Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], треті особи: Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі від якого в них народились двє дітей; [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою; [ADDRESS]. У квартирі за вище зазначеною адресою не створені умови для проживання дітей зламані меблі та майже усі двері, які неодноразово виламувались. В квартирі бруд, сморід, відсутні продукти харчування, постільна білизна засоби гігієни, розкидані брудні речі. З 2016 року малолітні діти; [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], проживають з позивачем за адресою: [ADDRESS]. Позивач самотужки займається вихованням, навчанням, лікуванням, розвитком та утриманням малолітніх дітей. Відповідачі, нехтують своїми обов'язками, ухиляються від матеріального утримання дітей, не забезпечують харчуванням, медичного догляду та лікування малолітніх дітей вони абсолютно самоусунулись від виховання Доріана та Тимофія, не цікавляться їх розвитком, станом здоров'я, не відвідують дітей, не телефонують, не вітають з днем народження. Враховуючи викладене вище, позивач просила позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей; [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Стягнути з [PERSON] і [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву у якій просила справу розглядати у її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином причини неявки суду не відомі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином, причини не явки суду невідомі. Представник Органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву у якій просив справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог з огляду на наступне. [INFO], народився [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], батьками, якого є [PERSON] та [PERSON]. [INFO] народився [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], батьками, якого є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до Характеристики виданої Виконавчим комітетом Вишневої міської ради № 185 від 21.09.2018 року [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], зарекомендував себе негативно. Неодноразово надходили скарги від сусідів та мешканців міста. По місцю проживання порушує громадський порядок та спокій громадян, зловживає алкогольними напоями, не займається вихованням дітей, притягувався до кримінальної відповідальності в соціальному житті міста участі не приймає. Відповідно до Характеристики виданої Виконавчим комітетом Вишневої міської ради № 186 від 21.09.2018 року [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS] зарекомендувала себе негативно. Неодноразово надходили скарги від сусідів та мешканців міста. По місцю проживання порушує громадський порядок та спокій громадян, зловживає алкогольними напоями, не займається вихованням дітей, не займається вихованням дітей, в соціальному житті міста участі не приймає. Відповідно Актів обстеження житлово-побутових умов від 16.10.2016 року, 13.07.2017 року, 10.08.2018 року проведені обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, яка проживає за адресою: [ADDRESS], відповідно до яких 4-х кімнатна квартира одна кімната належить тітці гр. [PERSON] в кімнатах я яких проживають діти безлад бруд, поламані меблі розкидані речі, в кухні та санвузлі антисанітарія. Санітарний стан приміщення незадовільний, бруд, безлад, скрізь розкидані поламані речі, брудний посуд. Згідно з Довідкою-характеристикою від 20.12.2018 року № 882 [PERSON] проживає без реєстрації в [ADDRESS]. Зауважень до поведінки в громадських місцях та інших компрометуючих матеріалів у відношенні [PERSON] виконкомом Блідчанської сільської ради не має. Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов від 25.09.2018 року № 701, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]., разом з нею проживають її онуки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти мають окрему кімнату, іграшки, книги, одяг, взуття, забезпечені харчуванням. Для проживання і виховання дітей створені належні умови. Відповідно до наданої суду Характеристики вихованців Блідчанського НВО «ЗОШ І-ІІ ступенів дитячий садок» [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають за адресою: [ADDRESS] з бабусею [PERSON] та дідусем. До дитячого садка діти зараховані у вересні 2018 року за заявою бабусі, яка щоденно з дідусем привозить дітей до навчального закладу. Взаємовідносини з бабусею будуються на теплій, доброзичливій основі. Бабуся приділяє належну увагу і турботу до дітей, регулярно відвідує батьківські збори, виховні заходи, приймає активну участь у житті дитячого садка. Відповідно до Висновків КНП «Вишнівська міська лікарня» АЗПСМ № 1 від 03.01.2019 року загальний стан здоров'я дітей [PERSON] та [PERSON], [INFO], - здоровий. Відповідно до медичних довідок виданих Вишнівською міською лікарнею [PERSON] на диспансерному обліку у нарколога та психіатра не перебуває. У довідці серії ІАА № 0959087 МВС України вказано, що [PERSON], [INFO] станом на 08.01.2019 року не знятої чи не погашеної судимості не має. Також з Довідки про доходи виданої Пенсійним фондом України вбачається, що [PERSON] має достатній рівень доходу для можливості утримувати своїх малолітніх онуків. Згідно відповіді Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області від 07.06.2018 року № Т-410/109/1008/04.18 під час проведення перевірки відповідно даних ІІПС ОВС України з'ясовано, що відносно громадян [PERSON] та [PERSON] відкрито кримінальні провадження за ч. 3, ст. 185, ч. 3 ст. 297 ККУ. Відповідно до Висновку від 11.09.2018 року № ТВ7405.3054.2 про визначення доцільності позбавлення батьківських прав батьків - [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області від 21 серпня 2018 року (протокол № 19) орган опіки та піклування (Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області) на теперішній час вважає за доцільне позбавлення батьківських прав батьків [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов'язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов'язків, не надають належного виховання дітям, не забезпечують їх необхідними речами та продуктами харчування для належного розвитку дітей та свідомо не виконують свої батьківські обов'язки. Відповідно до ст. З Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю (батьком). Так, судом встановлено, що відповідачі не виконували обов'язків щодо фізичного розвитку та виховання дітей, не цікавляться їх подальшим вихованням, тому суд погоджується з доводами позивача та Висновком від 11.09.2018 року № ТВ7405.3054.2 про визначення доцільності позбавлення батьківських прав батьків - [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], і вважає що позовні вимоги про позбавлення відповідачів батьківських прав підлягають задоволенню. Разом з тим, суд при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Так, згідно приписів ч. 2 ст. 166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку по утриманню дитини. Відповідно до положення ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України. Враховуючи зазначене, суд вважає що з відповідачів, кожного окремо, підлягають стягненню аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу громадян, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь [PERSON], починаючи з 27.09.2018 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. Відповідно ст. 141 ЦПК України суд також вирішує питання про розподіл судових витрат. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», а в позові заявлено дві вимоги, суд вважає за доцільне пропорційно стягнути з кожного з відповідачів судовий збір у розмірі 704,80 грн. в дохід держави.

Outcome: approved