Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

У березні 2018 року Орган опіки та піклування Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, який діє в інтересах неповнолітньої дитини, звернувся до суду з указаним позовом, просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], щодо її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], як таку, що ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків з виховання та утримання сина. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] помер батько неповнолітнього [PERSON], з яким проживав останній. Мати дитини не займається вихованням та утриманням сина з 2012 року, не цікавиться його успіхами, веде антигромадський спосіб життя, вживає алкогольні напої, не працює, перебивається тимчасовими заробітками. Питання виконання батьківських обов'язків з боку [PERSON] неодноразово розглядалось на засіданнях опікунської ради при органі опіки та піклування Вищедубечанської сільської ради. Їй надавались рекомендації для виходу із складних життєвих обставин, проте вона на зауваження не реагувала та не змінила своє ставлення дол. виконання батьківських обов'язків. Враховуючи те, що мати дитини свідомо самоусунулася від виконання батьківських обов'язків, органом опіки та піклування Вищедубечанської сільської ради прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав. 26 січня 2018 року за присутності голови Вищедубечанської сільської ради [PERSON] написала заяву про те, що вона відмовляється від своїх батьківських прав щодо сина [PERSON], [INFO]. Після смерті батька дитина проживає із своєю старшою сестрою [PERSON], [INFO], яка дбає про свого неповнолітнього брата, створила належні умови для його проживання та в міру можливостей забезпечує його всім необхідним, про що свідчать акти обстеження умов проживання дітей в сім'ї від 24 січня 2018 року та 27 лютого 2018 року. 23 лютого 2018 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини органом опіки та піклування Вишгородської районної державної адміністрації прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У судове засідання 14 червня 2018 року сторони та треті особи не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Водночас у судовому засіданні 31 травня 2018 року представник позивача - Мельник О.В., а також представник третьої особи служби у справах дітей Вишгородської районної державної адміністрації Київської області - Щукіна С.П. позов підтримали. Мельник О.В. додатково пояснила, що питання позбавлення відповідача батьківських прав назріло давно, але гостро постало нещодавно у зв'язку з тим, що неповнолітній [PERSON] виявив бажання вступити на навчання до коледжу, і в разі надання йому статусу дитини, яка позбавлена батьківського піклування, матиме пільги при вступу на навчання, стипендію та пільги на проживання в гуртожитку. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена завчасно та належним чином. За таких обставин, із урахуванням клопотання позивача, суд ухвалив розглядати справу за її відсутності з ухваленням заочного рішення. Третя особа - орган опіки та піклування Вищедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області в судове засідання свого представника не направив, подав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши пояснення представників позивача, третьої особи, допитавши неповнолітнього свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд установив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. За змістом статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Крім того, за змістом частин 1 та 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного із батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. За змістом пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, мати та батька може бути позбавлено судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Таким чином особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). Із довідки № 02-31/33, виданої [INFO] Вищедубечанською сільською радою Вишгородського району Київської області випливає, що після смерті батька неповнолітній [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], разом із своєю сестрою [PERSON], 1997 року народження, її чоловіком [PERSON], 1991 року народження, а також їхніми дітьми 2016 та 2017 року народження. Мати [PERSON], 1974 року народження, вихованням дітей не займалась; веде аморальний спосіб життя; зловживає спиртними напоями та з дітьми не проживає (а.с. 9). Згідно із актом обстеження умов проживання та виховання дітей від 24 січня 2018 року випливає, що в будинку, загальною площею 35,9 кв.м., чисто, тепло, створено всі умови для проживання. Мати [PERSON] [PERSON] не проживає з дітьми, ними не займається, матеріальної допомоги не надає, веде аморальний спосіб життя (а.с. 13). Відповідно до акта обстеження умов проживання та проживання дітей у сім'ї від 27 лютого 2018 року [PERSON] забезпечений всім необхідним для повноцінного розвитку, навчання та відпочинку. Для [PERSON] відведене окреме місце у великій кімнаті, яке об лаштоване необхідними меблями, в наявності ліжко, шафа, письмовий стіл. Матеріальне становище задовільне. Вихованням та повним утриманням [PERSON] займається старша сестра [PERSON] Мати неповнолітнього [PERSON] з дитиною не проживає, матеріально не утримує, не виконує своїх батьківських обов'язків щодо утримання та виховання неповнолітнього сина, не цікавиться його життям, здоров'ям та успіхами в навчанні (а.с. 14). Із акта обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 27 лютого 2018 року випливає, що вона проживає в будинку по [ADDRESS] в будинку родичів співмешканця з пічним опаленням, в аварійному стані, який не придатний для проживання, вікна закриті тонкою плівкою. У будинку брудно, сиро, темно, холодно, брудні речі розкидані по хаті. У будинку немає світла, відсутні заготовлені дрова. [PERSON] не виконує батьківські обов'язки по вихованню та утриманню сина, з ним більше 5 років не проживає, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, життям та здоров'ям дитини не цікавиться, погоджується з тим, що байдуже відноситься до потреб дитини та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав (а.с. 15). Відповідно до характеристики на [PERSON], видану 24 січня 2018 року виконавчим комітетом Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області, вона проживає в селі без реєстрації приблизно 10 років. За час проживання характеризується посередньо, зловживає спиртними напоями; жодного разу не була помічена з дітьми (а.с. 16). Допитаний в судовому засіданні 31 травня 2018 року (за присутності представника органу опіки та піклування, а також представника служби в справах дітей Вишгородської районної державної адміністрації) в якості свідка неповнолітній [PERSON] суду пояснив, що мати [PERSON] ніколи не проявляла до нього материнської любові та ласки. Наскільки він пам'ятає, то востаннє водила його погуляти на свято Святого Миколая, коли йому було ще 3-4 роки. Вона з ним ніколи не проживала і ніколи не займалась його вихованням. Бачив її місяці три назад. Проте спілкування як такого не було… просто привітались і все. Рішенням № 2 від 30 січня 2018 року Вищедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області, як органом опіки та піклування, визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON], 2001 року народження (а.с. 10). Оцінюючи зібрані судом докази в їх сукупності, суд робить висновок про те, що [PERSON] неналежним чином виконувала свої батьківські обов'язки, не дбала про здоров'я свого сина та щодо проживання його в належних умовах, не піклувались про його фізичний та психологічний розвиток. При цьому суд також враховує, що 26 січня 2018 року [PERSON] за присутності сільського голови Вищедубечанської сільської ради склала письмову заяву, в якій зазначила, що відмовляється від своїх батьківських прав до дитини [PERSON], оскільки не має постійного достойного місця проживання для дитини; матеріальної допомоги дитині не надає; вихованням сина не займається більше 9 років (а.с. 11). За таких обставин суд погоджується з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Outcome: approved