Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначала, що 23 листопада 1996 року вони уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 482. Від спільного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у позивача та відповідача не склалося, мають різни погляди на життя та сім'ю, в результаті чого часто виникають непорозуміння та сварки. З листопада 2013 року сторони проживають окремо й спільного господарства не ведуть. Шлюб носить лише формальний характер. До початку розгляду справи позивач [PERSON] подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить слухати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 23 листопада 1996 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 482, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 4). Прізвище після одруження: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від спільного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] (а.с. 5-6). Крім того, судом з'ясовано, що сімейне життя у позивача та відповідача не склалося, мають різни погляди на життя та сім'ю, в результаті чого часто виникають непорозуміння та сварки. З листопада 2013 року сторони проживають окремо й спільного господарства не ведуть. Шлюб носить лише формальний характер. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно із ч. 2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 також передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя між сторонами є неможливим, суперечить інтересам сторін та шлюб носить формальний характер. За змістом ч.2 ст.114, ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved