Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

У вересні 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи - Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, Управління земельних ресурсів Дніпропетровської міської Ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог, позивачка просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка-спадкодавця [PERSON], померлого [INFO], на 1/3 частку домоволодіння [ADDRESS], яке складається з житлового будинку А-1, загальною площею 56,0 кв.м, житловою площею 27,4 кв.м; літньої кухні Б; убиральні В, душу Ж, навісу Е, споруд 1-20, І. У судовому засіданні позивачка та її представниця позов підтримали, на його задоволенні наполягали, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце його проведення повідомлялася належним чином причини неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник Шостої держнотконтори у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, суду надав листа, в якому просить розглядати справу без його участі та винести рішення на розсуд суду. Представник Управління Держземагенства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, суду надав листа, в якому просить розглядати справу без його участі та винести рішення на розсуд суду. Вислухавши пояснення позивачки, представниці позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON], 14.06.1975 року зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила своє дівоче прізвище [PERSON] на [PERSON]. (а.с. 10) Батьками чоловіка позивачки є [PERSON] та [PERSON]. Згідно реєстраційному посвідченню від 27 грудня 1961 року, виданому Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації, батько чоловіка позивачки [PERSON] був власником домоволодіння [ADDRESS], яке належало йому на праві особистої власності на підставі договору про право забудови від 02.08.1956 року, посвідченого Четвертою дніпропетровської державною нотаріальною конторою ( реєстр № 1-1603), і записано в реєстрову книгу під № 127-86 (а.с. 12). Зазначене домоволодіння складається з : житлового будинку А-1, загальною площею 56,0 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м.; літньої кухні Б; убиральні В, душу Ж, навісу Е, споруд 1-20, І. Вартість домоволодіння складає 23 471,00 грн., що видно з технічного паспорту на домоволодіння та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 15-20). Домоволодіння знаходиться на земельній ділянці площею 0,0558 га, розташованої на [ADDRESS], котра належить батьку чоловіку позивачки [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю IV-ДП № 001782 від 19.07.2000 року, код ДЗК72468021, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської Ради народних депутатів від 15.06.2000 року № 1463, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 030444. Вартість земельної ділянки площею 0,0558 га складається - 296 599,32 грн., що видно із довідки № 20/20-814 від 02.09.2013 року Управління держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області. Батьки чоловіка позивачки проживали і були зареєстровані в домоволодінні [ADDRESS]. Батько чоловіка позивачки [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті спадкоємцями першої черги за законом, на підставі ст. 1261 ЦК України, були його дружина [PERSON] та його син [PERSON], які прийняли спадщину на підставі ст. ст. 1268, 1269 ЦК України. Тобто, кожний з них мав право на ? частину спадкового домоволодіння та земельною ділянки. [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON]. Після його смерті спадкоємцями першої черги за законом, на підставі ст. 1261 ЦК України, є його дружина - позивачка по справі [PERSON], яка проживала і була зареєстрована разом з чоловіком на момент його смерті в кв. [ADDRESS]. Позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Син позивачка та її чоловіка - [PERSON], який також проживав і був зареєстрований разом з батьком в зазначеній квартирі на момент смерті батька, в шестимісячний термін в нотаріальній конторі відмовився від прийняття спадщини на користь позивачки. Мати чоловіка позивачки - [PERSON], яка також є спадкоємицею першої черги за законом, подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] проживали разом і були зареєстровані разом з спадкодавцем _ [PERSON] на момент його смерті в кв. [ADDRESS], що підтверджується довідкою ОК ЖБК № 288 від 31 серпня 2012 року за № 102/37. Тобто, після смерті чоловіка позивачки - [PERSON], позивачка [PERSON] має право на 1/3 (1/2 : 3 =1/6 + 1/6 = 1/3) частину домоволодіння та земельної ділянки. [INFO] померла мати чоловіка позивачки [PERSON], яка ще за життя склала заповіт, де все належне їй майно заповіла відповідачці по позовній заяві [PERSON]. 26.07.2013 року позивачка звернулася з заявою до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори для отримання на своє ім?я свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння [ADDRESS], яке залишилося після смерті її чоловіка [PERSON]. Однак, постановою державного нотаріуса від 26.07.2013 року відмовлено гр. [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння [ADDRESS], після смерті гр. [PERSON], померлого [INFO], у зв?зку з тим, що у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно (а.с. 25). Відповідно до ч.1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до цивільних норм права спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкритгя спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved