Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» звернулося з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання іпотекодержателем нерухомого майна. Позов обґрунтовано тим, що 21 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого стало Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», правонаступником якого стало Публічне акціонерне товариство «Омега Банк», з однієї сторони, та [PERSON] , укладено кредитний договір №2621/0408/72-087, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту в розмірі 122 175,00 доларів США на строк з 21 квітня 2008 року по 19 квітня 2030 року, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені договором. 21 квітня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір застави майнових прав, який посвідчено та зареєстровано в реєстрі приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. За умовами договору застави майнових прав [PERSON] передав в заставу майнові права на двокімнатну квартиру [ADDRESS] , [ADDRESS] (запис № 2288 в книзі). Заставою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов`язань іпотекодавця за кредитним договором №2621/0108/72-003 від 24.01.2008 р. 12.12.2011 р. між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу №1, відповідно до якого ПАТ «Сведбанк» відступило ТОВ «ФК «Вектор Плюс» право вимоги заборгованості (включаючи суму наданого кредиту, проценти, комісії, штрафні санкції та інші можливі платежі) до [PERSON] по зобов`язаннях, передбачених кредитним договором. Таким чином, на даний час права кредитора за кредитним договором належать ТОВ «ФК «Вектор Плюс». 12.12.2011 р. між цими ж сторонами було укладено договір відступлення прав за іпотечними договорами, предметом якого стало право вимоги за договором застави майнових прав від 24.01.2008 р., яким було забезпечено виконання усіх грошових зобов`язань позичальника за кредитним договором. Таким чином, на даний час усі права іпотекодержателя за іпотечним договором належать ТОВ «ФК «Вектор Плюс». В порушення умов кредитного договору позичальник свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 07.09.2017 р. утворилась заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «Вектор Плюс» за кредитним договором №2621/0408/72-087 року, яка становить 116 619,03 доларів США. 28 листопада 2012 року банк відступив ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», відповідно до договору факторингу №15 та договору про відступлення прав за іпотечними договорами свої права вимоги до відповідача за зобов`язаннями по кредитному договору №2621/0408/72-087 від 28.04.2008 р. та договору застави майнових прав від 28.04.2008 р. Згідно інформаційної довідки №94478278 від 14.08.2017 р., квартира [ADDRESS] , належить [PERSON] на праві власності. У листопаді 2014 року під час досудового врегулювання спору ТОВ «ФК» Вектор Плюс» стало відомо про смерть позичальника 17 квітня 2011 року. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, а саме: заяви [PERSON] , що була надана приватним нотаріусом Мамай І.В. до Броварського міськрайонного суду Київської області, [PERSON] та її малолітні діти: [PERSON] та [PERSON] приймають усе майно [PERSON] , яке залишилося після смерті останнього. Однак, право власності на нерухоме майно - двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , що є предметом застави по договору застави №2621/0408/72-087-Z-1 від 21 квітня 2008 року, за відповідачами не зареєстровано. Отже, спадкоємці позичальника [PERSON] , з метою уникнення відповідальності за кредитними зобов`язаннями, свідомо не оформили право власності на предмет застави, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Оскільки, вимоги кредитора задоволено не було, ТОВ «ФК» Вектор Плюс» має намір задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Однак, через відсутність договору іпотеки ТОВ «ФК» Вектор Плюс» на сьогодні не є іпотекодержателем нерухомого майна, що знаходиться у заставі. Крім того, у Державному реєстрі іпотек про обтяження нерухомого майна відсутній запис про іпотеку та у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутній запис про заборону відчуження нерухомого майна. Посилаючись на викладене, з урахуванням заяв про збільшення та уточнення позовних вимог, позивач просив суд визнати ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» іпотекодержателем нерухомого майна, а саме: двокімнатної квартири №179 , загальною площею 82,6 кв.м. , [ADDRESS] . В судовому засіданні представники позивача ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» позовні вимоги підтримали, просили про їх задоволення в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - адвокат Тесля А.В. позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, просив суд про застосування строку позовної давності. В судове засідання представник третьої особи служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином. Направили до суду заперечення на заяву про уточнення позовних вимог, в яких зазначали, що [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті в спадщину вступили його дружина [PERSON] та малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в грудні 2011 року. Право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , що є предметом спору та є предметом застави за спадкоємцями (відповідачі по даній справі) не зареєстровано. Дана обставина попередньо була досліджена та встановлена рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 31 січня 2017 року по справі №755/1641/15-ц, та яке набрало законної сили 13.02.2017 р. та доведено, що [PERSON] та малолітні діти: [PERSON] та [PERSON] не є власниками нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , що є предметом спору та предметом застави. В додатках до заяви позивачем не надано докази, що відповідачі по справі [PERSON] та малолітні діти: [PERSON] та [PERSON] є власниками в порядку спадкування нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . Посилаючись на викладене, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» в повному обсязі, а також розглядати справи у відсутність представника (а.с.194-200 том І). Судом встановлено, що 21 квітня 2008 року між ВАТ «Сведбанк», який виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2621/0408/72-087, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту в розмірі 122 175,00 доларів США на строк з 21 квітня 2008 року по 19 квітня 2030 року, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені договором (а.с.10-18 том І). 21 квітня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено договір застави майнових прав №2621/0408/72-087-Z-1, який посвідчено та зареєстровано в реєстрі за №13661 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. За умовами договору застави майнових прав [PERSON] передав в заставу майнові права на двокімнатну квартиру [ADDRESS] , розміщену [ADDRESS] (а.с.19-22 том І). 14 квітня 2008 року між ТОВ «БудЕліт Групп» та [PERSON] укладено договір №179к купівлі-продажу майнових прав на квартиру, згідно якого останнім було придбано майнові права на квартиру в багатоквартирному житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Право власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] 26 грудня 2008 року (а.с.23-27,40 том І). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис №6864 від 18 квітня 2011 року (а.с.19 том ІІ). 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк», яке є правонаступником ВАТ «Сведбанк», та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір про відступлення прав за іпотечними договорами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О., зареєстрований в реєстрі за №6970, а також договір факторингу №15, згідно якого банк відступив товариству свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у Реєстрі заборгованості боржників. На момент придбання Портфеля станом на 28.11.2012 р., заборгованість за кредитним договором [PERSON] складала в розмірі 116 619,03 доларів США (а.с.28-29,30-36,37-39,169-172 том І). 14 грудня 2012 року ПАТ «Сведбанк» на адресу [PERSON] направлено повідомлення №0026521 про відступлення права грошової вимоги ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», станом на 28 листопада 2012 року розмір заборгованості за кредитним договором становить: 108775,00 доларів США - заборгованість по основній сумі кредиту, 6805,00 доларів США - заборгованість за процентами, 0,00 грн. - заборгованість за нарахованою комісією, 1039,03 доларів США - нарахована пеня, 0,00 грн. - нарахована пеня (а.с.159 том І). 09 січня 2013 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» підписано акт №19 прийому-передачі документації за договором факторингу №15 від 28 листопада 2012 року (а.с.173-175 том І). З метою повного та всебічного розгляду даної справи, ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2018 року витребувано у ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» оригінали документів, копії яких долучені до матеріалів справи №361/5567/17, провадження №2/361/456/18, а саме: 1) повний текст договору факторингу №1 від 12.12.2011 р. з оригіналами додатків до цього договору; 2) кредитний договір №2621/0108/72-003 від 24.01.2008 р.; 3) повний текст договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 12.12.2012 р. з оригіналами додатків до цього договору; 4) договір між Акціонерним коопераційним банком «ТАС-КОМЕРЦБАНК» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс»; 5) договір між ПАТ «ОМЕГА БАНК» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс»; 6) договір іпотеки, стороною якого є [PERSON] , [PERSON] ; 7) нотаріально посвідчений договір застави від 28.04.2008 р. №2288 між [PERSON] і Акціонерним коопераційним банком «ТАС-Комерцбанк»; 8) довідку №72313456 від 04.11.2016 р., згідно якої власником нерухомого майна є [PERSON] (а.с.218-219 том І). Проте, станом на дату ухвалення судом рішення в справі, витребувані документи позивачем ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» не були надані суду. Відповідно до вимог ч.6 .ст. 95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Крім того, згідно вимог ст.83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 31 січня 2017 року по справі №755/1641/15-ц, та яке набрало законної сили 13.02.2017 р., встановлено, що відповідачі [PERSON] та малолітні діти: [PERSON] та [PERSON] не є власниками в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.207-214 том І). З матеріалів спадкової справи №14/2011 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.1-135 том ІІ) вбачається та вищевказаним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 31 січня 2017 року встановлено, що 14 жовтня 2011 року відповідач [PERSON] подала до приватного нотаріуса КМНО Мамай І.В. заяву про прийняття нею та малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , спадщини після смерті [PERSON] Представником ПАТ «Сведбанк» 13 грудня 2011 року було направлено до Сьомої київської державної нотаріальної контори претензію до спадкоємців, яка, згідно листа приватного нотаріуса КМНО Мамай І.В., була доведена до відома спадкоємців [PERSON] шляхом відправлення відповідного листа від 27 грудня 2011 року. Таким чином, дата 13 грудня 2011 року є моментом, з якого кредитор спадкодавця дізнався про відкриття спадщини, та з якого починається рахуватись строк, протягом якого позивач повинен був скористатись своїм правом на захист власних інтересів та звернутись із позовом. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 1 статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи вищевикладене, строк позовної давності сплив 13 грудня 2014 року. Оскільки фактично позивач ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» пред`явив позов лише 14 вересня 2017 року, строк позовної давності на дату звернення до суду сплинув. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, аналізуючи зібрані докази в даній справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» є необґрунтованими та безпідставними, а тому в їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed