Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

У березні 2020 року заявник звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова в порядку окремого провадження із заявою, у якій просив встановити факт належності йому правовстановлюючого документу державного акту на право приватної власності на землю серія ХР № 20-04-018614, виданого Панютинською селищною радою народних депутатів Харківської області, 23 червня 1995 року, який було зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 36, помилково виданого на ім`я « [PERSON] ». В обгрунтування заяви зазначено, що заявник є власником земельної ділянки, площею 0,1500 га, у межах згідно з планом, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та надана для будівництва та обслуговування житлового будинку на підставі рішення виконавчого комітету Панютинської селищної ради народних депутатів Харківської області від 23 травня 1995 року, за № 47/8. 23 червня 1995 року Панютинською селищною радою народних депутатів Харківської області було видано державний акт на право приватної власності на землю серія ХР №20-04-018614. З метою упорядкування документів на земельну ділянку заявник звернувся до землевпорядної організації та замовив Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. На підставі чого земельну ділянку було внесено до Державного земельного кадастру та присвоєно кадастровий номер 6311045400:05:011:0019. Для проведення державної реєстрації права власності заявник звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] . Розглянувши надані документи держаний реєстратор рішенням відмовила у проведенні державної реєстрації у зв`язку з наявністю розбіжностей у написанні прізвища заявника у паспорті та правовстановлюючому документі на земельну ділянку - державному акті на право приватної власності на землю серія ХР №20-04- 018614, виданому 23 червня 1995 року, а саме: у паспорті українською мовою у графі «ПІБ» записано « [PERSON] », російською мовою « [PERSON] », а у державному акту на право приватної власності на землю серія ХР №20-04-018614 прізвище українською мовою записано « [PERSON] ». Таким чином, у правовстановлюючому документі - державному акті на право приватної власності на землю серія ХР №20-04-018614 відповідальною особою при видачі (роздрукуванні) вказаного документу допущено помилку, у зв`язку з чим час заявник позбавлений можливості зареєструвати належним чином право власності на належну йому земельну ділянку. Встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу має для заявника важливе юридичне значення, а саме реєстрація права власності на належну йому земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. До судового засідання заявник не з`явився. Від заявника на адресу суду надійшла заява, у якій він просив проводити розгляд справи без його участі. Зазначив також, що вимоги, викладені у заяві підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити у повному обсязі (а.с. 21-22). Представник заінтересованої особи територіальної громади\~в особі\~Лозівської міської\~ради Харківської\~області до судового засідання не з`явився. Телефонограмою на адресу суду повідомив, що Виконавчий комітет Лозівської міської ради просить судове засідання розглянути без участі представника, не заперечують встановлення юридичного факту документів. На підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0,1500 га, у межах згідно з планом, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка була передана у приватну власність на підставі рішення виконавчого комітету Панютинської селищної ради народних депутатів Харківської області від 23 травня 1995 року, за № 47/8 (а.с. 9-10). 23 червня 1995 року Панютинською селищною радою народних депутатів Харківської області було видано заявнику державний акт на право приватної власності на землю серія ХР № 20-04-018614 (а.с. 8). З метою проведення державної реєстрації права власності [PERSON] звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] , яка Рішенням від 13 грудня 2019 року відмовила у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 50192156 з тих підстав, що існують розбіжності у написанні прізвища у паспорті та правовстановлюючому документі на земельну ділянку - державному акті на право приватної власності на землю серія ХР № 20-04-018614, виданому 23 червня 1995 року, а саме: у паспорті українською мовою у графі «ПІБ» записано « [PERSON] », російською мовою « [PERSON] », а у державному акту на право приватної власності на землю серія ХР № 20-04-018614, прізвище українською мовою записано « [PERSON] » (а.с. 5). Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81, ст. 90 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п. б ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім' ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Вирішити питання реєстрації права власності на належну заявнику земельну ділянку у позасудовому порядку неможливо, оскільки п. 2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, за № 43 від 04.05.1999 р., яка втратила чинність 23.08.2013 року було передбачено, що всі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Отже, можливість внесення змін чи виправлень до існуючого державного акту на право приватної власності на земельну ділянку не передбачено. Підтвердженням того, що заявнику [PERSON] належить державний акт на право приватної власності на землю серія ХР № 20-04-018614, виданого Панютинською селищною радою народних депутатів Харківської області 23 червня 1995 року, є наступні документи: паспорт заявника, реєстраційний номер облікової картки платника податків, пенсійне посвідчення, військовий квиток, свідоцтво про розірвання шлюбу, у яких прізвище, ім`я та по-батькові записано вірно « [PERSON] » (а. с. 6, 7, 12-14). Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Отже, встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу має для заявника важливе юридичне значення, а саме - реєстрація права власності на належну йому земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заявлені вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню. \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved