Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. На обґрунтування заяви зазначив, що 21 вересня 2009 року помер його батько [PERSON], а 16 липня 2013 року померла його мати [PERSON] До смерті мати та батько постійно проживали у с. Гордіївка, а тому на підставі ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є Тростянецький нотаріальний округ. До складу спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] входить земельна ділянка площею 1.9872 в межах згідно з планом на території Гордіївської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала їй на підставі Державного акту серії ВН № 01741, який видано 15.05.2003 року Тростянецької РДА, ? частини житлового будинку та господарських споруд, а також ? частини батькової земельної ділянки. Спадкоємцем до майна померлої матері на підставі ст.ст. 1223, 1261 ЦК України є він, [PERSON]. Інших спадкоємців немає, тому що брат [PERSON] відмовився від належної йому частини спадкового майна. Заявник своєчасно прийняв спадщину, тому що проживав на день смерті матері разом з нею, вони вели спільне господарство. У звязку з чим, звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте, 03.03.2016 року від нотаріуса він отримав відмову №60/02-17. У звязку з відмовою нотаріуса, він змушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] вимоги заяви підтримала з підстав, викладених у заяві. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засідання не заперечує проти задоволення заяви [PERSON], також підтвердив той факт, що його брат [PERSON] дійсно з 2009 року проживав з мамою до дня її смерті. Вивчивши та дослідивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до обґрунтованого висновку, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 234 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,\~тощо. Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що 16 липня 2013 року в с. Гордіївка Тростянецького району Вінницької області померла [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 20 та видано свідоцтво про смерть серії 1-АМ № 267685 від 17 липня 2013 року (а.с. 8). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1.9872 в межах згідно з планом на території Гордіївської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] на підставі Державного акту серії ВН № 01741, який видано 15.05.2003 року Тростянецької РДА, ? частини житлового будинку та господарських споруд, а також ? частини батькової земельної ділянки, яку заявник бажає прийняти, однак зробити цього не може, оскільки не підтверджується факт постійного проживання разом з [PERSON] на час відкриття спадщини. З метою прийняття спадщини після померлої, заявник звернувся до нотаріуса з відповідною заявою (а.с.16,17), однак 03 березня 2016 року отримав відмову державного нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки протягом 6-ти місяців з дня смерті матері він не звернувся із заявою про прийняття спадщини та на день смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою с. Гордіївка, вуликя Комарова, 70, яка не збігається з місцем реєстрації заявника (а.с.18). Звертаючись до суду з заявою заявник просить встановити факт постійного його проживання разом з померлою мамою, встановлення якого необхідно йому для реалізації спадкових справ. З доказів наданих заявником вбачається, що відповідно до свідоцтва про народження серії VIІ-УР №0183225 [PERSON]\~народився 07 липня 1966 року, про що в книзі актів громадянського стану 20 липня 1966 року зроблено відповідний запис №38. У графі батьки зазначено: батько [PERSON], мати [PERSON](а.с.10). Відповідно до ст.ст.\~1218,\~1220,\~1221,\~1223,\~1258 ЦК України,\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до повідомлення Тростянецької державної нотаріальної контори №117/01-16 від 30.03.2016 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем. Той факт, що [PERSON] постійно проживав із спадкодавцем [PERSON], яка померла 16.07.2013 року в с.Гордіївка Тростянецького району Вінницької області на час відкриття спадщини підтверджується довідкою виконавчого комітету Гордіївської сільської ради Тростянецького району №29 від 17.02.2016 року та показами свідка [PERSON], наявними в матеріалах справи (а.с.18-20). Перевіривши та з'ясувавши всі необхідні обставини справи, приймаючи до уваги норми діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved