Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з вищезазначеним позовом, відповідно до якого просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований виконавчим комітетом Волинківської сільської ради Сосницького району Чернігівської області, актовий запис № 02 від 30.04.2014 року. Позовні вимоги мотивовані фактичним припиненням шлюбних відносин, відсутністю спільного з відповідачем господарства, бюджету, почуттів любові, взаємоповаги та взаєморозуміння. Зазначає, що не має наміру відновлювати сім'ю, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. В судові засідання по справі позивач не зявився, в позовній заяві виклав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Належним чином повідомлена про час та місце слухання справи відповідач, в судове засідання 09.06.2017р. не зявилась, через канцелярію суду звернулася із заявою про розгляд справи за її відсутності. У вказаній заяві позов визнала повністю, строк на примирення вважає не потрібним. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ст. ст. 169, 197 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вищенаведені законодавчі вимоги та позицію Пленуму Верховного Суду України, суд вважає за необхідне зупинитися на наступному. Матеріалами справи встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований виконавчим комітетом Волинківської сільської ради Сосницького району Чернігівської області 30.04.2014 року, згідно зі свідоцтвом про шлюб серії І-ЕЛ № 104127, виданим повторно 17.02.2017 року Сосницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області, актовий запис № 02. Від шлюбу дітей не має. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з нормою ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. При цьому, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). Проаналізувавши заявлені позивачем позовні вимоги та обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону (у тому числі і нормі ч. 2 ст. 110 СК України) та не порушує прав інших осіб, а відтак у суду є всі підстави для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 640 грн. 00 коп. Враховуючи вищевикладене, ст..ст. 24, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 3, 5, 10, 11, 57-60, 88, 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved