Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

У березні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ АКБ «Індустріалбанк», третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Красота Т.О. про стягнення грошових коштів. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] в м. Дніпропетровську померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли грошові кошти у вигляді банківських вкладів, розміщені на банківських рахунках у ПАТ АКБ «Індустріалбанк», а саме: рахунок № [NUMBER] з грошовим залишком в розмірі 23 997,77 грн., рахунок № [NUMBER] з грошовим залишком в розмірі 55 000,00 грн., рахунок № [NUMBER] з грошовим залишком в розмірі 649,37 грн. У визначений законом строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Красота Т.О. із заявою про прийняття спадщини, за якою була заведена спадкова справа № 18/2014 та 13.12.2019 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом № 2115. 19.12.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою видати йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом кошти, які він отримав у спадок, та які знаходяться на рахунках в банку. Проте, банк надав відповідь про неможливість виплати грошових коштів з рахунків, відкритих на ім`я [PERSON] , оскільки 22.05.2017 року гроші вже були виплачені іншому єдиному спадкоємцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.07.2015 року. При цьому, як згодом з`ясувалось, банк виплатив грошові кошти на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кореневою С.А., якого відповідно до інформації з Єдиного реєстру нотаріусів, ніколи не існувало та банком не було здійснено жодної перевірки поданих документів. При цьому, банк був обізнаний, що спадкоємцем померлої [PERSON] є позивач. Оскільки судовий захист є єдиним можливим способом одержання грошових коштів, що розміщені на банківських рахунках в ПАТ АКБ «Індустріалбанк», позивач просив стягнути на його користь грошові кошти у розмірі 79 647,14 грн. Крім того, відповідач прострочив виконання зобов`язання з 19.12.2019 року, у зв`язку з чим на підставі положень статті 625 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача на його користь 3% річних за період з 19.12.2019 року по 18.02.2020 року у розмірі 595,72 грн. Також вважає, що такими неправомірними діями йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює у 25 000,00 грн. та просить стягнути з відповідача. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.10.2020 року передано цивільну справу № 201/3127/20 для розгляду по суті до Печерського районного суду м. Києва за підсудністю (т. 2 а.с. 5-6). На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду судді Батрин О.В. (т. 2 а.с. 16). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.11.2020 року справу прийнято до розгляду за правилами позовного (спрощеного) провадження (т. 2 а.с. 17). 01.12.2020 року від представника позивача [PERSON] - [PERSON] до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з відповідача на його користь суму неповернутих вкладів з відповідними процентами у розмірі 135 798,37 грн., 3% річних та інфляційні втрати від сум неповернутих вкладів у розмірі 7 423,64 грн. та 25 000,00 грн. моральної шкоди (т. 2 а.с. 28-33). Ухвалою суду від 16.02.2021 року розгляд справи призначено за правилами позовного (спрощеного) провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 07.04.2021 року (т. 2 а.с. 55). 29.03.2021 року від представника відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву (т. 2 а.с. 64-66), відповідно до якого заперечив щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що 13.05.2017 року до банку звернувся спадкоємець [PERSON] - [PERSON] , який надав банку свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 17.07.2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кореневою С.А., зареєстроване в реєстрі за № 1560, бланк НАО 591705, з підписом та печаткою нотаріуса. Згідно з даними Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів щодо бланку НАО 591705 зазначена наступна інформація: код витрачання бланку - 5 свідоцтво про право на спадщину, дата витрачання бланку 17.07.2015 року. Таким чином, свідоцтво про право на спадщину за законом містило всі обов`язкові реквізити (бланк, підписи, печатки, посвідчувальний напис) та відповідно до останнього [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] , а саме прав на вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться на рахунках в АКБ «Індустріалбанк». 13.05.2017 року від [PERSON] надійшла заява про дострокове розірвання договору строкового вкладу. 22.05.2017 року між банком та [PERSON] була укладена додаткова угода № 1 до Договору «Дбайливий» про розірвання договору 22.05.2017 року. 22.05.2017 року банком [PERSON] , як спадкоємцю вкладів [PERSON] , були виплачені кошти, а саме: 72 171,46 грн. сума вкладу та відсотків у зв`язку з достроковим розірванням договору «Дбайливий», що підтверджується заявою на видачу готівки № 2004_5 від 22.05.2017 року, 23 997,77 грн. залишок коштів, що знаходились на картковому рахунку [PERSON] , що підтверджується заявою на видачу готівки № 2004_6 від 22.05.2017 року. Наведеним підтверджується, що зазначені виплати банк здійснив після підтвердження [PERSON] свого права на спадщину, зокрема, пред`явлення [PERSON] свідоцтва про право на спадщину від 17.07.2015 року, яке не визнано недійсним. Тому, з огляду на положення ст. 1301 ЦК України, [PERSON] є законним спадкоємцем вкладу [PERSON] , а дії банку з виплати вкладу, відповідно, є правомірними. 25.05.2021 року від представника позивача [PERSON] - [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (т. 2 а.с. 108-112), відповідно до якої зазначив, що відповідач знав про єдиного належного спадкоємця померлої [PERSON] - [PERSON] ще з 20.11.2014 року, з часу звернення приватного нотаріуса Красота Т.О. до банку щодо надання інформації про наявність відкритих рахунків, належних [PERSON] , тобто за 2,5 роки до неправомірної виплати [PERSON] грошових коштів, належних померлій [PERSON] . Таким чином, відповідачем не спростовано, що саме позивач є єдиним законним спадкоємцем [PERSON] . Крім того, зазначив, що цивільні зобов`язання банку, що виникли з договорів банківського вкладу/рахунку, не припинились внаслідок смерті [PERSON] . При цьому, свідоцтво право на спадщину за законом від 17.07.2015 року, видане [PERSON] , викликає сумніви, оскільки з відкритих джерел вбачається, що приватний нотаріус Коренева С.А. здійснює свою діяльність у м. Харкові, натомість, спірне свідоцтво скріплено печаткою із зазначенням «Дніпропетровський міський нотаріальний округ». Ухвалою суду від 10.06.2021 року залучено у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, [PERSON] (т. 2 а.с. 140,142). Ухвалою суду від 10.06.2021 року у приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Красоти Т.О. витребувано належним чином завірену копію спадкової справи № 18/2014 щодо спадку [PERSON] , 1950 року народження, яка померла [INFO] (т. 2 а.с. 143). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав позовні вимоги, з підстав, викладених у позові. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений судом в установленому законом порядку, про причини неявки не повідомила. Треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Красота Т.О. та [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не відомі. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] , дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Відповідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як встановлено судом, позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого 16.10.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська (т. 1 а.с. 171 (зворотна сторона). 07.09.2011 року між [PERSON] та ПАТ АКБ «Індустріалбанк» був укладений заява-договір № 0900/Ф/139221 про відкриття та обслуговування картрахунку (договір приєднання, карткові проекти), відповідно до умов якого банк відкрив на ім`я [PERSON] картковий рахунок в українській гривнях та надав у використання платіжну картку (т. 1 а.с. 192-193). 05.09.2013 року між [PERSON] та ПАТ АКБ «Індустріалбанк» укладено договір строкового вкладу «Скарбничка» № 3207/0950/54/13, відповідно до умов якого [PERSON] передала банку 50 000,00 грн., шляхом внесення їх на особовий рахунок, з відсотковою ставкою 17% річних, на строк до 05.03.2014 року включно (т. 1 а.с. 194-195). 05.03.2014 року між [PERSON] та ПАТ АКБ «Індустріалбанк» укладено договір строкового вкладу «Дбайливий» № 3222/0950/53/14, відповідно до умов якого [PERSON] передала банку 50 000,00 грн., шляхом внесення їх на особовий рахунок, з відсотковою ставкою 17% річних, строком до 05.05.2014 року включно (т. 1 а.с. 196-197). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 21.05.2014 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (т. 1 а.с. 168). 20.11.2014 року на підставі заяви сина спадкодавця [PERSON] - [PERSON] про прийняття спадщини за законом приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Красотою Т.О. заведено спадкову справу № 18/2017 (т. 1 а.с. 165). Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 38955937 від 20.11.2014 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Красотою Т.О. 20.11.2014 року заведено спадкову справу № 18/2014 (т. 1 а.с. 170). З матеріалів спадкової справи (т. 1 а.с. 163-187) вбачається, що при її заведенні на виконання вимог підпункту 2.2 пункту 2 ви 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим у Мін`юсті 22.02.2012 за № 282/20595, в редакції, яка діяла на час відкриття спадщини (далі - Порядок) приватним нотаріусом Красотою Т.О. за даними Спадкового реєстру перевірено наявність заповітів/спадкових договорів, на підтвердження чого наявна інформаційна довідка від 20.11.2014 року № 38955958, з якої вбачається, що інформація про наявність заповітів/спадкових договорів від імені [PERSON] відсутня (т. 1 а.с. 171). Також за даними Спадкового реєстру перевірено наявність заведених спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину, що стверджується інформаційною довідкою від 20.11.2014 року № 38955874, яка міститься в матеріалах спадкової справи (т. 1 а.с. 170 зворотна сторона сторінки). 20.11.2014 року приватному нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Красоті Т.О. донькою померлої [PERSON] - [PERSON] подано заяву з відмовою від прийняття спадщини після померлої матері, [PERSON] , на користь сина померлої [PERSON] - [PERSON] , 1986 року народження (т. 1 а.с. 172). 20.11.2014 року приватному нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Красоті Т.О. чоловіком померлої [PERSON] - [PERSON] подано заяву з відмовою від прийняття спадщини після померлої дружини, [PERSON] , на користь сина померлої [PERSON] - [PERSON] , 1986 року народження (т. 1 а.с. 175). Крім того, 20.11.2014 року приватному нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Красоті Т.О. чоловіком померлої [PERSON] - [PERSON] подано заяву (т. 1 а.с. 178), відповідно до якої на день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого входить: -автомобіль марки SSANG YONG, модель KYRON, 2009 року випуску, VIN- [NUMBER] номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , тип ТЗ легковий-універсал-В, колір темно-червоний, реєстраційний номер [NUMBER] ; -грошові вклади з належними відсотками, нарахованими компенсаціями та індексаціями, що знаходяться на будь-яких рахунках, відкритих на ім`я його дружини [PERSON] в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в ПАТ АКБ «Індустріалбанк», ПАТ КБ «Приватбанк», ПАТ «Перший Український міжнародний банк» Одночасно зазначив, що свідомо не претендує на одержання свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, оскільки вказане майно є особистою приватною власністю [PERSON] 20.11.2014 року приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Дніпропетровської області Красота Т.О. звернулась до ПАТ АКБ «Індустріалбанк» з вимогою повідомити про наявність рахунків із сумою грошових вкладів з належними відсотками, нарахованими компенсаціями та індексаціями з врахуванням перерахунку, відкритих на ім`я померлої [INFO] громадянки [PERSON] та чи зробила померла заповідальне розпорядження щодо вказаних грошових вкладів (т. 1 а.с. 179). Згідно з повідомленням ПАТ АКБ «Індустріалбанк» № 632 від 03.12.2014 року станом на 03.12.2014 року померлій [INFO] [PERSON] в ПАТ АКБ «Індустріалбанк» відкрито рахунки: -№ [NUMBER] з грошовим залишком в розмірі 23 997,77 грн.; -№ [NUMBER] з грошовим залишком в розмірі 55 000,00 грн.; -№ [NUMBER] з грошовим залишком в розмірі 649,37 грн. 13.12.2019 року на підставі заяви приватним нотаріусом Красотою Т.О. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадщина складається з вкладів з відповідними відсотками та нарахованими компенсаціями та індексаціями, що знаходяться У ПАТ АКБ «Індустріалбанк» на:. -рахунку - [NUMBER] , відкритому на ім`я спадкодавця, грошовий залишок 23 997,77 грн.; -рахунку - [NUMBER] , відкритому на ім`я спадкодавця, грошовий залишок 55 000,00 грн.; -рахунку - [NUMBER] , відкритому на ім`я спадкодавця, грошовий залишок 649,37 грн. які належали померлій [PERSON] , що підтверджується листом АКБ «Індустріалбанк» вих. № 632 від 03.12.2014 року (т. 1 а.с. 185). 19.12.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату належних йому, як спадкоємцю [PERSON] , грошові кошти, які знаходяться на рахунках, відкритих на ім`я останньої в ПАТ АКБ «Індустріалбанк» (т. 1 а.с. 24). Згідно з листом ПАТ АКБ «Індустріалбанк» № 1349 від 19.12.2019 року позивача [PERSON] було повідомлено про відсутність, зазначеного свідоцтва на спадщину, рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Також було повідомлено про виплату коштів, що знаходились на рахунках № [NUMBER] та № [NUMBER] , відкритих в банку на ім`я [PERSON] (спадкодавця), 22.05.2017 року іншому єдиному спадкоємцю на законній підставі, а саме на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17.07.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кореневою С.А., зареєстрованого в реєстрі за № 1560, спадкова справа № 18/2014 (т. 1 а.с. 25). 20.01.2020 року ПАТ АКБ «Індустріалбанк» в особі начальника Регіонального відділення АКБ «Індустріалбанк» у м. Дніпро Дигун В.В. звернувся до начальника Соборного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (т. 1 а.с. 218-220). Як вбачається зі змісту вказаного повідомлення, 13.05.2017 року до Регіонального відділення АКБ «Індустріалбанк» у м. Дніпро звернувся громадянин [PERSON] , який надав копію свідоцтва про право на спадщину за законом, засвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кореневою С.А. 17.07.2015 року щодо видачі грошових коштів у сумі 79 647,00 грн. Нотаріальна копія виготовлена зі свідоцтва, що викладене на нотаріальному бланку (НАО 591705), та яке містило підпис та печатку нотаріуса. Здійснена перевірка нотаріального бланку НАО 591705 в Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів та відповідно до перевірки код витрачання бланку - 5 свідоцтв про право на спадщину, дата витрачання бланку 17.07.2015 року. Тобто, форма наданого документа містила всі обов`язкові реквізити (бланк, підписи, печатки, посвідчувальний напис), передбачені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджені наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року та Правилами ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 3253/5 від 22.12.2010 року, а наданий документ не містив будь-яких очевидних ознак підробки. 22.05.2017 року у касі Регіонального відділення АКБ «Індустріалбанк» у м. Дніпро громадянину [PERSON] видано грошові кошти у розмірі 96 169,23 грн. 19.12.2019 року до Регіонального відділення АКБ «Індустріалбанк» у м. Дніпро із заявою звернувся син померлої [PERSON] громадянин [PERSON] , який надав нотаріально засвідчене приватним нотаріусом Красота Т.І. свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.12.2019 року щодо видачі грошових коштів у сумі 79 647,14 грн. померлої [PERSON] . Того ж дня, [PERSON] звернувся до банку із письмовою заявою про те, що кошти [PERSON] були видані за підробленим свідоцтвом про право на спадщину. Також [PERSON] повідомив, що запит в банк щодо надання інформації по залишку коштів направлено приватним нотаріусом Красота Т.І., і в якому він був зазначений спадкоємцем, а не громадянин [PERSON] , та у підробленому свідоцтві про право на спадщину за законом виданого приватним нотаріусом Кореневою С.А., зазначено відповідь банку за вих. 632 від 03.12.2014 року. Перевіркою через базу нотаріусів встановлено, що бланк серії НАО 591705, виданий нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кот Б.А. та використаний як свідоцтво про спадщину за законом для видачі грошових вкладів іншому спадкоємцю. Через загальнодоступні інформаційні джерела установлено, що приватний нотаріус Коренева С.А. ніколи не працювала у Дніпропетровському нотаріальному окрузі, а є нотаріусом Харківського нотаріального округу і припинила нотаріальну діяльність у 2016 році. Перевіркою через загальнодоступну базу Міністерства юстиції України встановлено, що паспорт [NUMBER] , виданий Нікопольським МВ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я громадянина [PERSON] , [INFO] , серед втрачених чи викрадених не значиться. Нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кот Б.А. використав виданий йому бланк серії НАО 591705 як свідоцтво про спадщину за законом для видачі спадщини не [PERSON] , а іншої особи. Вказані факти свідчать про те, що отримання громадянином [PERSON] грошових коштів, які належали померлій [PERSON] сталося з використанням підробленого свідоцтва про спадщину за законом серії НАО 591705, виданого нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кот Б.А., тобто у даному випадку невідомими особами вчинено шахрайські дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами, та містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190, 358 КК України. Соборним відділенням поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020040650000162 від 21.01.2020 за заявою АКБ «Індустріалбанк» від 20.01.2020 року, в якій повідомляється про злочинні дії [PERSON] , [INFO] , який, надавши завідомо підроблений документ - свідоцтво про право на спадщину за законом, отримав грошові кошти померлої [PERSON] , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України (т. 1 а.с. 221). Положеннями ч. 1, 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або інший дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві та момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1, 2 ст. 1228 ЦК України передбачено, що вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Окрім того, відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку, право на який відповідно до ч. 2 ст. 1228 ЦК України входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Згідно з частинами першою, п`ятою статті 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Згідно з ч. 2 ст. 608 ЦК України зобов`язання не припиняється зі смертю кредитора, якщо воно не є нерозривно пов`язаним з особою останнього. У такому разі права й обов`язки (спадщина) фізичної особи (вкладника), яка померла, переходять до інших осіб-спадкоємців. Отже, зобов`язання банку виплачувати проценти за договором вкладу не припиняється зі смертю вкладника, входить до складу спадщини та триває до дня, який передує дню повернення коштів спадкоємцям. Таку правову позицію виклав Верховний Суд України у постанові від 22 січня 2014 року у справі 6-157цс13. Як встановлено судом, станом на час вирішення справи відповідач свої зобов`язання перед позивачем не виконав та не виплатив належні позивачу, як єдиному законному спадкоємцю вкладника, грошові кошти з рахунків, відкритих на ім`я [PERSON] . Оскільки виплата коштів відповідачем була здійснена іншій особі, ПАТ АКБ «Індустріалбанк» несе відповідальність за неналежне виконання взятих на себе зобов`язань. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення банківських вкладів по рахункам, відкритих у ПАТ АКБ «Індустріалбанк», загальна сума яких, відповідно до листа останнього № 632 від 03.12.2014 року, в загальному розмірі складає 79 647,14 грн. Крім того, позивач у позові вказує на несплату відсотків по строковому вкладу «Дбайливий» № 3222/0950/53/14 від 05.03.2014 року з 05.11.2014 року, у зв`язку з чим з відповідача підлягають стягненню відсотки за вказаним договором банківського вкладу за період з 05.11.2014 року по 17.11.2020 року (дата подання заяви про збільшення позовних вимог) з розрахунку 17% річних відповідно до умов договору та відповідно до наданого позивачем розрахунку, правильність якого перевірена судом, сума відсотків, які підлягають стягненню з відповідача становить 56 151 грн. 23 коп. При цьому, суд не бере до уваги посилання представника відповідача про належність виконання зобов`язань та законність дій банку з виплати вкладу, оскільки останні були виплачені законному спадкоємцю вкладу [PERSON] - [PERSON] , який підтвердив своє право на спадщину свідоцтвом від 17.07.2015 року, так як вказані посилання спростовуються матеріалами справи, зокрема, повідомленням ПАТ АКБ «Індустріалбанк» в особі начальника Регіонального відділення АКБ «Індустріалбанк» у м. Дніпро Дигун В.В. від 20.01.2020 року про вчинення кримінального правопорушення та витягом з ЄРДР про порушення Соборним відділенням поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області кримінального провадження за № 12020040650000162 від 21.01.2020 за заявою АКБ «Індустріалбанк» від 20.01.2020 року, в якій повідомляється про злочинні дії [PERSON] , [INFO] , який надавши завідомо підроблений документ - свідоцтво про право на спадщину за законом, отримав грошові кошти померлої [PERSON] , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Також суд дійшов висновку і про задоволення позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, виходячи з такого. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). Таким чином, виплата вказаних коштів банківських вкладів іншій особі за підробленим документом не є належним виконанням грошового зобов`язання відповідача у розумінні вимог статті 527 ЦК України та не звільняє відповідача від обов`язку сплатити позивачу [PERSON] кошти на підставі ч.2 статті 625 ЦК України. Враховуючи, що відповідачем не було виконано грошове зобов`язання щодо повернення сум банківських вкладів, позивач має право на стягнення 3% річних від простроченої суми за період з 19.12.2019 року (день звернення позивача до банку про виплату належних йому грошових коштів) по 17.11.2020 року за рахунком № [NUMBER] у розмірі 17 грн. 83 коп. (649,37 х 3% / 365 днів х 335 днів) та інфляційні втрати за вказаний період з урахуванням індексу інфляції у розмірі 17 грн. 67 коп., за рахунком № [NUMBER] 3% річних у розмірі 659 грн. 03 коп. (23 997,77 х 3% / 365 днів х 335 днів) та інфляційні втрати за вказаний період з урахуванням індексу інфляції у розмірі 652 грн. 85 коп., за рахунком № [NUMBER] 3% річних у розмірі 3 052 грн. 43 коп. (55 000,00 х 3% / 365 днів х 335 днів) та інфляційні втрати за вказаний період з урахуванням індексу інфляції у розмірі 3 023 грн. 83 коп., що разом складає 7 423 грн.64 коп. Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають суми вкладів у розмірі 79 647,14 грн., нараховані відсотки у розмірі 56 151 грн. 23 коп., що разом складає 135 798 грн. 7 коп., 3% річних та інфляційні втрати від сум неповернутих вкладів у розмірі 7 423 грн. 64 коп. Загальна сума, яка підлягає до стягнення становить 143 222 грн. 34 коп. (135 798 грн. 7 коп. + 7 423 грн. 64 коп.) Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то в цій частині вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України). Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України). Виникнення такої шкоди тісно пов`язане і з обставинами справи, і з самою особою, оскільки різні протиправні дії чи бездіяльність тягнуть за собою неоднакові негативні наслідки емоційно-психологічного характеру для різних потерпілих залежно від їхнього темпераменту, психологічних особливостей тощо. Наявність моральної шкоди є фактом конкретного випадку. Відповідно, вчинення лише протиправного діяння стосовно особи свідчить про можливість, але не обов`язковість виникнення моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода може полягати як у фізичному болю та стражданнях, так і у душевних переживаннях, які фізична особа зазнала у внаслідок протиправної поведінки відносно неї. Як вбачається з матеріалів справи позивачем належних та допустимих доказів підтвердження факту спричинення позивачу моральних чи фізичних страждань саме внаслідок дій відповідача суду не надано, а також відсутні докази погіршення стану здоров`я і підтвердження морального страждання позивача. Крім того, позивач у своєму позові не навів, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, в чому вона проявилась. Також суд звертає увагу, що умови договорів не передбачають відшкодування моральної шкоди, а норми статей 23, 1167 ЦК України регулюють деліктні правовідносини. Законодавством, яке регулює спадкові правовідносини, не передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди у випадку порушення її спадкових прав. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 1 432 грн. 22 коп. (т. 1 а.с.12, т. 2 а.с. 48) пропорційно сумі задоволених вимог - 143 222 грн. 34 коп.

Outcome: partial