рік він перебував із [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу 15 травня 2012 року вони не дійшли згоди про поділ спільного майна. Тому він просить суд визнати їх спільною сумісною власністю житловий будинок по вул. [ADDRESS] та вказане рухоме майно. Визнати право власності сторін на ? частину житлового будинку кожному. Крім того, йому виділити журнальний столик, диван-ліжко, палас. [PERSON] - меблевий гарнітур, кухонний гарнітур, журнальний столик. Стягнути з [PERSON] грошову компенсацію замість його частки у спільному майні. Представник позивача адвокат [PERSON] вважає позовні вимоги обґрунтованими, постільки сторони придбали будинок та за час спільного проживання вартість житлового будинку істотно збільшилася. Вони також купили речі домашнього вжитку. Тому позов підлягає задоволенню. Відповідачка [PERSON] у судові засідання не з`явилася. Подала заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, за участі представника [PERSON] Представник відповідачки [PERSON] проти позову заперечує частково та суду пояснила, що будинок [ADDRESS] належить на праві власності відповідачці [PERSON] Вона придбала будинок та покращувала за свої власні кошти. [PERSON] та [PERSON] проживали у шлюбі з 2007-го по 2012-й рік та дійсно придбали меблевий гарнітур, кухонний гарнітур, 2 журнальних столика, диван-ліжко, палас. [PERSON] не заперечує проти поділу рухомого майна згідно варіанту поділу та вартістю, що вказав [PERSON], однак вважає позов необґрунтованим в частині визнання спільним майном та поділ житлового будинку, постільки [PERSON] не приймав участі у придбанні та утриманні будинку. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона придбала будинок [ADDRESS] Оформлений будинок був на [PERSON], однак фактично його продажем займалися [PERSON] та [PERSON] Домовилися вони про продаж будинку у 1990 році, а договір купівлі-продажу оформили у 1991 році. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він проживає у [ADDRESS]. По сусідству з ним, у будинку [ADDRESS] з 90-х років минулого століття проживав його товариш [PERSON] та його співмешканка [PERSON] За чиї саме кошти придбаний будинок йому невідомо, однак [PERSON] приймав участь у покращенні житлово-побутових умов у будинку, будівництві господарський споруд на території домоволодіння [ADDRESS] Він допомагав [PERSON] прибудовувати до кухні веранду. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він проживає у [ADDRESS] У 1990 році [PERSON] придбала по сусідству з ним будинок [ADDRESS] У 1990-ті -2000-ні роки певні періоди разом з [PERSON] проживав [PERSON] Однак він не постійно проживав з [PERSON], зловживав алкогольними напоями, відбував покарання у місцях позбавлення волі. Станом на 1990-й рік [PERSON] проживала одна. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає у будинку, розташованому поряд з будинком, що належить [PERSON] Добре знає [PERSON] та [PERSON], які певний час проживали разом. [PERSON] дійсно приймав участь у будівництві лазні та сараю на території домоволодіння по вул. [ADDRESS] однак кошти на будівництво надавала [PERSON] Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню частково виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що 27 лютого 2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області за актовим записом №01. Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 15 травня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно зі ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У п.22 постанови №11 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи. Відповідно до вимог статті 70 СК України в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За змістом ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON], в особі представника [PERSON], визнали, що за час шлюбу вони придбали майно, що є їх спільною сумісною власністю: меблевий гарнітур вартістю 1700 грн., кухонний гарнітур вартістю 1400 грн., 2 журнальних столика вартістю 500 грн., диван-ліжко вартістю 1400 грн., палас вартістю 320 грн., а всього на суму - 5320 грн. Майно знаходиться у володінні [PERSON] у [ADDRESS] Суд вважає необхідним поділити між сторонами вказане майно, а саме, виділити у власність [PERSON] журнальний столик вартістю 250 грн., диван-ліжко вартістю 1400 грн., палас вартістю 320 грн., а всього майна на суму - 1970 грн. Залишити у власності [PERSON] меблевий гарнітур вартістю 1700 грн., кухонний гарнітур вартістю 1400 грн., журнальний столик вартістю 250 грн., а всього майна на суму - 3350 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 690 грн. у вигляді грошової компенсації замість його частки у спільному майні. В іншій частині позову суд відмовляє. Як вбачається з договору купівлі-продажу будинку від 26 червня 1990 року, зареєстрованого у виконкомі Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області за реєстрованим №222 та Витягу №34096935 про державну реєстрацію прав РКП «Василівське БТІ» від 11 травня 2012 року, на підставі договору купівлі-продажу №222 від 26 червня 1990 року посвідченого Підгірненською сільською радою, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] (надалі - Житловий будинок). У 1990 році та до 01 січня 2004 року були чинними КпШС України 1969 року та ЦК України 1963 року. У 1990 році [PERSON] та [PERSON] не перебували у шлюбі. Також відсутнє рішення суду про становлення факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без шлюбу. Виходячи з того, що з 1990 року та до 27 лютого 2007 року [PERSON] та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, спір між сторонами з приводу Житлового будинку має вирішуватися згідно із нормами цивільного законодавства. Виходячи зі змісту глав 10,11 ЦК України 1963 року та вказаного договору від 26 червня 1990 року, 26 червня 1990 року [PERSON] набула права особистої власності на Житловий будинок. З 27 лютого 2007 року по 29 травня 2012 року (набрання чинності рішення Василівського районного суду від 15 травня 2012 року), [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. Відповідно до п.23 постанови №11 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2,3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичний осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України). Позивач [PERSON] не надав суду доказів, що за час його шлюбу з [PERSON] цінність Житлового будинку істотно збільшилася внаслідок його трудових та (або) грошових затрат. Позивачем не надано суду доказів щодо того, які саме затрати він поніс, як вони відобразилися порівняно з початковою вартістю Житлового будинку. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він допомагав проводити будівельні роботи на території домоволодіння [ADDRESS] Однак який конкретно обсяг та вартість вказаних будівельних робіт була проведена, йому невідомо. Також йому невідомо джерело фінансування вказаних робіт. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачки [PERSON] на користь [PERSON] понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 229 грн. 40 коп., та стягнути з [PERSON] на користь держави недоплачений ним судовий збір у розмірі 203 грн. 47 коп., виходячи із одного відсотка ціни позову за уточненими позовними вимогами.

Outcome: partial