Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

У вересні 2017 року до Харківського районного суду Харківської області надійшов позов, в якому [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі позову до суду, а також стягнути з [PERSON] аліменти на свою користь на її утримання щомісячно у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трьох років. В обгрунтування позовних вимог позивач вказала, що шлюб між нею та відповідачем укладено 03 квітня 2015 року виконавчим комітетом Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що на даний час вона та відповідач не ведуть спільний сімейний бюджет та спільне господарство, проживають окремо, не підтримують шлюбні відносини. Дитина проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Позивач самостійно, власними силами намагається матеріального забезпечити, доглядати та виховувати дитину. Відповідач ухиляється від виконання свого обовязку щодо утримання сина, оскільки матеріально дитині не допомагає, участі у його вихованні не приймає. Іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей відповідач не має, на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обовязкового утримання з його богу також не має, він працездатний, офіційно працевлаштований, працює у Збройних силах України, має постійний стабільний дохід. Крім того, позивач вказує, що на теперішній час вона не працює, є студенткою ХНПУ ім. Г.С. Сковороди, отримує соціальну допомогу у розмірі 800 грн., що недостатньо для свого існування та утримання дитини. У зв'язку з вищевикладеним позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом Сторонами подані суду заяви, в яких позивач позов підтримала, відповідач позов визнав і сторони просили суд розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши надані суду докази, приходить до висновку про обґрунтованість позову [PERSON] та необхідність його задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 17 серпня 2015 року, виданого виконавчим комітетом Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис №197, серії № 1-ВЛ № 415467. Як вбачається із акта обстеження депутата Мерефянської міської ради [PERSON] від 14.09.2017 року родини за адресою [ADDRESS], та інформації від 18.09.2017 року, [PERSON] зареєстрована за адресою [INFO], її син [PERSON], [INFO], також проживає разом із нею за цією адресою. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~відповідач зобов`язаний утримувати свою малолітню дитину, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх малолітньої доньки. Аналогічна правова позиція викладена у п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той іх них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно ч. 2 ст. 77 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Відповідно до вимог\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки між сторонами відсутня домовленість про порядок участі відповідача в утриманні дитини, відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, відсутність у платника аліментів інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, інших осіб на утримання, зокрема батьків чи осіб, які потребують обовязкового утримання з його боку. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України з урахуванням змін, внесених Законом України №4928 від 17 травня 2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Позивач також просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання, як дружини, у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трьох років. Відповідно до вимог ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В даному випадку суд погоджується з заявленим позивачем розміром аліментів на її утримання, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] не має заробітку, оскільки виховує малолітню дитину, є студенткою, а відповідач має можливість надавати таку допомогу, оскільки працює, має постійний заробіток. При цьому суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 182 КЗпП України, при відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку. Частиною 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved