Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовував тим, що із 08 серпня 2003 року він перебував із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Проживали вони разом із їх дитиною та є зареєстрованими за адресою: [ADDRESS]. Власником даної нерухомості відповідно до договору купівлі-продажу від 14 червня 2002 року, укладеного до реєстрації шлюбу, є позивач [PERSON] Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2014 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Відповідач із серпня 2014 року залишила сина позивачу та пішла з дому у невідомому напрямку і більше до квартири [ADDRESS] не з'являлася. У зв'язку із цим, позивач [PERSON] просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування зазначеним житловим приміщенням. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися. Представник позивача [PERSON] надала до суду письмову заяву про розгляд цивільної справи у її відсутність та вказала, що позовні вимоги підтримує й не заперечує щодо ухвалення заочного рішення суду. У судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки до суду не повідомлені. Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], відповідно до укладеного 14 червня 2002 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Підряд» договору купівлі-продажу квартири (а.с.7). 08 серпня 2003 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], був укладений шлюб, який заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2014 року був розірваний (а.с.8-10). Згідно із Актами обстеження від 22 грудня 2014 року, від 26 січня 2015 року та від 11 березня 2015 року депутата Броварської міської ради Київської області [PERSON] житлових та соціальних умов за адресою: [ADDRESS], встановлено, що в вказаній однокімнатній квартирі зареєстровані та проживають [PERSON], 1975 року народження, [PERSON], 2003 року народження. [PERSON] є також зареєстрованою, однак, зі слів батька та сусідів не проживає в ній протягом 8 місяців (а.с.14-16). Як вбачається із копії довідки форми 3 комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Житлово-експлуатаційна контора - 2» від 29 січня 2015 року № 20, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: - [PERSON] із 2001 року; - [PERSON] із 2006 року; - [PERSON] із 2006 року (а.с.10). Згідно із статтями 383, 391 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статей 401, 402, 406 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. За змістом частини третьої статті 404 ЦК України право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо). Сервітут припиняється, зокрема, у разі спливу строку, на який було встановлено сервітут, припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту, невикористання сервітуту протягом трьох років підряд. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідач зареєстрована була із дозволу власника, сервітут на користування цим нерухомим майном не встановлений, [PERSON] у квартирі не проживає й нею не користується, і тому підлягає визнанню такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS] із зняттям з реєстраційного обліку за цією адресою.

Outcome: approved