Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона із відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. З червня 2018 року сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. На даний час до Броварського міськрайонного суду Київської області подано позов про розірвання шлюбу між сторонами. Відповідач не бере участі у вихованні дочки та не надає жодної допомоги на її утримання, приховує розмір своєї заробітної плати. Дитина повністю перебуває на утриманні позивача, проте її коштів не вистачає для забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. На підтвердження факту спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дочки є те, що відповідач працює неофіційно прорабом на будівництвах по всій Україні, розмір заробітної плати якого становить більше 15 000 грн. на місяць. Також відповідач має нерухоме майно, транспортний засіб, та немає на утриманні інших осіб. З огляду на викладені обставини, позивач просить стягувати із відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн., щомісячно, з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином. До початку судового засідання надали заяви, в яких позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили здійснювати розгляд справи за їхньої відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги щодо стягнення із нього аліментів визнав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 17 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с. 9). Від спільного подружнього життя у сторін народилася дочка - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про її народження серії [NUMBER], виданого 11 лютого 2017 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Батьком у свідоцтві про народження дитини записаний [PERSON] (а.с. 10). У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Також статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1,2,3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181,182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Як передбачено ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. У відповідності Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Матеріалами справи встановлено, що домовленість про сплату аліментів на дитину між сторонами відсутня. Таким чином, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, не має на утриманні інших осіб, та позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, шляхом стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн., щомісячно, і до досягнення дочкою повноліття. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на викладені норми чинного законодавства, та враховуючи ті обставини, що позивач звільнена від сплати судового збору, стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved