Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

У вересні 2017 року позивач через свого представника звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 червня 2015 року між Національним авіаційним університетом (позивач) та [PERSON] (відповідач) було укладено контракт про платну підготовку громадянина України в аспірантурі Національного авіаційного університету. За умовами контракту позивач брав на себе зобов'язання забезпечити відповідачу наукове керівництво та умови для проведення дисертаційних досліджень, проведення експериментів та написання дисертації у відповідності із затвердженим індивідуальним планом, науковою спеціальністю та темою дисертації за денною формою навчання. Відповідач у свою чергу зобов'язався своєчасно виконувати щорічний індивідуальний план роботи над дисертацією та до 10-го числа останнього місяця кожного півріччя сплачувати повну контрактну суму наступного півріччя, яка становила 8 550,0 грн. Однак відповідач свої зобов'язання за контрактом не виконав. За другий рік навчання в аспірантурі відповідач оплату не вніс, у зв'язку з чим Наказом ректора від 09.03.2017 [PERSON] було відраховано з аспірантури з 01.03.2017 за невиконання умов контракту. Враховуючи, що відповідач сплатив вартість навчання в аспірантурі лише за перший рік, його борг за шість місяців (вересень-грудень 2016 року, січень-лютий 2017 року) навчання складає 10 260,00 грн. Окрім того у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість з інфляційних втрат за період з 11.07.2016 по 31.08.2017 у розмірі 1 621,47 грн та заборгованість з 3 процентів річних за період з 01.09.2016 по 31.08.2017 у розмірі 307,80 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року за вказаним позовом відкрито провадження по справі. 02 серпня 2018 року відповідач через свого представник подав відзив на позовну заяву, згідно якого просив у позові до нього відмовити у повному обсязі, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що освітні послуги відповідач не отримував, починаючи з липня 2016 року. За 1-й рік підготовки в аспірантурі [PERSON] виконав запланований обсяг робіт на 100%. Отримані послуги за перший рік навчання (липень 2015 року - липень 2016 року) відповідачем були оплачені у повному обсязі відповідно до умов контракту в розмірі 17 100,00 грн. Однак відповідачу не були надані освітні послуги відповідно до контракту протягом шести місяців (вересень- грудень 2016 року, січень-лютий 2017 року) навчання, за які позивач намагається стягнути заборгованість. Окрім того відповідач фактично відмовився від навчання, а позивач, зловживаючи своїми правами, вчасно не вжив заходів для відрахування відповідача та нарахував оплату за шість місяців навчання. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, що зазначені у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні у задоволенні позову просила відмовити у повному обсязі з підстав наведених у відзиві. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на таке. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 30 червня 2015 року між сторонами було укладено контракт № 06.02/184 про платну підготовку громадянина України в аспірантурі Національного авіаційного університету, відповідно до умов якого позивач брав на себе зобов'язання забезпечити відповідачу наукове керівництво та умови для проведення дисертаційних досліджень, проведення експериментів та написання дисертації у відповідності із затвердженим індивідуальним планом, науковою спеціальністю та темою дисертації за денною формою навчання (а.с.7). Відповідно до п. 3.2 контракту відповідач зобов'язався своєчасно виконувати щорічний індивідуальний план роботи над дисертацією та, відповідно до п. 3.3 контракту, до 10-го числа останнього місяця кожного півріччя сплачувати повну контрактну суму наступного півріччя. Вартість навчання за півріччя, відповідно до п. 4.2 контракту, становила 8 550,00 грн (а.с.7). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Судом встановлено, про що також не заперечувалося сторонами, що за другий рік навчання в аспірантурі відповідач оплату не вніс, а сплатив вартість навчання в аспірантурі лише за перший рік. Наказом ректора від 09.03.2017 № 612/ст відповідача було відраховано з аспірантури з 01.03.2017 за невиконання п. 3.3 контракту (а.с.11). Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. У зв'язку з вищенаведеним судом встановлено, що борг відповідача перед позивачем за шість місяців (вересень-грудень 2016 року, січень-лютий 2017 року) навчання складає 10 260,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів того, що відповідач згідно умов контракту не отримав від позивача послуг з навчання або такі послуги були надані неналежним чином, суду не надано. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що у відповідача перед позивачем у зв'язку з несплатою боргу за навчання додатково утворилась заборгованість з інфляційних втрат за період з 11.07.2016 по 31.08.2017 у розмірі 1 621,47 грн та заборгованість з 3 процентів річних за період з 01.09.2016 по 31.08.2017 у розмірі 307,80 грн. Враховуючи вищенаведене, суд вважає правильним задовольнити позов у повному обсязі. На підставі ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 1 600,00 грн.

Outcome: approved