Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання в якому вказувала, що з 1997 по 2003 роки вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Донька зареєстрована з позивачем, тимчасово, на період навчання, проживає за місцем навчання, досягла повноліття, проте навчається, а саме є студенткою Чорноморського національного університету імені Петра Могили. Навчається за денною формою на контрактній основі. Строк закінчення навчання - 30 червня 2020 року. Водночас, [PERSON] займається в школі вищої спортивної майстерності. Також позивач вказувала на те, що донька знаходиться на її повному матеріальному утриманні та в зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Посилаючись на те, що [PERSON] має змогу та зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання [PERSON] , а тому позивач просила стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22 березня 2019 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення донькою 23 років. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. При цьому пояснила, що вона працює за кордоном, жодних доходів на території України не має. Відповідач має задовільний стан здоров`я, отримує неофіційні доходи, крім доньки, має неповнолітніх дітей. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення вимог позивача не заперечувала. Додатково пояснила, що має задовільний стан здоров`я, жодних доходів не отримує. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивач проти цього не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наявних в ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема, судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Донька зареєстрована з позивачем, тимчасово, на період навчання, проживає за місцем навчання, досягла повноліття, проте навчається, а саме є студенткою Чорноморського національного університету імені Петра Могили. Навчається за денною формою на контрактній основі. Строк закінчення навчання - 30 червня 2020 року. Водночас, Анна займається в школі вищої спортивної майстерності. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як вбачається із роз`яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом з матеріалів справи встановлено, що [PERSON] несе витрати на навчання (оплату вартості навчання, проїзду тощо), при цьому не працює, доходів не отримує, тобто потребує матеріальної допомоги від батьків. З іншого боку, як вбачається з пояснень позивача, [PERSON] має інших неповнолітніх дітей і вказана обставина, відповідно до вимог ст.ст. 182, 200 СК України, підлягає врахуванню при вирішенні спору. Іншої інформації відносно особи відповідача матеріали справи не містять. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] може приймати участь в матеріальному утриманні доньки у розмірі, який, з врахуванням обставин справи, визначається в 1/6 частину його заробітку (прибутку). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню на користь бюджету 576,30 грн. судового збору.

Outcome: partial