Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 грн. Позовні вимоги обґрунтував тим, що він громадянин держави та є власником газу, вугілля і не являється споживачем, а є користувачем цього природного енергоресурсу і ніяк не може бути учасником ринкових відносин по закупівлі електроенергії для використання її у виробництві чи в перепродажі з ціллю отримання прибутку, однак, використовує для забезпечення своїх життєвих потреб, забезпечення жила світлом та інших побутових потреб індивідуального користування. Згідно ст. 142-143 КК України комунальна власність загального та індивідуального користування належить Територіальним громадам. Зазначає, що він являється членом ТГ Українського Народу Соснівського району, тому частка його власності ТЕЦ, електромереж використовується без його згоди ТОВ «Черкасиенергозбут» і замість того, щоб він отримав дивіденди від використання його майна приватною комерційною структурою, з нього стягуються кошти. Так як він не є суб`єктом ринку електроенергії, а є власником національного багатства і його користувачем, а тому вважає, що з нього в незаконний спосіб стягнуто на користь приватних ТОВ «Черкасиенергозбут» значну суму коштів. Також позивач посилається на те, що рішенням Конституційного суду від 13.06.2019 року визнано неконституційність ЗУ про НКРЕКП № 1540-VІІІ від 22.09.2016 року, а тому тарифи встановлені відповідачем на комунальні послуги, та послуги з постачання користувачам газу, електроенергії, холодної та гарячої води, в тому числі гарячої води для опалення житла є незаконними. Просить зобов`язати ТОВ «Черкасиенергозбут» зробити перерахунок незаконних сплачених ним коштів за період з 2016 року по даний час та повернути йому незаконно стягнуті кошти з періоду встановлення НКРЕКП незаконних тарифів. Також просить зобов`язати ТОВ «Черкасиенергозбут» виплатити йому завдану моральну шкоду в розмірі 10000 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси 20.04.2021 року відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву. 07.05.2021 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечує проти позову, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Зазначає, що ТОВ «Черкасиенергозбут» правомірно та у межах чинного законодавства здійснює постачання електроенергії як побутовим так і не побутовим споживачам. ТОВ «Черкасиенергозбут» є постачальником універсальних послуг на території Черкаської області. Позивачем не надано жодних доказів, які могли б підтвердити факт, що він є споживачем послуг (універсальної послуги), які надає ТОВ «Черкасиенергозбут». Державну реєстрацію юридичної особи «Черкасиенергозбут» було здійснено 14.09.2018 року, а провадити свою господарську діяльність з постачання електричної енергії ТОВ «Черкасиенергобут» розпочало з 01.012019 року, а позивач просить здійснити перерахунок коштів за період з 2016 року по даний час, тобто у період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року не існувало як юридичної особи, та не здійснювало жодної господарської діяльності. Постановою Кабінету Міністрів України № 483 від 05.06.2019 року (зі змінам та доповненнями) встановлено фіксовану ціну на електричну енергію для побутових споживачів у розмірі 1,68 грн. за 1 кВт год, тому ТОВ «Черкасиенергобут» не встановлює самостійно ціну (тариф) на електричну енергію. Крім того, рішенням Конституційного суду України № 5-р/2019 від 13.06.2019 року визнано неконституційними лише деякі положення ЗУ «Про національну комісію», а не вказаного Закону в цілому, однак, з моменту винесення вказаного рішення, законодавцем було внесено ряд змін до зазначеного Закону, редакція від 03.07.2020 року є чинною та зміст якої жодним чином не оспорюється та не визнається неконституційним. Також позивачем не наведено жодних фактів заподіяння йому відповідачем моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. В судове засідання з`явився представник позивача, тому суд, відповідно до ст. 279 ч. 5 ЦПК України проводить засідання за участі сторін. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Черкасигаз збут» в судове засідання не з`явився. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово- комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Пунктом 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про жилого-комунальні послуги» комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги Частиною 1 ст. 2 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до ч. 5 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами договору та вимогами правил, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Так, відповідно до п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Положеннями ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» надано роз`яснення термінів, які вживаються в цьому Законі, зокрема, -споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання; -універсальна послуга - постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України; - побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність). Роз`яснення термінів також зазначено в Правилах роздрібного ринку електричної енергії затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312. Таким чином на підставі ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про ринок електричної енергії» та вказаними Правилами споживачем є будь яка фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних потреб. Судом встановлено, що [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] та користується послугами постачання йому електроенергії. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦК України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення. З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», що підтверджується відповідним витягом від 10.12.2020. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії споживачу на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 25.09.2018 № 1092. Згідно з ч. 4 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті. ТОВ «Черкасиенергозбут» є постачальником універсальних послуг на території Черкаської області відповідно до абз. 4 п. 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії» та згідно додатку 3 до постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території». Отже, ТОВ «Черкасиенергозбут» правомірно та у межах чинного законодавства здійснює постачання електричної енергії як побутовим так і непобутовим споживачам. Згідно пункту 2 Постанови № 312 укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил роздрібного ринку здійснюється до 01.01.2019 шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом. ТОВ «Черкасиенергозбут» є постачальником універсальних послуг на території Черкаської області згідно додатку 3 до постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території». Відповідно до 1.2.8 Правил постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та укладається вустановленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому та малому не побутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору. Згідно п. 7 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, якою затверджені Правила, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Таким чином, Правилами роздрібного ринку електричної енергії визначено загальне правило, за яким договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором, до якого приєднується споживач. Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернувся. Згідно з ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщено в електронній формі на офіційному сайті ТОВ «Черкасиенергозбут» за посиланням http://energozbut.ck.ua/pob.html, до умов якого приєднався Позивач. Згідно пункту 3.2.13 ПРРЕЕ, договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом. Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. ТОВ «Черкасиенергозбут» надає послуги з постачання електричної енергії на підставі ліцензії. Дані послуги відповідачем надаються щомісячно споживачам та направляються рахунки на оплату цих послуг на підставі затверджених НКРЕКП тарифів за нормами споживання. Таким чином, суд вважає правомірними дії відповідача по нарахуванню позивачу вартості послуг за постачання електричної енергії. Слід також відмітити, що позивач не надав суду доказів тому, що він не є споживачем послуги з постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . Позивач просить зобов`язати ТОВ «Черкасиенергозбут» здійснити перерахунок сплачених ним коштів за період з 2016 р. по даний час. Однак, з вищевказаного витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державну реєстрацію юридичної особи - ТОВ «Черкасиенергозбут» було здійснено - 14 вересня 2018 року, а провадити свою господарську діяльність з постачання електричної енергії ТОВ «Черкасиенергозбут» розпочало з 01 січня 2019 року, тобто у період з 01.01.2016 р. по 31.12.2018 р. ТОВ «Черкасиенергозбут» не існувало як юридичної особи та Товариство не здійснювало жодної господарської діяльності з постачання електричної енергії. Позивач в позовній заяві вказує, що відповідач ТОВ «Черкасиенергозбут» диктує економічно необґрунтовані тарифи за свої послуги. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ринок електричної енергії», на ринку електричної енергії державному регулюванню підлягають ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника «останньої надії» у випадках, передбачених статтями 63 та 64 цього Закону. Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачальник надає універсальні послуги за економічно обґрунтованими, прозорими та недискримінаційними цінами, що формуються ним відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором (Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), та включають, зокрема, ціну купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії, ціну (тариф) на послуги постачальника універсальних послуг, ціни (тарифи) на послуги оператора системи передачі та оператора системи розподілу відповідно до укладених договорів про надання відповідних послуг. Отже, ціну (тарифи) на послуги постачальника універсальної послуги в тому числі і ТОВ «Черкасиенергозбут» встановлює Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Постановою Кабінету Міністрів України № 483 від 05.06.2019 р. (зі змінами та доповненнями) встановлено фіксовану ціну на електричну енергію для побутових споживачів у розмірі 1,68 грн. за 1 кВт год. Посилання [PERSON] на неконституційність Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» та той факт, що НКРЕКП не мало права встановлювати тарифи на постачання та розподіл електричної енергії суд вважає безпідставними та не обґрунтованими, оскільки Рішенням Конституційного суду України № 5-р/2019 від 13 червня 2019 року вирішено визнати неконституційними лише деякі положення Закону, а не Закон у цілому. Крім того, з моменту винесення Конституційним судом України вказаного рішення, законодавцем було внесене ряд змін до Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», дана редакція Закону від 03.07.2020 року є чинною та зміст якої жодним чином не оспорюється та не визнається неконституційним. З приводу позовної вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 10000 грн., суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначено положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України, за змістом яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою яка її завдала. Позивачем не надано доказів, що підтверджують заподіяння йому сильних душевних страждань, шкоди здоров`ю, чи інших втрат немайнового характеру, з яких суд, при обрахуванні розміру компенсації, міг би встановити характер та обсяг моральних страждань і матеріальні витрати, які позивач поніс та планує понести в зв`язку з цим. Тому дана позовна вимога також не підлягає до задоволення. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. З урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення, постільки позивачем не доведено, що діями відповідача йому завдано моральних страждань. Належних та допустимих доказів позивач суду не надав. Постільки позивач є інвалідом 2 групи та звільнений від сплати судового збору, суд вважає судовий збір віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed