Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

У березні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з [PERSON] збитки завдані внаслідок залиття його квартири в розмірі 21899,60 грн. та судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що є власником квартири [ADDRESS] . 03 січня 2021 року відбулося залиття кухні (стеля, підлога) по стояку централізованого опалення, а також стеля в санвузлі. На підлозі кухні був шар води, яка стікала по трубі опалення з квартири, що знаходиться над квартирою позивача, а саме квартира № 77 , власником якої є відповідач [PERSON] . Внаслідок залиття пошкоджено підвісну стелю з гіпсокартону, на якій встановлені світильники (кухня та санвузол), плінтуси та ламінат на підлозі в кухні. Оскільки 03 січня 2021 року був вихідний день, в квартирі № 77 власники були відсутні, ніхто не відчинив, позивач о 17.49 год. подав заявку на диспетчерську службу Оболонського району. Аварійною бригадою встановлено, що в квартирі № 77 нікого не було і працівники аварійної бригади перекрили стояк централізованого опалення по кухні, тому що не було зрозуміло звідки саме тече вода. 04 січня 2021 року близько 11.15 год. позивач піднявся до квартири № 77 , де працював будівельник, який повідомив що 02.01.2021 року ним була залита на підлогу стяжка. Інших осіб в квартирі не було. Будівельник дав номер телефону власника квартири. Працівниками дільниці № 507 в квартирі виявлено пляму на стелі для трубопроводу централізованого опалення на кухні. В квартирі № 77 було встановлено, що проводяться ремонтні роботи. Оскільки під час огляду квартир протікань по стояку комісією не виявлено слюсарем-сантехніком було відновлено опалення по стояку. Акт обстеження квартир № 65 та № 77 складено 11.01.2021 року та підписано комісією в складі головного інженера [PERSON] , інжернера з організації експлуатації та ремонту 1 категорї [PERSON] , слюсаря-сантехніка [PERSON] та затверджено начальником дільниці № 507 [PERSON] . Згідно Звіту експертної оцінки завданих збитків щодо проведення відновлювального ремонту квартири № 65 після її залиття складеного ТОВ «Агенство Експертної оцінки України» [PERSON] завдано майнові збитки в сумі 19389,60 грн. За проведення звіту позивачем сплачено 2500 грн. Позивач намагався вирішити питання з відповідачем мирним шляхом по ситуації із залиттям квартири, яке сталося з її вини та розміру виплати компенсації, на що відповідач категорично відмовилася. Тому звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 березня 2021 року справа передана на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою суду від 19 березня 2021 року відкрито спрощене провадження по справі та призначено розгляд справи на 14 квітня 2021 року. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги з підстав та мотивів викладених у позовній заяві та просили суд позов задовольнити в повному обсязі. Позивач зазначив, що відповідач, як власник майна має обов`язок відповідати за дії будівельника, який в квартирі залив цементну стяжку в результаті чого по стояку опалення відбулось затікання в його квартиру. Також пояснив, що плями на стелі у ванній кімнаті, це наслідки залиття, яке мало місце раніше. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Поснила, що дійсно в її квартирі проводяться ремонтні роботи, через наявні тріщини в підлозі робила стяжку. Але вважає, що тріщини в підлозі виникли через проведення самовільного, на її думку, перепланування квартири позивача щодо збільшення площі кухні за рахунок віконного пройому та перенесення міжкімнатних дверей, що й стало причиною залиття. З приводу самовільного перепланування зверталась до керуючої експлуатаційної компанії. Також наголошує що розмір завданих збитків вважає значно завищеними. При обстеженні квартири позивача 05 січня 2021 року протікань не виявлено. Виявлено лише пляму на стелі біля трубопроводу центрального опалення на кухні. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу нерухомості від 05жовтня 1998 року. (а.с. 7). Відповідачка [PERSON] є власником квартири № 77, яка розташована поверхом вище в будинку [ADDRESS] , що визнано сторонами в судовому засіданні. Відповідно до Акту № 1 від 11 січня 2021 року, складеного комісією у складі головного інженера [PERSON], інжернера з організації експлуатації та ремонту 1 категорї [PERSON] , слюсаря-сантехніка [PERSON] та затверджено начальником дільниці № 507 [PERSON] , під час огляду квартир № 65 виявлено пляму на стелі біля трубопроводу централізованого опалення на кухні. На момент огляду представниками обслуговуючої дільниці встановлено, що мешканцями квартири № 77 проводяться ремонтні роботи. (а.с. 10). Згідно Звіту про оцінку майна, вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести для усунення пошкоджень в квартирі [ADDRESS] , які виникли внаслідок залиття квартири становить 19389,60 грн. (а.с. 16-26). Згідно акту №1 від 25 лютого 2021 року за складання звіту про оцінку майна позивачем ТОВ «Агенство експертної оцінки» сплачено 2500 грн. (а.с. 14). Спір між сторонами виник з приводу компенсації відповідачем, як власником квартири завданих позивачу збитків в результаті залиття. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207, передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (п. 2.3.6 Правил). У додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової та моральної шкоди іншій особі. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22 ЦК України). Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільно-правова деліктна відповідальність - це забезпечений державним примусом обов`язок відповідальної особи відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду. Аналіз положень ст. 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди. Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності). Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом. Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України покладено на відповідача (такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 23 січня 2018 року у справі № 753/7281/15-ц). Відповідно до ст. 322 ЦК України власник, зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Нормами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України на сторін справи покладено обов`язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано доказів, які б спростовували його вину у залитті квартири позивача. Ст. 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст. 22 ЦК України. Так, ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Виходячи з наведених законодавчих норм, слід зробити висновок, що повне відшкодування шкоди можливе лише у випадку відшкодування потерпілій стороні всіх витрат, які необхідно понести потерпілим для відновлення їхньої квартири після залиття. Під час розгляду справи та зібраними у справі письмовими доказами доведений факт залиття квартири № 65 яка на праві власності належить позивачу [PERSON] 03 січня 2021 року з вини відповідача [PERSON] через проведення ремонтних робіт у вигляді улаштування стяжки підлоги, в належній їй на праві власності квартирі № 77 , що є причиною затікання стелі в кухні біля стоякової труби центрального опалення, що є правовою підставою для стягнення з останньої на користь позивача завданих залиттям збитків. Суд не може погодитися із запереченням відповідача, що причиною залиття є здійснення самовільної перебудови в квартирі позивача, оскільки належних та допустимих доказів проведення перепланування, що знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку із настанням залиття суду не надано. Вирішуючи питання про розмір компенсації завданих позивачу збитків суд враховує висновки Звіту про оцінку майна проведення відновлювального ремонту квартири № 65 після її залиття, складеного ТОВ «Агенство Експертної оцінки України». Проте, повністю з визначеним розміром завданої шкоди погодитися не може, тому що в калькуляції ремонтно-оздоблюваних робіт й в локальному кошторисі містяться сум витрат на проведення ремонтних робіт кухні - загальна вартість яких складає -5268 грн., а також кімнати (розділ 2) загальною вартістю -8861 грн. та санвузел (розділ 3) - вартість ремонтних робіт -2090 грн. (а.с.35). З огляду на акт обстеження від 05.01.2021 року, під час огляду кварти № 65 виявлено пляму на стелі трубопроводу централізованого опалення на кухні. Даний факт підтверджує те, що внаслідок залиття 03 січня 2021 року квартири № 65 , було пошкоджено саме стелю на кухні. В акті відсутні відомості про пошкодження залиттям стелі у санвузлі та в кімнаті. В судовому засіданні позивач на запитання суду пояснив, що під час затоплення, яке мало місце 03 січня 2021 року було пошкоджено саме стелю та дещо підлогу на кухні. Плями, які мають місце на стелі у санвузлі та кімнаті, які зафіксовано на фотознімках від затоплення, що мало місце з вини доньки власника, яка раніше проживала у квартирі. Отже, за таких обставин, суд прийшов до переконання, що вартість ремонтних робіт, які мають бути проведені у санвузлі та кімнаті не можуть бути включені до стягненню з відповідача, оскільки не відносяться до затоплення, яке мало місце 03 січня 2021 року. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] збитки у сумі 5268,00 грн., що становить вартість ремонтно-будівельних робіт, здійснення яких необхідне для усунення пошкоджень затікання, що сталося 03 січня 2021 року на кухні. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати, пов`язані з проведення експертизи (п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Позивачем сплачено 908,00 грн. судового збору за пред`явлення позову та 2500, 00 грн. за проведення експертної оцінки. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у тому числі витрати на правову допомогу покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Також підлягають стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивача і витрати на проведення оцінки у розмірі пропорційно до задоволених вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] компенсації підлягає судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у сумі 247 грн. 00 коп. (5268 ? 908 ? 19389,60 = 247,00) та витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження в сумі пропорційно до задоволених вимог в сумі 678,93 грн., а разом 925,93 грн.

Outcome: partial