Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до Воєводської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її матір [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, що включає в себе земельну ділянку площею 6.47 га, розташовану на території Воєводської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], але при зверненні до нотаріуса з питання отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері їй було відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку - Державний акт на право приватної власності на землю втрачений. Посилаючись на викладене, позивач прохала визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері на земельну ділянку площею 6.47 га, розташовану на території Воєводської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області і призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та прохала суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, прохав суд їх задовольнити. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті залишилося майно, яке включає в себе земельну ділянку площею 6.47 га, яка розташована на території Воєводської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії 1- МК №034163, виданого Арбузинською районною державною адміністрацією Миколаївської області 7 серпня 2003 року Позивач [PERSON] після смерті матері є спадкоємцем першої черги за законом як її рідна донька, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 3 квітня 1976 року Воєводською сільською радою Арбузинського району Миколаївської області, де матір»ю позивача зазначено [PERSON]. У судовому засіданні встановлено, що позивач звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері та на підставі її заяви заведено спадкову справу № 46/2014 у приватного нотаріуса Арбузинського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] Інший спадкоємець - [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, подавши відповідну заяву. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи. Згідно довідки Воєводської сільської ради від 20 серпня 2014 року № 805 померла [PERSON] на день своєї смерті проживала разом з донькою [PERSON] у [ADDRESS]. Відповідно до роз'яснення нотаріуса від 21 серпня 2014 року № 315/02-14 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно, а саме: Державний акт на право приватної власності на землю відсутній. З листа реєстраційної служби Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області від 21 серпня 2014 року за № 06.4-05/03-594 видно, що у зв'язку з смертю [PERSON] як власника земельної ділянки неможливо здійснити реєстрацію права власності на земельну ділянку та видати свідоцтво про право власності на земельну ділянку замість втраченого Державного акту на право власності на земельну ділянку. Згідно ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що на момент смерті [PERSON] їй належало право власності на земельну ділянку площею 6.47 га, яка розташована на території Воєводської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області. Правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку - Державний акт на право приватної власності був втрачений. Згідно ч.1 ст. 125, ч.1 т. 126 Земельного Кодексу України, в редакції, яка діяла на момент отримання смерті [PERSON], право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного та з врахуванням неможливості оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку. На підставі викладеного суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved