Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира з зазначеним позовом до Головного управління Національної поліції у Житомирській області (далі також ГУНП у Житомирській області), в якому просив: визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права на недоторканність честі та гідності [PERSON] інформацію, поширену у Інтернет-мережі у інтерв'ю начальника ГУНП у Житомирській області [PERSON], а саме наступної інформації: назви відеозапису інтерв'ю «Житомирські оперативники затримали чоловіка, який півтора роки тому убив молодого хлопця»; цитати начальника ГУНП у Житомирській області [PERSON] «21 вересня цього року оперативники карного розшуку Житомирської області провели затримання підозрюваного у вбивстві мешканця Хмельницької області, яке він скоїв 07 березня 2015 року під час конфлікту між охоронними фірмами, які представляли з однієї сторони аграрну фірму і банк....»; зобов'язати ГУНП у Житомирській області спростувати недостовірну інформацію, що порушує особисті немайнові права на недоторканність честі та гідності [PERSON], шляхом публікації в мережі Інтернет на шпальтах інформаційних Інтернет-ресурсів: ЦЕНЗОР.НЕТ www.censor.net), СRIМЕ (www.crime-ua.com), АНТИКОР (www.antikor.com.ua), СЛЕД.NET.UA (www.sled.net.ua), ОБОЗРЕВАТЕЛ.КИЯНИ (www.kiyany.obozrevatel.com), УКРАЙНА КРИМИНАЛЬНАЯ (www.cripo.com.ua), КОММЕНТАРИИ.UА (www.comments.ua), веб-сайті YOUTUBE.UA (www.youtube.com) спростування вказаної недостовірної інформації не пізніше місяця з дня набрання рішенням законної сили, наступного змісту: «СПРОСТУВАННЯ» ГУНП у Житомирській області повідомляє, що інформація, поширена у інтерв'ю начальника ГУНП у Житомирській області [PERSON] (відеозапис інтерв'ю «Житомирські оперативники затримали чоловіка, який півтора роки тому убив молодого хлопця») щодо того, що саме затриманий 21.09.2016 року 33-річний житель Хмельницької області вбив жителя Житомирського району в с. Паволоч Попільнянського району Житомирської області під час сутички між представниками банку та приватного агарного підприємства 07.03.2015 року, не відповідає дійсності та є недостовірною. Вказаний 33-річний житель Хмельницької області станом на сьогоднішній день є підозрюваним у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, досудове розслідування триває, вина вказаного громадянина поки не доведена. В зв'язку з цим, ГУНП у Житомирській області спростовує інформацію, що була поширена у інтерв'ю начальника ГУНП у Житомирській області, а саме: допущений наклеп на адресу затриманого 21.09.2016 року 33-річного жителя Хмельницької області. Поданий позов обґрунтовувався тим, що 22.09.2016 року на шпальтах інтернет-ресурсу Цензор.нет було опубліковано інтервю начальника ГУ НП у Житомирській області полковника поліції [PERSON] в статті під назвою «Полицейские задержали в Киеве преступника, полтора года назад убившего мужчину на Житомирщине. Видео» та відеозапис інтервю під назвою «Житомирські оперативни затримали чоловіка, який півтора року тому убив молодого хлопця». Зазначається, що у вказаному інтервю йшлося про затримання 21.09.2016 року у м.Києві оперативниками кримінального розшуку, нібито «винної особи у вчиненні умисного вбивства в Попільнянському районі Житомирської області», а саме [PERSON], який є єдиною особою, яка підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого п.7 ч. 2 ст.115 КК України. Посилаючись на те, що інформація поширена відповідачем у інтервю начальника ГУНП у Житомирській області [PERSON], яка надалі була поширена на інших інтернет-ресурсах не відповідає дійсності, є недостовірною, порушує немайнові права позивача, принижує його честь, гідність та порушує презумпцію невинуватості, закріпленою у ст. 62, 63 Конституції України, ч. 2 ст. 6 Європейської конвенції, позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач та його представники у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, та просили позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що у оприлюдненому інтервю начальника ГУ НП у Житомирській області [PERSON] не згадується позивач, а лише йдеться про особу, яка підозрюється у вчиненні злочину. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд, приходить до наступних висновків. Згідно матеріалів справи вбачається, що 22 вересня 2016 року в мережі інтернет на веб-сайті Національної поліції на сторінці Житомирської області (https://zt.npu.gov.ua/uk/publish/) було поширене інтервю начальника ГУНП у Житомирській області [PERSON] наступного змісту: «21 вересня цього року оперативники карного розшуку Житомирської області провели затримання підозрюваного у вбивстві мешканця Хмельницької області, яке він скоїв 7 березня 2015 року під час конфлікту між охоронними фірмами, які представляли з однієї сторони аграрну фірму і банк. Під час сутички один із охоронців отримав вогнепальне поранення серця і загинув на місці. Кропітка робота наших кримінальної поліції Житомирської області принесла результат в наслідок чого після переховувань був знайдений підозрюваний у вбивстві мешканець Хмельницької області, якого затримали наші оперативники у місті Києві. Він, коли побачив, що його мають затримувати намагався вдатися до втечі, під час затримання чинив опір, його затримали, доставили до міста Житомира». Факт розповсюдження вказаної інформації підтверджено відеофрагментом виступу начальника ГУ НП у Житомирській області [PERSON], переглянутого в судовому засіданні та долученого до матеріалів справи на СD-диску (а.с. 11, 101). Надалі зазначений відеозапис інтервю начальника ГУ НП у Житомирській області [PERSON] було поширено в мережі Інтернет на інформаційних Інтернет-ресурсах: ЦЕНЗОР.НЕТ, СRIМЕ, АНТИКОР, СЛЕД.NET.UA, ОБОЗРЕВАТЕЛ.КИЯНИ, УКРАЙНА КРИМИНАЛЬНАЯ, КОММЕНТАРИИ.UА, веб-сайті YOUTUBE. Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. У ст. 32 Конституції України закріплено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сімї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно із ст. 1 Закону України «Про інформацію», під інформацією розуміються документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому середовищі. Одним із видів інформації є інформація про особу це сукупність документованих або публічно оголошених відомостей про особу. Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» розяснено, що під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення у мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного звязку. Пунктом 19 зазначеної Постанови роз'яснено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з ч. 2 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Так, поширене 22 вересня 2016 року в мережі інтернет на веб-сайті Національної поліції на сторінці Житомирської області коментар начальника ГУНП у Житомирській області [PERSON] щодо «затримання особи підозрюваного у вбивстві мешканця Хмельницької області, яке він скоїв 07 березня 2015 року» по своїй суті є фактичним твердження, а тому підлягає перевірці на предмет дійсності та правдивості. Згідно з положеннями ст. 277 ЦК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. В Україні діє принцип презумпції невинуватості, за яким щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили. У ст. 62 Конституції України закріплено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. З матеріалів справи вбачається, що ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №12015060270000123 від 07.03.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України (а.с. 34). 10.08.2015 року ГУНП в Житомирській області винесено постанову про оголошення розшуку [PERSON] 21.09.2016 року затримано [PERSON] та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 7 ч.2 ст.115 КК України. 22.09.2016 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира за наслідком розгляду клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області [PERSON] застосовано до підозрюваного [PERSON] запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 18.11.2016 року (а.с.36-37). У судовому засіданні начальник ГУНП у Житомирській області [PERSON] повідомив, що наданий ним коментар стосувався подій, що мали місце 21 вересня 2016 року у м.Києві щодо затримання розшукуваної особи, підозрюваної у вчиненні вбивства жителя Житомирського району, які викликали значний суспільний резонанс. З аналізу змісту самого коментаря начальника ГУНП у Житомирській області [PERSON] вбачається, що в ньому йде мова про «мешкання Хмельницької області, якого затримали оперативники карного розшуку в м.Києві 21 вересня», при цьому прізвище, імя чи інші фактичні дані, які б безпосередньо вказували на особу позивача або давили можливість сторонньому спостерігачу ідентифікувати особу позивача у вказаному коментарі не зазначалося. Водночас, у зазначену коментарі начальника ГУНП у Житомирській області [PERSON] стверджується про затримання саме «підозрюваного у вчиненні вбивства мешкання Хмельницької області, яке він скоїв 7 березня 15 року», а тому доводи позивача та його представників про те, що відповідачем поширено твердження, яким порушено принцип презумпції невинуватості особи, гарантований ст. 62 Конституції України суд вважає безпідставними. Частиною 1 ст. 10 ЦПК України закріплений принцип змагальності сторін у цивільному судочинстві. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. З огляду на викладене, враховуючи недоведеність позивачем факту поширення стосовно нього інформації, яка є недостовірною; недоведеність порушення особистих немайнових прав позивача на недоторканість його честі та гідності, поширюваною інформацією; а так само відсутність доказів, які б спростовували поширену відповідачем інформацію, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову за безпідставністю.

Outcome: dismissed