Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

у березня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилався на те, що 11.07.2012 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2000095154, відповідно до якого банк надав позичальнику - [PERSON] кредит в розмірі 11200 грн. зі сплатою процентної ставки у розмірі 12 річних. В свою чергу позичальник зобов'язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені цим договором та додатком №1 «Графік платежів», а також виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 1.4.1- 1.4.7 кредитного договору позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені кредитним договором не пізніше 11 липня 2014 року. Відповідно до п. 1.5.4, 1.5.5 кредитного договору, в разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором. В цьому разі позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. Якщо банк на основі умов даного договору вимагає повернення споживчого кредиту, таке повернення здійснюється позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання вимоги. 09.02.2017 року листом з описом вкладення направлено на адресу позичальника повідомлення № 7934299 від 09.02.2015 року здійснено вимогу дострокового повернення суми заборгованості за кредитним договором. Станом на 29.03.2017 року заборгованість відповідача становить у розмірі32688,38 грн., що складається з: - суми не простроченого тіла кредиту - 4562,58 грн.; - суми не прострочених відсотків за користування кредитом по договору - 229,50 грн.; - загальної простроченої заборгованості - 27 896,30 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд надходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.07.2012 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2000095154, відповідно до якого банк надав позичальнику - [PERSON] кредит в розмірі 11200 грн. зі сплатою процентної ставки у розмірі 12 річних. В свою чергу позичальник зобов'язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені цим договором та додатком №1 «Графік платежів», а також виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 1.4.1- 1.4.7 кредитного договору позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені кредитним договором не пізніше 11 липня 2014 року. Відповідно до п. 1.5.4, 1.5.5 кредитного договору, в разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором. В цьому разі позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. Якщо банк на основі умов даного договору вимагає повернення споживчого кредиту, таке повернення здійснюється позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання вимоги. 09.02.2017 року листом з описом вкладення направлено на адресу позичальника повідомлення № 7934299 від 09.02.2015 року здійснено вимогу дострокового повернення суми заборгованості за кредитним договором. Станом на 29.03.2017 року заборгованість відповідача становить у розмірі32688,38 грн., що складається з: - суми не простроченого тіла кредиту - 4562,58 грн.; - суми не прострочених відсотків за користування кредитом по договору - 229,50 грн.; - загальної простроченої заборгованості - 27 896,30 грн. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України визначений обов'язок позичальника повернути позику позикодавцеві (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачем [PERSON] зобов'язання за вказаним договором не виконуються. Статтями 625, 629 ЦК України врегульовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову. Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк»згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved