Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Запорізький експертно-технічний центр Держпраці» (далі - ДП «Запорізький ЕТЦ») про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, визначивши третьою особою без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] (а.с. 4-6). Ухвалою судді Черновського Г.В. від 12 вересня 2016 року відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду (а.с. 2). Ухвалою судді Черновського Г.В. від 12 вересня 2016 року за заявою позивача забезпечено позов шляхом накладення арешту в межах позовних вимог у розмірі 275861,00 грн. на грошові кошти ДП «Запорізький ЕТЦ» (а.с. 52). У зв'язку зі звільненням судді Черновського Г.В. ухвалою судді Ходаківського М.П. від 04 жовтня 2016 року справу прийнято до свого провадження (а.с. 59). 28 листопада 2016 року позивач уточнив позовні вимоги в частині заявленої до стягнення суми майнової шкоди (а.с. 83-85). Ухвалою суду від 20 березня 2017 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору залучено ПрАТ «Київський страховий дім» (а.с. 155-157), ухвалою суду від 20 березня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про заміну відповідача на ПрАТ «Київський страховий дім» на підставі ст. 33 діючого на той час ЦПК України (а.с. 158-159). Ухвалою суду від 10 травня 2017 року у справі призначено судову автотехнічну експертизу, у зв'язку із чим провадження по справі було зупинене (а.с. 189-190). Після надходження до суду повідомлення експерта про неможливість надання висновку ухвалою судді від 19 серпня 2018 року, провадження по справі було поновлено ухвалою судді Федоріщева С.С. від 14 серпня 2018 року, якому справа була передана на розгляд шляхом автоматизованого розподілу у зв'язку із закінченням терміну повноважень судді Ходаківського М.П., цією ж ухвалою справу прийнято до свого провадження (а.с. 213-214). В обґрунтування заявлених позовних вимог (з урахуванням уточнень) позивач зазначив, що 04 липня 2016 року у м. Дніпрі на вулиці Космічній відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Ford Transit, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], який на праві власності належить позивачеві [PERSON], і автомобіля Daewoo Lanos, д.н.з. [NUMBER], під керування [PERSON], що належить на праві власності відповідачеві ДП «Запорізький ЕТЦ». Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Висновком експертного дослідження №0708/16/16 від 10 серпня 2016 року, складеним судовим експертом Дроздовим Ю.В., вартість матеріальних збитків, спричинених володільцю автомобіля Ford Transit, д.н.з. [NUMBER], визначена в сумі 374861,00 грн. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2016 року [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Daewoo Lanos, д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON], був застрахований відповідачем згідно з полісом обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АЕ/7812403 ПрАТ «Київський страховий дім», яким передбачений ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну в сумі 100000,00 грн., франшиза - 1000,00 грн. 05 липня 2016 року позивач звернувся до страхової компанії із заявою про страхове відшкодування і ПрАТ «Київський страховий дім» виплачене страхове відшкодування у розмірі 41301,78 грн. Отже, відповідач має відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 333 559,51 грн. (374 861,29 - 41 301,78). Враховуючи викладене, постилаючись на норми ст. 22, 1172, 1188, 1194 ЦК України, просить стягнути з ДП «Запорізький ЕТЦ» 333559,51 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, 1600,00 грн. судових витрат, пов'язаних із проведенням автотоварознавчої експертизи, а також коментувати судові витри в сумі 3335,60 грн. Відповідач позовні вимоги на визнав. 18 жовтня 2016 року і 19 грудня 2016 року представник відповідача - [PERSON] (діє на підставі довіреності від 16 листопада 2015 року - а.с. 75) надала заперечення на позов і на уточнений позов (а.с. 70-74), в яких відзначила, що на момент дорожньо-транспортної пригоди за кермом мікроавтобуса Ford Transit знаходився водій [PERSON], але при цьому, позивач не представив доказів, на якій підставі той керував мікроавтобусом, що може свідчити про неправильну підсудність. Крім того, вважає, що позивачем не підтверджено розмір шкоди, оскільки перелік робіт і матеріалів, зазначених у висновку експертного дослідження від 10 серпня 2016 року № 0708/16/16, представленому позивачем, не співпадають з переліком пошкоджень, завданих у результаті дорожньо-транспортної пригоди, значно перевищують реальну матеріальну шкоду. Розмір збитків не відповідає реальним збиткам, не надано доказів оплати ремонтних робіт. Експертом ПрАТ «Київський даховий дім», з яким відповідачем укладено договір обов'язкового страхування цивільної правової відповідальності № 040/712/666 від 25 березня 2016 року здійснено власну оцінку матеріального збитку, визначено суму страхового відшкодування в розмірі 41301,78 грн. Але позивач не надав доказів, того цю суму він отримав. Враховуючи викладене, просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Крім того, представник відповідача - [PERSON] (діє на підставі довіреності від 02 січня 2019 року - а.с. 253) 04 квітня 2019 року надав суду додаткові заперечення (а.с. 245-246), у яких звернув увагу на те, що розмір матеріальної шкоди, оцінений експертом позивач і експертом страховика суттєво різняться. Вважає, що наданий позивачем експертний висновок не є належним і допустимим доказом, оскільки отриманий поза межами судового провадження, а страховик безпідставно відшкодував лише частину страхового відшкодування, яка є значно меншою аніж ліміт його відповідальності. Окрім цього, судом було призначено проведення автотехнічної експертизи, якою мало бути підтверджено наявність причинного зв'язку і розмір шкоди, але експертиза не була проведена з вини позивача, оскільки той не надав автомобіль для огляду, що підтверджується повідомленням Дніпропетровського НДІСЕ. Натомість відповідач вжив всі необхідні заходи для проведення експертизи: здійсним попередню оплату, телефонував позивачеві, надсилав йому запити, пропозиції, зв'язувався з експертам НДІСЕ. Враховуючи викладене, також просив в задоволенні позовних вимог відмовити. Представник позивача - адвокат Вавелюк О.В. (діє на підставі договору від 23 листопада 2016 року - а.с. 87-89) в судове засідання не з'явився, про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просив справу розглядати без її участі, позовні вимоги задовольнити повністю, надав докази сплати страхового відшкодування (а.с. 241-243). Представник відповідачки - [PERSON] (діє на підставі довіреності від 02 січня 2019 року - а.с. 236) в судове засідання не з'явився, про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі і без участі позивача, у задоволенні позовних вимог відмовити, врахувавши додаткові заперечення і докази вжиття заходів щодо проведення автотехнічної експертизи з боку відповідача, оголошення про ліквідацію ПрАТ «Київський страховий дім» (а.с. 97). Представник третьої особи ПрАТ «Київський страховий дім» в судове засідання не з'явився, про дату, місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 217, 239). Неодноразово надавав суду заяви, в яких просив відкласти розгляд справи (а.с. 174, 182, 192). В судове засідання, призначене на 04 квітня 2019 року не з'явився, про причини неявки не повідомив. Третя особа [PERSON] в судове засідання також не з'явився, про дату, місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 218, 239). Неодноразово надавав суду заяви, в яких просив відкласти розгляд справи (а.с. 174, 182, 192). В судове засідання, призначене на 04 квітня 2019 року не з'явився, про причини неявки не повідомив. Оскільки представники сторін надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, а терті особи в судове засідання не з'явилися, то на підставі ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін і без фіксування процесу технічними засобами та винести по справі рішення на загальних підставах, встановлених главою 7 розділу III ЦПК України. Пунктом 9 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІІ від 03.10.2017р., який набрав чинності з 15 грудня 2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, судом встановлено наступні обставини та визначені відповідні до них правовідносини. Відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за правилами іншого судочинства. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа) (п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ»). Справа, що розглядається відноситься до справ цивільної юрисдикції, оскільки витікає з правовідносини по відшкодування шкоди, а учасником цього спору є фізична особа. Судом встановлено, що 04 липня 2016 року у м. Дніпропетровську на вулиці Космічній відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Ford Transit, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], і автомобіля Daewoo Lanos, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], що належить на праві власності відповідачеві ДП «Запорізький ЕТЦ». Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2016 року [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 20-21). Як видно зі змісту цієї постанови, [PERSON], 04 липня 2016 року о 10 год. 25 хв., керуючи автомобілем Daewoo Lanos, д.н.з. [NUMBER], рухався у м. Дніпропетровську по вулиці Космічній, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з мікроавтобусом Ford Transit, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], який зупинився попереду перед пішохідним переходом. Своїми діями [PERSON] порушив п. 1.3, 1.5 Правил дорожнього руху України. Мікроавтобус Ford Transit, д.н.з. [NUMBER] належить на праві власності позивачеві [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 9). Автомобіль Daewoo Lanos, д.н.з. [NUMBER], належить на праві власності відповідачеві ДП «Запорізький ЕТЦ», що ним не заперечується і видно з наказу по підприємству про закріплення автомобілів від 02 вересня 2008 року (а.с. 124), додатку до Генеральної угоди обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів між ПрАТ «Київський страховий дім» і ДП «Запорізький ЕТЦ» (а.с. 114) і полісу обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АЕ/7812403 (а.с. 153). Висновком експертного дослідження №0708/16/16 від 10 серпня 2016 року, складеним судовим експертом Дроздовим Ю.В., вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля Ford Transit, д.н.з. [NUMBER], визначена в сумі 374861,00 грн. (з урахуванням втрати товарної вартості) (а.с. 16-26). На момент ДТП автомобіль Daewoo Lanos, д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON], був застрахований ДП «Запорізький ЕТЦ» згідно з полісом обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АЕ/7812403 ПрАТ «Київський страховий дім». Згідно з полісом страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну складає 100000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн. У відповідності до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач звернувся 05 липня 2016 року до ПрАТ «Київський страховий дім» із заявою про страхове відшкодування. На замовлення страховика суб'єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] виконано звіт про оцінку КТЗ від 22 вересня 2016 року № 7974_М, яким визначено, що вартість відновлювального ремонту, без урахування коефіцієнту фізичного зносу (дорівнює 0), складає 48459,19 грн. (а.с. 97-110). Як видно зі звіту про оцінку КТЗ від 22 вересня 2016 року № 7974_М, огляд об'єкту оцінки проводився 07 липня 2016 року у присутності власника за адресою: вул. Курчанська, 3а (а.с. 104). ПрАТ «Київський страховий дім» виплачене позивачеві страхове відшкодування у розмірі 41301,78 грн., що підтверджено позивачем платіжним дорученням від 01 листопада 2016 року з відповідним призначенням платежу і випискою з банківської картки, з якої видно надходження коштів в сумі 41301,78 грн. на картку [PERSON] (а.с. 242). Позивач вважає, що відповідач має відшкодувати йому різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 333559,51 грн. (374 861,29 - 41 301,78). Як встановлено судом, винний у ДТП водій [PERSON] перебував на момент дорожньо-транспортної пригоди (04 липня 2016 року) у трудових відносинах з ДП «Запорізький ЕТЦ», що останнім не заперечується і підтверджується довідкою підприємства від 19 грудня 2016 року, наказами ДП «Запорізький ЕТЦ» від 01 липня 1997 року № 9-Б про припиняння [PERSON] на роботу, від 02 червня 2015 року № 020-к про переведення [PERSON] на посаду провідного експерта з промислової безпеки, і наказу від 02 вересня 2008 року № 62 про закріплення за [PERSON] автомобілю Daewoo Lanos, д.н.з. [NUMBER], а також наказом про відрядження від 01 липня 2016 року № 199-В [PERSON] до м. Дніпра (ТОВ «Луна) на одну добу - 04 липня 2016 року, із забезпеченням проїзду транспортом підприємства (а.с. 122-127). Листом № 1890 від 15 листопада 2016 року ПрАТ «Київський страховий дім» звіт суб'єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] від 22 вересня 2016 року № 7974_М наданий відповідачеві (а.с. 96). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно положень ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 29 зазначеного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до положень ст. 36.1. Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved