overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 02.06.2007 року, виконавчим комітетом Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис № 17. В судовому засіданні позивач позов підтримала, пояснивши суду, що разом з відповідачем не проживає та не підтримує шлюбні стосунки з листопада 2016 року за цей час вона зустріла іншого чоловіка та в неї склалася інша сімя. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачем. Спору про місце проживання дитини немає. За викладених обставин, строк на примирення просить не надавати, оскільки на сьогодні їх шлюб зберегти неможливо. Після розірвання шлюбу просить залишити за собою шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач позов визнав та просив його задовольнити. Також вважає, що збереження їх сім'ї на сьогодні вже не можливе, тому строку на примирення просить не надавати, зазначивши, що спору про місце проживання дитини немає, дитина проживатиме разом з ним. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 16.11.2003 року, виконавчим комітетом Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис №17. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І -ВЛ №186669. /а.с.5/ Від шлюбу у подружжя народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І -ЖД №193397. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з пояснень сторін, суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні, на теперішній час шлюб існує формально, тому його збереження суперечить інтересам обох сторін, у звязку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 22.08.2015 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1254, в обґрунтування позову зазначила, що разом з відповідачем не проживає та не підтримує шлюбні стосунки з червня 2016 року, після того як відповідач залишив сім'ю. Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Спору про місце проживання дітей немає. За викладених обставин, строк на примирення просить не надавати, оскільки на сьогодні їх шлюб зберегти неможливо. В судове засідання позивач не з'явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутність, в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити за собою шлюбне прізвище - [PERSON] /а.с.25/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином /а.с.20,24/, про причини неявки суд не повідомив. Заперечень на позов не надходило. На підставі викладеного суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 22.08.2015 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис №1254. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] /а.с.6/ Від шлюбу у подружжя народились спільні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]/а.с.8,9/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи із позовної заяви, суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні, ще у червні 2016 року та на теперішній час шлюб існує формально, тому його збереження суперечить інтересам обох сторін, у зв'язку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 13 вересня 2014 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Спільне господарство та сумісне проживання між сторонами припинено з серпня 2015 року з причини, що відповідач не з'являється і не цікавиться дитиною з її народження. Спільна з відповідачем дитина проживає разом з позивачем. Зазначила, що відповідач не цікавиться сином та не приймає участь у його вихованні. На примирення не згодна. У зв'язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 вересня 2014 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1370, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 326050, виданим повторно 17 листопада 2015 року (а.с. 11). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 02 березня 2016 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 231 (а.с. 10). Причиною розпаду сім'ї стало те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть з серпня 2015 року, проживають окремо. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112,113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом відповідача про розірвання шлюбу зареєстрованого 08.12.2001 року виконкомом Любопільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис №10. В судовому засіданні позивач позов підтримала, зазначивши, що разом з відповідачем не проживає та не підтримує шлюбні стосунки з лютого 2017 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Спору про місце проживання дитини немає. Шлюб розпався через втрату почуття поваги та кохання. За викладених обставин, строк на примирення просить не надавати, оскільки на сьогодні їх шлюб зберегти неможливо. Після розірвання шлюбу просить залишити за собою шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутність. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 08.12.2001 року, виконкомом Любопільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис №10. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І -ЖД №314125. /а.с.5/ Від шлюбу у подружжя народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І -ЖД №173320 /а.с.6/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з пояснень сторін, суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні, ще у лютому 2017 року, на теперішній час шлюб існує формально, тому його збереження суперечить інтересам обох сторін, у звязку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. До судового засідання відповідач надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 17.11.2007 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї, актовий запис № 4156. Від мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. До судового засідання відповідач надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 21.01.2016 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 44. Від мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають повнолітнього сина. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 224ЦПК України, суд може провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів за відсутності відповідача, який повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло відомостей про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 30.06.1990 року у Відділі ЗАГС Мінського РВК, актовий запис № 1157. Від мають повнолітнього сина. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом, уточненим в ході розгляду справи, в якому просить змінити формулювання причин звільнення, виплатити належні їй при звільненні суми, а також середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні і заподіяну моральну шкоду. В обґрунтування своїх вимог вказує, що у період з 27.09.2011 року по 28.02.2017 року перебувала у трудових відносинах з ДП «Науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут транспортного будівництва «Київдіпротранс» та обіймала посаду інженера 2 категорії, відділу металоконструкцій. На заяву [PERSON] від 14.02.2017 року про звільнення за власним бажанням

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом щодо розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.05.1984 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Києва (актовий запис № 462) посилаючись на різні погляди на сімейне життя. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить їх інтересам. Від шлюбу є повнолітні діти. Ухвалою суду від 11.04.2017 р. відкрито провадження по справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19.02.2018 року визначені правила подальшого розгляду справи у порядку загального позовного провадження. Відповідачу запропоновано надати відзив. Позивач у судове засідання не з'явилась, повідомлена про місце і час розгляду справи належним чином, через канцелярію Святошинського районного суду м.Києва подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.05.1984 року про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Києва зроблено актовий запис № 462 та видано відповідне свідоцтво (а.с.4). За позовною заявою сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернулася в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати. На обгрунтування позову послалася на те, що 15.01.2005 був укладений шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, подружні стосунки з відповідачем припинені, проживають в окремих кімнатах протягом останніх 2-3 років, ведення спільного господарства припинено, вказує, що відповідач зловживає спиртними напоями, перебуваючи в стані алкогольного спяніння чинить відносно неї фізичне та моральне насильство. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 18.04.2017 року сторонам надавався строк для примирення. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просить шлюб з відповідачем розірвати, зазначила, що відповідач й надалі зловживає спиртними напоями. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, зазначивши, що її довіритель просить шлюб з позивачем не розривати. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.01.2005 року (а.с. 7). Від подружнього життя у сторін є син [PERSON], [INFO] (а.с.8). Сімейне життя в сторін не склалося, проживають в окремих кімнатах протягом тривалого періоду часу, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, позивач вказує на негідну поведінку відповідача у шлюбі та сімї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Ураховуючи задоволення позову в повному обсязі суд,

Outcome: approved