Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

У вересні 2016року [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] звернулась до суду з зазначеним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON], посилаючись на те, що у липні 1974 її родині був виданий ордер на право заняття разом з сімєю квартири [ADDRESS]. Зазначала, що в спірній квартирі вона є основним квартиронаймачем та проживає з малолітніми доньками, та батьком - [PERSON], також в квартирізареєстровані, проте не проживають відповідачі.Стверджувала, що відповідачі з серпня 2001 року в квартирі не проживають, оскільки забрали свої особисті речі та добровільно виїхали з квартири. З цього часу вона з відповідачами ніяких відносин не підтримує, місце їх проживання та місце роботи не відомо. При цьому останні добровільно не знялись з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], у звязку з чим позивачка змушена сплачувати за них комунальні послуги. У звязку із тим, що відповідачі у квартирі не проживають понад 15 років, позивачка просила суд винести рішення, яким визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою №12 по вул. Мельницька, 12, в м. Одесі. Протокольною ухвалою суду від 22 листопада 2016року до участі у зазначеній цивільній справі і якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору було залучено Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради (а.с.31). У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та розглянути справу в порядку заочного провадження, у звязку з систематичною неявкою відповідача в судові засідання, про що надала відповідну заяву (а.с.82). Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України (а.с.23,24,27,68,69,70,71,72,73). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON]у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради усудове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України (а.с.74). Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з неявкою відповідачів та неповідомленням ними про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, суд зі згоди позивачки вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи позивача, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Житловим кодексом України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Судом встановлено, що у липні 1974 її родині був виданий ордер на право заняття разом з сімєю квартири [ADDRESS] (а.с.5). Після отримання квартири родина заселилася та зареєструвалася в квартирі [ADDRESS]. Судом встановлено, що на даний час позивачка проживає в квартирі з малолітніми доньками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], та батьком - [PERSON], що підтверджується довідкою (а.с.33). З матеріалів справи вбачається, що позивачка сплачує комунальні послуги за зазначеною адресою, на її імя відкриті особові рахунки (а.с.36-60). Відповідно до довідки про склад сімї та реєстрацію від 01 вересня 2016 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: позивачка, її неповнолітні доньки [PERSON],[PERSON], батько [PERSON], рідна сестра [PERSON], та племінники [PERSON] та [PERSON](а.с.33). Судом встановлено, що квартира [ADDRESS], не приватизована, знаходиться в будинку, який належить Одеській міській раді (а.с.33). З пояснень позивачки вбачається, що на час її звернення до суду, відповідачі протягом пятнадцяти років у спірній квартирі не проживали і не проживають, фактично з серпня 2001 року житловою площею не користуються і нею не цікавляться, що також підтверджується актом про не проживання (а.с.6). Факт не проживання відповідачів у квартирі [ADDRESS], з серпня 2001року по теперішній час, підтверджується поясненнями свідків: [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], які в судовому засіданні пояснили, що відповідачі з серпня 2001 року в квартирі не проживають, оскільки забрали свої речі та залишили квартиру, більше вони їх не бачили (а.с. 75-78). Згідно довідки Комунальної установи «[PERSON] поліклініка №1» від 26.12.2016р., [PERSON], [PERSON], [PERSON] за медичною допомогою у період з 2015-2016роки не зверталися (а.с.80). Відповідно до довідки УДППЗ «Укрпошта» Одеська дирекція, за період з 01.12.2015р. по 01.01.2017року в надходженні значиться наступна кореспонденція: рекомендований лист №6504511431182 (судова повістка) із Одеси-45 в ВПЗ -5 м. Одеси надійшов 03.11.16р.та був повернутий на зворотну адресу 08.11.16р. по закінченню терміну зберігання; рекомендований лист №6504511527015, №6504511527007, №6504511527022 (судова повістка) із Одеси-45 в ВПЗ -5 м. Одеси надійшов 08.12.16р.та був повернутий на зворотну адресу 13.11.16р. по закінченню терміну зберігання(а.с.79). У відповідності до ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Суд вважає доведеним факт того, що на момент розгляду справи відповідачі відсутні в квартирі понад шість місяців без поважних причин. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою. Отже, рішення суду, яке набрало законної сили є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку місця проживання. На підставі ч.ч.1 та 3 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності. Відповідачами до суду не було надано жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутніми у судових засіданнях відповідачі також розпорядились на власний розсуд. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір у справі складає 551,20грн., які сплачені позивачкою при зверненні до суду у повному обсязі (а.с.1). На підставі ст.ст. 71,72 ЖК України,

Outcome: approved