Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зняти арешт з належного йому майна. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що при проведенні нотаріальних дій у приватного нотаріуса [PERSON], він отримав витяг № 53408075 від 13 вересня 2017 року, з якого видно, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження рухомого майна міститься запис від 03 грудня 2013 року за № 14046232 про накладення арешту на належне йому рухоме та нерухоме майно. Запис внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження рухомого та нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 40682695 від 13 листопада 2013 року, виданої старшим державним виконавцем ВДВС Марганецького МУЮ [PERSON] Крім того, він звернувся до Марганецького ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області з заявою про зняття арешту і отримав відповідь, що на виконанні перебувало виконавче провадження №40682695 з виконання вимоги від 07 лютого 2013 року № Ф 36, виданої ПФУ про стягнення з [PERSON] на користь ПФУ 1870,45 грн. заборгованості за єдиним соціальним внеском. 29 січня 2014 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу згідно п.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Арешт скасований не був. 08 серпня 2017 року листом № 6686/10/04-06-17-09 виданим Нікопольською [PERSON] у Дніпропетровській області на його запит, була надана інформація, що в нього відсутня заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску. Просить суд скасувати арешт, накладений на належне йому рухоме та нерухоме майно; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження рухомого майна запис від 03 грудня 2013 року за № 14046232; встановити факт відсутності в нього заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску та фактичного виконання постанови державного виконавця за провадженням № 40682695; зобовязати Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області Марганецький міський відділ ДВС вчинити необхідні дії із закінчення виконавчого провадження № 40682695. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні вимогу позивача в частині скасування арешту на належне [PERSON] рухоме та нерухоме майно, зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження рухомого майна 03 грудня 2013 р. за № 14046232 залишив на розсуд суду, і заперечував проти задоволення інших вимог позивача. Державний виконавець Сандул Л.Г. в судовому засіданні зазначила, що на виконанні у Марганецькому відділі ДВС дійсно перебувало виконавче провадження № 40682695 з виконання Вимоги УПФУ в м.Марганці від 07 лютого 2013 року за № Ф36 про стягнення з [PERSON] 1870,45 грн., і в ході примусового виконання державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника. Однак, 29 січня 2014 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» і арешт з майна боржника не знімався, враховуючи вимоги ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, що діяла на той момент). Суд, заслухавши пояснення сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Судом встановлено, що на підставі заяви Управління Пенсійного фонду України в м.Марганець 13 листопада 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції [PERSON] було відкрито виконавче провадження № 40682695 з примусового виконання Вимоги про сплату недоїмки по єдиному внеску № Ф36 від 07 лютого 2013 року управління Пенсійного фонду України в м.Марганці Дніпропетровської області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені в сумі 1870,45 грн. з фізичної особи-підприємця [PERSON] (а.с.52, 53). 29 січня 2014 року постановою державного виконавця виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (старої редакції). На час винесення постанови заборгованість боржником не сплачено (а.с.7). Згодом [PERSON] сплатив недоїмку з єдиного соціального внеску, про що свідчить лист Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (а.с.4, 50). Отже, на день звернення позивача до суду, [PERSON] виконав Вимогу про сплату недоїмки по єдиному внеску № Ф36 від 07 лютого 2013 року управління Пенсійного фонду України в м.Марганці Дніпропетровської області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені в сумі 1870,45 грн. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів (ч.1 ст.11 ЦПК України). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків передбачених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як встановлено судом, в ході примусового виконання Вимоги № Ф36 від 07.02.2013 року УПФУ в м.Марганці державний виконавець здійснював примусові заходи стягнення. Згідно наданих позивачем документів, 02 грудня 2013 року державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на все майно (рухоме та нерухоме), грошові кошти, які знаходяться на всіх банківських рахунках боржника (а.с.10, 11). Разом з тим, згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, 03 грудня 2013 року за № 14046232 обтяжено тільки рухоме майно [PERSON], і підставою обтяження є постанова старшого державного виконавця Литвин Л.В. ВДВС Марганецького МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13 листопада 2013 року, а не постанова від 02 грудня 2013 року (а.с.9). Оскільки позивач не надав суду доказів того, що належне йому нерухоме майно перебуває під обтяженням, суд не вбачає спору з даного питання і вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні його позовної вимоги щодо скасування арешту на нерухоме майно за недоведеністю. За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи те, що арешт на рухоме майно [PERSON] був накладений в рамках виконавчого провадження з примусового виконання Вимоги про сплату недоїмки по єдиному внеску № Ф36 від 07 лютого 2013 року управління Пенсійного фонду України в м.Марганці Дніпропетровської області, а також те, що на час розгляду справи заборгованість [PERSON] зі сплати єдиного внеску повністю погашена, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині скасування арешту на рухоме майно, належне [PERSON], накладений постановою старшого державного виконавця Литвин Л.В. ВДВС Марганецького МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.11.2013року. Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні інших його вимог з таких підстав. Щодо вимоги позивача про встановлення факту відсутності в нього заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску та фактичного виконання постанови державного виконавця за провадженням № 40682695. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, зокрема, щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Тобто, основною умовою для звернення до суду є наявність порушеного, невизнаного або оспорюваного права. Позивачем не доведено, що факт відсутності в нього заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску та факт виконання постанови державного виконавця за провадженням № 40682695 з виконання вимоги від 07 лютого 2013 року № Ф36 про стягнення з [PERSON] на користь ПФУ 1870,45 грн. заборгованості за єдиним соціальним внеском будь-ким не визнається або оспорюється. Щодо вимоги зобовязати Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області Марганецький міський відділ ДВС вчинити необхідні дії із закінчення виконавчого провадження № 40682695 з виконання вимоги від 07.02.2013 року за № Ф36. В ході судового розгляду встановлено, що виконавчого провадження № 40682695 було завершено 29 січня 2014 року шляхом повернення виконавчого документа стягувачу згідно п.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». На даний час в Марганецькому міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відсутнє виконавче провадження з примусового виконання Вимоги УПФУ в м.Марганці від 07 лютого 2013 року № Ф36. Отже, виконавче провадження з примусового виконання Вимоги № Ф36 від 07 лютого 2013 року № Ф36 не може бути закінчено, оскільки після 29 січня 2014 року до виконання в органи державної виконавчої служби Вимога не предявлялася, виконавче провадження з примусового її виконання не відкривалося. Стосовно вимоги виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження рухомого майна запис від 03.12.2013 року за №14046232 суд зазначає, що державна реєстрація відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень здійснюється реєстратором, в тому числі на підставі рішення суду; суд не має таких повноважень. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору неоьхідно віднести за рахунок позивача.

Outcome: partial