Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

У березні 2017 року представник Маріупольської міської ради звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що на підставі рішення Маріупольської міської ради від 30.12.2014 року № 6/43-5128 між міською радою та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки від 12.02.2015 року, у відповідності до якого Маріупольська міська рада передала, а відповідач прийняв у строкове платне користування земельну ділянку за адресою м. Маріуполь, вул. 4 Азовська, 8, площею 0,0853 га. Договір укладено строком на 10 років (до 30.12.2014 року) з фіксованою платою за земельну ділянку в грошовій формі у розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки за рік. Таким чином, [PERSON] зобовязаний вносити орендну плату, однак, відповідачем орендна плата за користування земельною ділянкою у повному обсязі та своєчасно сплачена не була. Станом на 08.02.2017 року, сума заборгованості [PERSON] за орендну плату за вищевказаним договором оренди складає 9744,18 грн., в т.ч. пеня 1842,21 грн. У добровільному порядку вирішити цей спір між сторонами не виявилось можливим, у звязку із чим з урахуванням того, що вказане порушення вимог закону суттєво спричиняє шкоду інтересам Маріупольської міської ради, позивач був вимушений звернутися до суду та просив стягнути з [PERSON] на користь міської ради заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою, розташованою за адресою м. Маріуполь, вул. 4 Азовська, 8, площею 0,0853 га, кадастровий номер 1412336300:01:025:0021 у сумі 7901,97 грн., пеню у розмірі 1842,21 грн., всього 9744,18 грн., а також судові витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 1600 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав, вказав, що спірною земельною ділянкою не користувався, грошей для сплати орендної плати не має. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. 30 грудня 2014 року Маріупольською міською радою прийняте рішення № 6/43-5128 «Про надання громадянам земельних ділянок для обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд, зведених самовільно, у Жовтневому, Іллічівському, Орджонікідзевському та Приморському районах міста», у відповідності до якого було затверджено технічну документацію із землеустрою по становленню (поновленню) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та надано із земель житлової та громадської забудови в оренду, строком на 10 років земельні ділянки з розміром орендної плати на рівні 3% від їх грошової оцінки для обслуговування існуючих житлових будинків, господарських будівель та споруд, зведених самовільно, зокрема [PERSON] (кадастровий номер 1412336300:01:025:0021), площею 0,0853 га по вул. 4Азовській, 8 у Жовтневому районі м. Маріуполя. Встановлено, що 12 лютого 2015 року між Маріупольською міською радою та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки (далі Договір). У відповідності до п. 1.1 Договору, Маріупольська міська рада, згідно рішення Маріупольської міської ради від 30 грудня 2014 року № 6/43-5128 надала, а [PERSON] прийняв у строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою м. Маріуполь, вул. 4 Азовська, 8, площею 0,0853 га, кадастровий номер 1412336300:01:025:0021. Факт передачі зазначеної вище земельної ділянки підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки, згідно договору оренди зареєстрованого реєстраційною службою Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. Строком діє Договору є 10 років з 30 грудня 2014 року до 30 грудня 2024 року (п. 3.1 Договору). Відповідно до ст. 206 Земельного Кодексу України, використання землі в Україні є платним. Статтею 13 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ст. 288 Податкового Кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди земельної ділянки. Плата за землю справляється у вигляді орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки землі. Згідно п. 4.1 Договору, нормативна грошова оцінка для земельної ділянки на 2015 рік становить 146,80 грн./кв.м. Також згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 297/2/2015 грошова оцінка земельної ділянки за адресою вул. 4 Азовська, 8 в м. Маріуполі складає 146,80 грн./кв.м. Відповідно до ст. 14.1.136 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності це обовязковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Субєктом плати за землю (платником) є землекористувач, у тому числі орендар. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за угодою сторін у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Згідно ст. 15 ЗУ «Про оренду землі», однією із істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. У відповідності до п.п. 4.3-4.5 Договору, орендна плата за землю (платіж) сплачується орендарем у грошовій формі у розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки (за рік). Податкове зобовязання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. У разі індексації грошової оцінки земель міста Маріуполя, орендар зобовязаний вносити орендну плату у новому розмірі з дня індексації. Згідно п.п. 9.2.7 Договору, орендар зобовязаний сплачувати орендну плату в порядку та у строки, передбачені договором. Також статтею 96 Земельного кодексу України встановлений обовязок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. У свою чергу п.п. 9.3.1.4 Договору закріплене право орендодавця вимагати від орендаря своєчасне внесення до бюджету орендної плати. Також згідно ст. 24 ЗУ «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно п. 12.1 Договору, за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Факт виконання позивачем умов договору оренди земельної ділянки підтверджується матеріалами справи. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивач свої зобовязання за даним договором виконав в повному обсязі. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно розрахунку договірних обовязків по орендній платі за землю, станом на 08 лютого 2017 року, загальна сума недоїмки у [PERSON] за договором оренди земельної ділянки від 12.02.2015 року, яка розташована в м. Маріуполі по вул. 4 Азовській, 8, складає 9744,18 грн., з них пеня - 1842,21 грн. Згідно ст. 129.4 Податкового кодексу України, пеня нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день. Відповідно до п. 4.11 Договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, орендарі сплачують орендодавцеві пеню у розмірі 0,3 % від несплаченої суми за кожен день прострочення, доки суму простроченої орендної плати не буде повністю сплачено, але не більше ніж 120% річної облікової ставки НБУ, діючої на день виникнення боргу або на день його погашення, в залежності від того, яка з цих величин більше. Статтею 258 ЦК України передбачено, що строк позовної давності для нарахування пені складає один рік. З урахуванням викладеного, пеня відповідачу нарахована з 01.02.2016 року із застосуванням облікової ставки НБУ на відповідній період часу. Згідно п. 5 ч. 2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обовязку в натурі. Враховуючи вищевказані положення закону та існуючі обставини справи, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем [PERSON] умов договору оренди земельної ділянки, в частині несвоєчасної сплати орендної плати за користування земельною ділянкою та визнає право позивача на стягнення її в судовому порядку. Також суд погоджується із правильністю розрахунку позивачем суми заборгованості. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких підстав, суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо невизнання позовних вимог з причини відсутності у нього грошових коштів для погашення заборгованості, а його доводи з приводу того, що спірною земельною ділянкою він не користувався вважає необґрунтованими та такими, що свідчать про бажання [PERSON] ухилитися від виконання своїх зобовязань. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 1600 грн., то у порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved