Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 06 вересня 2003 року. Шлюб було розірвано. Від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання свого обовязку щодо утримання дітей, в взязку з чим просить суд постановити рішення, яким стягнути з нього аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивач не зявилась, надала заяву щодо розгляду справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала Відповідач [PERSON], належним чином в порядку ч.ч. 5, 6 ст. 74, ч. 5 ст. 76, ч. 1 ст. 77 ЦПК України та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. За ухвалою суду розгляд справи проведений за відсутності сторін в порядку ст. 224 ЦПК України заочно за наявних в справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст..ст. 57-60 ЦПК України; відповідно до ч. 1ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За розгляду справи позивач, на переконання суду, довід ті обставини, на які посилалась як на підставу своїх вимог, надавши докази відповідно до вимог ст..ст. 57-59 ЦПК України. Відповідач не скористався своїм правом брати участь у судовому засіданні та наданням своїх заперечень проти позову, в разі наявності таких. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони з 06 вересня 2003 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який 14 квітня 2010 року було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-КИ №138843 від 14 квітня 2010 року. [PERSON] є батьком дітей - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-КИ №248070 від 11 лютого 2004 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська) та [PERSON], [INFO](свідоцтво про народження серії 1-КИ №276811 від 07 квітня 2010 року, видане Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції) і, як батько дітей, відповідно до вимог Закону, зобовязаний надавати матеріальну допомогу на їх утримання до досягнення ними повноліття. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дітей та платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісяця до повноліття дітей. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved