Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

У березні 2017 року позивачка звернулися до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що 06.03.1998 року вона на Маріупольській товарній біржі за біржовим контрактом №19889 придбала у відповідачів квартиру [ADDRESS]. Договір нотаріально не оформлено, оскільки на той час угоди, укладені на товарній біржі не потребували нотаріального посвідчення. Просила визнати дійсною угоду купівлі-продажу зазначеної квартири [ADDRESS]. Позивачка до судового засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У звязку із неявкою відповідачів в судове засідання судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи у порядку ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за біржовим контрактом №19889 (договором купівлі-продажу), укладеним на Маріупольській універсальній товарній біржі 06.03.1998 року та зареєстрованим в Маріупольському БТІ 06.04.1998 року за №39822 [PERSON], [PERSON], [PERSON] продали, а [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS]. Відповідно до копії паспорту позивачки остання 11.03.2006 року зареєструвала шлюб із [PERSON] в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, після чого [PERSON] присвоєне прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, чинного на час укладення між сторонами договору купівлі-продажу, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У цьому випадку подальше нотаріальне оформлення угоди не вимагається. З біржового контракту вбачається, що відповідачі продали, а позивачка придбала квартиру [ADDRESS], розрахувавшись готівкою в день укладення договору та передачі документів і таким чином повністю виконали свій обовязок за договором купівлі-продажу. Однак договір не було нотаріально оформлено, оскільки ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» на той час передбачала, що угоди, укладені на біржі не потребують нотаріального посвідчення. Саме тому біржовий контракт був прийнятий БТІ у якості правовстановлюючого документа, а за позивачами зареєстроване право приватної власності на вказаний будинок. За таких обставин сторони позбавлені можливості нотаріального оформлення угоди, оскільки для цього продавець (відповідач у цій справі) мав би надати нотаріусу документ, який підтверджує його право власності на відчужувану квартиру, що унеможливлюється наявністю державної реєстрації права власності на цю квартиру за іншими особами (позивачкою в цій справі). З огляду на викладене, суд вважає за можливе визнати угоду дійсною, оскільки інший спосіб упорядкування позивачкою прав власності не передбачений законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved