Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

У березні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності 1/3 частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В обґрунтування позову позивач [PERSON] зазначив про те, що [INFO] померла його мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть від 03 липня 2012 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. 24 червня 1993 року видано свідоцтво про право власності на житло, згідно з яким власниками квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], в рівних долях є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Після смерті [PERSON] її частку успадкував [PERSON], який став володіти часткою у розмірі 2/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (1/3 власна частка + 1/3 частка, яка успадкована від [PERSON]), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19 серпня 2011 року. Враховуючи те, що [PERSON] після смерті [PERSON] став володіти 2/3 частини зазначеної квартири, іншою 1/3 частини квартири володіла [PERSON], тому ця частина підлягає спадкуванню у зв'язку зі смертю останньої. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та зазначали, що спадкоємцями померлої [PERSON] є, окрім, сина померлої [PERSON] є її чоловік [PERSON] Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. [INFO] народився [PERSON], його батька є: батько - [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданий Московським Р/б ЗАГС 09.01.1957 року(.с. 11). [INFO] народився [PERSON], його батька є батько - [PERSON] та мати [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого ЗАГС Сталінського району. 24 червня 1993 року видано свідоцтво про право власності на житло, згідно з яким власниками квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] в рівних долях є [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом ЗАГС Московського району м. Києва 15.10.1993 року ( а.с. 112). Після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцем останньої був [PERSON], який успадкував від неї 1/3 частину квартири, як знаходиться за адресою: [ADDRESS]. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадського стану Московського району м. Києва 07.03.1999 року(а.с. 10). Після її смерті відкрилася спадщина на легкий автомобіль марки ВАЗ 21099, випуску 1995 року, двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER], шасі на 1/3 частину б/н, державний номерний знак [NUMBER], яке належав померлі на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого МРЕВ-6 ДАІ м. Києва 28.10.1997 року та на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. 04 липня 2013 року [PERSON] звернувся із заявою до Другої київської нотаріальної контори про прийняття спадщини на 1/3 частини квартири [ADDRESS], що належала на праві власності померлій [PERSON], однак державним нотаріусом Другої київської нотаріальної контори Шокун Є.М. довідкою № 2521/02-31 від 04.07.2013 року повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], на 1/3 частину квартири [ADDRESS] неможливо, оскільки документи на квартиру, які б свідчили про належність спадкового майна на праві власності померлій - не пред'явлено. Враховуючи те, що брат позивача [PERSON], протягом встановленого законодавством шестимісячного строку не подав заяву про прийняття спадщини після смерті їх матері - [PERSON], він вважається таким, що не прийняв її, про що зазначено у частині 1 статті 1272 ЦК України. Після смерті [PERSON] [PERSON] подав до Другої Київської державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] У встановлений статтею 1270 ЦК України строк [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини до Другої Київської державної нотаріальної контори. Таким чином, спадкоємцями померлої [PERSON] щодо майна, з якого складається квартира за адресою: [ADDRESS], є позивач [PERSON] [PERSON], прийнявши спадщину після померлої матері не отримав свідоцтво про на спадщину на 1/3 частини квартири, у зв'язку з тим, що у нього були відсутні правовстановлюючі документи на неї. Відповідно до статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з пунктом 4.10 Наказу Міністерства юстиції № 296/5 від 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], Позивач звернувся з заявою від 04 липня 2013 року до Другої Київської державної нотаріальної контори, яка відмовила Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю оригіналів документів щодо права власності на вищевказану квартиру. Оригінал свідоцтва про право вланості на квартиру за адресою: [ADDRESS], знаходиться у [PERSON], адже саме вона отримала на ім'я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на частину квартири. Позивач неодноразово звертався до [PERSON] щодо надання йому свідоцтва про право власності на квартиру, але остання відмовляла в цьому. Крім того, [PERSON] звернувся до правоохоронних органів, де просив провести перевірку щодо факту викрадення свідоцтва про право власності на квартиру, але будь-які позитивні рішення з даного приводу на сьогоднішній день відсутні. Батько позивача - [PERSON], оформив на [PERSON] довіреність від 02 березня 2011 року, задля того щоб остання здійснила перепланування балкону, але внаслідок помилки [PERSON] довіреністю уповноважив її вести справи по оформленню його спадкових прав на майно, що залишилось після смерті матері [PERSON] - [PERSON], яка померла [INFO]. Так, [PERSON] одержала Свідоцтво про право на спадщину на належне [PERSON] майно, а саме - на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Позивач зауважує, що всі вищевказані обставини в сукупності вказують на те, що [PERSON] має в наявності оригінал Свідоцтва про право власності на майно, яким і скористалась для оформлення спадкових прав батька позивача [PERSON] 03 травня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання, внаслідок чого остання стала володіти 2/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Іншу 1/3 частини вищевказаної квартири успадкував [PERSON] після смерті матері [PERSON], однак не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Посилаючись на вказані вище обставини та правові підстави, представник позивача, підтримавши у судовому засіданні позов, просив визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті його матері [PERSON] [PERSON], будучи відповідачем по справі та законним представником другого відповідача [PERSON], щодо задоволення позовних вимог не заперечував. Третя особа [PERSON] щодо задоволення позовних вимог заперечувала у зв'язку з тим, що [PERSON] пропустив строк на прийняття спадщини. Треті особи - Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві та Головне управління юстиції в м. Києві, будучи належним чином повідомленими про дату та час судового засідання, причини неявки до судового засідання суду не повідомили, тому суд вважає за можливе розглядати справу за їхньої відсутності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до того, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], яка на час своєї смерті заповіту не склала. Так, Постановою Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року встановлено, що відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності Цивільного кодексу і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Тому, враховуючи те, що спадщина після померлої [PERSON] відкрилася в [INFO], питання щодо прийняття спадщини та визначення кола спадкоємців за законом після померлої слід вирішити на основі Цивільного кодексу Української РСР. Чоловік [PERSON] - [PERSON], будучи спадкоємцем померлої першої черги за законом, звернувся до Другої київської державної нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь позивача [PERSON] Умовами частини 553 ЦК Української РСР передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Син [PERSON] - [PERSON], будучи спадкоємцем померлої першої черги за законом, заяву про прийняття спадщини в шестимісячний термін не подав, тому з огляду на положення статті 549 ЦК Української РСР вважається таким, що не прийняв її. Позивач [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, своєчасно звернувся до Другої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері, тому лише він має право на прийняття спадщини. Посилання Третьої особи [PERSON] на те, що позивач [PERSON] пропустив строк на прийняття спадщини після смерті своєї матері, не заслуговують на увагу, адже в матеріалах спадкової справи (а.с. 49) міститься заява позивача [PERSON] від 31.08.1999 року про прийняття спадщини. На час смерті [PERSON] була власником 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], тому позивач [PERSON] 04 липня 2013 року звернувся до Другої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтво про право на спадщину на вищевказану частину квартири. 04 липня 2013 року державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори Шокуном Є.М. відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину квартири за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з тим, що не пред'явленні оригінали правовстановлюючих документів, які свідчили про належність спадкового майна на праві власності померлій. Відповідно до статті 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. У статті 553 ЦК Української РСР встановлено, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Як передбачено статтею 549 ЦК Української РСР спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але після її відкриття не вступив у фактичне володіння та управління спадковим майном, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Умовами статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з пунктом 4.10 Наказу Міністерства юстиції № 296/5 від 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена.За викладених обставин та

Outcome: approved