Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій просила ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 38 у будинку 1 по вул. Каверіна у м. Дніпропетровську. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що вона є власником квартири [ADDRESS]. З відповідачем [PERSON] вони перебували в зареєстрованому шлюбу з 26.08.2006 року. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2014 року шлюб було розірвано, після чого вони фактично не проживали разом у вищевказаній квартирі. Остаточно відповідач виїхав з квартири та забрав усі свої речі 30.03.2015 року. Відповідач на даний час прописаний за вищезазначеною квартирою, хоча фактично з 30.03.2015 року там не проживає та жодного разу не зявлявся. Будь-яких усних або письмових домовленостей щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності між ними не було. У звязку з чим, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка не зявилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі та слухати справу без її участі. У разі неявки відповідача проти заочного рішення суду не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином засобами масової інформації, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у власності будинок, користуються ним і мають право розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 27 липня 2004 року на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Згідно довідки Начальника ОСББ «Каверіна 1» № 78 від 22 березня 2016 року, у квартирі [ADDRESS], зареєстровані [PERSON] Галиина Юнусівна, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивачка перебувала шлюбі з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 26 серпня 2006 року у Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2014 року їхній шлюб було розірвано. Відповідач [PERSON] у квартирі [ADDRESS] з 30 березня 2015 року не проживає, його особистих речей у квартирі немає. Даний факт підтверджується актами про не проживання від 16 вересня 2015 року та 28 липня 2016 року, проведеного в присутності жителів будинку 1 по вул. Каверіна у м. Дніпропетровську, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] У\~відповідності\~до ч. 1\~ст. 15 ЦК України,\~кожна особа\~має\~право\~на\~захист свого цивільного \~права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування і розпорядження своїм майном. Оскільки відповідач у квартирі за місцем реєстрації не проживає понад один рік, суд приходить до висновку, щодо необхідності визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 38 у будинку 1 по вул. Каверіна у м. Дніпропетровську. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved