overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 11 червня 2011 року Донецьким міським відділом актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 433. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з чоловіком у неї не склалося, шлюбні відносини припинилися у листопаді 2013 року. Основна причина розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння і довіря. Збереження сімї неможливо, це суперечить їх інтересам, тому неухильно наполягає на задоволенні заявлених вимог. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутності, розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 05.07.13 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомляв. Суд враховуючи вимоги ст. ст. 77, 224 ЦПК України визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по справі та ухвалити заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.07.13 року у Відділі ДРАЦС Деснянського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 710. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 13.11.09 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомляв. Суд враховуючи вимоги ст. ст. 77, 224 ЦПК України визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по справі та ухвалити заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13.11.09 року у Відділі РАЦС Деснянського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 1517. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 22.08.98 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.08.98 року Торезьким відділом РАГС Донецької області, актовий запис № 268. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача і просила стягнути з нього аліменти на її користь на утримання їх малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, оскільки матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. У судове засідання позивач не з'явилась, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на підстави зазначені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про день і час слухання справи, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був укладений 27 жовтня 2012 року (арк.с.4). Від зазначеного шлюбу, [INFO] у сторін народився син - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 10 грудня 2013 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (арк.с.5). За змістом ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Малолітній [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на його утримання відповідач не надає, тому, з урахуванням обставин справи та того, що інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина на утриманні відповідач не має, з урахуванням його можливостей та матеріального стану, з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень 00 копійок щомісячно на утримання їх малолітнього сина. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що 05.10.2001 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 496 було зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач також вказує на те, що шлюбні відносини з відповідачем не підтримуються, подружнє життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинилося, і поновлювати їх позивач не має наміру. Зважаючи на вищенаведене просила суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, але через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив суд розглядати справу без його участі. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 05.10.2001 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 496. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Між сторонами спільне сімейне життя не склалося з різних причин, до яких призвели непорозуміння, несумісності характерів та втрати поваги та порузуміння, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Таким чином сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Згідно зі ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи наведене, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим, оскільки це суперечить інтересам сторін. Таким чином, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя та їх неповнолітньої дитини, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї сторін є неможливим, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

У вересні 2015 року, позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 1998 року, мають одну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Проте, шлюбні відносини з відповідачем не склались, оскільки останній став зловживати спиртними напоями, постійно вчиняє скандали, ображав її та дочку, проявляє фізичне насилля, що призвело до втрати почуттів любові та поваги один до одного. Вважає збереження шлюбу не можливим та наполягає на його розірванні. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився. 29 вересня 2015 року, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, 01 серпня 1998 року був укладений шлюб між сторонами, який зареєстровано відділом РАГС виконкому Жовтневої районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 444. Від подружнього життя сторони мають одну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджені копією свідоцтва про шлюб та копією паспорта (а.с. 4-5). Як вбачається з матеріалів справи, сімейні відносини між сторонами фактично припинені, підставою розпаду сімї стало те, що відповідач став зловживати спиртними напоями, перебуваючи у нетверезому стані вчиняє в родині сварки, проявляє фізичне насилля. На даний час подружжя спільне господарство не ведуть, позивач вважає збереження шлюбу не можливим, наполягає на його розірванні. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому позивач намірів не має, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що спільне життя суперечить їхнім інтересам, зберегти сім`ю немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], 31.03.2010року народження. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. До судового засідання відповідач надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 18.10.2003 року у Черкаському міському відділі громадянського стану, актовий запис № 1834. Від мають неповнолітню доньку [PERSON], 31.03.2010року народження. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в звязку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні у позивача та продовжує навчання у НМУ ім. О.О. Богомольця. На підставі викладеного вимушена звернутися до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача на користь дитини матеріальну допомогу у зв'язку із продовженням навчання в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), до досягнення нею 23-х річного віку. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні проти заявленого розміру аліментів заперечував, вказував, що не має можливості сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Вислухавши пояснення учасників, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також сама дочка, син, які продовжують навчання. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою сторін у справі. На даний час навчається на денному відділенні стоматологічного факультету НМУ ім. О.О. Богомольця, термін навчання по 2020 рік. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров′я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров′я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що дитина продовжує навчання, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну допомогу у зв'язку із продовженням навчання. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст. 182, 183, 200 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліменти в частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 487,20 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з 1996 року з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають сина [PERSON], [INFO]. Останній час, відповідач майже не приймає участі у матеріальному забезпеченні дитини, чим ставить позивача в скрутне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частині його заробітної плати (доходів) щомісячно, до повноліття дитини на її користь. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, про причину не явки не повідомив. 29 вересня 2015 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені у справі докази, суд знаходить позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON], з 1996 року перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких 21 вересня 2001 року народився [PERSON]. Батьком дитини у свідоцтві про народження було записано відповідача (а.с. 4). На даний час сторони припинили вести спільне господарство, мешкають окремо, дитина проживає з позивачкою та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Позивач не в змозі самостійно забезпечувати та утримувати неповнолітню дитину, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на зазначене, перевіривши та дослідивши матеріали справи, надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими, та такими, що відповідають вимогам ст. 180 СК України, а тому підлягають задоволенню. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача судовий збір по справі.

Outcome: approved