Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

У березні 2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 червня 1992 року в Жетогенській сільській раді Ілійського району Алма-Атинської області (актовий запис № 38). На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що неповнолітніх дітей у сторін немає. Спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого вони фактично припинили шлюбні стосунки, збереження сім`ї є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи ДРАЦС. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 16 квітня 2020 року сторонам надано строк на примирення тривалістю два місяці. Позивачка 16.06.2020 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач також 16.06.2020 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 05 червня 1992 року в Жетогенській сільській раді Ілійського району Алма-Атинської областібуло зареєстровано шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] (актовий запис № 38), що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 05 червня 1992 року. Сторони спільних неповнолітніх дітей не мають, проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Наданий судом строк на примирення результатів не дав. Оскільки сімейні стосунки між сторонами припинені, примирення та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому за таких обставин позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу\~України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка вказала, що не бажає змінювати прізвище на дошлюбне, тому після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за подачу даного позову до суду позивачкою сплачено 840 грн. 80 коп. судового збору і позов задоволено у повному обсязі, тому він підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved