Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

У березні 2014 року, позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS], укладений між ним та [PERSON] та зареєстрований Криворізькою Універсальною Товарною Біржею 17 жовтня 2001 року - дійсним, визнавши за ним право власності на зазначену квартиру. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, 17 жовтня 2001 року був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого позивач придбав однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Даний договір було посвідчено Криворізькою Універсальною Товарною Біржею та зареєстрований у Криворізькому Бюро Технічної Інвентаризації. На даний час у позивача виникла необхідність розпорядитися належним йому майном - квартирою, проте він цього зробити не може, оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений Криворізькою Універсальною Товарною Біржею не визнається нотаріусом, оскільки, як правовстановлюючий документ, не відповідає вимогам закону. У судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. При цьому вказав, що не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Представник відповідача - Криворізька Універсальна Товарна Біржа у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину не явки не повідомив, суд у відповідності з ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Третя особа до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину не явки суду не повідомив. Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог [PERSON], до такого висновку суд прийшов з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено та підтверджено. Згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 17 жовтня 2001 року, [PERSON] придбав у [PERSON], діючий на той момент від імені [PERSON], однокімнатну квартиру [ADDRESS], що підтверджується копією договору (а.с. 5-6). Даний договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS] був зареєстрований у Криворізькій Універсальній Товарній Біржі 17 жовтня 2001 року, реєстраційний номер 001/938-Н та зареєстрований у Криворізькому бюро технічної інвентаризації 16 листопада 2001 року, записаний у реєстрову книгу за № 192П, сторінка 387, запис 387 (а.с. 6). Згідно вимог статті 657 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу квартири повинен бути укладений у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації. Суд також встановив, договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], сторони не засвідчували нотаріально, оскільки в тексті договору вказано, що на підставі статті 15 Закону України «Про товарну біржу» договір зареєстрований в Криворізькій Універсальній Товарній Біржі за № 001/938-Н від 17 жовтня 2001 року та подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. На даний час позивач не може належним чином розпоряджатися належною йому квартирою, оскільки договір купівлі-продажу квартири не посвідчений нотаріально, відповідно до вимог законодавства України. Згідно статті 220 частини 1 Цивільного кодексу України, недотримання даної вимоги тягне за собою недійсність договору купівлі-продажу. Суд встановив, позивач [PERSON] є добросовісним учасником цивільних правовідносин і повністю виконав умови договору, потребуючи нотаріального посвідчення, а інша сторона - Криворізька Універсальна Товарна Біржа фактично ухилилася від нотаріального оформлення угоди. У відповідності з частиною 2 статті 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилялася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] - дійсним. Вирішуючи питання про визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS], суд враховує, що спору з приводу майна між [PERSON] та [PERSON] не має, тому у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: partial