Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування, мотивуючи тим, що 31 серпня 2016 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, до складу якого входить: земельна ділянка розміром 2,5215 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Тишевицької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, та житловий будинок, що розташований в с. Тишевичі Ізяславського району Хмельницької області по вул. Молодіжній, 17. Спадкоємицею першої черги за законом є позивачка [PERSON] [PERSON] прийняла спадщину в установленому законодавством порядку, проте позбавлена можливості належно оформити свої спадкові права на нерухоме майно у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник Тишевицької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області у судове засідання не зявився, сільський голова подав до суду заяву про слухання справи за відсутності їх представника, повідомив, що проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача, зясувавши позицію відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно з свідоцтвом про смерть встановлено, що 31 серпня 2016 року помер [PERSON]. [PERSON] являється дочкою померлого [PERSON], прийняла спадщину після смерті батька, що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про одруження, довідкою Ізяславської державної нотаріальної контори від 29 вересня 2017 року № 1840/01-16. Після його смерті відповідно до ст.ст.1216-1223 ЦК України відкрилася спадщина на майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Тишевичі Ізяславського району Хмельницької області по вул. Молодіжній, 17. Відповідно до довідки Тишевицької сільської ради № 52 від 30.01.2017 року, на день смерті [PERSON] останній був зареєстрований [INFO] в наступному складі сімї: дружина [PERSON], дочка [PERSON], зять [PERSON], внучка [PERSON] Як вбачається із листа Ізяславської державної нотаріальної контори від 29.09.2017 р. № 1840/01-16, після смерті [PERSON], який помер 31.08.2016 р. заведено спадкову справу № 40/2017. Спадкоємицею першої черги за законом являється дочка померлого [PERSON], якій 31 серпня 2017 року Ізяславською держнотконторою видано свідоцтва про право на спадщину за законом: на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,5215 га, що знаходиться на території Тишевицької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області (державний акт серії ХМ № 110729, кадастровий номер 6822188100:04:012:0010); на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,9768 га, що знаходиться на території Тишевицької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області (свідоцтво про право власності на нерухоме майно за індексом № 4343506, кадастровий номер 6822188100:04:022:0003). Дружина померлого [PERSON] зверталася до Ізяславської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини та не претендує на виділ Ѕ частки в спільному майні подружжя, оскільки майно являлось особистою власністю чоловіка. Спадкодавець [PERSON] заповіту не складав. Відповідно до заяви [PERSON], засвідченої Білівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 08.02.2017 р., зареєстрованої 21.02.2017 р., запис № 265, остання відмовляється від прийняття спадщини за законом від усієї належної їй частки спадкового майна, з чого б вона не складалася, після смерті чоловіка [PERSON] Відповідно до довідки комунального підприємства Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації від 30 грудня 2016 року № 749 правовстановлюючі документи на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: с.Тишевичі, вул. Молодіжна, 17 Ізяславського району Хмельницької області відсутні. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом ст.ст. 1216, 1217, 1223, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Таким чином, судом встановлено, що позивачка [PERSON] фактично прийняла спадщину, є спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON], однак належним чином оформити своє право на спадкове майно не має можливості у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved