Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

У березні 2019 р. [PERSON] (далі за текстом - [PERSON], позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі за текстом - [PERSON], відповідач) про про захист честі, гідності та ділової репутації. Позивач просив: 1.визнати недостовірною та такою, що принижує честь і гідність, та порушує право позивача на недоторканість ділової репутації, інформацію, розміщену в мережі Інтернет за посиланням: [INFO]; [INFO]; [INFO] [INFO] [INFO]/ [INFO]/ [INFO]/ [INFO]/ [INFO] [INFO]/ [INFO]/ [INFO] [INFO]/ [INFO] [INFO]/ [INFO] [INFO]/ [INFO]/ [INFO][INFO] [INFO][INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO]_[INFO] [INFO] [INFO]_[INFO] [INFO] [INFO] [INFO][INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO] [INFO][INFO][INFO] [INFO]+[INFO] [INFO]+[INFO] 2.зобов'язати відповідача припинити дії щодо поширення в мережі Інтернет відносно позивача недостовірної інформації, яка порочить його честь, гідність та ділову репутацію; 3.зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Гугл» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Яндекс. Україна» вилучити з результатів пошукових систем «Google» та «Yandex» будь-яку інформацію щодо позивача, яку пошукові системи віднаходять при введенні запиту щодо позивача будь-якою мовою. Позов обґрунтований такими обставинами. 01.08.2016, 01.03.2017, 12.03.2018, 20.04.2018 та 15.10.2018 на адресу позивача від відповідача надійшли листи, у яких останній зазначав, що володіє щодо позивача певною інформацією і бажає організувати ділову зустріч для передачі цієї інформації, яка, на його думку, має важливе значення для позивача і відповідну вартість. У першому з листів відповідач вказав, що інформація, якою він володіє, стосується бізнес-проектів, організатором яких є позивач, та має намір розповсюдити її в мережі Інтернет. Протягом певного періоду часу позивачу телефонували невідомі особи і висували ті ж самі вимоги, що були викладені у листі відповідача. Всі ці незаконні вимоги позивач залишив без уваги. Після другого листа позивач направив відповідачу листа з вимогою припинити незаконні дії. 05.03.2017 позивачу зателефонувала невідома особа і повідомила, що відповідачем в мережі Інтернет на низці сайтів розміщено недостовірну інформацію щодо позивача. Вказаними сайтами виявилися як раз ті веб-ресурси, про які у своєму листі згадував відповідач. Позивачем було проаналізовано матеріали вказаних сайтів і з'ясовано, що на них дійсно розміщено інформацію, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію, а також повну інформацію про нього - паспортні дані, телефони, місця відпочинку. Інформація була викладена таким чином, що позивач є фінансовим шахраєм та злочинцем, який приймає участь в організованому злочинному угрупуванні і займається виключно тим, що створює фінансові піраміди та обманним шляхом заволодіває грошима громадян без мети їх повернення. Автоматично інформація, що розміщена на вищезазначених сайтах, була продубльована і в пошукових системах «Google» та «Yandex» при введенні пошукових слів «[PERSON]» або «[PERSON]», або інших пошукових слів з вказівкою прізвища позивача українською або російською мовами. Позивач намагався якось зв'язатися з відповідачем та врегулювати даний конфлікт, який виник з невідомих позивачу причин, однак вказане не вдалося зробити. Натомість 12.03.2018 на адресу позивача надійшов новий лист від відповідача, у якому він визнав, що є автором інформаційних матеріалів про позивача та зазначив, що розмістив їх через невиконання вимог, викладених у попередньому листі, розкриття даних електронної пошти та публікація персональних відомостей щодо позивача зроблено виключно за ініціативою власників сайтів, які йому не підпорядковуються, а тому він не має повного доступу до сайтів і не може своїм одноосібним рішенням вилучати будь-які матеріали з вищезазначених сайтів. 20.04.2018 та 15.10.2018 відповідач надіслав на адресу позивача ще два листи, у яких просив звернути увагу на те, що на цілій низці сайтів за відповідними посиланнями вже міститься інформація, яка принижує не лишу його людську гідність, але й завдає шкоді діловій репутації. У цих листах відповідач знов зробив акцент на необхідності зустрічі з позивачем з метою досягнення певних домовленостей за плату щодо видалення вказаної інформації з інформаційних ресурсів в мережі Iнтернет. Позивачем було проаналізовано інформацію, яка міститься за вказаними посиланнями, і він дійшов висновку, що в цілому вся інформація, яка міститься на вищезазначених сайтах, має негативний характер, стосується конкретних фактів і є недостовірною та такою, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію. Більш того, на вказаних сайтах розміщені персональні дані позивача, розміщення яких без згоди власника прямо заборонено законом. Ухвалою від 24.04.2019 суд відкрив провадження у справі та призначив справу в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 05.06.2019. В підготовче засідання учасники справи не з'явилися. Представник позивача через канцелярію суду подав письмову заяву про відмову від позову в частині вимог про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Гугл» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Яндекс. Україна» вилучити з результатів пошукових систем «Google» та «Yandex» будь-яку інформацію щодо позивача, яку пошукові системи віднаходять при введенні запиту щодо позивача. За результатами розгляду цієї заяви суд постановив ухвалу про закриття провадження у справі в частині позовних вимог. Відповідачем через канцелярію суду подано письмову заяву про визнання позову, що відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. За правилом, встановленим частиною 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення цивільного законодавства. Так, відповідно до Конституції України життя і здоров'я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34). Водночас відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань кореспондує обов'язку не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Відповідно до статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Згідно зі статтями 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на їх недоторканність. Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). За приписом частини 1 статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Отже враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved