Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у сумі 72018.59 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 17.08.2016 року відповідач приєднався до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» та отримав кредит у розмірі 29875 грн.. В подальшому ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» відступила право вимоги по вказаному кредитному договору позивачу по справі ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Позивач наполягає, що відповідач, отримавши кошти, свої зобов`язання стосовно своєчасного та повного повернення вказаних коштів належним чином не виконує, а тому за [PERSON] почала виникати заборгованість по поверненні кредитних коштів. Оскільки відповідач ухиляється від сплати своєї заборгованості, а позивач набув право вимоги до відповідача по вказаному кредитному договорі, то позивач, для захисту своїх прав, звернувся до суду із вказаним позовом, яким просив суд стягнути із відповідача кошти у розмірі 72018.59 грн., що складається із наступного: 29875 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5.84 грн. - сума заборгованості за відсотками; 27916.34 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 14221.41 грн. - сума заборгованості за пенею. Вказана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 07.04.2020 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи клопотанням про розгляд справи за участю сторін до суду не направив. Окрім того виклик відповідача, у встановленому законом порядку, здійснювався шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті суду. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Як встановлено судом відповідач звернувся до ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» із заявою від 17.03.2016 року про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР». 18.08.2016 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» із заявою №4711299223 про отримання кредиту відповідно до умов якої вбачається, що відповідач виявив бажання отримати кредит сума якого становить 29875 грн. та з яких 4500 грн. здійснюється як оплата страхового платежу за договором страхування, 375 грн. сплачується в якості початкового процентного платежу, а 25000 грн. перераховується на рахунок відповідача. При цьому вказаною заявою визначено, що строк, на який надається кредит становить 24 місяці, а сама заява містить графік погашення платежів у якому зазначено загальний щомісячний платіж, визначені річні та щомісячні проценти, а також щомісячний граничний термін погашення заборгованості. Відповідно до вказаної заяви [PERSON] останній згодний з тим, що ця заява разом із умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становить кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем як позичальником. Факт отримання відповідачем кредиту в розмірі 25000 грн. стверджується платіжним дорученням №І89839225 від 17.08.2016 року. Таким чином суд приходить до обґрунтованого висновку, що відповідач належним чином був ознайомлений із умовами отримання вказаного кредиту, порядком його користування та термінами сплати як тіла кредиту так і процентів за його користування, про що свідчить його підпис на вказаній вище заяві. Доказів зворотного матеріали справи не містять. 30.07.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 20180730, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників , які вказані у реєстрі боржників, серед яких і кредитний договір відповідача за № 4711299223, що відповідає номеру заяви відповідача про отримання кредиту. Факт включення кредитного договору [PERSON] до переліку договорів право вимоги по яких перейшли до нового кредитора стверджується витягом з Реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги №20180730 від 30.07.2018 року. Згідно із ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Як вбачається із ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Як вбачається з матеріалів справи позивач направив на адресу боржника повідомлення про відступлення права вимоги, особи фактора та необхідних реквізитів про здійснення платежів, на яке відповідач жодним чином не відреагував. Судом, із розрахунку заборгованості здійсненої позивачем, встановлено, що відповідач отримавши кредитні кошти належним чином умови договору не виконує та сплату їх у порядку визначеному чинним законодавством та умовами вказаного договору не здійснює. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення умов договору та закону відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому у останнього виникла заборгованість по сплаті вказаної суми кредиту, що стверджується відповідним розрахунком заборгованості по картковому кредиту. Відповідно до ст. 610 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору зміст якого, а також скупну вартість кредиту, та умови кредитування достеменно знав. З огляду на те, що у відповідача існує заборгованість по поверненню кредиту, яка виникла із винних дій останнього можна дійти до висновку, що відповідач порушив умови останнього, тобто порушив свої зобов`язання. Відповідач користувався вказаними коштами, що стверджується матеріалами справи, тобто використовував їх на власний розсуд, а тому суд вважає, що відповідач знав, що кошти взяті в борг та підлягають поверненню на умовах визначених договором, які до того ж самим відповідачем не оспорювались та не заперечувались. Окрім того відповідач до суду із позовною заявою про розірвання вказаного кредитного договору не звертався. За вказаних обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та стверджені відповідними доказами, які досліджені судом в судовому засіданні. Таким чином судом встановлено, що відповідач має перед позивачем заборгованість по кредитному договору у сумі 72018.59 грн., що складається із наступного: 29875 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5.84 грн. - сума заборгованості за відсотками; 27916.34 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 14221.41 грн. - сума заборгованості за пенею. Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягти судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, сплата якого стверджуються платіжним дорученням №2200 від 18.02.2020 року. На підставі зазначеного та

Outcome: approved