Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

У березні 2018року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, 10.01.2014 року між нею та [PERSON] укладено договір позики №02-14 про отримання грошових коштів. На підтвердження цього факту відповідач надала 01.08.2017року письмову розписку, в якій зазначила, що на підставі договору позики №02-14 від 10.01.2014року на протязі 2014-2017рр. отримала в борг кошти на загальну суму 42 000,00дол.США, що еквівалентно 1 085 700,00 грн., зі строком повернення до 01.09.2017року. В забезпечення умов виконання 22.01.2014року було укладено іпотечний договір, за умовами яких іпотекодавець зобов`язалася перед іпотекодержателем повернути грошові кошти у розмірі, порядку та строки передбачені договором позики №02-14 від 10.01.2014року. Згідно з іпотечним договором від 22.01.2014року, укладеного між нею та [PERSON] предметом цього договору є належне іпотекодавцю на праві власності нерухоме майно, а саме, приміщення магазину « [INFO] », загальною площею 197,7кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 20.01.2018 року між ними було укладено договір про внесення змін до іпотечного договору, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В., за реєстровим №95, відповідно до яких п.1.1 викладено в наступній редакції: «Предметом цього договору є нерухоме майно Іпотекодавця, яке за згодою сторін служить для забезпечення зобов`язань, які взяв на себе Іпотекодавець за договором позики № 02-14 від 10 січня 2014 року та додатковою угодою № 1 від 01.08.2017 року до цього договору позики, укладеними між сторонами, за умовами яких Іпотекодавець зобов`язується перед Іпотекодержателем повернути позичені кошти у розмірі 1 085 700,00 грн., що станом на 01.08.2017 року становить 42 000,00 доларів США, в строк до 10.01.2019року в порядку, передбаченому договором позики № 02-14 від 10 січня 2014 року, додаткового угодою № 1 від 01.08.2017 року до цього договору позики та будь-якими іншими додатковими договорами до договору позики». Договір іпотеки укладений за згодою чоловіка Іпотекодавця, [PERSON] . Станом на 01.03.2018року відповідач не повернула борг в сумі 42 000,00дол.США, строк виплати яких настав 01.09.2017року. Вона звернулася із вимогою до відповідача про повернення грошових коштів у позасудовому порядку, яка залишився відповідачем без реагування У зв`язку з невиконанням боржником своїх зобов`язань щодо повернення позики станом на 01 березня 2018 року утворилася заборгованість у розмірі 1 085 700,00 грн., що станом на 01.08.2017 року становить 42 000,00 доларів США. Відповідно до висновку, ринкова вартість нежитлового приміщення магазину загальною площею 197,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , станом на 20.11.2017року складає 1 799 465,00грн. Статтею 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. З огляду на викладене, норми ст.ст.12,33,35,37 Закону України «Про іпотеку» позивач просила звернути стягнення на користь [PERSON] на нерухоме майно, а саме, приміщення магазину « [INFO] », загальною площею 197,7кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке належить на праві власності [PERSON] шляхом реалізації з публічних торгів за стартовою ціною 1 799 465,00грн., а також стягнути з відповідача понесені судові витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.04.2018року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.05.2018 року вжито заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме, приміщення магазину « [INFO] » загальною площею 197,7кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке належить на праві власності [PERSON] РНОКПП [NUMBER] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.02.2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи - Акціонерне товариство «Фідобанк». В останнє судове засідання позивач не з`явився, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку. Враховуючи подані заяви, належне повідомлення сторін про дату, час і місце судового засідання суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи. Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із матеріалів справи вбачається, що 10.01.2014 року між [PERSON] - позикодавцем і [PERSON] - позичальником укладено договір позики №02-14. За умовами якого позикодавець надає позичальнику безпроцентну позику у вигляді готівкових коштів в сумі 10 000,00грн., з кінцевим терміном повернення 10.01.2019року, цільовим призначенням на капітальний ремонт та реконструкцію приміщення магазину « [INFO] », розташованого за адресою: [ADDRESS] . 22.01.2014року між [PERSON] - іпотекодержателем та [PERSON] - іпотекодавцем укладено нотаріально посвідчений Іпотечний договір, предметом якого є нерухоме майно Іпотекодавця, яке за згодою сторін служить для забезпечення зобов`язань, які взяв не себе іпотекодавець за договором позики №02-14 та будь-якими додатковими договорами до нього. Предметом договору позики є належне іпотекодавцю нерухоме майно , а саме, приміщення магазину « [INFO] », розташованого за адресою: [ADDRESS] . 01.08.2017 року [PERSON] загальною розпискою про отримання грошей за договором позики №02-14 від 10.01.2014року, підтвердила отримання від [PERSON] в якості безвідсоткової позики, грошових коштів в загальній сумі 1 085 700,00грн., що станом на 01.08.2017року по відношенню гривні до долара США за ставкою НБУ становить 42000,00грн., які зобов`язалася повернути в строк, зазначений п. 4.2 договору позики №02-14, а саме, до 10.01.2019 року. 20.01.2018 року [PERSON] та [PERSON] уклали нотаріально посвідчений договір про внесення змін до іпотечного договору, посвідченого 22.01.2014року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В. за реєстровим №95, за умовами якого внесли зміни до п.1.1. розділу 1 «Предмет договору» виклавши його в наступній редакції: «1.1 Предметом цього договору є нерухоме майно Іпотекодавця, яке за згодою сторін служить для забезпечення зобов`язань, які взяв на себе Іпотекодавець за договором позики № 02-14 від 10 січня 2014 року та додатковою угодою № 1 від 01.08.2017року до цього договору позики, укладеними між сторонами за умовами яких Іпотекодавець зобов`язується перед Іпотекодержателем повернути позичені кошти у розмірі 1 085 700,00 грн., що станом на 01.08.2017 року становить 42 000,00 доларів США, в строк до десятого січня дві тисячі дев`ятнадцятого року в порядку, передбаченому договором позики № 02-14 від 10 січня 2014 року, додаткового угодою № 1 від 01.08.2017 року до цього договору позики та будь-якими іншими додатковими договорами до договору позики ». Звертаючись з позовом позивач обґрунтовувала позовні вимоги тим, що [PERSON] взятих на себе за договором позики грошових зобов`язань у розмірі 1 085 700,00 грн. не виконала, що є підставою для звернення стягнення на нерухоме майно, шляхом реалізації предмета іпотеки з публічних торгів. Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Як вбачається із матеріалів справи, 11.10.2018року приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Манікіним Д.С. відкрито виконавче провадження (ВП №57424319) з примусового виконання виконавчого листа №755/12177/17ц, виданого 12.11.2014року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 84 536,39 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ станом на 17.03.2014року складає 811 608,52грн., та пені в сумі 4068,70грн. На виконання рішення суду приватним виконавцем 22.10.2018року накладено арешт на майно боржника та внесено запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Отже, матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] 20.01.2014року уклали іпотечний договір на забезпечення вииконня основного зобов`язання в сумі 10000,00грн., предметом якого є нежитлове приміщення магазину, загальної площею 197,7кв.м., вартістю 150 000, 00грн, а 20.01.2018року уклали договір про внесення змін до іпотечного договору від 22.01.2014року, в той момент, коли з [PERSON] за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва стягнуто на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 84 536, 39 доларів США. Статтею 13 Закону України «Про іпотеку» визначено, що предмет іпотеки може бути переданий в наступну іпотеку за згодою попередніх іпотекодержателів, якщо інше не встановлено попереднім іпотечним договором. Попередня іпотека має вищий пріоритет над наступними іпотеками. Наступна іпотека, предметом якої є декілька об`єктів, що належать різним особам і є предметом попередньої іпотеки, допускається за згодою власників усіх об`єктів нерухомого майна, переданих в спільну іпотеку. В матеріалах справи відсутні відомості на підтвердження згоди інших іпотекодержателів, в тому числі, і ПАТ «Фідобанк» на передачу в наступну іпотеку належне боржнику нерухоме майно. Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (п.6 ст.3 ЦК України), дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю й повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Згідно із частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення, оскільки кожний кредитор вправі розраховувати, що всі зобов`язання перед ним за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення (сатисфакцію) прав і правомірних інтересів кредитора. За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed