Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з Відповідача на користь позивача [PERSON] в сумі 8787 (вісім тисяч сімсот вісімдесят сім) гривень 54 копійки; стягнути з Відповідача на користь позивача [PERSON] в сумі 1200 (одна тисячя двісті) гривень 00 копійок; стягнути з відповідача на користь Позивача збитки від інфляції в сумі 6095 (шість тисяч дев'яносто п'ять) гривень 03 копійки; стягнути з Відповідача на користь Позивача 3% річних в сумі 746 (сімсот сорок шість) гривень 94 копійки. Свої вимоги мотивує тим, що 12 вересня 2013 року між [PERSON] та ФОП «Белобородов Олексій Вячеславович» було укладено Договір купівлі-продажу № 013051 на продаж ГБО. Відповідно до п.1. Основного договору ФОП продав, а Відповідач отримав та зобов'язався оплатити ГБО на умовах визначених розділом 1. Договору. Відповідно до п. 4.1. Договору Відповідач повинен був сплатити за Товар отриманий на загальну суму 11850 (одинадцять тисяч вісімсот п'ятдесят) гривень 06 копійки, з яких: 1481 (одна тисяча чотириста вісімдесят одна) гривня 26 копійки, сплатити до моменту отримання Товару; 10368 (десять тисяч триста шістдесят вісім) гривень 80 копійка на умовах відтермінуванням платежу. Товар був отриманий у повному обсязі Відповідачем, що підтверджується Актом приймання-передачі від 12 вересня 2013 року, буд-яких претензії та/або зауваження з боку Відповідача відсутні. Між ФОП та Позивачем укладено генеральний договір відступлення права вимоги № СФ2011002 від 27 квітня 2011 року, за яким ФОП у випадку продажу Товарів може відступати право вимоги боргу до Боржника. Оскільки оплата за Товар здійснювалась на умовах відстрочки (відтермінування), ФОП з метою забезпечення отримання оплати за відвантажений Товар запропонувало, а Відповідач особисто погодив та уклав відповідні правочини з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ», за якими Позивач сплатив ФОП борг за Відповідача та отримав право вимоги до останнього щодо оплати боргу та у випадку порушення Відповідачем умов погашення - штрафних санкцій за Основним договором. Відповідно до Генерального договору, Позивач сплатив ФОП грошові кошти в обмін на право вимоги до Відповідача в сумі 10368 (десять тисяч триста шістдесят вісім) гривень 80 копійка. Відповідач згідно Договору сплатив ФОП 1481 (одна тисяча чотириста вісімдесят одна) гривня 26 копійки. Решту суми боргу, а саме 10368 (десять тисяч триста шістдесят вісім) гривень 80 копійка, ФОП переуступив, а Відповідач особисто погодив таку переуступку Позивачу при укладанні договору. Згідно договору Позивач надав Відповідачу можливість сплатити суму боргу 10368 (десять тисяч триста шістдесят вісім) гривень 80 копійка 7-ма окремими платежами по 1481 (одна тисяча чотириста вісімдесят одна) гривня 26 копійки з 17.10.2013 по 17.04.2014 включно. Зазначеною Угодою визначено, що оплата повинна здійснюватись до 17 числа кожного місяця. Відповідач, порушуючи визначений графік оплат здійснив лише один платіж, а саме: 23.10.13.- 1581.26 грн. Залишок основного боргу, який на дату подання Позовної заяви не сплачено Відповідачем, становить 8787 (вісім тисяч сімсот вісімдесят сім) гривень 54 копійки. Позивач намагався в досудовому порядку домовитись з Відповідачем про погашення боргу, телефонував до Відповідача за телефонами, наданими останнім особисто, для оперативного врегулювання договірних відносин. В зазначених телефоних розмовах Позивач пропонував сплатити суму боргу та лише частину штрафних санкцій. Однак Вимоги були проігноровані. Враховуючи систематичне ухилення Відповідача від виконання договірних зобов'язань, відсутності бажання останнього добровільно виконати взяті на себе зобов'язання, Позивач змушений звернутися до суду з метою захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи без його участі та підтримав позовні вимоги в повному обсязі, та не заперечував проти постановлення заочного рішення по справі. (а.с. 38-39). Відповідач, який належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, та від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. (а.с. 41,43). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою відповідача без поважних причин, враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 вересня 2013 року між [PERSON] та ФОП «Белобородов Олексій Вячеславович» було укладено Договір купівлі-продажу № 013051 на продаж ГБО. (а.с. 16). Відповідно до п.1. Основного договору ФОП продав, а Відповідач отримав та зобов'язався оплатити ГБО на умовах визначених розділом 1. Договору. Відповідно до п. 4.1. Договору Відповідач повинен був сплатити за Товар отриманий на загальну суму 11850 (одинадцять тисяч вісімсот п'ятдесят) гривень 06 копійки, з яких: 1481 (одна тисяча чотириста вісімдесят одна) гривня 26 копійки, сплатити до моменту отримання Товару; 10368 (десять тисяч триста шістдесят вісім) гривень 80 копійка на умовах відтермінуванням платежу. Товар був отриманий у повному обсязі Відповідачем, що підтверджується Актом приймання-передачі від 12 вересня 2013 року, буд-яких претензії та/або зауваження з боку Відповідача відсутні. (а.с. 18). Між ФОП та Позивачем укладено генеральний договір відступлення права вимоги № СФ2011002 від 27 квітня 2011 року, за яким ФОП у випадку продажу Товарів може відступати право вимоги боргу до Боржника. Оскільки оплата за Товар здійснювалась на умовах відстрочки (відтермінування), ФОП з метою забезпечення отримання оплати за відвантажений Товар запропонувало, а Відповідач особисто погодив та уклав відповідні правочини з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ», за якими Позивач сплатив ФОП борг за Відповідача та отримав право вимоги до останнього щодо оплати боргу та у випадку порушення Відповідачем умов погашення - штрафних санкцій за Основним договором. Відповідно до Генерального договору, Позивач сплатив ФОП грошові кошти в обмін на право вимоги до Відповідача в сумі 10368 (десять тисяч триста шістдесят вісім) гривень 80 копійка. Відповідач згідно Договору сплатив ФОП 1481 (одна тисяча чотириста вісімдесят одна) гривня 26 копійки. Решту суми боргу, а саме 10368 (десять тисяч триста шістдесят вісім) гривень 80 копійка, ФОП переуступив, а Відповідач особисто погодив таку переуступку Позивачу при укладанні договору. Згідно договору Позивач надав Відповідачу можливість сплатити суму боргу 10368 (десять тисяч триста шістдесят вісім) гривень 80 копійка 7-ма окремими платежами по 1481 (одна тисяча чотириста вісімдесят одна) гривня 26 копійки з 17.10.2013 по 17.04.2014 включно. Зазначеною Угодою визначено, що оплата повинна здійснюватись до 17 числа кожного місяця. (а.с. 24-27). Відповідач, порушуючи визначений графік оплат здійснив лише один платіж, а саме: 23.10.13.- 1581.26 грн. Залишок основного боргу, який на дату подання Позовної заяви не сплачено Відповідачем, становить 8787 (вісім тисяч сімсот вісімдесят сім) гривень 54 копійки. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Частиною 2 ст.11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що Зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення прав та обовязків. Статтею 627 ЦК передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Згідно ст. 629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено що Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до статті 611 ЦК України - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно до ст. 612 ЦК України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Як видно з наведеного вище, Відповідач порушив договірні зобов'язання, не оплатив суму бору в обумовлені Сторонами строки, допустивши прострочення виконання на 34 платіжних періоди або 1034 днів. Відповідно до ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ЦК України, істотним визнається порушення договору однією стороною, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Враховуючи небажання в добровільному порядку виконати взяті на себе зобов'язання, а також тривалість ухилення від виконання зобов'язань, явно виражені винні дії Відповідача, які грубо порушують права Позивача. Відповідно до ст. 623 ЦК України Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Статтею 549 встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. В заяві Сторонами зафіксовано що, Відповідач зобов'язаний здійснювати оплати до 17 числа кожного місяця, а у випадку пропуску платежу - починаючи з другого, сплачувати Відповідачу штрафну санкцію з розрахунку 100 (сто гривень) 00 копійок за кожен пропущений платіж. Отже сума сштрафу складає 1200(одна тисяча двісті) гривень 00 копійок, що додатково підлягає стягненню з Відповідача. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідні індекси розраховуються Державним комітетом статистики України, починаючи з серпня 1991 щомісячно і публікуються, зокрема, у газеті «Урядовий кур'єр». Опубліковані друкованими засобами масової інформації з посиланням на Державний комітет статистики України ці показники відповідно до статей 19, 21 та 22 Закону України «Про інформацію» є офіційними. Крім того, відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 3%, що підлягають сплаті за період з 23.11.2013 року по 01.09.2016 року, і становлять 746 (сімсот сорок шість) гривень 94 копійки. Таким чином, за всіма вище наведеними розрахунками, Відповідач повинен сплатити на користь Позивача: борг в сумі 8787 (вісім тисяч сімсот вісімдесят сім) гривень 54 копійки; штраф в сумі 1200(одна тисяча двісті) гривень 00 копійок; індексацію несплачених грошових коштів (збитки від інфляції) в сумі 6095 (шість тисяч дев'яносто п'ять) гривень 03 копійка; 3% річних в сумі 746 (сімсот сорок шість) гривень 94 копійки. (а.с. 6-8). Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1084 встановлено, що відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові Враховуючи викладене, позов є обґрунтованим, тому підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.c. 1).

Outcome: approved