Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позову зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку з господарськими спорудами в [ADDRESS] . Зазначений будинок, станом на 15.04.1991 р., належав колгоспному двору, головою якого був [PERSON] та позивач по справі [PERSON] Спадкоємцем до майна покійного [PERSON] є його дружина, яка своєчасно прийняла спадщину, тому що постійно проживала з чоловіком за однією адресу та вчасно звернулася до нотаріальної контори. Позивач звернулася до Тростянецького державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. У видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Позивач просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку та господарських споруд, що розташовані в [ADDRESS] , що належали померлому [INFO] [PERSON] . Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 18.03.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду суддею Дудіковим А.В. та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 01.07.2019 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, подала до суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі. Додатково пояснив, що [PERSON] , який помер [INFO] є його батьком. Спадщину після його смерті він не приймав та не вступив в управління спадковим майном, із заявою про визначення додаткового строку звертатися до суду не буде. Згідно з частиною третьою статті 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно копії паспорта серії [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] , в місті Шатура Московської області. Зареєстроване місце проживання Вінницька область, Тростянецький район, с. Четвертинівка , з 18.06.1999р. (а.с. 4). 23.10.1959р. [PERSON] одружився з [PERSON] , про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження 23.10.1959р. зроблено відповідний запис за № 22. Прізвище дружини після реєстрації одруження - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 7). [INFO] народився [PERSON] в с. Четвертинівка Тростянецького району, його батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] у віці 79 років, про що 13.11.2015р. складено відповідний актовий запис №22 (а.с. 6). Згідно довідки виконавчого комітету Четвертинівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області від 23.07.2018 р. № 362, [PERSON] був зареєстрований та проживав до дня смерті [INFO] в [ADDRESS] . У померлого [PERSON] таких спадкоємців, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти, непрацездатна вдова та непрацездатні батьки, які згідно ст. 1241 ЦК України мали б право на обов`язкову частку - немає. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] , яка своєчасно прийняла спадщину, тому що фактично вступила в управління спадковим майном, а також подала заяву до шести місяців з дня смерті до Тростянецької державної нотаріальної контори. Спадкове майно померлого [PERSON] під забороною не перебуває. Спадкоємець [PERSON] зареєстрована та проживала разом з померлим чоловіком за адресою: [ADDRESS] з 1959р. по 12.11.2015р., що підтверджують записи в по господарських книгах Четвертинівської сільської ради. До складу спадкового майна належить Ѕ частина житлового будинку 1961 року побудови. За даними земельно-кадастрової книги Четвертинівської сільської ради, запис №70, біля господарства за адресою: [ADDRESS] рахується земельна ділянка площею 0,67 га, з правовим режимом: 0,25 га для будівництва обслуговування житлового будинку та господарських споруд, 0,42 га для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується у даній книзі Четвертинівської сільської ради. За даними по господарських книг Четвертинівської сільської ради станом на 15 квітня 1991 року господарство відносилося до категорії колгоспних дворів. Голова двору - [PERSON] , який помер [INFO] та член двору - дружина [PERSON] (а.с. 8). 16.08.2018р. [PERSON] звернулась до Тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, просила видати їй, відповідно до ст. 1223 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будовами, які розташовані в [ADDRESS] (а.с. 9). У листі завідувача Тростянецької державної нотаріальної контори від 21.08.2018р. №511/02-17 вказано, що так як документ, що посвідчує право власності спадкодавця на вищезазначений житловий будинок у неї відсутній, вона має право звернутися до суду з позовом для визнання за нею права власності на вказану вище частку житлового будинку після померлого (а.с. 10). Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 87,5 кв.м, житловою площею 61,7 кв.м, допоміжною площею 25,8 кв.м., складається з житлового будинку- А; веранди - а; прибудови - А1; гос. будівлі - Б; погребу - Бп; сараю - В; огорожі - 1-2; колодязя - 3 (а.с. 11-15). Згідно з вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року №11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено саме на сільські ради. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі - Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Відповідно до статті 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року колгоспний двір визначався, як сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому за змістом частини другої статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в пункті 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. З огляду на викладене судом встановлено, що станом на 15 квітня 1991 року господарство, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , відносилося до категорії колгоспних дворів. Членами двору були: голова двору [PERSON] , який помер [INFO] та член двору [PERSON] , а отже кожному з них належало по 1/2 частині майна колгоспного двору розташованого за вищевказаною адресою. Згідно спадкової справи №115/2016р. до майна померлого [INFO] [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини після його смерті до Тростянецької державної нотаріальної контори зверталась [PERSON] , яка 31.03.2016 р. подала відповідну заяву (а.с.67). Окрім того, зі спадкової справи вбачається, що спадкоємцем [PERSON] за заповітом є його онук - [PERSON] , син відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторно) серії [NUMBER] , виданого 26.03.2008р. (а.с.73 звор.). [PERSON] отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, які належали спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту (ас.95 звор., 96). Син померлого [PERSON] , відповідач по справі [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини після смерті батька не звертався. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Водночас, в оформленні права на спадщину на спадкове майно та видачі відповідного свідоцтва позивачу, нотаріусом фактично було відмовлено у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та нородженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] помер [INFO] , і спадкоємцем до його майна за законом є дружина [PERSON] , яка своєчасно прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому позовні вимоги в частині визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON] , а саме 1/2 частини житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою [ADDRESS] , яка належала останньому за життя, підлягають задоволенню.

Outcome: approved