Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що 10.10.2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що шлюб між ними розірвано 29.06.2016 року. Дитина мешкає із нею. Відповідач працездатний, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вона вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини. Оскільки відповідач у добровільному порядку відмовився від надання матеріальної допомоги їх дитині та ухиляється від обов`язку утримувати її до досягнення нею повноліття, вона вимушена звернутись до суду з даною позовною заявою. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 3 000,00 грн. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ч.6 ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.10.2013 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджує свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 10.10.2013 року (а.с.3). Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане повторно Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 13.03.2019 року (а.с.4). Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.06.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.7). Згідно ст.180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до положень статті 27 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради України №789-XII від 27.02.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». На підставі викладеного, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved