Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, доповнивши його додатковою вимогою немайнового характеру, мотивувала його тим, що вона на день смерті [INFO] року [PERSON] (остання була їй тіткою) доглядала і проживала з нею в [ADDRESS], понесла усі витрати на її поховання та фактично прийняла спадщину після смерті вказаної фізичної особи, вступивши у володіння домоволодінням померлої та отримавши правовстановлюючий документ на право власності на пай в КСП «Нове життя». Оскільки у [PERSON] не було сім'ї та дітей, єдиним близьким родичем був батько позивачки [PERSON], який помер раніше від своєї сестри, і з метою належного догляду останньої вона перевезла свою тітку з [ADDRESS] до [ADDRESS]. У 2013 році від працівників ТОВ «Руслан» вона дізналася про те, що її тітка мала у власності земельний пай як колишній член КСП «Нове життя», що підтверджено відповідним сертифікатом. У наступному від працівників Лучанської сільської ради Сумської області вона дізналася про те, що рішенням місцевого суду вказана спадщина у виді земельного паю 3,10 умовних кадастрових гектарів визнана відумерлою і рішенням вказаної місцевої ради від 20 серпня 2010 року дана земельна ділянка прийнята у власність територіальної громади [ADDRESS] проте вказаний орган місцевого самоврядування державну реєстрацію право власності на цю нерухомість не провів. З огляду на це, в порядку ч.3 ст.1280 ЦК України позивачка просила суд зобов'язати відповідача передати їй, як спадкоємцю за законом [PERSON], вказану земельну ділянку в натурі, встановивши в судовому порядку факт прийняття нею спадщини після смерті її тітки [PERSON] У судовому засіданні позивачка підтримала дві вищевказані вимоги з вищевказаних підстав в повному обсязі та додатково суду пояснила про те, що її тітка [PERSON] до дня своєї смерті була зареєстрована в [ADDRESS] а з березня і по [INFO] року фактично проживала у неї в [ADDRESS], де вона разом із своїм чоловіком здійснювали її догляд, а вже після смерті вона понесла витрати на поховання її тітки, отримала свідоцтво про смерть в сільраді та в наступному у ТОВ «Руслан» дізналася про належність земельного паю на підставі відповідного сертифікату. Уточнила, що за життя її тітка заповіту не складала, дітей не мала та у шлюбі не перебувала; позивачка до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті тітки не зверталася. Представник відповідача до суду не з'явився, сільський голова Лучанської сільради подав заяву про розгляд доповненого позову у його відсутність та про визнання позову в повному обсязі. Суд, заслухавши позивачку, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та докази зібрані в ній, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з нижченаведеного. Свідок [PERSON] суду показала про те, що [PERSON] раніше мешкала в [ADDRESS], а незадовго до її смерті у 1996 році позивачка разом із своїм чоловіком з метою постійного догляду за неї перевезла її до [ADDRESS], де вона і померла. За свого життя [PERSON] у шлюбі не перебувала та дітей не мала, після її смерті [PERSON] понесла витрати на поховання її тітки по батьківській лінії в с.Бухалове і приїздила до цього населеного пункту до попереднього місця проживання покійної (саме до її домогосподарства). Свідок [PERSON] підтвердила показання свідка [PERSON] та додатково суду показала про те, що позивачка доглядала свою тітку в [ADDRESS] по місцю свого спільного проживання разом з її чоловіком, її тітка вже на той час перебувала у похилому віці та була хворобливою, а тому потребувала постійного догляду. Як вбачається з наявних матеріалів справи, [INFO] року у віці 75 років на території с. Яганівка Липоводолинського району Сумської області померла [PERSON], яка була тіткою по батьківській лінії [PERSON] (позивачки по справі) (а.с.9-15). З довідкових даних Яганівської сільради Липоводолинського району Сумської області вбачається, що [PERSON] на день своєї смерті фактично проживала в [ADDRESS] у будинку своєї племінниці (позивачки по справі), проте зареєстрованим місцем її проживання було [ADDRESS], заповіт від імені померлої посадовими особами сільради не посвідчувався, спадкоємці за законом (окрім позивачки) та за заповітом відсутні (а.с.15,17). За свого життя [PERSON] набула у власність земельну частку (пай) площею 3,10 умовних кадастрових гектарів як член КСП «Нове життя», яка на підставі рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 24 червня 2010 року, як спадкове майно, визнано відумерлою спадщиною. Вищевказане рішення суду на день розгляду даної справи набрало законної сили, не скасовано в апеляційному порядку та не може бути переглянуто судом в порядку нововиявлених обставин в силу пропусків визначених для цього строків (а.с.6,8,54). На виконання вищевказаного рішення суду Лучанська сільська рада Липоводолинського району Сумської області рішенням від 20 серпня 2010 року «Про прийняття земельних ділянок на баланс Лучанської територіальної громади» прийняла земельну частку (пай) розміром 3,10 в умовних кадастрових гектарах, оформленого згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0165965 від 22 жовтня 1996 року на ім'я [PERSON], у власність територіальної громади [ADDRESS] (п.3 рішення) (а.с.7). За повідомленням відділу Держземагенства в Липоводолинському районі Сумської області право комунальної власності на вищевказану земельну ділянку відповідно до норм законодавства не посвідчувалось (а.с.38). З матеріалів цивільної справи № 2-о-26/2010, зокрема, з нотаріальних витягів зі Спадкового реєстру, сформованих станом на 23 березня 2010 року та на 02 червня 2010 року вбачається відсутність будь-яких спадкоємців як за законом, так і за заповітом після смерті [INFO] року [PERSON] (а.с.7,8,18). З аналізу досліджених судом доказів випливає висновок про те, що [PERSON] фактично вступивши в управління та володіння майном померлої тітки [PERSON] в силу ст.549 ч.1 п.1 ЦК Української РСР вчинила дії, що свідчать про прийняття нею спадщини від вказаного спадкодавця, а тому необхідно встановити факт прийняття нею спадщини після смерті її тітки [PERSON], оскільки встановлення цього факту має значення для повернення частини спадкового майна. Також позивачка, як племінниця [PERSON], є спадкоємцем п'ятої черги спадкування за законом в силу п.5 абз. 1 «Перехідні положення» ЦК України, ст.1265 ЦК України, а визнана відумерлою спадщина при наявності законного спадкоємця підлягає за спеціальним способом захисту спадкового права, визначеного ст.1280 ч.3 ЦК України, передачі позивачці по справі в натурі.

Outcome: approved