Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

У березні 2015 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк « ПриватБанк» з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У судове засідання представник позивача Озірська В.С. не з'явилася, на адресу суду надіслала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала; просила позов задовольнити, стягнути на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк « ПриватБанк» солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість у розмірі 232278,65 дол. США, що за курсом 15,74 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.01.2015 року складає 3656065,95 грн. за кредитним договором № МКН24-08 від 26.03.2008 року, а також судові витрати понесені банком. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву про слухання справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, письмово про причини неявки суд не повідомляли, заперечень проти позову не направили. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, встановив наступне: 26 березня 2008 року між «Приват Банком» в особі Директора відділення « Кременчуцька філія» філії « Полтавське головне регіональне управління» Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» Коваленка Віктора Івановича та [PERSON] було укладено кредитний договір № МКН24-08 Відповідно до п.1.1. Кредитного договору у рамках Програми мікрокредитування, при наявності вільних коштів, Банк зобов'язався надати Позичальнику ( відповідачу) кредит у розмірі 69000,00 доларів США, на термін і на умовах передбачених у даному договорі, а Позичальник зобов'язався повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановлені даним договором терміни, а також виконати інші зобов'язання згідно із цим Договором в повному обсязі. Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору термін повернення кредиту, відсотків і винагороди відповідно до Графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди, але не пізніше 25 березня 2015 року. Зазначений термін може бути змінений згідно п.п. 2.3.3., 2.4.1. даного Договору. Банком було виконаного умови Кредитного договору № МКН24-08, що підтверджується матеріалам справи та не оспорюється сторонами. Відповідно до п. 2.2.2 Кредитного договору Позичальник зобов'язався сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п.п. 2.3.1, 2.3.2, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.11, 4.12. цього Договору, а також відповідно до Графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди, що зазначені у Додатку № 2. Відповідно до п.п. 2.2.3 Позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту в дату сплати відповідно до Графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди, що зазначені в Додатку № 2 до даного Договору з урахуванням п. 4.11 даного Договору. Пунктом 4.1.Крединого договору передбачено, що за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно п.п. 1.3, 2.2.3, 2.3.2, 2.3.3, 2.3.6, 2.3.9, 2.4.1, 2.4.11 цього Договору, а також Графіку погашення кредиту, відсотків і винагороди, який наведений в Додатку №2 до даного Договору, позичальник сплачує відсотки до 02.02.2009 року 14% річних; починаючи з 02.02.2009 року - 19 % річних. Згідно пункту 4.2 Кредитного договору сплата відсотків за користування кредитом передбачених п. 4.1 даного Договору, здійснюється в дату сплати відсотків ( кожного поточного місяця) відповідно до Графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди, що наведений в Додатку № 2 до даного Договору. При несплаті відсотків у зазначений термін, вони вважаються простроченими. Відповідно до п. 4.3 Кредитного договору при порушення позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 2.2.3, 2.3.3, 2.4.1, 4.11 даного Договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 34% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Пунктом 4.4. Кредитного договору сплата відсотків за користування кредитом, передбачених п. 4.3 даного Договору, здійснюється 05 числа кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання даного Договору. Згідно п. 4.7 Кредитного договору погашення кредиту, сплата відсотків за даним Договором здійснюється у валюті кредиту. Сплата винагороди і неустойки здійснюється в гривні . Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В забезпечення виконання умов кредитного договору 26 березня 2008 року, між [PERSON] та ПриватБанком в особі Директора відділення « Кременчуцька філія» філії « Полтавське головне регіональне управління» Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» Коваленка Віктора Івановича було укладено Договір поруки № МКН24-08/112 від 26 березня 2008 року, відповідно до якого [PERSON] є поручителем перед Кредитором за виконання [PERSON] своїх обов'язків за Кредитним договором № МКН24-08 від 26 березня 2008 року. Крім того, в забезпечення виконання умов кредитного договору 26 березня 2008 року, між [PERSON] та Приват Банком в особі Директора відділення « Кременчуцька філія» філії « Полтавське головне регіональне управління» Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» Коваленка Віктора Івановича було укладено Договір поруки № МКН24-08/111 від 26 березня 2008 року, відповідно до якого [PERSON] є поручителем перед Кредитором за виконання [PERSON] своїх обов'язків за Кредитним договором № МКН24-08 від 26 березня 2008 року. Також, відповідно до п. 3 Кредитного договору № МКН24-08 від 26 березня 2008 року виконання зобов'язань позичальника за даним кредитним договором забезпечується Договором застави автотранспорту від 26 березня 2008 року, реєстровий номер № 4870. Відповідач [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором; щомісячних платежів не здійснює, чим порушує права позивача. Згідно п. 2 Договору поруки № МКН24-08/112 від 26 березня 2008 року поручитель [PERSON] відповідає перед кредитором за виконання своїх обов'язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Згідно п. 2 Договору поруки № МКН24-08/111 від 26 березня 2008 року поручитель [PERSON] відповідає перед кредитором за виконання своїх обов'язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Згідно ч. 1 ст. 543 Цивільного Кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і будь-кого з них окремо. Солідарну відповідальність перед кредитором несуть і боржник, і поручитель, якщо інше не встановлено договором поруки відповідно до ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 216 Цивільного Кодексу України, суд, ухвалюючи рішення а користь кількох позивачів або проти кількох відповідачі, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них або зазначити, що обов'язок чи право є солідарним. Відповідно до ч. 1 ст. 554 Цивільного Кодексу України в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 3 ст. 554 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 6.1. Кредитного договору № МКН24-08 від 26 березня 2008 року при порушені Позичальником будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди ( додаток № 2 до даного Договору) , а також п.п.2.2.2, 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3., 2.4.1, 4.1,4.2,4.3, 4.4 цього Договору, строків повернення кредиту, передбачених Графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди ( Додаток № 2 до даного Договору), а також п.п. 1.3, 2.2.3, 2.3.3 даного Договору, винагороди передбаченої п.п.4.5, 4.6. позичальник сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який виплачується пеня. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату нарахування. Згідно п. 6.2. Кредитного договору № МКН24-08 від 26 березня 2008 року при порушенні Позичальником зобов'язань, передбачених п.п.2.2.7, 2.2.8, 2.2.11 цього Договору, Позичальник сплачує банку за кожний випадок порушення штраф в розмірі 2% від суми отриманого кредиту. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату нарахування. У зв'язку з виникненням простроченої заборгованості за кредитним договором позивач направив відповідачам повідомлення від 26 вересня 2014 року за № 30.1.0.0/2 - 4Е0 про дострокове повернення кредитних коштів, сплату ними відсотків за користування кредитними коштами з нарахуванням пені, на яке вони не відреагували, свої зобов'язання за кредитним договором не виконали. Згідно наданого розрахунку станом на 09 січня 2015 року заборгованість відповідача [PERSON] за Кредитним договором № МКН24-08 від 26 березня 2008 року становить 232278,65 дол. США, яка складається з: - 57893,12 дол. США- заборгованість за кредитом; - 92833,71 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 4568,10 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 65907,71 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; - 15,88 дол. США - штраф ( фіксована частина) - 11060,13 дол. США - штраф - ( процентна складова). Відповідно до ч. 2 ст. 589 Цивільного кодексу України за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимог, якщо інше не встановлено договором. Ст. 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон не встановлює обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до ст. 192 Цивільного кодексу України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання та валютного контролю є Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі - Декрет КМУ). Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» установлено, що кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Статті 47 та 49 цього Закону визначають операції банків із розміщення залучення коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції незалежно від виду валюти, як використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії. Відповідно до ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст.5 цього ж Декрету. Аналізуючи наведені норми матеріального права, суд приходить до висновку, що уповноважені банки на підставі банківської ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями мають право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті. Щодо вимог п.п. «в» п.4 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України, який передбачає наявність індивідуальної ліцензії на надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, то на даний час законодавством не встановлено межі термінів і сум надання або одержання кредитів в іноземній валюті. Ця обставина не дозволяє стверджувати, що режим індивідуального ліцензування поширюється на валютні операції, пов'язані з наданням резидентами (банками та іншими фінансовими установами) кредитів в іноземній валюті іншим резидентам. Відповідно до п.1.5 Положення про порядок видачі НБУ індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затвердженого постановою Правління НБУ від 14 жовтня 2004 року №483, використання іноземної валюти як засобу платежу на території України без індивідуальної ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише операцій уповноваженого банку, на здійснення яких НБУ видав йому банківську ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями). Таким чином, за відсутності нормативних умов для застосування режиму індивідуального ліцензування щодо вказаних операцій єдиною правовою підставою для здійснення банком кредитування в іноземній валюті згідно з вимогами ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України є наявність у банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманої в установленому порядку. У разі наявності в банку відповідної генеральної ліцензії або дозволу НБУ здійснення кредитних операцій у валюті не суперечить вимогам чинного законодавства України. ПАТ КБ «ПриватБанк» має дозвіл НБУ на право здійснювати банківські операції визначені частиною першою та пунктами 5-11 частини другої статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» 28 жовтня 1991 року № 57 на здійснення певних валютних операцій, який є генеральною ліцензією. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved