Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

У вересні 2014 року до суду звернувся ПАТ «Банк «Київська Русь» з позовом до [PERSON] просив стягнути з відповідача на користь Банку грошові кошти в розмірі 42 016, 93 грн., з яких 35 483. 87 грн. - заборгованість з орендної плати, 3 348, 36 грн. - заборгованість за комунальні послуги та спожиту електроенергію, 2 337, 50 грн. - пеня за невиконання та неналежне виконання зобов'язань, 221, 39 грн. - 3 % річних за прострочення виконання зобов'язання та 625, 81 грн. - інфляційне збільшення суми боргу, а також судовий збір в розмірі 420, 17 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, на адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, письмової заяви про розгляд справи в його відсутність суду не надав. Ч. 1 ст. 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. 10.12.2013 року між позивачем та відповідачем по справі укладено договір № 10/12-13 оренди дачного будинку. Відповідно до умов договору Банк передав, а [PERSON] прийняв у строкове платне користування об'єкт оренди за актом приймання-передачі будинку, а також за умовами вищезазначеного договору відповідач приймає в тимчасове платне користування на умовах оренди дачний будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Додатковою угодою від 27.04.2014 року строк дії договору продовжено до 24.07.2014 року. Частиною першою статті 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму, в ч. 5 вищезазначеної статті зазначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до п. 3.1 договору від 10.12.2013 року № 10/12-13 встановлено, що орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату, передбачену п. 3.1 Договору оренди, не пізніше 20 числа кожного місяця. Розмір орендної плати становить: з 10.12.2013 року до 31.12.2013 року - 16 000, 00 грн.; з 01.01.2014 року до 31.03.2014 року - 16 000, 00 грн. за повний календарний місяць; 3 01.06.2014 року по дату припинення договору оренди та повернення орендарю об'єкту оренди - 20 000, 00 грн. за повний календарний місяць. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачем починаючи з дня укладення договору оренди постійно порушувалися строки щодо своєчасної оплати орендних платежів, а починаючи з 30.05.2014 року [PERSON] взагалі припинив сплачувати орендну плату за договором оренди. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. 24.07.2014 року між позивачем та відповідачем підписано акт прийому передачі (повернення з оренди) дачного будинку в якому зазначено, що орендар ([PERSON]) повернув з тимчасового платного користування (оренди) дачний будинок, за адресою: [ADDRESS], а орендодавець (ПАТ «Банк «Київська Русь») прийняв його. Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до договору оренди, а саме п. 4.2.10 відповідач зобов'язаний здійснювати оплату комунальних послуг, вартості спожитої електроенергії та інших ресурсів (водопостачання, водовідведення тощо). Відповідач зобов'язаний щомісяця 20-го числа надавати позивачу підтвердження сплати вищезазначених послуг. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не здійснювалась оплата комунальних послуг, членських внесків та спожитої електроенергії, що підтверджується довідкою кооперативного дачного товариства «Чорнобилець» від 30.07.2014 року (а.с. 21). Для запобігання збільшення розміру заборгованості перед кооперативом дачного товариства «Чорнобилець», позивачем було сплачено заборгованість відповідача за членськими внесками та спожитою електричною енергією, що підтверджується копіями квитанцій № 1421, 1422 від 14.08.2014 року на загальну суму 3 447,36 грн. (а.с. 22-23). Пунктом 6.1 договору оренди передбачено, що орендар (позивач) сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від простроченої суми, за кожен день прострочення, у випадку невиконання чи належного виконання орендарем грошових зобов'язань по даному договору. Розрахунками, наданими позивачем, підтверджується наявність заборгованості відповідача на суму 42 016 грн. 93 коп., з яких: - 35 483,87 грн. - заборгованість з орендної плати за період з 01.06.2014 року по 24.07.2014 року; - 3 348,36 грн. заборгованість за комунальні послуги та спожиту електроенергію; - 2 337,50 грн. пеня за невиконання та неналежне виконання зобов'язань; - 221, 39 грн. - 3 % річних за прострочення виконання зобов'язання, нараховані за період з 21.06.2014 року по 17.09.2014 року включно; - 625,81 грн. - інфляційне збільшення суми боргу нараховане за період з 21.06.2014 року по 19.09.2014 року включно. Зміст договору оренди, укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» та [PERSON], не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved