Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

У вересні 2018 року позивачка [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] (місце реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП невідомо) та відповідачки [PERSON] (місце реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП невідомо), про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , третя особа: Оболонський районний відділ ГУ ДМС України в м. Києві (місце знаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 25-А). В обґрунтування вимог позивачка зазначила, що квартира [ADDRESS] належить їй на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу квартири від 24.11.2000 року. На даний час реєстрація відповідачів створює позивачці перешкоди у розпорядженні квартирою, у зв`язку із чим вона звернулась до суду. Позивачка у судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, також зазначила, що підтримує позовні вимоги та просить суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення суду не заперечувала. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили. Третя особа у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомили. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. З договору купівлі-продажу квартири від 24.11.2000 року вбачається, що [PERSON] є одноосібним власником квартири [ADDRESS] (а.с. 10, 20). З позовної заяви вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . При цьому реєстрація [PERSON] та [PERSON] здійснювалась безпосередньо власницею квартири [PERSON] . Як встановлено з відомостей, наданих старшим ДОП Оболонського УП ГУ НП у м. Києві капітана поліції Дячишина А.І. , станом на 22.11.2019 року гр . [PERSON] та гр. [PERSON] , що зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , з заявами до Оболонського УП ГУ НП у м. Києві щодо вчинення перешкод у проживанні за вказаною адресою не звертались (а.с. 83). Крім того, згідно акту обстеження матеріально-побутових умов № 1405 від 31.08.2016 року та акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 01.09.2019 року гр. [PERSON] та гр. [PERSON] на момент реєстрації за адресою: [ADDRESS] , а саме - з 2004 року і по теперішній час фактично не проживають (а.с. 62, 63). Відповідно до ст. 41 Конституції України, «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним». Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Статтею 386 ЦК України визначено засади захисту права власності: Держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивачка, як власниця квартири, позбавлена можливості вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, оскільки гр. [PERSON] та гр. [PERSON] , які за особистим проханням були тимчасово зареєстровані у вказаній квартирі, не є членами сім`ї та не мають безпосереднього відношення до цієї квартири. При цьому, законодавець чітко не встановлює визначення поняття «члена сім`ї», однак з сукупного аналізу положень чинного законодавства можна зробити висновок, що членами сім`ї є чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, що дає підстави вважати що гр. [PERSON] та гр. [PERSON] такими не є. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про необхідність визнати відповідачів таким, що втратили право на користування квартирою [ADDRESS] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідачів. Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 316, 319, 321, 383, 386, 391 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved