Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) через свого представника [PERSON] звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Перший Український міжнародний Банк» (надалі за тестом - відповідач), в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 3981, виданий 16.05.2018 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., про стягнення з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на користь публічного акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (ідентифікаційний код 14282829) заборгованості у розмірі 31581,35 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13.11.2013 р. між позивачем та публічним акціонерним товариством «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» було укладено кредитний договір та договір страхування (оферти) № ОР-5423764, відповідно до якого Банк надав позивачеві кредит на суму 29999,11 грн., в т. ч., на загальні споживчі цілі - 26223 грн., на оплату договору страхування - 3776,11 грн., з процентною ставкою у розмірі 16 % річних та строком кредиту та договору страхування 36 місяців (з 13.11.2013 р. по 13.11.2016 р.). Позивачем у період з 13.12.2013 р. по 08.09.2014 р. були достроково виконані зобов`язання за вказаним вище кредитним договором та договором страхування шляхом погашення основної суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісійних платежів, що підтверджується випискою по особовим рахункам позивача за період з 01.12.2013 р. по 30.10.2014 р., виданою Відповідачем. Так, 13.12.2013 р. позивачем було внесено готівкою на зазначений вище рахунок 2200 грн. (списано відповідачем 13.12.2013 р. у сумі 1774,42 грн.), 08.01.2014 р. - 1800 грн. (списано відповідачем 13.01.2014 р. у сумі 1774,42 грн.), 28.01.2014 р. - 9000 грн., 06.02.2014 р. -2000 грн. (списано відповідачем 12.02.2014 р. у сумі 1774,42 грн.), 05.03.2014 р. - 1900 грн. (списано відповідачем 05.03.2014 р. у сумі 11576,0 грн.), 07.04.2014 р. - 1500 грн. (списано відповідачем 14.04.2014 у сумі 1395,96 грн. та 12.05.2014 р. у сумі 80,09 грн.), 25.06.2014 р. - 10000,00 грн. (списано відповідачем у сумі 3154,60 грн., 01.07.2014 р. -1500,00 грн. (списано відповідачем 14.07.2014 р. у сумі 1395,96 грн.), 07.08.2014 р. - 400 грн. (списано відповідачем 12.08.2014 р. у сумі 1395,96 грн.), 08.09.2014 р. -220 грн. (списано відповідачем 12.09.2014 р. у сумі 1395,96 грн. та 13.10.2014 р. у сумі 1395,96 грн.). Отже, за період з 13.12.2013 р. по 08.09.2014 р. позивачем на виконання взятих на себе зобов`язань було сплачено відповідачеві 30520,00 грн. 11.07.2018 р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т. Л. (виконавче провадження № 56668954) було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої загальна сума, яка підлягає стягненню з позивача, складає 35089,49 грн. (31581,35 грн. заборгованості та 3158,14 грн. основної винагороди приватного виконавця). Оскільки позивачем були достроково виконані взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та договором страхування (оферти) № ОР-5423764 від 13.11.2013 р., позивач звернувся з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 10.09.2018 року було відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, при цьому, додав постанову Житомирського апеляційного суду. Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки свого представника суд не повідомив. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Степанівна у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Разом з тим, як вбачається з наявних в матеріалах справи клопотання нотаріуса, остання просить розгляд справи проводити за її відсутністю. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Разом з тим, як вбачається з наявних в матеріалах справи надала постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, на виконання Ухвали суду від 10.09.2018 р. про забезпечення позову. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Частиною 2 статті 1 Закону України «Про нотаріат» визначено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Як передбачено ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за №1172, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При цьому, відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав стягувача шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, а перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. В свою чергу, боржник, який так само має право на захист свого цивільного цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків позовної давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в Постанові від 05.07.2017 року у справі за №6-887цс17. Як встановлено в судовому засіданні, 16.05.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3981, про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості, що виникла за кредитним договором 13.11.2013 року на 36 місяців. В свою чергу, з матеріалів справи вбачається, що позивачем станом на 30.10.2014 р. сплачено по кредиту рахунку 30648, 98 грн., в той час як по дебету рахунку нараховано 27308,75 грн., що підтверджується випискою по особовим рахункам з 01.12.2013 р. по 30.10.2014 р. (а.с. 20-40). Наданою представником позивача постановою Житомирського апеляційного суду встановлено, що [PERSON] достроково та у повному обсязі у період з 13.12.2013 р. по 08.09.2014 р. виконала зобов`язання за кредитним договором № GР-5423764 від 13.11.2013 р. (26 223 грн. + 3 890 грн. 96 коп.), а відтак, апеляційну скаргу представника [PERSON] - [PERSON] задоволено, Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 11 березня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову; стягнено з акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь [PERSON] 6 881 грн 50 коп. судових витрат. Відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Тобто, вище встановлені обставини свідчать про те, що позивачем повністю погашена заборгованість перед відповідачем, в тому числі на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису. Таким чином, аналізуючи вищенаведені положення законодавства та встановлені по справі обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а виконавчий напис, вчинений 16.05.2018 року, таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом при вчиненні вказаної нотаріальної дії не було встановлено факту безспірності заборгованості. Також суд зазначає, що згідно п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання. Позивач таким правом скористалася і збільшила позовні вимоги, заявивши додаткові вимоги, щодо стягнення з відповідача на користь позивача 9150,22 грн., та стягнення з третьої особи - приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни користь позивача 2901,43 грн., мотивуючи це тим, що відповідно до інформації, наданої за місцем роботи позивача Міністерством освіти і науки України станом на 08 листопада 2018 р. відраховано із заробітної плати позивача за виконавчим провадженням № 56668954, відкритому 11.07.2018 р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т. Л. на підставі виконавчого напису № 3981 від 16.05.2018 р. такі суми: суму основного боргу на користь відповідача у розмірі 9150,22 грн., суму винагороди приватному виконавцю та витрат на проведення виконавчих дій на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т. Л. в розмірі 2901,43 грн., всього - 12051,65 грн. Зважаючи на те, що виконавчий напис № 3981, виданий 16.05.2018 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С., про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 31581,35 грн. є таким, що не підлягає виконанню, а відтак, стягнені на його виконання з позивача грошові суми підлягають стягненню на користь позивача, відповідно, з відповідача та приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. Такі збільшені вимоги судом були залишені Ухвалою суду від 15.01.2019 р. без руху, на підставі абзацу другого ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», яким передбачено, що у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред`явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою. Усунення недоліків до суду стороною позивача подані у встановлений строк не були, а відтак, судом питання про збільшення позовних вимог не розглядалось. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 736,40 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду. Враховуючи викладене та

Outcome: approved