Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

У березні 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення з відповідача заборгованість з оплати за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 7014 грн. 30 коп.. Мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] , зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS] та є споживачем послуг з централізованого опалення, що надаються ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект». Однак відповідачка порушувала і продовжує порушувати встановлені законодавством України вимоги щодо своєчасної оплати за спожиті комунальні послуги, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» з оплати за спожиті послуги з централізованого опалення в розмір 7014,30 грн. станом на 01.02.2019. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. На позовних вимогах наполягає. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Державне підприємство «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» є виробником та виконавцем послуг з централізованого опалення для будинку [ADDRESS] . Позивач вказує, що [PERSON] , зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS] , є споживачем послуг з централізованого опалення, що надаються ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект». Згідно довідки ФЗ №211 від 15.02.2018 виданої комунальним житлово-експлуатаційним підприємством Миколаївської міської ради «Зоря», вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] з 25.11.2000 р., [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , однак з відміткою не прописана. Згідно відомостей Департаменту з надання адміністративних послуг станом на 13.03.2019 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до штемпелу Відділу обліку і моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Миколаївській області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 29 квітня 2015 року. Згідно з розрахунку заборгованості [PERSON] з оплати за спожиті послуги з централізованого опалення станом на 01.02.2019 розмір заборгованості становить 7014,30 грн. За період з листопада 2016 по грудень 2018 відповідачем не було здійснено оплати за спожиті послуги з централізованого опалення. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст.ст. 525, 526 ЦК України). Відповідно до п. 1 та 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 вказаного Закону, споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Приписами статті 24 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Згідно із п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. У відповідності до п. 1 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» з наступними змінами і доповненнями, утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків. Згідно п. 7 зазначених Правил, затверджених постановою КМУ від 24.01.2006 року, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до штемпелу Відділу обліку і моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Миколаївській області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 29 квітня 2015 року. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 22.10.2019 року, право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано. Проте, згідно матеріалів справи, вбачається, що відповідач є власником особового рахунку на квартиру [ADDRESS] . Статями 68, 162 Житлового кодексу України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. За змістом ст. 526 та ст. 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Положеннями ст. 610 та ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності з ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач листами №03/1-3012 від 17.04.2014 та №03/1-5658 від 08.07.2016, направляв Відповідачу повідомлення про заборгованість з оплати за наданні послуги ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» з централізованого опалення та підігріву питної води з вимогою їх оплатити, а також прохання заключите договір реструктуризації, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Але, відповідач, в порушення вище вказаних норм чинного законодавства України, договір про надання послуг з централізованого опалення, з Позивачем так і не уклав, за спожиті послуги з централізованого опалення не сплачує з листопада 2016 року. Станом на 25.02.2019 року заборгованість відповідача складає 7014,30 грн. Враховуючи те що між Позивачем та Відповідачем існує спір щодо існування заборгованості, а також відсутність договору між сторонами, позивач вважає, що останній не може звертатися до суду за захистом своїх прав в порядку наказного провадження. Наданий позивачем розрахунок заборгованості свідчить про те, що відповідач не в повному обсязі проводив оплату за надані послуги. Дослідивши докази, долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921 грн. 00 коп.

Outcome: approved