Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

У березні 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якому вказала, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.01.2014 року по 23.04.2018 року. Сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] . Відповідач офіційно працює в АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на посаді водія пожежної автомашини. З офіційного заробітку він добровільно сплачує аліменти на утримання сина, але в його власності знаходиться земельна ділянка з якої він також отримує дохід, але з цього доходу він аліменти не сплачує, в зв`язку з чим позивач вимушена звернутись до суду. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з`явилась, відповідно до наданої заяви просила розглянути позов за її відсутності, просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату, час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Від відповідача15.10.2020 надійшла довідка про добровільну сплату ним аліментів з жовтня 2020. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття; якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття; той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 10.07.2015 року виконавчим комітетом Степової сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.2). Відповідно до рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 23.04.2018 року по справі №663/2902/17, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.3). Відповідно до довідки наданої АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» №1041 від 28.09.2020, згідно особистої заяви [PERSON] , починаючі з 01.10.2018, з його заробітної плати виконується стягнення аліментів на користь [PERSON] в розмірі 25% від його заробітку на утримання дитини [PERSON] [INFO] . У зв`язку з тим, що [PERSON] добровільно сплачує аліменти лише з заробітної плати, при цьому ним не сплачуються аліменти з інших видів його доходу, але зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину, надавати їй необхідну матеріальну допомогу у вигляді аліментів які сплачуюються з усіх видів заробітку (доходу), крім того у відповідності до ч.1 ст. 187 СК України ним в любий час може бути відкликана заява про добровільну сплату аліментів, тому суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини. При цьому, приймаючи до уваги обставини по справі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів суд вважає можливим задовольнити заявлені позовні вимоги, та стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. При цьому слід зазначити, що суми аліментів вже сплачених в добровільному порідку, підлягають врахуванню при стягненні аліментів по даному рішенню суду. Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, а також положення ст.185 Сімейного кодексу України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 12, 13, 263-265, 430 ЦПК України, суд,

Outcome: approved