Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] Українська страхова компанія Княжа Вієнна [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, у якому просив стягнути: з [PERSON] Українська страхова компанія Княжа Вієнна [PERSON] на його користь матеріальну шкоду в розмірі 36519 грн. 24 коп.; з [PERSON] на його користь 510 грн.; з відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог судові витрати, повязані з наданням правової допомоги, по сплаті судового збору та кошти, сплачені ним за проведення експертного автотоварознавчого дослідження. Позов обгрунтовував тим, що 23.10.2014 року сталася ДТП за участі водіїв [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], та [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], належним на праві власності [PERSON] ДТП сталася з вини відповідача [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована в [PERSON] Українська страхова компанія Княжа Вієнна [PERSON]. Оскільки відповідачами в добровільному порядку шкода не відшкодована, позивач звернувся з даним позовом. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 травня 2015 року прийнято відмову від позову [PERSON] в частині стягнення матеріальної шкоди (франшизи) з [PERSON]; провадження у справі за позовом [PERSON] в частині стягнення матеріальної шкоди (франшизи) з [PERSON] у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] Українська страхова компанія Княжа Вієнна [PERSON] та [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, закрито (а.с. 77). Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 травня 2015 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково; стягнуто з [PERSON] Українська страхова компанія Княжа Вієнна [PERSON] на користь [PERSON] 36519 грн.24 коп. у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 782 грн. 40 коп. витрат повязаних з проведенням експертного автотоварознавчого дослідження; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 17 грн. 60 коп. витрат повязаних з проведенням експертного автотоварознавчого дослідження; стягнуто з [PERSON] Українська страхова компанія Княжа Вієнна [PERSON] на користь [PERSON] 2891 грн. 29 коп. витрат на правову допомогу; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 275 грн.51 коп. витрат на правову допомогу; стягнуто з [PERSON] Княжа Вієнна [PERSON] на користь [PERSON] 366 грн. 51 коп. судового збору; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 3 грн.78 коп. судового збору; в іншій частині позовних вимог [PERSON] відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] Українська страхова компанія Княжа Вієнна [PERSON] просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги в частині стягнення коштів з [PERSON] Українська страхова компанія Княжа Вієнна [PERSON] задовольнити частково, стягнути на користь позивача 32738 грн. 32 грн. матеріальної шкоди, в решті позовних вимог відмовити повністю. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду є невірним та таким, що порушує норми процесуального та матеріального права. Апелянт зазначає, що у порушення п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] у встановленому порядку не звертався до страхової компанії, що згідно до ст. 37 вказаного Закону є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування. Апелянт стверджує, що згідно до ст.36.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування стягується без врахування вартості ПДВ, проте за висновком від 16.02.2015 року запчастини та лакувальні матеріали розраховані з ПДВ, а також згідно ст.12 вказаного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, яка відповідно до полісу №АС/8193413 становить 510 грн. Відтак, апелянт вважає, що максимально можлива сума страхового відшкодування, яку міг стягнути суд з урахуванням зносу, франшизи та без ПДВ становить 32738 грн. 32 коп. Апелянт не погоджується з висновком суду про стягнення витрат на проведення висновку в сумі 800 грн., оскільки у порушення ст.34.3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач до страховика не звертався, тож підстави для стягнення цих коштів із страховика відсутні. За розрахунком апелянта, адвокатом на надання правової допомоги позивачу було витрачено 2 години, а тому максимальна сума відшкодування витрат на правову допомогу становить 974,40 грн. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката [PERSON], який просив відхилити апеляційну скаргу та залишити в силі рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Задовольняючи частково позовні вимоги [PERSON] суд першої інстанції виходив з того, що на момент вчинення ДТП автомобіль [NUMBER] відповідно до полісу АС/8193413 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, був застрахованим в [PERSON] Українська страхова компанія Княжа Вієнна [PERSON] страхувальником [PERSON], який визнаний винним у вчиненні ДТП 23.10.2014 року, а визначаючи розмір матеріального збитку, завданого позивачу, керувався висновком № 011/15 від 16.02.2015 року за виключенням відшкодованої [PERSON] франшизи в сумі 510 грн. З такими висновками районного суду погоджується апеляційний суд. Судом по справі встановлено, що 27.05.2014 року згідно полісу АС/8193413 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіль [NUMBER], був застрахований страхувальником [PERSON] в [PERSON] Українська страхова компанія Княжа Вієнна [PERSON] (а.с.5). 23 жовтня 2014 року близько 12 години 40 хвилин в м. Прилуки по вул. Пирятинській в напрямку перехрестя вулиць Войкова Пирятинська, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], в порушення вимог п.10.1, 10.4 ПДР України, виїхавши на смугу зустрічного руху, допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], який на праві власності належить [PERSON] 23.10.2014 року по телефону [PERSON] було повідомлено [PERSON] Українська страхова компанія Княжа Вієнна [PERSON] про страховий випадок, а 24.10.2014 року страховій компанії ним надано письмові пояснення щодо ДТП (а.с. 43-46). Постановою Прилуцького міськрайонного суду від 22 січня 2015 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.4). За висновком судового експертаавтотоварознавця [PERSON] № 011/15 від 16.02.2015 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER]. в результаті його пошкодження в ДТП становить 37029 грн. 24 коп.; вартість відновлюваного ремонту пошкодженого в ДТП автомобілю [NUMBER] становить 43199 грн. 85 коп. (а.с. 6-13). Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п.п. 31.1.4, 33.3 ст.33 вказаного Закону, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, зобовязаний письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Приписами пункту 37.1.3 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Враховуючи, що цивільна-правова відповідальність [PERSON], який є винним у вчиненні ДТП, застрахована в [PERSON] Українська страхова компанія Княжа Вієнна [PERSON], районний суд дійшов ґрунтовного висновку про те, що саме [PERSON] Українська страхова компанія Княжа Вієнна [PERSON] має нести відповідальність за заподіяну [PERSON] матеріальну шкоду. Доводи апеляційної скарги про те, що у порушення п. 35.1 ст.35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] у встановленому порядку не звертався до страхової компанії, що згідно до ст. 37 вказаного Закону є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування, не заслуговують на увагу, враховуючи наступне. Статтею 35 вказаного Закону визначено порядок звернення особи, яка має право на відшкодування такої шкоди до страховика з метою її компенсації, проте даною нормою не передбачена можливість відмови у виплаті страхового відшкодування страховиком з підстави несвоєчасного звернення такою особою. Виключний перелік підстав, за яких така шкода не відшкодовується визначений ст. 32 вищевказаного Закону, якою також не передбачена вказана підстава відмови у виплаті страхового відшкодування. Зважаючи на те, що [PERSON] Українська страхова компанія Княжа Вієнна [PERSON] була повідомлена про настання страхового випадку [PERSON] відсутні законні підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування [PERSON] Твердження апелянта про те, що районний суд визначив розмір матеріальної шкоди з урахування франшизи у сумі 510 грн. спростовується матеріалами справи, оскільки ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 травня 2015 року закрито провадження у справі за позовом [PERSON] в частині стягнення матеріальної шкоди (франшизи) з [PERSON], тобто районний суд визначив розмір матеріально збитку в сумі 36519,24 грн. (37029,24 грн. 510 грн.) за вирахуванням відшкодованої [PERSON] франшизи. Посилання апеляційної скарги на те, що судом розрахунок страхового відшкодування здійснено з урахуванням суми податку на додану вартість ґрунтуються на невірному тлумаченні апелянтом норм чинного законодавства, так як автотоварознавче дослідження транспортного засобу не є підставою для виникнення податкового зобов'язання з надання послуг щодо проведення відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу. Зазначені зобов'язання можуть виникнути лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення фактичного ремонту транспортного засобу, або проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ. Апеляційний суд не приймає до уваги незгоду апелянта зі стягненням судом витрат за проведення експертного автотоварознавчого дослідження у сумі 800 грн. зважаючи на таке. Статтею 22 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 34 зазначеного вище Закону страховик зобовязаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик зобовязаний направити свого представника на місце настання страхового випадку та/або місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не зявився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобовязаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Зважаючи на те, що [PERSON] Українська страхова компанія Княжа Вієнна [PERSON] не виконало передбачених ст. 34 вказаного Закону обовязків, витрати на проведення експертного дослідження підлягають відшкодуванню за їх рахунок. Проте, апеляційний суд не погоджується з висновком районного суду в частині стягнення з [PERSON] Українська страхова компанія Княжа Вієнна [PERSON] та [PERSON] на користь позивача витрат на правову допомогу адвоката [PERSON] в розмірі 2891 грн. 29 коп. та 275 грн. 51 коп. відповідно, з огляду на таке. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст.ст. 12, 42 , 56 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги, граничний розмір якої встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року, стягується не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справ, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. В матеріалах справи наявні договір від 21 січня 2015 року, укладений між адвокатом [PERSON] та позивачем [PERSON], розрахунок витрат робочого часу адвоката, повязаних з наданням правової допомоги, що підлягає сплаті як судові витрати у розмірі 3897,30 грн. та квитанції про оплату [PERSON] даних витрат (а.с.66,67,68). Для визначення розміру витрат на правову допомогу позивача апеляційний суд відповідно до наданого розрахунку враховує робочий час, витрачений адвокатом [PERSON] на зясування обставин справи з клієнтом, з урахуванням складності справ протягом 0,5 годин; складання позовної заяви протягом 1,5 годин; участь у судових засіданнях адвоката протягом 2 год. 45 хв. (17.03.2015 року - 10 хв., 15.04.2015 року 3 хв., 24.04.2015 року 45 хв., 05.05.2015 року 108 хв.), а всього 4 год. 45 хв. або 285 хв. Апеляційний суд не бере до уваги включений у розрахунок адвокатом час на складання клопотань, пояснень, запитів, заперечень протягом 1,5 години та вивчення матеріалів справи протягом 1 години, оскільки вчинення адвокатом таких процесуальних дій не підтверджується матеріалами справи. Відтак, розмір витрат на правову допомогу, надану адвокатом [PERSON] становить 2314 грн. 20 коп. (1218 грн. законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати х 40% : 60 хв. х 285 хв. фактично витрачений адвокатом час на надання правової допомоги). Таким чином, виходячи із вимог ст. 88 ЦПК України щодо необхідності присудження судових витрат позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині стягнутих з [PERSON] Українська страхова компанія Княжа Вієнна [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] витрат на правову допомогу, шляхом зменшення суми стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» на користь [PERSON] з 2891 грн. 29 коп. до 2282 грн. 26 коп. (98,62%) та суми стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] з 275 грн. 51 коп. до 31 грн. 94 коп.(1,38%). В іншій частині рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Outcome: partial