Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

У вересні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], за участю третіх осіб: Служби у справах дітей Слов'янської міської ради, Служби у справах дітей Горлівської міської ради про визнання батьківства, обґрунтувавши свої вимоги тим, що він з листопада 2010 року проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з якою [NUMBER] року у них народилася донька - [PERSON]. Під час реєстрації народження їх доньки запис про батька дитини було зроблено за вказівкою [PERSON], на підставі ст. 135 СК України, у зв'язку з тим, що між ними не було зареєстровано шлюбу встановленому законом порядку. [INFO] року у лікарні № 2 м. Горлівка Донецької області [PERSON] померла та після її смерті їхня донька продовжує постійно проживати з ним та знаходиться на його повному матеріальному забезпеченні. Однак, через те, що він не зазначений у свідоцтві про народження батьком своєї доньки, він не може повноцінно виконувати свої права та обов'язки, у зв'язку з чим він вимушений звернутися до суду. Просить суд визнати його батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив задовольнити, пояснення надав аналогічні викладеним у заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнала позовні вимоги у повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник служби у справах дітей Слов'янської міської ради, будучи належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, до суду надано заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, просили постановити рішення на розсуд суду (а.с.33). Представник служби у справах дітей Горлівської міської ради до суду не з'явився, юридичною адресою третьої особи зазначено: Донецька область, м. Горлівка, пр.Перемоги, буд. 67. Під час розгляду справи, судом приймались усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення третьої особи про місце, день та час розгляду справи. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», пересилання пошти не здійснюється до м. Горлівка Донецької області, що позбавляє суд можливості надіслання поштою судового виклику до суду представника служби у справах дітей Горлівської міської ради. Дослідивши подані позивачем документи, заслухавши пояснення позивача, відповідача та свідка, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] народилася [NUMBER] року, її батьками вказані - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Зазначене підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України № 00016015438 від 17.11.2015 року (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 19.04.2017 року Слов'янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла [INFO] року (а.с.12). Зазначене також підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть та довідкою про смерть № [NUMBER] від 29.03.2017 року (а.с.20). Як вбачається з акту КП «ЖЕК № 9» м. Горлівка Донецької області від 17.05.2017 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], разом з ним з листопада 2010 року мешкала [PERSON], яка померла [INFO] року. Також з моменту свого народження за вказаною адресою проживає [PERSON], [INFO] (а.с.13). Зазначене також підтверджується фотокартками сім'ї [PERSON] та [PERSON] (а.с.24; 25). Згідно акту ділянки КП УКГГ м. Горлівка Донецької області від 17.05.2017 року, в квартирі [ADDRESS] [PERSON], її донька [PERSON], яка померла [INFO] року, та онука - [PERSON] З листопада 2010 року [PERSON] не проживала за вказаною адресою до дня своєї смерті, [PERSON] не мешкала у вказаній квартирі з дня свого народження по теперішній час (а.с.14). Відповідно до психолого-педагогічної характеристики [PERSON], остання відвідує дошкільний учбовий заклад з червня 2013 року, дівчинка з неповної родини, її виховує батько - [PERSON], який співпрацює з їх закладом, виконує рекомендації педагогів та дотримується правил утримання дитини в дитячому садку, бере активну участь у житті закладу (а.с.15). Згідно характеристики на робітника ПАТ «Шахта імені А.Ф. Засядько», [PERSON] працює в їх установі з 26.08.2008 року водієм автотранспортних засобів (автобусів) по теперішній час, за вказаний час зарекомендував себе виключно з позитивного боку (а.с.16). Згідно довідок про доходи [PERSON] має постійне працевлаштування та отримує щомісячну заробітну плату від ПАТ «Шахта імені А.Ф. Засядько» (а.с.17-19). Крім того, факт батьківства [PERSON] також підтверджується показаннями, допитаної в якості свідка, [PERSON], яка зазначила, що її донька та позивач по справі мешкали разом у не зареєстрованому шлюбі за адресою: [ADDRESS], з 2010 року, але [INFO] року її донька померла. [NUMBER] у них народилася донька - [PERSON], яку [PERSON] просив зареєструвати на своє ім'я, називав себе при цьому її батьком. Однак, свідоцтво про народження дитини видане на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України. Вона особисто мешкає разом з ними, тому їй достовірно відомо, що [PERSON] ставиться до [PERSON] як до рідної дитини, піклується про неї, забезпечує її всім необхідним, вона, в свою чергу, називає та вважає його батьком. При вирішенні справи по суті судом також враховано, що права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються, відповідно до приписів частини 1 статті 121 СК України, на походженні від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку встановленому статтями 122, 125 цього Кодексу. Частиною 2 статті 125 СК України встановлено, що у випадку, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду, яке виноситься за позовом про визнання батьківства, пред'явленим особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків, заяви батька, або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. ст. 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по-батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). На підставі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, духовний і фізичний розвиток, забезпечити одержання нею повної загальної середньої освіти, готовити дитину до самостійного життя. Преамбула та ст. 7, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов'язків по вихованню дітей. А ст.ст. 3, 4 Декларація про соціальні і правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей... , прийнята резолюцією Генеральної Асамблеї від 3 грудня 1986 року передбачає, що турбота про дитину лежить насамперед на її власних батьках. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв'язку з тим, що відповідач визнала позовні вимоги, визнання позову не порушує права та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог В зв'язку з задоволенням позову, на підставі ст. 134 СК України, орган державної реєстрації актів цивільного стану зобов'язаний внести відповідні зміни до актових записів про народження дитини та видати нове свідоцтво про її народження.

Outcome: approved