overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

У вересні 2015 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 22 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 408. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що одруження із відповідачем виявилося не вдалим. За час перебування у шлюбі між подружжям постійно виникали непорозуміння та сварки. Основною причиною розладу сімейних стосунків стало те, що подружжя має різні характери та погляди на сімейне життя, на обов'язки чоловіка та жінки. Сварки призвели до того, що між сторонами втрачене почуття поваги та любові один до одного. Шлюб набув формального значення і зберігати його є недоцільним. Від спільного подружнього життя мають дочку - [PERSON]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про одруження вбачається, що 22 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини [PERSON] (а.с. 4). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін [INFO] народилася дочка - [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про її народження (а.с. 5). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

У вересні 2015 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 23 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 314. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне життя із відповідачем не склалося, у зв'язку із тим, що між подружжям постійно виникають непорозуміння та сварки. Кожний із подружжя має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. З 2014 року сторони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Вважає, що примирення неможливе. Шлюб набув формального значення і зберігати його є недоцільним. Від спільного подружнього життя дітей не мають. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 23 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини [PERSON] (а.с. 5). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя сторони дітей не мають. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

У вересні 2015 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач мотивувала свої вимоги тим, що від сумісних шлюбних відносин з відповідачем мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному матеріальному утриманні, відповідач у добровільному порядку не приймає участі у його матеріальному утриманні. Посилаючись на вищевказані обставини, позивач просила позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В судове засідання позивач надала заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги і просила слухати справу в її відсутність. Відповідач у судове засідання двічі не зявився, незважаючи на те, що про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за місцем реєстрації. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2002 року, від даного шлюбу мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ФП № 166016, виданого 16.06.2004 року Агрономійською сільською радою Миколаївської області (а.с.6). Дитина проживає разом з матірю в с.Новокрасне, вул.Величка, 29 та знаходиться на утриманні позивача. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини позивачу не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як випливає із змісту ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку(доходу) її матері, батька( ст. 183 СК України) або у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Враховуючи те, що відповідач не працює, суд вважає за необхідне визначити спосіб стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку(доходу) відповідача. Розмір щомісячних стягнень не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у відповідності до вимог ч.2 ст. 182 СК України. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

У вересні 2015 року до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області звернулася [PERSON] з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги мотивовані фактичним припиненням шлюбних відносин з листопада 2014 року, відсутністю спільного з відповідачем господарства, бюджету, почуттів любові, взаємоповаги та взаєморозуміння. Зазначає, що не має наміру відновлювати сім'ю, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся судовими повістками, направленими згідно вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України вважаються доставленими належним чином. Враховуючи вищевикладене, а також висловлену письмово згоду представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі. Вказана обставина встановлена на підставі копії свідоцтва про шлюб, наявної в матеріалах справи. З позовної заяви вбачається, що позивач та відповідач мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] яка народжена у зареєстрованому шлюбі. Ст. 24 СК України вказує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Суд приходить до висновку, що розірвання шлюбу, укладеного між сторонами у даній справі, не суперечить закону, зокрема нормі ч. 2 ст. 110 СК України та не порушує прав інших осіб. Частина 1 ст. 10 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частина 2 ст. 11 ЦПК України визначає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідач в даній справі не скористався своїми правами щодо подання заперечень на позовну заяву, доказів не подав, в судове засідання не з'явився без поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

У вересні 2015 року до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області звернулася [PERSON] з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги мотивовані фактичним припиненням шлюбних відносин з лютого 2015 року, відсутністю спільного з відповідачем господарства, бюджету, почуттів любові, взаємоповаги та взаєморозуміння. Зазначає, що не має наміру відновлювати сім'ю, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. У судове засідання сторони не з'явились. Позивачка через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, згідно телефонограми просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав повністю. Суд, враховуючи норму ст. 158 ЦПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності позивача та відповідача. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції- від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області. Вказана обставина встановлена на підставі оригіналу свідоцтва про шлюб, наявного в матеріалах справи. Також встановлено, що позивач та відповідач мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]., яка народжена у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про народження . Ст. 24 СК України вказує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно до ч. З ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч.2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Суд приходить до висновку, що розірвання шлюбу, укладеного між сторонами у даній справі, не суперечить закону, зокрема нормі ч. 2 ст. 110 СК України та не порушує прав інших осіб. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

У вересні 2015 року до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшла вищевказана позовна заява. Вимоги позову обгрунтовані тим, що малолітній [PERSON], [INFO], батьками якої є сторони у справі, проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач (батько) в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Посилаючись на норми статей 180, 181 СК України позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі однієї четвертої частини від усіх видів заробітку (доходу) відповіда щомісячно. У судове засідання сторони не з'явились. Позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач через позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю. Суд, враховуючи норму ст. 158 ЦПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності сторін Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом на підставі свідоцтва про народження встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] Згідно довідки виконкома Івотської сільської ради Шосткинського району Сумської області від 11.09.2015 № 272 малолітній [PERSON] перебуває на утриманні позивачки та проживає разом із нею. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються з дня предявлення позову. З урахування вищевикладеного суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України та п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. з вимог про стягнення аліментів, від оплати якого позивача звільнено законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

У вересні 2015 року до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшла вищевказана позовна заява. Позовні вимоги мотивовані фактичним припиненням шлюбних відносин з березня 2012 року, відсутністю спільного з відповідачем господарства, бюджету, почуттів любові, взаємоповаги та взаєморозуміння. Також вказує, що подальше збереження шлюбу із відповідачем неможливе та суперечить його інтересам. У судове засідання сторони не зявились. Позивач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у позовній заяві просив розглядати справу без його участі. Відповідач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, враховуючи норму ст. 158 ЦПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності позивача та відповідача та вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області. Вказана обставина встановлена на підставі оригіналу свідоцтва про шлюб, наявного в матеріалах справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ З позовної заяви вбачається, що позивач та відповідач мають двох дітей: неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO], які народжені у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копіями свідоцтв про народження. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Ст. 24 СК України вказує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч.2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Суд приходить до висновку, що розірвання шлюбу, укладеного між сторонами у даній справі, не суперечить закону, зокрема нормі ч. 2 ст. 110 СК України та не порушує прав інших осіб. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

У вересні 2015 року Західно-Чорноморське басейнове управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в особі його Дністровського територіального відділу звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків , заподіяних водним біоресурсам України у розмірі 170,00 грн. Позивач веде дану справу в суді через свого представника [PERSON], яка просила розглянути справу без участі представника позивача та задовольнити позов, про що подала адресоване суду своє письмове клопотання, яке приєднано судом до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] визнав позов і просив розглянути справу без його участі, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 11 березня 2015 року о 15:00 год. відповідач [PERSON], порушуючи вимоги законодавства України у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, здійснював лов риби з берега однією вудкою з двома гачками на р. Дністер в районі м. Маяки Білгород-Дністровського району Одеської області, та в результаті лову виловив рибу тарань (молодь), менше за дозволений до вилову розмір, у кількості 2 шт., загальною вагою 0,1 кг. Вказаними незаконними діями відповідач порушив вимоги ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» від 13.12.2007 р. за № 2894 та п. 4.11 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р. за № 19, а також заподіяв шкоду рибним ресурсам України, розмір якої згідно «Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 р. № 1209, становить 170,00 грн. (тарань 2 шт. *85,00грн.=170,00грн.). Факт вчинення відповідачем вказаного порушення вимог законодавства України у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу підтверджується складеними у відношенні відповідача протоколом № 015928 про адміністративне правопорушення від 11.03.2015 р. та постановою № 015928/129 по справі про адміністративне правопорушення від 20.03.2015 р., згідно з якою відповідача визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КпАП України, та на відповідача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 85,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на корить держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved