Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з таким позовом в якому вказував, що 17 жовтня 2001 року між ним та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого позивач придбав в останнього будинок №52 по вул. Глібова в м. Вознесенську Миколаївської області. В цей же день договір було зареєстровано на Вознесенській універсальній товарно-сировинній біржі за № 1003. Нотаріально договір сторони не посвідчували. Однак всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме продавець передав покупцю майно, а покупець прийняв його та сплатив за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору. В 2017 році [PERSON] дізнався, що спірний договір є недійсним. Враховуючи неможливість нотаріального посвідчення договору на час розгляду справи з об'єктивних причин (реєстрацією права власності на будинок за позивачем та ухиленням відповідача від нотаріального посвідчення договору), а тому позивач просив суд визнати такий договір дійсним. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, проте від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причина його неявки суду не відома. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивач проти цього не заперечував. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 17 жовтня 2001 року [PERSON] придбав у [PERSON] будинок №52 по вул. Глібова в м. Вознесенську Миколаївської області, зареєструвавши в цей же день письмовий договір купівлі-продажу на Вознесенській Універсальній товарно-сировинній біржі, про що в журнал реєстрації біржових угод з нерухомістю внесено запис №1003. Нотаріально договір сторони не посвідчували. В 2017 році [PERSON] дізнався, що спірний договір є недійсним. В той же час нотаріальне посвідчення договору на час розгляду справи неможливе, оскільки право власності на будинок вже зареєстроване за позивачем, а відповідач ухиляється від нотаріального посвічдення договору. В зв'язку з цим позивач позбавлений можливості розпорядитися придбаним майном. Ст. 9 Житлового Кодексу України вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах. При укладенні договору сторони узгодили всі його істотні умови і виконали свої зобовязання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 227 ЦК України 1963 року (чинна на час придбання майна). З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обовязкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною. Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Враховуючи встановлені обставини, зокрема наявність сукупності передбачених законом підстав для визнання угоди дійсною, суд вважає, що цивільне право позивача підлягає захисту, а позов задоволенню.

Outcome: approved