Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

У березні 2020 року [PERSON] (далі -позивач-1) та [PERSON] (далі -позивач-2) звернулись до суду із позовом до Київської міської ради (далі по тексту - відповідач) третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Клітко Валентина Василівна про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно двокімнатна квартира по [ADDRESS] . 23.11.2015 року за заявами спадкоємців [PERSON] (дочка померлої) та [PERSON] (син померлої) після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В.В. відкрито спадкову справу за № 22/2015. 16.12.2015 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Клітко В.В. з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2частки квартири [ADDRESS] . Проте, нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з наданням лише архівної копії правовстановлюючого документу на квартиру [ADDRESS] , а саме - договір купівлі-продажу № 2310 від 17.05.1994, зареєстрований на Товарній біржі «Украинская биржа Десятинная» на виконання біржового контракту № 1/2268 від 17.05.1994. Враховуючи винесення нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В.В. 16.12.2015 постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії - про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частки квартири [ADDRESS] з підстав відсутності оригіналу правовстановлюючого документу, позивачі мають право на судовий захист права власності, враховуючи наявні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Ухвалою суду від 13.03.2020 року по справі відкрито провадження. 15.05.2020 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому просили прийняти рішення згідно чинного законодавства та слухати справу у відсутність представника відповідача. На підставі розпорядження щодо повторного автоматичного розподілу справи № 01-08-775 від 24.09.2020 року, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані на розгляд судді Рибаку М.А. у зв`язку із відпусткою судді Кондратенко О.О. Ухвалою суду відсправу прийнято до провадження судді Рибака М.А. та в порядку загального позовного провадження призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 24.02.2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено її до розгляду по суті. На запит суду приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В.В. надано належним чином завірену копію спадкової справи 22/2015. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомляли, клопотань, заяв, відзивів чи письмових пояснень до суду не направили. Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Із матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно двокімнатна квартира по [ADDRESS] , що належало [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 2310 від 17.05.1994, що зареєстрований на Товарній біржі «Украинская биржа Десятинная» на виконання біржового контракту № 1/2268 від 17.05.1994 року. 23.11.2015 року за заявами спадкоємців [PERSON] (дочка померлої) та [PERSON] (син померлої) після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В.В. відкрито спадкову справу за № 22/2015. 16.12.2015 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Клітко В.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частки квартири [ADDRESS] . Проте, 23.11.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з наданням лише архівної копії правовстановлюючого документу на квартиру [ADDRESS] , а саме - договір купівлі-продажу № 2310 від 17.05.1994, зареєстрований на Товарній біржі «Украинская биржа Десятинная» на виконання біржового контракту № 1/2268 від 17.05.1994 року. Так нотаріусом зазначено, що для видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємець повинен надати оригінал правовстановлюючого документа чи його дублікат, що має силу оригіналу. У силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Судом встановлено, що на момент відкриття спадщини, позивачі проживали разом з спадкоємцем, що підтверджується довідкою форми 3, виданою ЖБК ЛУЧ-2, за № 38 від 28.08.2015 року. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Приписами ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Разом із тим, із матеріалів справи вбачається, що позивачі на момент відкриття спадщини проживали разом зі спадкоємцем, тобто фактично прийняли спадщину, проте у зв`язку з втратою оригіналу правовстановлюючих документів щодо спадкового майна, існують перешкоди для оформлення справа власності на спадкове майно. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved