Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Державного підприємства «Бар`єр», в якій просив стягнути з підприємства на свою користь нараховану, але невиплачену заробітну плату, компенсацію та моральну шкоду, тому що він перебував у трудових відносинах з підприємством, яке після його звільнення з роботи не виплатило йому усі належні грошові кошти. В судовому засіданні позивач уточнив заявлені вимоги і просив стягнути з підприємства на свою користь середньомісячну заробітну плату 222,22 грн. за період з 07.06.2014 року по 19.06.2014 року, 241 робочий день, а в грошовій сумі 53555,02 грн., тому що заборгованість по зарплаті за період з квітня 2014 року по червень 2014 року у розмірі 5344,59 грн. стягнута за наказом Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за заявою прокуратури Баглійського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Моральну шкоду з підприємства просить не стягувати, тому що дуже багато працівників, яким підприємство не виплатило гроші після їх звільнення. Представник Державного підприємства «Бар`єр» [PERSON] заявлені вимоги не визнала, пояснила, що [PERSON] дійсно перебував у трудових відносинах з підприємством, і підприємство не виплатило йому заборгованість по зарплаті і компенсацію за період з 07.06.2014 року по 19.06.2015 року, але вини підприємства немає, тому що у підприємства немає коштів на виплату заробітної плати. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З 15.04.2014 року по 06.06.2014 року [PERSON] працював провідним інженером-енергетиком ДП «Бар`єр». Звільнений за наказом № 46/0с від 06.06.2014 року згідно п.1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. Згідно довідки ДП «Бар`єр», приєднаної до матеріалів справи і оглянутої в судовому засіданні, заборгованість підприємства з заробітної плати перед [PERSON] на 02.03.2015 року за період з квітня 2014 року по червень 2014 року на 01.02.2015 року становила 5344,59 грн., а середньоденна заробітна плата за квітень і травень 2014 року склала 222,22 грн. Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства проводиться в день звільнення. Згідно з ч.1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При розгляді справи судом встановлено, що заборгованість по заробітній платі [PERSON] за період з квітня по червень 2014 року складає 5344,59 грн., а середньоденна заробітна плата за останні два місяці квітня травня 2014 року становила 222,22 грн. За наказом Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.03.2015 року з ДП «Бар`єр» на користь [PERSON] стягнута заборгованість по заробітній платі з квітня 2014 року по червень 2014 року 5344,59 грн. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності і обов`язку наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок на підставі ст. 117 КЗпП України стягнути на користь працівника середнього заробітку за весь період затримки розрахунку, тому суд вважає необхідним стягнути з ДП «Бар`єр» на користь позивача середній заробіток за час затримки заробітної плати за період з 07.06.2014 року по 19.06.2015 року 53555,02 грн. Згідно з вимогами ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення заробітної плати допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягнути з Державного підприємства «Бар`єр» у прибуток держави судовий збір 243 грн. 60 коп. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved