Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

У березні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 22.04.2008 року відповідач отримав кредит в розмірі 2530,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на те, що банк свої зобов'язання перед позичальником виконав в повному обсязі та надав кредитні кошти, однак відповідачка взятих на себе за кредитним договором зобов'язань не виконала, що призвело до того, що станом на 28 лютого 2014 року утворилась заборгованість в розмірі 17640,27 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 12248,10 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 4075,97 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 816,20 грн., просив позов задовольнити та стягнути з відповідачки на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.04.2008 року в розмірі 17640,27 грн., а також судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні поданий позов підтримала в повному обсязі та просила про його задоволення. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні поданий ПАТ КБ «Приват Банк» позов визнала у повному обсязі, проти його задоволення не заперечувала. Так, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути у судовому засіданні та ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 22.04.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого відповідачка отримала кредит в розмірі 2530,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с 7-10). Відповідно до п.3.2, п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, з якими була ознайомлена відповідачка, визначено, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно із п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Крім того, п. 8.6 Умов надання банківських послуг визначено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Підписуючи заяву про надання кредиту, відповідачка засвідчила, що ознайомилася та погодилася з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства ( ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України)). Відповідно до ст. 625 ЦК України позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а кредитний договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Разом з тим, як встановлено судом, а також не заперечується сторонами по справі, ПАТ КБ «Приват Банк» свої зобов'язання перед позичальником виконав в повному обсязі та надав відповідачці кредитні кошти, однак позичальник взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, що призвело до утворення заборгованості за кредитним договором. Зокрема, станом на 28.02.2014 року заборгованість відповідачки [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» становить 17640,27 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 12248,10 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 4075,97 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 816,20 грн. Враховуючи те, що відповідачка свої зобов'язання за кредитним договором не виконує належним чином, що призвело до утворення заборгованості за кредитом, розмір якої не заперечується відповідачкою [PERSON], позовні вимоги банку підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому з відповідача підлягають стягненню також й витрати позивача по зверненню до суду в розмірі 243,60 грн. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. На підставі наведеного та

Outcome: approved