overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що вона із відповідачем з 30.03.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбу. 10.08.2016 року в них народився син [PERSON]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання позивачки не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище, адже вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання щомісячно до досягнення сином трирічного віку. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти винесення рішення у відсутність відповідача. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку із чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. 30.03.2013 року сторони зареєстрували шлюб в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №160. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 11.08.2016 року Жовтневим районним у м.Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1607. Згідно довідки №205 від 10.03.2017 року, виданої КСН «Азовкольцо» встановлено, що неповнолітній [PERSON], [INFO], мешкає разом із матірю [PERSON] за адресою: м. Маріуполь, вул.Модельна, буд. 26. Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, враховуючи те, що позивачка у теперішній час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не має можливості працювати на постійному місці роботи та потребує матеріальної допомоги на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів щомісячно. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки позовні вимоги позивачки задоволені, а її при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору, то у порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що під час спільного проживання з відповідачем 21 червня 2012 року у них народилась дитина син [PERSON]. 12 березня 2016 року сторони зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 137. Вказала, що з жовтня 2016 року однією родиною з чоловіком не проживає, між сторонами виникали сварки на ґрунті ревнощів та різних характерів, що негативно впливає на виховання дитини. Зазначені причини призвели до розпаду сім'ї, вважала, що збереження її родини не можливе, у звязку із чим просила її шлюб із відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб із відповідачем. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає, і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що їй на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу, належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. В цей час вона має намір присвоїти земельній ділянці, на якій розташований вказаний будинок, кадастровий номер, але виявилось, що в договорі купівлі-продажу вказаного будинку її прізвище записано [PERSON], в той час як згідно паспорта громадянина України її прізвище [PERSON]. З цих підстав заявник просила встановити факт належності її договору купівлі-продажу вказаного будинку. [PERSON] заяву підтримала, справу просила розглянути за її відсутності. Зацікавлена особа Петродолинська сільська рада не заперечувала щодо задоволення заяви [PERSON].і просили розглянути справу без участі їхнього представника. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно паспорта громадянина України прізвище заявника записано [PERSON]. У договорі купівлі-продажу будинку прізвище заявника записано [PERSON] Внести виправлення до договору купівлі-продажу будинку неможливо. З наведених підстав суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб. Заява обґрунтована тим, що у неї з [PERSON] склались фактичні шлюбно сімейні відносини. На даний час вона вагітна та має намір зареєструвати шлюб з [PERSON] Проте, така можливість відсутня у звязку з тим, що заявник не досягла шлюбного віку. Вказуючи, що даний шлюб не суперечить її інтересам, є добровільним і бажаним, просить суд винести рішення, яким надати їй право на шлюб з [PERSON] В судовому засіданні заявник [PERSON] свою заяву підтримала повністю, ствердила факти, наведені в ній. Законний представник мати заявника [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти надання права на шлюб неповнолітній [PERSON] Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що має намір зареєструвати шлюб з [PERSON], оскільки між ними склались теплі та стабільні стосунки. Надання права на шлюб відповідає їх інтересам. Представник заінтересованої особи Ружинської сільської ради Турійського району Волинської області у судове засідання не зявився, хоч був вчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення. Заслухавши пояснення заявника, її законного представника, заінтересовану особу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Із паспорта громадянина України серії АЮ №299173, виданого 11 лютого 2017 року Турійським РС УДМС України у Волинській області, слідує, що [PERSON] народилася 13 січня 2001 року. Довідкою Турійської центральної районної лікарні від 15 березня 2017 року стверджується про вагітність [PERSON] Заявник має намір зареєструвати шлюб з [PERSON], [INFO], який має постійне місце проживання та роботи, за яким характеризується з позитивної сторони, що стверджується відповідними характеристиками. Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до ст.234 ЦПК України судом у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] підтримують фактичні шлюбно-сімейні відносини. З метою створення сім'ї обоє бажають зареєструвати шлюб в державних органах реєстрації актів цивільного стану, однак перешкодою є те, що заявниця не досягла шлюбного віку. Надання права на шлюб відповідає її інтересам. За таких обставин суд вважає за необхідне надати [PERSON] право на шлюб з [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою у якій просить визнати її мати [PERSON], [INFO], недієздатною у зв'язку із хворобою на психічне захворювання та перебуванням на обліку в Київському психоневрологічному диспансері № 4 по вулиці Д. Щербаківського, 64-А в м. Києві. Внаслідок свого психічного стану [PERSON] не в змозі виконувати самостійно елементарні побутові справи, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях. Тому [PERSON] просить визнати її мати [PERSON], [INFO] недієздатною, призначити по справі судову психіатричну експертизу та визнати її опікуном. Заявник у судовому засіданні вимогу заяви підтримує та просить її задовольнити. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 7 лютого 1932 року, що підтверджується паспортом серії СН № 111855 (а.с.5). [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 5). Згідно із ч. 1 ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 30 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (ч.1 ст.40 ЦК України). Ухвалою суду від 06.04.2017 року, по даній цивільній справі, було призначено судово - психіатричну експертизу, на вирішення якої було постановлено питання: «1.Чи хворіє [PERSON] на психічне захворювання? 2.Чи розуміє [PERSON] значення своїх дій, та чи може вона керувати ними?» Проведення експертизи було доручено експертам Київському центру судово-психіатричної експертизи.(м. Київ, вул. Кирилівська, 103-А). Відповідно до Висновку судово - психіатричного експерта № 456 від 13.07.2017 р., [PERSON] страждає на судинно-атрофічну деменцію і за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.18-19). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними. Таким чином відповідно до ст.39 ЦК України є підстави визнати\~\~[PERSON], [INFO] недієздатною. Щодо вимоги про встановлення опіки та призначення опікуна [PERSON], [INFO], Суд відмовляє у задоволенні такої вимоги, як у передчасній і такій, що не підлягає розгляду у даному провадженні. Опіка може встановлюватись рішенням суду за поданням органу опіки та піклування, що передбачено ч. 1 ст. 60 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання недійсним договору дарування квартири [ADDRESS] від 03.08.2016 року укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ротач І.І. та зареєстрованого в реєстрі за №2369. Також, просила повернути [PERSON] і визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. У березні 2017 року представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру. У відповідності до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява представника позивача підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. За твердженням представника позивача, [PERSON] може відчужити квартиру, що унеможливить виконання рішення суду. З долученої до матеріалів заяви копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві власності за [PERSON] на підставі оскаржуваного договору дарування. Згідно ч.3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Таким чином, враховуючи позовні вимоги, з огляду на ч.3 ст. 152 ЦПК України, суд вважає, що заява представника позивача підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що сторони перебувають у шлюбі з 25 січня 2011 року, від якого мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою. Відповідач має постійне місце роботи та стабільний заробіток, однак ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати неповнолітню дитину, добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалось, а тому позивачка змушена звернутися до суду для вирішення питання про примусове стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, у поданій до суду письмовій заяві просив справу слухати за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення позивача, зясувавши позицію відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 січня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ № 081991. Подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ № 107325. Як, зазначено в судовому засіданні позивачем, сторони проживають разом, але дитина перебуває на утриманні позивача, відповідач, маючи постійне місце роботи та отримуючи дохід, не надає матеріальну допомогу. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 Сімейного кодексу України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом На підставі вищевикладеного, суд вважає за потрібне визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 13 березня 2017 року і до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до приватного нотаріуса Романівського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON], в якому зазаначила, що 27 лютого 2004 року помер її батько - [PERSON], внаслідок\~ чого відкрилася спадщина. Посилаючись на те, що\~ вона є спадкоємцем [PERSON], однак, у встановлений законом строк вона не подала нотаріусу заяву про прийняття даної спадщини, оскільки їй не було відомо про наявність спадкового майна, позивач просить визначити їй додатковий строк для подачі такої заяви.\~ Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 18 травня 2017 року замінено первісного відповідача належним відповідачем - Садківською сільською радою Романівського району Житомирської області. В судове засідання сторони не з'явилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити, а відповідач позов визнав. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 1269, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272 частини 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

У березні 2017 \~року [PERSON] пред'явила в суді зазначений позов. Ухвалою від 01.01.2017\~року дану заяву в частині вимог про стягнення аліментів залишено без розгляду за заявою позивача. Заявлені вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовує тим, що з 17 червня 1995 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі. Вони є батьками двох дітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось через протилежні погляди на сімейне життя та його цінності, втрату любові та взаємоповаги, в сім'ї виникають сварки. Відповідач покинув сім'ю і проживає з іншою жінкою. Подружні відносини між ними припинені з жовтня 2016 року, шлюб існує формально, примирення не можливе. Просить шлюб розірвати. У судове засідання сторони не з'явилися, до суду спрямували заяви, в яких кожен просить справу розглянути за його відсутності, позивач позов підтримав, відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечив. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до частини другої \~статті 197 ЦПК України. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Судом встановлено, що 17 червня 1995 року Іванопільською селищною радою Чуднівського району Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис №\~14(а.с. 7). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO](а.\~с. 16, 18). Відповідно до частини першої статті \~24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що позивачка не бажає зберігати з відповідачем шлюбні відносини, а відповідач проти того не заперечив, про що свідчить його письмова заява, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] пред'явила в суді позов, у якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання сторони не зявилися, направили заяви з проханням справу слухати за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав (а.с. 22, 23). Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Судом встановлено, що з 23 жовтня 2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки про склад сім'ї дитина проживає з матір'ю ( а.с.6, 7, 8). Позивачка отримує соціальну допомогу у звязку з народженням дитини, в розмірі 860 грн. (а.с.10). Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частинами другою та третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. Між сторонами не досягнуто згоди щодо участі батька в утриманні дитини. А тому аліменти слід стягувати за рішенням суду. Зважаючи, що відповідач позов визнав повністю, з огляду на наявність захворювання у дитини, незначні доходи позивачки, суд стягує аліменти розмірі, погодженому сторонами - 1500 гривень щомісячно. Судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена при зверненні до суду, в сумі 640 гривень, слід стягнути з відповідача в дохід держави (частина третя статті 88 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Слід допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог статті 367 ЦПК України.

Outcome: approved