Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

У березні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення від права на спадкування. В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог позивач посилалася на те, що батько позивача та відповідача - [PERSON] помер 05 травня 2013 року та після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 2/3 часток квартири № 10, яка знаходиться в будинку № 34 по пр. Газети «Правда» в м. Дніпропетровську. Сторони по справі звернулися до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що її сестра [PERSON], відповідач по справі, повинна бути усунена від права на спадщину на підставі ч. 5 ст. 1224 ЦК України, тому що вона ухилялася від надання допомоги батькові, який мав тяжку хворобу. З урахуванням вищевикладеного, позивач просила суд усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті її батька [PERSON], померлого 05.05.2013 року; визнати право власності на 1/3 частину квартири № 10, яка знаходиться у будинку № 34 за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Газети «Правда». Представник позивача 20 жовтня 2015 року у судове засідання не з?явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, в попередніх судових засіданнях уточнені позовні вимоги підтримував. Відповідач у судове засідання з?явилася, позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батько позивача та відповідача - [PERSON] помер 05 травня 2013 року та після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 2/3 часток спірної квартири. Сторони по справі звернулися до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.12.2014 року по цивільній справі № 202/132/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Приватний\~ нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], про усунення від права на спадщину та визнання права власності на 2/3 частки квартири у порядку спадкування за законом, та за зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON], третя особа - Приватний\~ нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування за законом, у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено, зустрічні позовні вимоги [PERSON] задоволено, а саме: визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS]Правда» в м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON], померлого 05 травня 2013 року в м. Дніпропетровську Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.12.2014 року залишено без змін. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що відповідача [PERSON] має бути усунено від спадкування, на підставі ч. 5 ст. 1224 ЦК України. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30.05.2008 року безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд звертає увагу на те, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, що підтверджують викладенні в позовній заяві обставини, що перешкоджає повному, всебічному та обєктивному розгляду справи. Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає законних та обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed