overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 22.06.2006 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36%. Відповідач належним чином не виконав умови договору, в результаті чого має заборгованість в сумі 14390,19 грн. Прохав стягнути з відповідача заборгованість в сумі 14390,19 грн. та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором від 22.06.2006 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36%. Згідно з представленим розрахунком сума заборгованості складає 14390,19 грн. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 23.05.2008 року між позивачем та [PERSON]. був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 8000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30%. Відповідач належним чином не виконав умови договору, в результаті чого має заборгованість в сумі 27503,98 грн. Прохав стягнути з відповідача заборгованість в сумі 27503,98 грн. та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором від 23.05.2008 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 8000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30%. Згідно з представленим розрахунком сума заборгованості складає 27503,98 грн. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 24.09.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 5000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36%. Відповідач належним чином не виконав умови договору, в результаті чого має заборгованість в сумі 10998,88 грн. Прохав стягнути з відповідача заборгованість в сумі 10998,88 грн. та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором від 24.09.2007 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36%. Згідно з представленим розрахунком сума заборгованості складає 10998,88 грн. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 26.10.2006 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №MRK_0GK04000004, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 28000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом за ставкою 12% річних та кінцевим терміном повернення 22.10.2026 року. Відповідач належним чином не виконав умови договору, в результаті чого має станом на 25.06.2015 року заборгованість в сумі 32755,61 доларів США. Прохав стягнути з відповідача заборгованість в сумі 32755,61 доларів США та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором №MRK_0GK04000004 від 26.10.2006 року [PERSON] згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 28000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом за ставкою 12% річних та кінцевим терміном повернення 22.10.2026 року (а. с. 10-11). Гроші було отримано відповідачем на картковий рахунок, згідно з розрахунком сума заборгованості складає 32755,61 доларів США (а. с. 4-8). На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 26.10.2011 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 300,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30%. Відповідач належним чином не виконав умови договору, в результаті чого має заборгованість в сумі 6264,89 грн. Прохав стягнути з відповідача заборгованість в сумі 6264,89 грн. та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором від 26.10.2011 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 300 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30%. Згідно з представленим розрахунком сума заборгованості складає 6264,89 грн. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 28.02.2011 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 11300,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% . Відповідач належним чином не виконав умови договору, в результаті чого має заборгованість в сумі 15619,61 грн. Прохав стягнути з відповідача заборгованість в сумі 15619,61 грн. та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором від 28.02.2011 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 11300 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30%. Згідно з представленим розрахунком сума заборгованості складає 15619,61 грн. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та третіх осіб про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що 10 вересня 2014 року померла його матір [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, в тому числі на земельні ділянки, які розташовані в с. Щербинці Новоселицького району. Однак, оскільки у вказаний період часу він перебував в іншій місцевості, а також не було відомо про наявність у матері правовстановлюючих документів на земельні ділянки, то не звернувся своєчасно до нотаріальної контори, тим самим пропустив строк для прийняття спадщини. Просив суд надати додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю у два місяця. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги. Представники Щербинецької сільської ради Новоселицького району та Новоселицької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилися, надавши суду заяви, в яких позов визнають та просять розглянути справу у їх відсутності. Представник третьої особи без самостійних вимог [PERSON] позов визнав та пояснив суду, що не заперечує проти надання позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті його матері [PERSON]. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що матір позивача [PERSON] померла 10 вересня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії 1-МИ № 134063 від 10 вересня 2014 року. Спадщину після смерті [PERSON] ніхто не прийняв, що підтверджується довідками нотаріальних контор Новоселицького району Чернівецької області, відповідно до яких спадкова справа після її смерті не відкривалася та довідкою Щербинецької сільської ради Новоселицького району № 165 від 02 березня 2015 року, відповідно до якої спадкодавець [PERSON] на час відкриття спадщини проживала одна. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що після смерті [PERSON] спадщину ніхто не прийняв та відповідач і треті особи позов визнали, а також те, що позивач під час шестимісячного терміну після відкриття спадщини перебував в іншій місцевості та йому не було відомо про наявність у померлої матері правовстановлюючих документів на земельні ділянки, суд вважає, що він з поважних причин не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тим самим пропустивши строк для її прийняття. За таких обставин, суд вважає за необхідне надати позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 1268-1272 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та третьої особи без самостійних вимог про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, в тому числі на земельні ділянки, які розташовані в с. Берестя Новоселицького району. Однак, оскільки у вказаний період часу він хворів та потребував постійної сторонньої допомоги, не мав можливості звернутися до нотаріуса, у зв'язку із чим пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Просив суд надати додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Берестянської сільської ради Новоселицького району в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] позов визнала та пояснила суду, що не заперечує проти надання позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки позивач є інвалідом з дитинства у зв'язку із втратою зору і не мав можливості своєчасно прийняти спадщину. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батько позивача [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] від 18 червня 2007 року. З довідок нотаріальних контор Новоселицького району Чернівецької області вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася. Відповідно до довідки Берестянської сільської ради Новоселицького району № 379 від 06 липня 2015 року, на час смерті [PERSON] з ним проживала співмешканка [PERSON]. З довідки МСЕК № 220028 від 07 лютого 2002 року вбачається, що позивач [PERSON] є інвалідом дитинства 1 групи по зору та потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалася, відповідач та третя особа позов визнали, а також те, що позивач є інвалідом дитинства 1 групи та потребує постійного стороннього догляду, а тому фактично не мав можливості звернутися самостійно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного терміну після смерті свого батька, суд вважає, що він з поважних причин не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тим самим пропустивши строк для її прийняття. За таких обставин, суд вважає за необхідне надати позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 1268-1272 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] року померла його матір [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, в тому числі на земельні ділянки, які розташовані в с. Маршинці Новоселицького району. Однак, оскільки у вказаний період часу він перебував за кордоном за заробітках та за родом роботи не мав можливості звернутися до посольства України, то пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Просив суд надати додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю у три місяця. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали та пояснили, що не заперечують проти надання судом позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Представник Маршинецької сільської ради Новоселицького району в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що матір позивача [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] від 15 грудня 2014 року. Спадщину після смерті [PERSON] ніхто не прийняв, що підтверджується довідками нотаріальних контор Новоселицького району Чернівецької області, відповідно до яких спадкова справа після її смерті не відкривалася та довідкою Маршинецької сільської ради Новоселицького району № 1492 від 01 вересня 2015 року, відповідно до якої спадкодавець [PERSON] на час відкриття спадщини проживала одна. З закордонного паспорту позивача вбачається, що протягом шестимісячного терміну після смерті його матері, він перебував за кордоном. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що після смерті [PERSON] спадщину ніхто не прийняв та відповідачі позов визнали, а також те, що позивач під час шестимісячного терміну після відкриття спадщини перебував за кордоном та не мав можливості звернутися до установ України із заявою про прийняття спадщини, суд вважає, що він з поважних причин не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тим самим пропустивши строк для її прийняття. За таких обставин, суд вважає за необхідне надати позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 1268-1272 ЦК України, суд

Outcome: approved