Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

У березні 2020 року представник Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради звернувся до суду з позовом, який уточнив 15.04.2020 року, до [PERSON] про стягнення суми переплаченої допомоги в розмірі 20434,08 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Одеської області (далі УП та СЗН Ізмаїльської міської ради Одеської області), як одержувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам. Відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 на підставі заяв та наданих документів [PERSON] від 20.10.2014 року: розмір допомоги з 20.10.2014 року по 31.10.2014 року - 684,39 грн., з 01.11.2014 року по 31.03.2015 року - 1768 грн., з 01.04.2015 року по 19.04.2015 року - 1119,73 грн., від 20.04.2015 року: розмір допомоги з 24.04.2015 року по 30.04.2015 року - 427,70 грн., з 01.05.2015 року по 30.09.2015 року - 1833,00 грн., з 01.10.2015 року по 23.10.2015 року - 1359,97 грн., від 22.10.2015 року: розмір допомоги з 24.10.2015 року по 31.10.2015 року - 505,29 грн., з 01.11.2015 року по 31.03.2016 року - 1958,00 грн., з 01.04.2016 року по 23.04.2016 року - 1501,13 грн. Відповідачка, звертаючись за призначенням допомоги, при заповненні заяви, вказала, що в неї та у членів сім`ї не має у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. 24.03.2017 року при перевірці було виявлено, що чоловік відповідачки - [PERSON] володіє 1/21 частиною квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Спеціалістами УПтаСЗН допомогу, призначену з 24.10.2015 року по 23.04.2016 року було відмінено з березня 2016 року через подання невірних даних. Враховуючи викладене, право на грошову допомогу з 20.10.2014 року по 29.04.2016 року [PERSON] не мала. Після проведення перерахунку було встановлено, що за вказаний період утворилась переплата в сумі 29934,08 грн. Відповідачка добровільно сплатила суму у розмірі 9500 грн. Залишок зайво виплачених коштів у розмірі 20434,08 грн. до теперішнього часу не повернутий, у зв`язку із чим позивач просить суд стягнути зазначені кошти, та судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, про причину неявки суд не повідомила, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебувала на обліку в УПтаСЗН Ізмаїльської міської ради як одержувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, що підтверджується довідкою від 20.10.2014 року №5107-43 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.56). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Допомога була призначена на підставі заяв [PERSON] для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання. Відповідно до п. 5 Порядку у заяві зазначаються відомості про наявність у будь-кого з членів сім`ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Допомога була призначена на підставі заяв [PERSON] про призначення адресної допомоги від 20.10.2014 року (а.с.12-15). Вдруге [PERSON] звернулась до позивача із заявою про призначення адресної допомоги 20.04.2015 року (а.с.24). 22.10.2015 року [PERSON] в черговий раз звернулась до УПтаСЗН Ізмаїльської міської ради із заявою про призначення допомоги (а.с.28-30). У своїх заявах відповідачка зазначала, що у будь-кого з членів сім`ї немає у володінні житлового приміщення/частини житлового приміщення, розташованого в регіонах інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції та зобов`язалася повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин, що передбачено п. 11 Порядку 505. На підставі вказаних заяв було призначено [PERSON] допомогу: розмір допомоги з 20.10.2014 року по 31.10.2014 року - 684,39 грн., з 01.11.2014 року по 31.03.2015 року - 1768 грн., з 01.04.2015 року по 19.04.2015 року - 1119,73 грн., з 24.04.2015 року по 30.04.2015 року - 427,70 грн., з 01.05.2015 року по 30.09.2015 року - 1833,00 грн., з 01.10.2015 року по 23.10.2015 року - 1359,97 грн., з 24.10.2015 року по 31.10.2015 року - 505,29 грн., з 01.11.2015 року по 31.03.2016 року - 1958,00 грн., з 01.04.2016 року по 23.04.2016 року - 1501,13 грн., що підтверджується розрахунком (а.с.10-11) та рішеннями про призначення допомог переміщеним особам на проживання від 20.10.2014 року (а.с.21), від 09.06.2015 року (а.с.26), від 25.11.2015 року (а.с.31). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 24.03.2017 року №83374991 у власності [PERSON] , який є чоловіком відповідачки, що підтверджується відомостями паспорту громадянина України [PERSON] , сторінка паспорту 10 (а.с.7), з 20.09.2007 року перебуває 2/21 частки будинку [ADDRESS] (а.с.38-39). Рішенням про перерахунок (відрахування) державної допомоги від 28.04.2017 року припинено виплату щомісячної допомоги з 20.10.2014 року по 29.02.2016 року (а.с.35). Відповідно до пункту 6 Порядку № 505 грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. Таким чином, [PERSON] при зверненні надавала недостовірні відомості, тобто вказувала відсутність житла розташованого за межами тимчасово окупованої території, що призвело до надміру виплаченої допомоги за період з 20.10.2014 року по 29.02.2016 року у розмірі 29934,08 грн., відповідно до перерахунку (а.с.40). [PERSON] було направлено повідомлення про відшкодування коштів по переплаті щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам (а.с.41). Відповідачка добровільно сплатила суму у розмірі 9500 грн. Відповідно до п. 10 Порядку уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Згідно п.6 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. З наданих до позову документів вбачається, що відповідачка надала недостовірні відомості щодо відсутності у будь-кого з членів сім`ї у власності житлового приміщення/частини житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану в порушення вимог пунктів 6 Порядку № 505, що призвело до зайвого нарахування та виплати грошової допомоги. Відповідно до п.10 Порядку, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Відповідно до п.11 Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. Таким чином, оскільки відповідачка набула зазначену допомогу без достатніх на те правових підстав та свідомо не повідомила про наявність у власності її чоловіка житла, суд прийшов до висновку, що відповідачка зобов`язана повернути надміру виплачені кошти державі у розмірі 20434,08 (29934,08 - 9500) грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Судом встановлено, що позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102,00 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням №242 від 27.02.2020 року на зазначену суму, яка у свою чергу також підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved