Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації. В обґрунтування\~позову посилаючись на\~те,\~що 17.08.2019\~в м.\~Дніпро,\~відповідач, керуючи автомобілем\~марки „OPEL, державний номерний знак [NUMBER] , допустив зіткнення з автомобілем марки «AUDI», державний номерний знак [NUMBER] . Данні обставини встановлені та підтверджуються постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.09.2019 про визнання [PERSON] винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Пошкоджений відповідачем автомобіль марки «AUDI», державний номерний знак [NUMBER] , було застраховано позивачем у відповідності до Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №АМ.135806 від 28.01.2019. Позивачем виплачено власнику автомобіля марки «AUDI», державний номерний знак [NUMBER] , страхове відшкодування у розмірі 57\~494,00 грн., які позивач, а також судові витрати по справі, просить стягнути з відповідача. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] повідомлявся судом про наявність цивільної справи, стороною, якої він є, своїм правом надання відзиву на позов останній не скористався. Так, при отриманні позовної заяви, судом здійснювався запит з метою з`ясування зареєстрованого місця проживання [PERSON] (а.с. 58). На даний запит було надано відповідь у якій зазначено, що [PERSON] є зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] (а.с. 60). Будь-яких інших даних щодо місця знаходження відповідача у розпорядженні суду не має. Заяв про зміну місця проживання, відповідач суду не надавав і у суду така інформація відсутня. Відповідно до\~ст. 131 ЦПК України\~учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч. 4\~ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї), особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з відміткою про причини невручення. Таким чином, судом вичерпані всі можливості щодо направлення та повідомлення відповідача про розгляд справи. Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої\~Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено,\~що 17.08.2019\~в м.\~Дніпро,\~відповідач, керуючи автомобілем\~марки „OPEL, державний номерний знак [NUMBER] , допустив зіткнення з автомобілем марки «AUDI», державний номерний знак [NUMBER] . Данні обставини встановлені та підтверджуються постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.09.2019 про визнання [PERSON] винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та стягнуто штраф. Відповідно до ч.ч.4,6 ст.\~82\~ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди та факти встановлені при розгляді адміністративної справи є преюдиціальними фактами при розгляді цивільної справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 25 Закону України «Про страхування»\~здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аналогічні положення містяться в ч. 1\~ст. 990 ЦК України. Згідно зі статтями\~512,\~514 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. Таким законом, зокрема, є норми\~статті 993 ЦК України\~та\~статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є\~стаття 993 ЦК України\~та\~стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою\~статті 1191 ЦК України. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі N 755/9320/15-ц. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Натомість регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою. Враховуючи викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 2\~постанови N 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~(з наступними змінами та доповненнями) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. У зв`язку із виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди в порядку суброгації. За правилами\~статті 1194 ЦК України\~обов`язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, настає у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди і лише в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до положень ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України\~встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. 1\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до приписів\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем доведено факт завдання шкоди саме з вини відповідача, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, а відповідачем відповідно до вимог статей\~12,\~81 ЦПК України\~цей факт не спростовано. Таким чином, до страховика, що виплатив страхове відшкодування в межах сплаченої суми в розмірі 57\~494,00 грн., перейшло право вимоги до відповідача по справі. За встановлених обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, враховуючи результат розгляду справи та згідно вимог ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 2270 грн. 00 коп.

Outcome: approved