Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом у якому просив в рахунок погашення заборгованості ТОВ «НАШІ СТРАВИ ТМ» перед позивачем за договором про відкриття кредитної лінії від 13 серпня 2013 року № 30.39-06/12-М543 у розмірі - 902 199 грн. 45 коп., з яких: - прострочена заборгованість по кредиту за період з 14 січня 2014 року по 4 липня 2014 року (включно) становить 332 081,43 грн.; - прострочена заборгованість по сплаті процентів, нарахованих за період з 25 грудня 2013 року по 24 червня 2014 року становить 78 498,48 грн.; - строкова заборгованість по сплаті процентів, нарахованих за період з 25 червня 2014 року по 30 червня 2014 року включно)становить 2 587,43 грн.; - строкова заборгованість по кредиту становить 444 444,40 грн.; - пеня за несвоєчасну сплату процентів за період з 3 лютого 2014 року по 4 липня 2014 року (включно): в гривні - 2 914,91 грн.; - пеня за несвоєчасне повернення кредиту за період з 14 січня 2014 року по 4 липня 2014 року (включно): в гривні - 14 950,76 грн.; - 3% (три проценти) річних за весь час прострочення сплати процентів за період з 3 лютого 2014 року по 4 лютого 2014 року (включно): в гривні - 504,22 грн.; - 3% (три проценти) річних за весь час прострочення повернення кредиту за період з 14 січня 2014 року по 4 липня 2014 року (включно): в гривні - 2 621,57 грн.; - інфляційні втрати в зв'язку з простроченням процентів за користування кредитом в гривні за період з 3 лютого 2014 року по 4 липня 2014 року (включно) становить 3 843,07 грн.; - інфляційні втрати в зв'язку з простроченням повернення кредиту в гривні за період з 14 січня 2014 року по 4 липня 2014 року (включно) становить 19 753,18 грн. Звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 1 жовтня 2012 року № 30.29-06/12-ДІ1 зареєстрований в реєстрі за № 705, що належить [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS], ідентифікаційний номер: [NUMBER]) на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, бланк серії [NUMBER], виданого [PERSON] на підставі Рішення виконавчого комітету Старопетрівської сільської ради від 26 червня 2012 року № 47 на користь - Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» (01004, м. Київ, бульвар Т. Шевченка/вул. Пушкінська, буд. 8/26, код ЄДРПОУ14359319), а саме нерухоме майно, яким є: підприємство по виготовленню і фасуванню круп, загальною площею 1 516, 3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та яке складається з: корпус по виготовленню та фасуванню круп , загальною площею 1 516, 3 кв.м.; огорожі 1-2 та каналізаційної споруди І-ІІІ. Право власності зареєстровано Комунальним підприємством Київської обласної ради «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» 13 липня 2012 року відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав, виданого Комунальним підприємством Київської обласної ради «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» 13 липня 2012 року № 34816807, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна (РПВН) 37068971 - шляхом реалізації предмету іпотеки з прилюдних торгів, за початковою ціною, яка буде визначена на стадії судового розгляду справи. Крім того просив, стягнути з відповідача на їх користь судовий збір у розмірі 3 775,80 грн. та 121,80 гривень. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 1 жовтня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «НАШІ СТРАВИ ТМ» було укладено Генеральну угоду № 06/12. 13 серпня 2013 року на виконання вказаної Генеральної угоди між позивачем та позичальником було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 30.39-06/12-М543, з лімітом кредитної лінії у розмірі 1 000 000 грн., з терміном повернення кредиту до 12 лютого 2015 року, з відсотковою ставкою 20,27 % річних. Однак, відповідач не виконував свої зобов'язання за кредитним договором щодо повернення суми основного боргу та сплати суми процентів, нарахованих за користування кредитними грошовими коштами, що призвело до виникнення заборгованості. 21 травня 2014 року позивач надіслав на адресу позичальника лист - вимогу щодо дострокового виконання порушеного зобов'язання. Проте, зазначена вимога залишилася без виконання. В судовому засіданні представник позивача присутній не був. Надіслав на адресу суду заяву у якій просив задовольнити заявлений позов та проти винесення заочного рішення позивач не заперечує. Згідно частини 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не прибув. Про день, час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заперечення (пояснення) щодо заявлених позовних вимог від відповідача на адресу суду не надходили. Відповідно до частини 4 статті 169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до статті 224 ЦПК України, зокрема, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло зави про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 1 жовтня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «НАШІ СТРАВИ ТМ» було укладено Генеральну угоду № 06/12 (а.с. 13-15). 13 серпня 2013 року на виконання вказаної Генеральної угоди між позивачем та ТОВ «НАШІ СТРАВИ ТМ», в особі директора [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 30.39-06/12-М543, з лімітом кредитної лінії у розмірі 1 000 000 грн., з терміном повернення кредиту до 12 лютого 2015 року, з відсотковою ставкою 20,27 % річних (а.с. 16-23). В якості забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] 1 жовтня 2012 року було укладено Договір іпотеки № 30.29-06/12-Д11, предметом якого є підприємство по виготовленню і фасуванню круп, загальною площею 1 516,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Старі Петрівці, вул. Дубрівська, 32 та яке складається з: корпусу по виготовленню та фасуванню круп, загальною площею 1 516,3 кв.м.; огорожі 1-2 та каналізаційної споруди І-ІІІ (а.с. 24-31). 13 травня 2014 року на адресу ТОВ «НАШІ СТРАВИ ТМ» було направлено лист - вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором (а.с. 32-34). 4 липня 2014 року на адресу відповідача [PERSON] було направлено вимогу про усунення порушення за кредитним договором (а.с. 35-37). Проте, відповідачем не було вчинено жодних дій, які свідчили б про намір сплати заборгованість у добровільному порядку. Факт надання грошових коштів підтверджується меморіальним ордером від 13 серпня 2013 року № 38720, згідно якого вбачається, що 13 серпня 2013 року ТОВ «НАШІ СТРАВИ ТМ» згідно договору про відкриття кредитної лінії було надано кредит у розмірі 1 000 000 грн. (а.с. 46). Відповідно до розрахунку заборгованості загальна сума заборгованості ТОВ «НАШІ СТРАВИ ТМ» перед позивачем станом на 4 липня 2014 року становить 902 199 грн. 45 коп. та складається з: - прострочена заборгованість по кредиту за період з 14 січня 2014 року по 4 липня 2014 року (включно) становить 332 081,43 грн.; - прострочена заборгованість по сплаті процентів, нарахованих за період з 25 грудня 2013 року по 24 червня 2014 року становить 78 498,48 грн.; - строкова заборгованість по сплаті процентів, нарахованих за період з 25 червня 2014 року по 30 червня 2014 року включно)становить 2 587,43 грн.; - строкова заборгованість по кредиту становить 444 444,40 грн.; - пеня за несвоєчасну сплату процентів за період з 3 лютого 2014 року по 4 липня 2014 року (включно): в гривні - 2 914,91 грн.; - пеня за несвоєчасне повернення кредиту за період з 14 січня 2014 року по 4 липня 2014 року (включно): в гривні - 14 950,76 грн.; - 3% (три проценти) річних за весь час прострочення сплати процентів за період з 3 лютого 2014 року по 4 лютого 2014 року (включно): в гривні - 504,22 грн.; - 3% (три проценти) річних за весь час прострочення повернення кредиту за період з 14 січня 2014 року по 4 липня 2014 року (включно): в гривні - 2 621,57 грн.; - інфляційні втрати в зв'язку з простроченням процентів за користування кредитом в гривні за період з 3 лютого 2014 року по 4 липня 2014 року (включно) становить 3 843,07 грн.; - інфляційні втрати в зв'язку з простроченням повернення кредиту в гривні за період з 14 січня 2014 року по 4 липня 2014 року (включно) становить 19 753,18 грн. Відповідно до вимог статті 60 ЦПК України жодних доказів щодо недостовірних даних у розрахунку заборгованості відповідачами суду не надано. З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Стаття 629 ЦК України зазначає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, в даному випадку сторони бажали укласти правочин і що зовнішній вираз волі відповідає внутрішньому. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 1 статті 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до Розділу 6 Іпотечного договору у разі невиконання/ неналежного виконання зобов'язань за Договором кредиту та/або цим Договором Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги в повному обсязі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на розсуд Іпотекодержателя, втому числі на підставі рішення суду. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, із наданих представником позивача розрахунків, вбачається, що зобов'язання за кредитним договором належним чином, у розумінні статті 527 ЦК України, [PERSON] не виконано. Відповідно до статей 33 та 35 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Згідно статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя, заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні, спосіб реалізації предмета іпотеки, пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог ПАТ «ВТБ Банк» та достатність законних підстав для захисту порушеного права позивача з боку держави, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того, банк уповноважений самостійно обрати спосіб судового захисту його прав, у випадку невиконання зобов'язань позичальником, про що йдеться у у пункті 9 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5, згідно якого право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача по справі підлягає до стягнення сума витрат понесених позивачем по сплаті судового збору у розмірі 3 775 грн. 80 коп.

Outcome: approved