Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, у якому, враховуючи зменшення та уточнення позовних вимог, просили визнати [PERSON], [PERSON] та їхню малолітню дочку [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим будинком, що розташований за адресою: місто Бровари Київської області, вулиця Кутузова, 6/6. В обґрунтування позовних вимог зазначали, що даний будинок належить їм (позивачам) на праві спільної часткової власності. У вказаному будинку із 2006 року зареєстровані, проте не проживають відповідачі [PERSON], [PERSON] та їхня малолітня дочка [PERSON]. Добровільно знятися з реєстраційного обліку за адресою будинку відповідачі відмовляються. Жодного дня у будинку вони не проживали, їхні речі там відсутні. Реєстрація відповідачів у будинку перешкоджає їм як власникам вільно розпоряджатися своїм майном. За змістом положень ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки [PERSON], [PERSON] та їхня малолітня дочка [PERSON] більше одного року у належному їм на праві власності житловому будинку не проживають та не проживали, вони втратили право користування цим будинком. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у суді позов підтримали, просили суд задовольнити їхні позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] і [PERSON], яка діє у своїх інтересах та інтересах малолітньої дочки [PERSON], [INFO], у суді позов визнали та пояснили, що у належному позивачам житловому будинку вони лише зареєстровані, там вони не проживали жодного дня. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання позову відповідачами закону не суперечить, прав, свобод і інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: місто Бровари Київської області, вулиця Кутузова, 6/6. Факт належності [PERSON] (1/3 частки), [PERSON] (1/4 частки), [PERSON] (1/12 частки) та [PERSON] (1/3 частки) на праві власності вказаного житлового будинку підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 24 березня 1995 року Комунальним підприємством Радіопередавальний центр, свідоцтвами про право на спадщину за законом від 29 листопада 2013 року, Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05 і 29 листопада 2013 року. Із довідки за № 55 від 26 лютого 2015 року, виданої Комунальним підприємством Житлово-експлуатаційна контора № 2, видно, що крім позивачів, співвласників зазначеного будинку, у ньому з 2006 року зареєстровані відповідачі [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та їхня дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України п рава, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років захищають у суді їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. За змістом ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно із ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт не проживання з 2006 року [PERSON], [PERSON] та малолітньої [PERSON], тобто понад один рік, без поважних причин у належному позивачам на праві спільної власності житловому будинку, що розташований за адресою: місто Бровари Київської області, вулиця Кутузова, 6/6, знайшов своє підтвердження в суді та відповідачами не заперечувався. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved