Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

У вересні 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та ПАТ «А-Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що відповідно до договору № K2HCAE00007189 від 31.05.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 32.236,77 доларів США зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 10,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.05.2012 року. В порушення умов договору позичальник свої зобовязання належним чином не виконав. Виконання кредитного договору було забезпечено, укладеним з відповідачами ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, [PERSON] договору поруки від 31.05.2007 року та [PERSON] договору поруки від 31.05.2007 року, у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом. Позивач просив суд [PERSON], [PERSON], [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 35.361,38 доларів США; з ПАТ «А-банк», [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10.000,00 грн.; з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на свою користь судовий збір (а.с.2-3). Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 жов 2015 року позовні вимоги задоволено частково, з [PERSON] та [PERSON] на користь банку стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором № K2HCAE00007189 від 31.05.2007 року в розмірі 36.612,94 доларів США, що станом на 13.09.2012 року еквівалентно 282.647,23 грн., стягнуто з\~[PERSON] та [PERSON]\~на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір по 1.463,24 грн. з кожного (а.с.133-136). В апеляційній скарзі (а.с.147-148) [PERSON] та [PERSON] просять рішення суду скасувати в частині стягнення з них грошових коштів в звязку з скасуванням договорів поруки, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального, оскільки: - суд не врахував того, що на момент ухвалення оскаржуваного рішення [PERSON] і [PERSON] були виведені зі складу поручителів відповідно до окремих рішень, якими було визнано недійсними договори поруки; - про слухання справи апелянтів не було повідомлено належним чином, копії рішення також їм не направлялась. В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржене. Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір, виконання якого забезпечено договорами поруки, укладеними з ПАТ «А-Банк», [PERSON] та [PERSON]; внаслідок невиконання умов кредитного договору з боку позичальника виникла заборгованість. Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції щодо поручителя [PERSON] не відповідає вимогам закону та матеріалам справи. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що 31.05.2007 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № K2HCAE00007189 (а.с.9-10). 31.05.2007 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки № К2НСАЕ00007164 (а.с.11). 31.05.2007 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки № К2НСАЕ00007169 (а.с.12). 20.10.2010 року між банком та ПАТ «А-Банк» укладено договір поруки № 167 (а.с.7). З матеріалів, доданих до апеляційної скарги вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23.07.2014 року поруку [PERSON] визнано припиненою (а.с.155-156), ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08.08.2014 року виправлено описку в рішенні суду (а.с.157), ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.10.2014 року рішення суду від 23.07.2014 року залишено без змін (а.с.158). Таким чином на час ухвалення судом першої інстанції рішення про стягнення з поручителя [PERSON] заборгованості за кредитним договором її порука визнана припиненою. За таких обставин суд першої інстанції дійшов неправильного висновку щодо стягнення з поручителя [PERSON] заборгованості за кредитним договором солідарно з позичальником. Тому рішення в цій частині підлягає скасуванню у звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову у позові банку до поручителя [PERSON] В той же час відсутні підстави для скасування рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя [PERSON], зазначених в апеляційній скарзі, оскільки таке рішення судом не було ухвалене, а в позові банку до поручителя [PERSON] відмовлено. Оскільки судові витрати були розподілені між відповідачами [PERSON] та [PERSON]\~і на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» було стягнуто судовий збір по 1.463,24 грн. з кожного, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні шляхом стягнення судових витрат в сумі 2926,48 грн. лише з позичальника [PERSON] У зв'язку з викладеним і

Outcome: approved