Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з даною заявою про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки і призначення піклувальника, посилаючись на те, що її родич [PERSON], [INFO] з дитинства страждає на хронічне психічне захворювання, є інвалідом ІІ групи і з 1990 року знаходиться на обліку в психіатричному кабінеті Томашпільської районної лікарні. Внаслідок психічної хвороби [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, адекватно розпоряджатися матеріальними цінностями. Психічне захворювання впливає на його здібності розуміти значення своїх дій і керувати ними, що є підставою визнати його недієздатним і встановити над ним піклування. В судове засідання заявниця [PERSON] не зявилася, однак надіслала адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник органу опіки і піклування Гнатківської сільської ради в судове засідання не зявився, однак представник сільської ради, надіслала до суду заяву, в якій просить справу розглянути по суті у її відсутності, заяву визнає, не заперечує проти її задоволення. Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку з таких підстав. Згідно\~ст. 39 ЦК України\~фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється\~Цивільним процесуальним кодексом України. Якщо суд відмовить у задоволенні заяви про визнання особи недієздатною і буде встановлено, що вимога була заявлена недобросовісно без достатньої для цього підстави, фізична особа, якій такими діями було завдано моральної шкоди, має право вимагати від заявника її відшкодування. Згідно ч. 3\~ст. 237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Судом встановлено, що у заявника [PERSON] є родич [PERSON], [INFO] (а.с.3). 16 жовтня 1990 року [PERSON] було встановлено другу групу інвалідності з дитинства безстроково, що підтверджуєтсья довідкою до акта огляду МСЕК серії ВТЭ-27 № 037474 ( а.с.5). [PERSON], згідно висновку судово-психіатричного експерта № 50 від 25 травня 2017 року [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді помірної розумової відсталості. Внаслідок свого захворювання [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними (а.с 26-28). Таким чином, судом встановлено наявність достатніх підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Згідно ч. 1\~ст. 60 ЦК України\~суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Аналогічне правило щодо призначення опікуна, визначено у ч. 1\~ст. 241 ЦПК України. Оскільки в матеріалах справи відсутнє таке подання органу опіки та піклування, суд відмовляє в цій частині заявлених вимог. Згідно викладеного, заява [PERSON] про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею піклування і призначення піклувальника підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial