Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

ТОВ «Українська мікрофінансова мережа» звернулося в суд з позовом до [PERSON] стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту в сумі 12108,88 грн., стягнення судових витрат. Представник позивача 05.03.2015 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судовому засіданні частково визнала позовні вимоги, підтвердивши отримання кредиту. Однак, звернула увагу суду на те, що згідно договору штраф за несвоєчасне повернення фінансового кредиту стягується в розмірі 50 грн. Просила суд врахувати її складне матеріальне становище та розстрочити виконання рішення на 18 місяців. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з договором про надання фінансового кредиту №ІФ01-00002 від 12.02.2014 року ТОВ «Українська мікрофінансова мережа» надало кредит [PERSON] у розмірі 6700 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 24 місяці (а.с.6). Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - підприємцями. Як слідує зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Дана стаття поширюється і на відносини з фінансовими установами. Проте, свої зобов'язання за договором відповідач належним чином не виконував, та станом на 16.01.2015 року заборгованість по кредиту становить 12108,88 грн., а саме: 6700 грн. сума фінансового кредиту, 400,68 грн. проценти за користування кредитом, 450 грн. штраф, 4558,20 грн. пеня (а.с.5). В судовому засіданні відповідач визнала позовні вимоги. Згідно ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст..611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 11708 грн. 88 коп., з яких 6700 грн. сума фінансового кредиту, 400,68 грн. проценти за користування кредитом, 50 грн. штраф, 4558,20 грн. комісія, за кредитом є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 450 грн. суд звертає увагу на наступне. Згідно п.3.3.1 договору про надання фінансового кредиту № №ІФ01-00002 від 12.02.2014 року у випадку порушення умов договору, позичальник сплачує кредитодавцю штраф в розмірі 50 грн. Позивачем не обґрунтовано належним чином позовну вимогу про стягнення штрафу в розмірі 450 грн., а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути штраф в розмірі 50 грн.. За змістом частини 1 статті 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. . На підставі наведеного, відповідно до ст. 11, 15, 16, 526, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: partial