Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

У березні 2019 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач [PERSON] звернулась до позивача з метою отримання кредитних послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 05.04.2011 року, згідно з якою отримала кредитну картку «Універсальна». 26.07.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку «Gold» та відкрито картковий рахунок, згідно якого Відповіач отримав кредит у розмірі 6200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого станом на 31 грудня 2018 року виникла заборгованість у сумі 192961,97 грн., яка складається з: 5976,91 грн. - заборгованість за кредитом; 182185,06 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 4800,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом. Крім того, позивач, посилаючись на те, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, вказує, що заборгованість до стягнення становить 122545,83 грн., яка складається з 5976,91 грн. - заборгованості за кредитом; 116568,92 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 05.04.2011 року по 29.06.2018 року. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, чим порушує законні права позивача. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, а також судові витрати. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 21 березня 2019 року відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.49-50). Судом направлений запит в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, та згідно відомостей довідки про реєстрацію місця проживання від 25.03.2019 року вих. №16-20/7263, виданої відділом реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб управління державної реєстрації Полтавської міської ради надані відомості за наявними обліками Реєстру територіальної громади виконавчого комітету Полтавської міської ради про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.51, 55). 22 травня 2019 року ухвалою суду задоволено заяву представника відповідача про перехід від розгляду справи за правимлами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження; розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання по справі (а.с.135-136). 11 червня 2019 року задоволено частково клопотання представника відповідача про витребування доказів та інформації з АТ КБ «Приватбанк» (а.с.173-174). 14 серпня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.223). Відповідач [PERSON] з позовом не погодилась, надала на адресу суду письмовий відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнала, проти позовних вимог заперечує в повному обсязі з таких підстав. Зазначає, що не визнає тієї обставини, що зверталась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання кредитних послуг. Стверджує, що не підписувала заяви б/н від 05.04.2011 року з метою отримання кредитних послуг і звернення до ПАТ КБ «ПриватБанк». Також не визнає того, що згідно з підписаною нею 05.04.2011 року заявою нею було отримано кредитну картку «Універсальна», а 26.07.2013 року було переоформлено дану кредитну карту на престижну кредитну картку «Gold» та відкрито картковий рахунок. Вказує, що вона не отримувала 26.07.2013 року кредиту в розмірі 6200,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на суму залишку заборгованості за кредитом. Не визнає і того, що згадана заява разом із умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складають між нею та банком Договір про надання банківських послуг, а тому вважає, що договір не укладено. Заперечує, що сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, а також, що умови кредитування в ПриватБанку нібито були надані відповідачу для ознайомлення у письмовій формі; заперечує факт користування нею картрахунком і відповідними кредитними коштами, а також всі інші обставини, зазначені позивачем у позовній заяві. Зазначає, що не зверталась за отриманням саме банківських послуг, а у заяві б/н від 05.04.2011 року зазначено про кредитний ліміт у розмірі 3000,00 грн, а не 6200,00 грн., а також не надано доказів встановлення такого кредитного ліміту. У матеріалах позову відсутні докази відкриття карткового рахунку, а також отримання відповідних карток, строку їх дії тощо. При цьому, в позовній заяві не зазначено, про які конкретно умови сторони дійшли згоди при укладенні договору, а також не надано відповідних доказів, адже відповідачу було надано інший за змістом і обсягом текст Умов та Правил, і не зазначено доказів відповідності їх редакції з тою, що була чинною та надана на ознайомлення 05.04.2011 року. Крім того, на думку відповідача, відсутність в матеріалах позову первинних документів (касових, меморіальних, виписок) свідчить про недоведеність позивачем факту та розміру заборгованості. Також вважає, що згадані Умови та Правила надання банківських послуг, які не містять підпису відповідача, як позичальника, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. Також не було досягнуто згоди у належній формі щодо розміру процентів (а.с.73-113). Від представника позивача до суду надійшла письмова відповідь на відзив, у якій не погодився із наведеними доводами відповідача та зазначив, що відповідачем особисто заповнена анкета-заява від 05.04.2011 року, у якій чітко вбачається, що [PERSON] висловила згоду на укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та щодо складових договору, зміст якого зафіксовано в декількох документах, особисто підписавши відповідну заяву. Також відповідачу встановлено поточну процентну ставку. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Відповідач підписанням анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг. Наполягає на тому, що договір укладений у належній формі та не суперечить законодавству. При цьому стверджує, що відповідачу були відомі і зрозумілі умови договору. Банком надані належні докази та первинні документи, які підтверджують факт укладання кредитного договору та розмір заборгованості. Зазначає, що згідно з випискою з карткового рахунку вбачається, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без навності картки. З розрахунку заборгованості видно, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Вказаний розрахунок відповідачем не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи не призначались. Крім того, у ст.204 ЦК України закріплена презумпція правомірності правочину. Оскільки банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином, між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Крім того, зазначив, що 26.07.2013 року відповідачу було перевипущено кредитну карту на престижну картку «Універсальна Gold» відповідно до Тарифів якої відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Перевипуск карти не являється укладенням нового кредитного договору, разом із тим, 22.08.2013 року відповідач здійснив погашення заборгованості в розмірі 500 грн. на перевипущену карту. Тому, посилаючись на положення законодавства, згідно з якими зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, вважає відзив відповідача необґрунтованим, а тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.142-149). Аналогічні доводи викладені в поясненнях позивача й від 04.07.2019 року (а.с.202-208). На вказану відповідь відповідачем [PERSON] надано заперечення, у яких підтримала раніше викладені доводи щодо невизнання обставин, зазначених позивачем в обгрунтування позову. А також заявила про застосування позовної давності до позовних вимог позивача (а.с.180-186). Також про застосування наслідків спливу строку позовної давності відповідач подав до суду окрему заяву від 18.09.2019 року, у якій зазначив, що позивачем не вказано про дату виникнення заборгованості відповідача перед позивачем, а також розміру та період за який вона виникла. У свою чергу, із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що найпершою датою операції за рахунками обліку заборгованості зазначено 26.07.2013 року. Оскільки позовна заява направлена до суду 07.03.2019 року, а загальний строк позовної давності становить 3 роки, то відповідачем вважає, що право позивача на звернення до суду обмежується датою 07.03.2016 року. Тому просить застосувати до вимог позивача про стягнення заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитом строк позовної давності (а.с.228). У судове засідання позивач не з`явився, просив про розгляд справи за відсутності представника. Позовні вимоги підтримує, просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Суд вважає за можливе розглянути справу за вказаної явки сторін на підставі наданих доказів. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також доводи сторони відповідача, надавши належну правову оцінку доказам, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Із матеріалів позовної заяви вбачається, що 05 квітня 2011 року між відповідачем [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с.11), отримавши платіжну картку «Універсальна» (картку перевипущено 26.07.2013 року). Відповідно до укладеного договору б/н від 05.04.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 6200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, та позивач вважає, що відповідна згода щодо складових вказаного договору підтверджується підписом у заяві, а також фактичними діями відповідача. До кредитного договору позивач додав витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.13-36), витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та розрахунок (а.с.9-10), відповідно до якого заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 31 грудня 2018 року становить до стягнення 122545,83 грн., яка складається з: 5976,91 грн. - заборгованість за кредитом; 116568,92 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 05.04.2011 року по 29.06.2018 року. Так, згідно з довідкою банку від 11.05.2019 року №30.01.0.0/2-20190313/625 вбачається, що [PERSON] відповідно до кредитного договору б/н від 05.04.2011 року отримано картки № [NUMBER] , № [NUMBER] (а.с.151). Виписка з карткового рахунку [PERSON] за період з 01.04.2011 року по 11.05.2019 року містить наступні записи: кредитний ліміт: 6200,00 грн., всього приход «5891,34 CR», всього видатки «259234,91», баланс на кінець періоду «-253343,57», сума комісій «-84,00» (а.с.152-154, 195-200). Доводи сторони відповідача зводяться до того, що [PERSON] не підписувала та не була обізнанана з «Умовами і правилами надання банківських послуг», які нібито є частиною кредитного договору, про що вказує позивач. Відповідно до оглянутих у судовому засіданні Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua, Банк: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», що діє на підставі Ліцензії Національного банку України №22 від 29.07.2009,

Outcome: dismissed