Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому, враховуючи уточнення позовних вимог (а.\~с. 93-94), просив визнати за ним у порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 09 квітня 2015 року, право власності на 503/1000 часток житлового будинку А, а саме на приміщення будинку: веранду 1-І площею 2,3 м2, коридор 1-1 площею 8,0 м2, коридор 1-2 площею 5,7 м2, житлову кімнату 1-4 площею 16,7 м2, житлову кімнату 1-5 площею 12,9 м2 та кухню 1-6 площею 8,4 м2, всього загальною площею 54,0 м2, житловою площею 29,6 м2, та 1/3 частку господарського сараю, що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, село Бобрик, вулиця К.\~Свірської, 24. В обґрунтування позову зазначав, що після смерті 09 квітня 2015 року його матері [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно. Згідно із заповітом від 04 квітня 2007 року [PERSON] все належне їй на день смерті майно заповідала йому. У визначений законом строк він звернувся до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. На частину спадкового майна, зокрема на розташовані за вказаною вище адресою земельні ділянки, нотаріальною конторою йому видано два свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У видачі свідоцтва про право на спадщину на 503/1000 часток житлового будинку нотаріальною конторою йому відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на це майно, оскільки за життя його мати право власності на належні їй 53/1000 часток житлового будинку не зареєструвала. Позивач [PERSON]О та його представник [PERSON] у суді позов підтримали, надали аналогічні пояснення, просили суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] сільська рада Броварського району Київської області у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за відсутності їхнього представника за наявними у матеріалах справи документами. Третя особа: [PERSON] у суді проти задоволення позову та визнання за його братом [PERSON] права власності на 53/1000 часток вказаного у позовній заяві нерухомого майна не заперечував. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Рішенням Броварського районного народного суду Київської області від 18 вересня 1978 року у цивільній справі №\~2-437 розірвано шлюб між [PERSON] і [PERSON], батьками позивача і третьої особи, та поділено між ними належний їм на праві спільної сумісної власності подружжя житловий будинок із надвірними будівлями, що розташовані за адресою: Київська область, Броварський район, село Бобрик, вулиця К.\~Свірської, 24. За [PERSON] визнано право власності на 497/1000 часток цього будинку і 2/3 частки господарського сараю та виділено йому в натурі у будинку житлову кімнату площею 12,3 м2 і веранду площею 9,6 м2. За [PERSON] визнано право власності на 503/1000 часток вказаного вище житлового будинку і 1/3 частку господарського сараю та виділено їй в натурі усі інші приміщення цього житлового будинку. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2013 року у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 07 травня 1994 року, за позивачем [PERSON] визнано право власності на 249/1000 часток житлового будинку і 1/3 частку сараю, за третьою особою [PERSON] право власності на 248/1000 часток житлового будинку і 1/3 частку сараю, що розташовані за зазначеною адресою. 09 квітня 2015 року у віці 86 років померла [PERSON], мати позивача і третьої особи, про що свідчить свідоцтво про її смерть серії І-ОК №\~338921. Із заповіту від 04 квітня 2007 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №\~37, видно, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповідала своєму синові [PERSON], позивачу справі. За змістом ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із положеннями ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із копії спадкової справи №\~318/2015 до майна померлої 09 квітня 2015 року [PERSON] вбачається, що 13 січня 2016 року до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] та видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся спадкоємець за заповітом позивач [PERSON], який постійно проживав разом із спадкодавцем на день смерті. 12 лютого 2016 року позивачу [PERSON] нотаріальною конторою видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстровані в реєстрі за №\~1-265 та №\~1-268, на земельну ділянку площею 0,1400 га, кадастровий номер 3221280401:01:036:0023, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, село Бобрик, вулиця К.\~Свірської, 24, та земельну ділянку площею 0,0440 га, надану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3221280401:01:036:0024, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, село Бобрик, що належали померлій 09 квітня 2015 року [PERSON] на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №\~739161 та №\~739160. Листом від 13 січня 2016 року за вих. №\~27/02-14 Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області у видачі позивачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на належні спадкодавцю 503/1000 часток житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами відмовлено, оскільки нотаріусу спадкоємцем не було надано правовстановлюючих документів на це спірне спадкове нерухоме майно, по питанню визнання права власності на це нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом спадкоємцю рекомендовано звернутися до суду. Судом встановлено, що крім зазначених вище двох земельних ділянок, на день смерті спадкодавцю [PERSON] на праві власності належали 503/1000 часток житлового будинку, загальною площею 130,4 м2, житловою площею 78,5 м2, і 1/3 частка господарського сараю, що розташовані за адресою: Київська область, Броварський район, село Бобрик, вулиця К.\~Свірської, 24, зокрема, такі приміщення житлового будинку: веранда 1-І площею 2,3 м2, коридор 1-1 площею 8,0 м2, коридор 1-2 площею 5,7 м2, житлова кімната 1-4 площею 16,7 м2, житлова кімната 1-5 площею 12,9 м2 та кухня 1-6 площею 8,4 м2, загальною площею 54,0 м2, житловою площею 29,6 м2. Факт належності померлій 09 квітня 2015 року [PERSON] цього нерухомого майна підтверджується зазначеними судовими рішеннями, технічним паспортом на вказаний вище житловий будинок, виготовленим 05 березня 2011 року Комунальним підприємством Київської обласної ради Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації, довідкою від 10 лютого 2016 року за №\~71, виданою виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав є визнання права. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], якій на день смерті належали 503/1000 часток спірного житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved