Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

У вересні 2018 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка приходиться [PERSON] та [PERSON] матір`ю. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 1,9697 га, яка знаходиться на території Савинецької сільської ради Тростянецького району Вінницької області, кадастровий номер 0524184800:01:001:0203, та земельної ділянки площею 1,5162 га, яка розташована на території Савинецької сільської ради Тростянецького району, кадастровий номер 0524184800:01:002:0191. Спадкоємцями до майна померлої за законом являється позивач по справі та відповідач. Кожному належить по 1/2 частки спадкового майна. Інші спадкоємці відсутні. Спадкоємці прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , оскільки вчасно подали до нотаріальної контори відповідні заяви. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказані земельні ділянки. [PERSON] просив визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 1,9697 га, яка розташована на території Савинецької сільської ради Тростянецького району, кадастровий номер 0524184800:01:001:0203, та право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 1,5162 га, яка розташована на території Савинецької сільської ради Тростянецького району, кадастровий номер 0524184800:01:002:0191, що належали [PERSON] , яка померла [INFO] . Судові витрати просив стягнути з відповідача. Ухвалою Тростянецького районного суду від 25.03.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. 03.09.2019 р. закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подав до суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу заслухати без його участі, позовні вимоги визнав. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановилено, що [PERSON] народився [INFO] в с. Китайгород Тростянецького району Вінницької області, у свідоцтві про народження серія [NUMBER] його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). [PERSON] помер [INFO] у віці 60 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 29.11.2002 р. зроблено запис №778 та підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.92). Відповідно до копії свідоцтва про смерть (повторно) серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] у віці 67 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 30.11.2016 р. складено відповідний актовий запис за №770 (а.с.11). [PERSON] на підставі Державного акту від 27.11.2008 р. ЯЖ 256512, належала земельна ділянка площею 1,9697 га у межах згідно з планом, розташована на території Савинецької сільської ради Тростянецького району Вінницької області, кадастровий номер земельної ділянки 0524184800:01:001:0203, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.09.2017 р. №НВ-0507148122017 (а.с. 14,15). Згідно витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку, номер витягу НВ-0507148222017 від 29.09.2017 р. [PERSON] також на підставі Державного акту від 27.11.2008 р. ЯЖ 256513, належала земельна ділянка площею 1,5162 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована Савинецької сілської ради Тростянецького району Вінницької області, кадастровий номер земельної ділянки 0524184800:01:002:0191 (а.с.17, 18). Вищезазначені земельні ділянки перебувають в оренді приватного сільськогосподарського підприємства «Савинецьке», що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.20, 21) Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 14.05.2018р., приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області, [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку спадкового майна, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.10). Державні акти на право власності на землю у [PERSON] . відсутні, а тому позивач позбавлений у встановлений законом спосіб отримати свідоцтво про право на спадщину та зареєструвати свої право власності на половину спадкового майна. Згідно копії спадкової справи №86/2016р., із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . зверталися її діти: 16.12.2016 р. [PERSON] (а.с.90), та 28.04.2017 р. [PERSON] , а отже вони є спадкоємцями першої черги до майна померлої в рівних частках. Однак, в оформленні права на спадщину на спадкове майно та видачі відповідного свідоцтва [PERSON] після смерті матері [PERSON] , нотаріусом фактично було відмовлено у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку. Пунктом 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4- 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що «Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та нородженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] померла [INFO] , і спадкоємцем до 1\\2 частки її майна за законом є син [PERSON] , який своєчасно прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому позовні вимоги в частині визнання за ним права власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON] , а саме 1/2 частини земельної ділянки площею 1,9697 га, яка розташована на території Савинецької сільської ради Тростянецького району, кадастровий номер 0524184800:01:001:0203, та право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 1,5162 га, яка розташована на території Савинецької сільської ради Тростянецького району, кадастровий номер 0524184800:01:002:0191, які належала останній за життя, підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, зважаючи на визнання відповідачем даного позову, суд застосовує частину першу статті 142 ЦПК України, за якою у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма закріплена частиною третьою статті 7 Закону України «Про судовий збір». З огляду на викладене необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved