Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

У вересні 2009 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, в якій після уточнення позовних вимог просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття та витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн.. В обґрунтування позову зазначено, що 16.08.2003 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, який 01.02.2013 року був розірваний у судовому порядку. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що відповідач не надає жодної допомоги та позивач самостійно забезпечує та виховує дитину, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Позивач зазначає, що з її боку були спроби вплинути на відповідача щодо надання ним матеріальної допомоги, оскільки він має заробіток та може сплачувати аліменти, але на думку позивача відповідач ухиляється від обовязку утримувати дитину. Вважає, що аліменти у розмірі 1/4 частини є необхідним розміром, який забезпечить належне утримання дитини та не порушить прав відповідача, оскільки відповідач не має на своєму утриманні інших неповнолітніх дітей або непрацездатних членів родини. Також вважає за необхідне, в порядку ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідача на свою користь витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн.. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якості представника, крім адвоката [PERSON], просить допустити адвоката [PERSON] (а.с.22). Представник позивача - адвокат [PERSON], який діє на підставі Договору про надання правової допомоги (а.с.30-34), в судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги позивача в частині стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 2000 грн. та додатково просив стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 500 грн. Зазначив, що відповідач отримує приблизно 42\~000 грн. доходу на місяць. У відповідача з зарплатні, за його заявою, відраховувалася сума на утримання дитини, спочатку у розмірі 17%, потім 15%, але згодом відрахування припинилися. Позивач з жовтня 2017 року не отримує допомогу на утримання дитини. Просив стягнути аліменти саме у розмірі 1/4 частини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, за участю його представника адвоката [PERSON], позовні вимоги просить задовольнити частково у розмірі 1/6 частини, щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу просить відмовити у повному обсязі (а.с.27). Представник відповідача адвокат [PERSON] позовні вимоги позивача визнає частково, у розмірі 1/6 частини. Крім того, представником надане письмове заперечення (а.с.92-95), відповідно до якого відповідач має другу дочку - [PERSON] [INFO], на утримання якої він щомісячно сплачує аліменти які відраховуються з його заробітної плати на підставі заяви в розмірі 15 % від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Сам відповідач по справі хворіє та має діагнози: «грижа поперекового відділу», «гострий простатит», у звязку з чим потребує постійного лікування, яке є дуже кошторисним, щомісячно він витрачає на медикаменти понад 3000 грн.. Крім того на матеріальному утриманні відповідача знаходиться його батько [PERSON] [INFO] який хворіє, має діагноз «гіпертонія» «гостра серцева недостатність», щомісячно на його лікування відповідач витрачає понад 2000 грн. 00 коп.. З вересня 2017 року відповідач отримує заробітну плату за основним місцем роботи та пенсію в УПФУ м. Енергодар - отже стягнення аліментів буде щомісячно проводитись з двох джерел доходів відповідача. Тобто, якщо щомісячно від двох джерел доходів відповідача буде стягуватися по 1/6 частині, то розмір аліментів буде складати 6994 грн. 18 коп. щомісячно (розрахунок міститься у запереченні). На думку представника відповідача, у цьому випадку сума стягуємих аліментів буде втричі більшою ніж встановлено законом, порівняно з розміром прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку - 1860 грн.. Також вважають, що батьки несуть рівні аліментні обовязки щодо утримання дитини і якщо позивачка в свою чергу також буде в повному обсязі здійснювати свої обовязки як матері по відношенню до своєї дитини і щомісячно буде витрачати на утримання доньки 1/6 частину від свого заробітку (доходу) - дитина отримає гідний матеріальний рівень який задовольнить всі її життєві потреби. Просить суд взяти до уваги, що позивачка по справі працює головним бухгалтером на залізничній дорозі - отримує заробітну плату в розмірі 10 000 грн., а відтак є матеріально забезпеченою і зобовязана приймати участь в матеріальному утриманні своєї неповнолітньої доньки. Наскільки відомо відповідачу інших неповнолітніх дітей у неї не має, стягнень за виконавчими документами з неї не проводиться. Отже виходячи з розрахунку допомоги від двох батьків в рівному розмірі, на утримання дочки сторін щомісячно будуть витрачатись грошові кошти в розмірі: 9349,56 грн. (відповідний розрахунок надається). Щодо вимоги про стягнення грошових коштів на витрати з правової допомоги представник вважає, що в їх задоволені слід відмовити в повному обсязі, адже вони документально не підтверджені та не доведені. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, зазначаючи, що відповідач сплачує аліменти на утримання дитини [PERSON] (а.с.89). Дослідивши матеріали\~ справи,\~ судом встановлено наступне. Сторони мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Також відповідач має ще одну дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, відповідно до якого батьком дитини записаний саме відповідач (а.с.39). З відповідача, на підставі його особистої заяви, на користь [PERSON] стягувалися аліменти за період з 01.10.2012 року по 28.02.2017 рік у розмірі 17%, та з 01.03.2017 року по 30.09.2017 рік у розмірі 15 %, що підтверджується Довідкою № 124-35 від 20.10.2017 року (а.с.40), а також довідкою про зарплатню відповідача №124-33 від 17.10.2017 року, в якій зазначені суми аліментів, які щомісячно утримувалися із зарплатні відповідача (а.с.42). Відповідно довідки ВП ЗАЕС №124-34 від 17.10.2017 року [PERSON] нараховано заробітну плату за період квітень вересень 2017 рік у розмірі 187350,44 грн., з якої було утримано аліменти на користь [PERSON] (а.с.41). Крім того, згідно довідки №985 Енергодарського обєднаного управління пенсійного фонду України в Запорізької області, [PERSON] отримав пенсію за віком за листопад 2017 рік у розмірі 10740,00 грн. (а.с. 77). Позивачка також працює в ПАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» Енергодарської філії та отримала заробітну плату відповідно довідки №2440/15 від 11.12.2017 року за період червень - листопад 2017 р у розмірі 84839,62 грн. (а.с.97). Відповідачем зазначено у письмовому запереченні та у судовому засіданні представником підтверджено, що він хворіє та має та має діагнози: «грижа поперекового відділу», «гострий простатит», у звязку з чим потребує постійного лікування, яке є дуже кошторисним, щомісячно він витрачає на медикаменти понад 3000 грн.. У підтвердження даної обставини, відповідачем надано консультаційний висновок нейрохірурга (а.с.54), висновок магнітно-резонансної томографії (а.с.55-60), листок непрцездатності (а.с.61), виписний епікріз (а.с.62) та чекі з аптек (а.с.63-76). Але твердження відповідача про необхідність постійного лікування, на яке він щомісячно витрачає понад 3000 грн., у суда викликає сумніви. Так відповідно висновку спеціаліста нейрохірурга рекомендовано оперативне втручання (а.с. 54), щодо необхідності постійного приймання ліків рекомендації відсутні. Крім того відповідачем зазначено, що на його утримання перебуває його батько [PERSON], який також хворіє. Відповідачем надані чекі з аптек (а.с.48-53), проте доказів того, що його батько перебуває на його утриманні суду не надані. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 та ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, у розмірі 1/6 частини, оскільки даний розмір аліментів суд вважає достатнім для задоволення потреб дитини, та таким що не порушує прав дитини та інших осіб. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України, передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме судом врахувується наступне: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Проте суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу з наступних підстав. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до п.ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Також, виходячи з положень статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу. Відповідно до вимог ч. 2 статті 30 Закону № 5076 порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата) повиннен бути чітко визначений в договорі про надання правової допомоги. Але, не зважаючи на порядок обчислення гонорару у договорі, компенсації буде підлягати лише сума, що не перевищує 40% МЗП на момент надання правової допомоги. Отже, стороною позивача щодо відшкодування їй витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн. на представника не доведено факт і тривалість надання адвокатом - правової допомоги позивачці по справі, факт оплати нею правової допомоги на його користь, розрахунок розміру правової допомоги - з врахуванням часу на надання правової допомоги: у судовому засіданні та під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням. Позивачем надано до матеріалів справи лише сам договір про надання правової допомоги адвокатом [PERSON] без номеру від 08.09.2017 року, укладений між адвокатом та позивачкою щодо надання правової допомоги у справі про стягнення аліментів на утримання (кого саме не вказано) - який не підтверджує ні факт надання послуг адвокатом, ні сам факт оплати послуг позивачем по справі (а.с.38). Відповідно до п.4.2 договору про надання правової допомоги зазначено, що гонорар адвоката складається згідно з Додатком 1 який є невідємною частиною цього договору, але Додаток 1 до матеріалів справи не доданий. Наданий адвокатом [PERSON] акт виконаних робіт від 05.10.2017 року не є Додатком 1 до договору адвоката з клієнтом і не містить посилання на договір згідно якого адвокатом надавались послуги. Також в даному акті відсутній розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, отже документ не є підставою для стягнення витрат на правову допомогу. Що стосується позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу другого адвоката [PERSON] в розмірі 500 грн., то дана вимога також не підлягає задоволенню виходячи з наступного: Договором укладеним між адвокатом [PERSON] та позивачкою не зазначено конкретну справу в якій адвокат повинен приймати участь для захисту прав та інтересів громадянки [PERSON]. Квитанція яка додана до матеріалів справи адвокатом [PERSON] про прийняття грошових коштів, не підтверджує підставу, з якої дані грошові кошти були йому передані громадянкою [PERSON] і за які саме послуги. Крім того, адвокатом [PERSON] не надано розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої ним у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та повинен міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. На підставі викладеного, дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, а відповідач як на підставу своїх заперечень, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, з врахуванням положень ст. 182 СК України, а також засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, визначивши розмір аліментів, які будуть стягуватися на утримання дитини, як 1/6 частина. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial