overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

У вересні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 30 липня 2016 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Солом'янському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1752. Від шлюбу з відповідачем у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що вони з [PERSON] не мешкають разом з 01 лютого 2018 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Крім того, [PERSON] вказала у позовній заяві, що відповідач веде аморальний спосіб життя, зустрічається з іншою жінкою, стверджувала, що дитина проживає з нею та перебуває повністю на її утриманні. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 30 липня 2016 року між нею та [PERSON] Позивач в підготовче судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності. Окрім цього, відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує, визнає той факт, що вони з позивачем не проживають разом з 01 лютого 2018 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, майнові спори між ними відсутні, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Проте у відзиві на позовну заяву [PERSON] вказав, що він не визнає певні обставини, зазначені у позові. Зокрема, відповідач не погоджується з твердженням позивача про те, що він веде аморальний спосіб життя, зустрічається з іншою жінкою, нехтує сімейними цінностями, не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у дитини та у позивача, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин, що перебування в шлюбі суперечить інтересам дитини, оскільки вказані обставини не підтверджені жодними доказами, не відповідають фактичним обставинам справи, є надуманими. Також відповідач заперечував, що станом на день подання позовної заяви до суду дитина повністю перебуває на утриманні матері. [PERSON] зазначив, що він самостійно, без прохань позивача, неодноразово перераховував грошові кошти на утримання дитини, її лікування, оплату товарів у тому розмірі, в якому це необхідно. Визнання відповідачем позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем у справі та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

У вересні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі та мають спільних дітей сина [PERSON], [INFO], доньку Софію, [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату взаємної поваги, що призвело до припинення шлюбних відносин. Позивач у\~судове засідання\~не зявилась,\~надала до\~суду заяву,\~в якій\~позовні вимоги\~підтримала,\~просила про\~їх задоволення\~та про\~розгляд справи\~за її\~відсутності,\~заперечивши щодо\~можливості примирення\~сторін. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ч.ч. 5, 6, п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. У відповідності з вимогами ст. 223 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, за місцем реєстрації місця проживання. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 06.11.2010 року (свідоцтво про шлюб серії 1-ФП № 065346, видане виконкомом Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області 06.11.2010 року.) Від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], доньку Софію, [INFO]. Подружнє життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату взаємної поваги та любові, що призвело до припинення шлюбних відносин та окремого проживання сторін, про що стверджує позивач. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач заперечує можливість примирення з відповідачем. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом (ст.56 СК України). На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. Згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, сплачений позивачем, судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

У вересні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі та мають спільну дитину доньку Анну, [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату взаємної поваги та любові, що призвело до припинення шлюбних відносин. Позивач у\~судове засідання\~не зявилась,\~надала до\~суду заяву,\~в якій\~позовні вимоги\~підтримала,\~просила про\~їх задоволення\~та про\~розгляд справи\~за її\~відсутності,\~заперечивши щодо\~можливості примирення\~сторін. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ч.ч. 5, 6, п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. У відповідності з вимогами ст. 223 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, за місцем реєстрації місця проживання. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 22.05.2013 року (свідоцтво про шлюб серії 1-ФП № 092111, видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції 22.05.2013 року.) Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину доньку Анну, [INFO]. Подружнє життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату взаємної поваги та любові, що призвело до припинення шлюбних відносин. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач заперечує можливість примирення з відповідачем. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом (ст.56 СК України). На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. Згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, сплачений позивачем, судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

У вересні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі та мають спільну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату взаємної поваги, що призвело до припинення шлюбних відносин. Позивач у\~судове засідання\~не зявилась,\~надала до\~суду заяву,\~в якій\~позовні вимоги\~підтримала,\~просила про\~їх задоволення\~та про\~розгляд справи\~за її\~відсутності,\~заперечивши щодо\~можливості примирення\~сторін. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище набуте під час шлюбу «Токовенко». Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлявся належним чином за місцем реєстрації місця проживання, у відповідності до вимог ч.ч. 5, 6, п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. У відповідності з вимогами ст. 223 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, за місцем реєстрації місця проживання. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 25.01.2013 року (свідоцтво про шлюб серії 1-ФП № 090761, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області 25.01.2013 року). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ФП №106161, видане Троїцької сільською радою Новоодеського району Миколаївської області 26.08.2009 року). Подружнє життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату взаємної поваги та любові, що призвело до припинення шлюбних відносин та окремого проживання сторін, про що стверджує позивач. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач заперечує можливість примирення з відповідачем. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом (ст.56 СК України). На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. Згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, сплачений позивачем, судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

У вересні 2018 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 05 березня 2010 року вона уклала шлюб з [PERSON], який було зареєстровано у Виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 64. В шлюбі в них народилася донька [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Позивач зазначив, що причиною розірвання шлюбу є те, що вони з чоловіком мають суперечливі характери, різні погляди на життя та сім»ю, у зв'язку з чим подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], повернути дошлюбне прізвище «[PERSON]». В судове засідання сторони не з'явились, через канцелярію суду подали заяви про слухання справи у їх відсутність, позов підтримали, просили задовольнити. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 05 березня 2010 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], видане у Виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 64. В шлюбі в них народилася донька [PERSON], [INFO],свідоцтво про народження серії [NUMBER], та [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення ними не можливе, шлюб існує лише формально, сім'ю зберегти не бажають. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

У вересні 2018 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 07 вересня 1991 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], який було зареєстровано у Відділі ЗАГСУ Тячівського райвиконкому Закарпатської області, актовий запис № 76. В шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив, що причиною розірвання шлюбу є те, що вони з чоловіком мають різні погляди на життя та сім»ю, у звязку з чим подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про слухання справи у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву про слухання справи у її відсутність, не заперечував щодо задоволення позову. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 07 вересня 1991 року [PERSON]. та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], видане у Відділі ЗАГСУ Тячівського райвиконкому Закарпатської області, актовий запис № 76. В шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення ними не можливе, шлюб існує лише формально, сім'ю зберегти не бажають. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

У вересні 2018 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, оскільки позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 14 квітня 2007року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 360. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

У вересні 2018року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивач надав заяву з проханням розглядати справу без її участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 280ЦПК України, суд може провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів за відсутності відповідача, який повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло відомостей про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 06.12.2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану дніпровського районного управління юстиції у м. Херсон, актовий запис № 830. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв`язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

У вересні 2018 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. В судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали та просили суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився про дату, місце та час повідомлявся належним чином про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 23 квітня 2016 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 427( а.с.8). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] ( а.с.9). Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва сторонам надавався строк на примирення. Як встановлено в судовому засіданні подружжя спільно не проживають з 28.03.2018р. та спільного господарства не веде. В судовому засіданні встановлено, що в наданий судом строк на примирення, сторони не порозумілися та не підтримують подружніх стосунків. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв`язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved