Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

у березні 2019 року [PERSON] звернулася до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.01.2010 року, мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає і не приймає участі у вихованні, а тому позивачці важко самій їх утримувати. Таким чином, враховуючи вищевикладене позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини певного віку, починаючи з 13.03.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання сторони не зявилися, натомість направили заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити (а.с.20), відповідач позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення, також зазначив, що інших виконавчих листів немає (а.с.21). Суд, дослідивши надані письмові докази у справі, дійшов такого висновку. Так, судом установлено, що позивач та відповідач являються батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей серія І-КЕ № 102960 від 25.01.2010 р. та серія І-КЕ №164374 від 24.09.2012 р. (а.с. 8,9). Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 25.01.2010 р. (а.с.7). Відповідно до довідки виконавчого комітету Михайлівської ради Машівського району Полтавської області №02-45/091 від 28.02.2019 р. позивачка [PERSON] зареєстрована в [INFO] та разом з нею зареєстровані [PERSON], [INFO] чоловік, [PERSON], [INFO] син, [PERSON], [INFO] дочка (а.с.10). За відомостями сільського голови Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області №02-33/272 від 25.03.2019 р. відповідач [PERSON] зареєстрований в [INFO] (а.с.14). \~ \~ \~ \~ Відповідно до статті 51\~Конституції України та статті 180\~СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною першою статті 141\~СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до частини першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХП (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частинами 1 та 3 статті 181\~СК України передбачено способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом статті 183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 5 статті 183\~СК України передбачено, що той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином законодавець визначив, що у безспірному порядку на одну дитину підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу). Статтею 182\~СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2018\~рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум для дітей: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2019\~рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум для: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази та враховуючи те, що діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, відповідач позов визнав, працює, що свідчить про те, що він добровільно допомоги на утримання дітей не надає, але має змогу сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі, а тому приходить до висновку про задоволення позовних вимог, у звязку з чим з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання двох дітей: сина [PERSON],[INFO] та доньки [PERSON],[INFO], у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності зі ст.ст.141,142 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384,20 грн. Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved