Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

У вересні 2016 року до суду звернувся [PERSON] із позовом до Броварського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Київській області, третя особа [PERSON], про зняття арешту з майна. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що в Броварському міськрайонному ВДВС ГТУЮ в Київській області перебуває на виконанні виконавчий лист щодо стягнення із позивача на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки. У ході виконання вищевказаного виконавчого листа відділом державної виконавчої служби накладено арешт на все майно позивача. Позивач вважає, що так як заборгованість по сплаті ним аліментів на користь [PERSON] відсутня, то арешт із майна позивача має бути знятий, оскільки [PERSON] не може вільно розпоряджатися своїм майном, та накладений арешт на його майно порушує законні права позивача. З проханням зняти вищевказаний арешт, який накладений на все майно позивача, останній звернувся до Броварського міськрайонного ВДВС ГТУЮ Київської області. Однак, листом відділ державної виконавчої служби відмовив позивачу у знятті арешту, оскільки виконавче провадження, за яким позивач є боржником, ще не завершене, а така виконавча дія як зняття арешту у незавершеному виконавчому провадженні, не передбачена ЗУ «Про виконавче провадження» тому, позивачу рекомендовано з питанням про зняття арешту звернутися до суду. З огляду на викладені обставини, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом, в якому просить зняти арешт з усього належного йому майна, накладеного на підставі постанов Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київської області від 18.02.2005 р. за № 18-в9 та від 01.02.2011 р. за № 156-дв3. У судовому засіданні представник [PERSON] [PERSON] позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, на виконанні у Броварському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Броварського територіального управління юстиції Київської області перебуває виконавчий лист № 2-288/2002, виданий 23 серпня 2002 року Броварським районним судом щодо стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше ? частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 23.08.2002 року і до повноліття дитини, про що свідчить копія постанови про відкриття виконавчого провадження № 47566515 від 19.05.2015 року. Як вбачається із копії паспорта, у звязку із укладенням шлюбу прізвище відповідача [PERSON] змінено на «Вегера» (а.с. 33). Згідно копії постанови державного виконавця ВДВС Броварського МРУЮ Київської області від 01 лютого 2011 року у рамках виконання ВП № 3261404 накладено арешт на все майно, що належить [PERSON]. Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, сформованої 25 травня 2016 року, вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна міститься запис про накладення арешту на все нерухоме майно, яке належить на праві власності [PERSON], реєстраційні номера обтяження: 1693054 та 10777937, зареєстровані Броварською районною державною нотаріальною конторою на підставі постанов Державної виконавчої служби Броварського району № 18-в9 від 18.02.2005 р. та № 156-дв3 від 01.02.2011 р. (а.с. 6). Згідно довідки-розрахунку № 13910, виданої 26.05.2016 року Броварським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у київській області, заборгованість [PERSON] за виконавчим листом № 2-889/2002 від 23.08.2002 року відсутня. Переплата по аліментам станом на 01.06.2016 р. складає 6727,36 грн. (а.с. 8). Зі змісту листа Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області за № 13909 від 26.05.2016 р. вбачається, що оскільки виконавче провадження за виконавчим листом 2-889/2002 від 23.08.2002 року ще не завершене, тому арешт, який накладений на все майно [PERSON], зняти не можливо. Останньому рекомендовано звернутися до суду (а.с. 7). Як встановлено ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідність до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» у незавершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. З огляду на викладені обставини, враховуючи те, що боржником своєчасно та у повному обсязі виконується судове рішення про стягнення аліментів, на виконання якого було накладено арешт на майно позивача, а обтягувач визнала позовні вимоги у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved