Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

у вересні 2018 року [PERSON] звернулася до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 05 січня 2016 року померла її бабуся - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина і Машівською ДНК заведена спадкова справа. Вона являється єдиною спадкоємицею майна померлої за заповітом, вчасно прийняла спадщину. Крім іншого, до складу спадщини увійшла земельна ділянка площею 0,1000 га для ведення особистого селянського господарства, розташована в с. Красногірка Машівського району Полтавської області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯИ № 256405 від 22.04.2010 р. Однак нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку у звязку з наявністю помилки у правовстановлюючих документах щодо належності вказаного спадкового майна спадкодавцю. У звязку з наведеним позивач просить визнати за нею право власності на указану земельну ділянку за заповітом після смерті [PERSON] В судове засідання сторони не з`явилися, натомість направили заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.29), представник позивача адвокат [PERSON] також просить розглянути справу за її відсутності та позов задовольнити (а.с.60), представник відповідача з рішенням суду згоден (а.с.40). Виходячи з викладеного, суд вирішив за можливе розглянути справу без участі сторін. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши надані письмові докази, прийшов до такого висновку. Судом установлено, що 05 січня 2016 року померла [PERSON] (а.с.8), яка за життя заповіла все своє майно позивачу [PERSON] (а.с.9). Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серія ЯИ №256405, виданого 22.04.2010 р. на ім`я [PERSON], земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер 532308402:02:001:0059, що в с. Красногірка Машівського району Полтавської області належить вказаній особі на праві власності відповідно до рішення 30-ї позачергової сесії 5-го скликання Андріївської сільської ради Машівського району Полтавської області від 25.03.2010 р. (а.с.12). За інформацію архівного сектору Машівської РДА, викладеної в архівній довідці №01-39/115 від 17.09.2018 р., у книзі протоколів сесій Андріївської сільської ради Машівського району Полтавської області за 2010 р. мається рішення позачергової 30-ї сесії 5-го скликання від 25.03.2010 р. «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянам на території Андріївської сільської ради Машівського району Полтавської області» та в рішенні зазначено, що сільською радою було вирішено, зокрема: затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянам на території Андріївської сільської ради Машівського району Полтавської області та вирішено передати громадянам у приватну власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на території Андріївської сільської ради Машівського району Полтавської області, в тому числі [PERSON] для обслуговування житлового будинку і господарських споруд 0,08 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,10 га (а.с.14). Як убачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-5307298512018 від 25.04.2018 р., за кадастровим номером 532308402:02:001:0059 зареєстрована земельна ділянка площею 1,8020 га для ведення особистого селянського господарства розташовану в с. Красногірка Машівського району Полтавської області та власником якої є [PERSON] (а.с.15). За замовленням позивача було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за кадастровим номером 5323080402:02:001:0059 площею 0,10 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території с. Красногірка Машівського району Полтавської області (а.с.18-21). Відповідно до наявної в матеріалах технічної документації пояснюючої записки, складеної начальником відділу ДП «Центр державного земельного кадастру» Полтавської регіональної філії [PERSON], при опрацюванні на наявних матеріалів було виявлено, що зазначений у державному акті кадастровий номер присвоєно іншій земельній ділянці в Державному земельному кадастрі та внесенні відомостей до Національної кадастрової системи буде присвоєно інший кадастровий номер (а.с.19). Позивач належним чином прийняла спадщину, шляхом подання заяви до Машівської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на інше майно, зокрема житловий будинок в с.Красногірка Машівського району та земельну ділянку, призначену для його обслуговування, інші спадкоємці відсутні, про що свідчать копії документів зі спадкової справи (а.с.44-48). Водночас нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку розміром 0,1000 га, що розташована в с. Красногірка Машівського району Полтавської області та призначена для ведення особистого селянського господарства, у звязку з помилкою площі в державному акті на земельну ділянку та Витягу ДЗК (а.с.11). Таким чином, спадкодавець [PERSON] за життя на законних підставах набула право власності на земельну ділянку, але не зареєструвала дане право в установленому законом порядку в органі державної реєстрації, а в державному акті на право власності на земельну ділянку Серії ЯИ №256405 від 22.04.2010 р., яким посвідчено право власності кадастровий номер земельної ділянки 532308402:02:001:0059 вказано помилково. Відповідно до п. 4.15. Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Пунктом 4.20 цього Порядку передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 19 цього Закону, державна реєстрація прав проводиться на підставі державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. Таким чином, у позивача існують перешкоди для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку в нотаріальній конторі, оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва. Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права і обов'язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Частиною 5 ст. 1268 цього Кодексу передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як убачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За змістом ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування, із збереженням її цільового призначення. Згідно п. «г» ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Аналізуючи зібрані у справі докази, з огляду на те, що відсутній інший передбачений законодавством спосіб набуття позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, позивач належним чином прийняла спадщину за заповітом та являється єдиним спадкоємцем, натомість не має змоги оформити право власності на спадкове майно в нотаріальній конторі, а тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved