Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що 13 липня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 11183063000, відповідно до умов якого, банк надав відповідачу кредит в сумі 17264,00 доларів США, зі сплатою 12,50% річних, кінцевим терміном повернення не пізніше 13 липня 2014 року, а відповідач зобов'язалася повернути суму кредиту, і сплатити плату за кредит й інші грошові платежі на рахунки банку в порядку та на умовах, передбачених договором. 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта-Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за вищезазначеним кредитним договором. Посилаючись на те, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, у звязку з чим станом на 31.07.2015 року виникла заборгованість на загальну суму 398843,79 грн, з яких заборгованість за кредитом 202929,60 грн, заборгованість за відсотками 195914,19 грн, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану суму заборгованості. Представник позивача у судове засідання не зявився, повідомивши письмово про підтримання позовних вимог та розгляд справи в його відсутності. Відповідач у судове засідання на неодноразові виклики не з'явилася, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причин неявки не повідомила, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 13 липня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №11183063000, відповідно до умов якого, банк надав відповідачу кредит в сумі 17264,00 доларів США, зі сплатою 12,50% річних, кінцевим терміном повернення не пізніше 13 липня 2014 року, а відповідач зобов'язалася повернути суму кредиту, і сплатити плату за кредит й інші грошові платежі на рахунки банку в порядку та на умовах, передбачених договором (п.п. 1.1, 1.2.2, 1.3.1, 3.4.1). 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта-Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за вищезазначеним кредитним договором. Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, у звязку з чим станом на 31.07.2015 року виникла заборгованість на загальну суму 398843,79 грн, з яких заборгованість за кредитом 202929,60 грн, заборгованість за відсотками 195914,19 грн. Наведені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами. У відповідності з нормами ЦК України, за кредитним договором кредитодавець (банк або інша фінансова установа) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1054, ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049). Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики (кредит), що залишилось, та сплати належних йому процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (статей 1046-1053 ЦК), якщо інше не встановлено цим параграфом, і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК). Таким чином, оцінюючи в сукупності надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості є обгрунтованими, витікають з умов кредитного договору, який не суперечать вимогам чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved