Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

У березні 2017 року Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації (далі по тесту - позивач) звернувся до Апеляційного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням у вищому військкому навчальному закладі. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 22 березня 2017 року підсудність даної цивільної справи визначено Шевченківському районному суду міста Києва. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 року №209-р «Про утворення Державного університету телекомунікацій», наказу Міністерства освіти і науки України від 30.07.2013 року №1049 «Про утворення Державного університету телекомунікацій», спільного наказу Міністерства освіти і науки України та Міністерства оборони України від 08.08.2013 року №1134/543 «Щодо особливостей діяльності Державного університету телекомунікацій», наказу начальника Військового інституту від 01.10.2013 року №195, Військовий інститут тедекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» було перейменовано у Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації Державного університету телекомунікацій. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2015 року №94, спільного наказу Міністерства освіти і науки України та Міністерства оборони України від 04.06.2015 року №252/590 та наказу начальника Військового інституту від 02.06.2015 року №107 у Військовому інституті відбулася реорганізація та Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації Державного університету телекомунікацій було перейменовано у Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації. У зв'язку з цим, Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації є правонаступником Військового інституту телекомунікацій та інформатизації Державного університету телекомунікацій. 01.08.2010 року наказом начальника Військового інституту №147 [PERSON] був зарахований курсантом першого курсу та поставлений на усі види постачання. Під час навчання у Військовому інституті відповідач знаходився на повному державному забезпеченні. 01.09.2011 року відповідач уклав контракт з Міністерством оборони України в особі начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації про проходження військової служби. Контракт було укладено на чотири роки. Згідно з контрактом обов'язком відповідача було проходити військову службу (навчання) у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації протягом строку дії контракту та продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п'яти років після закінчення навчання. 30.04.2014 року наказом начальника Військового інституту №88 [PERSON] відраховано зі списків інституту у зв'язку із розірванням контракту. Розрахунок витрат здійснено відповідно до п.п. 5, 6 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах». Відповідач навчався у Військовому інституті з 01 серпня 2010 року по 30 квітня 2014 року. Витрати Академії, пов'язані з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі становлять 37 287,41 гривень, які позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. З приводу ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому за згоди позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою позивача. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, як вбачається із заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 року №509-р Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» було перейменовано у Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації Державного Університету телекомунікацій. Постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2015 року №94 «Про реорганізацію та утворення військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів», спільного наказу Міністерства освіти і науки України та Міністерства оборони України від 04.06.2015 року №252/590 «Про заходи щодо реорганізації та утворення військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів», наказу начальника Військового інституту від 02.06.2015 року №107 Військовий інститут телекомунікацій та інформації Державного університету телекомунікацій було перейменовано у Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації. У зв'язку з цим, Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації є правонаступником Військового інституту телекомунікацій та інформації Державного університету телекомунікацій Так, 01.08.2010 року наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» №147 [PERSON] був зарахований курсантом першого курсу та поставлений на всі види забезпечення по курсантській нормі (а.с. 11). 01.09.2011 року відповідач уклав контракт з Міністерством оборони України в особі Начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації НТУУ «КПІ» про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу. Згідно з контрактом обов'язком відповідача було проходити військову службу (навчання) у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» протягом строку Контракту та продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п'яти років після закінчення навчання (а.с. 13). Відповідно до гарантійного листа від 28.04.2014 року [PERSON] зобов'язався відшкодувати фактичні витрати пов'язані з його утриманням у інституті, які складаються із грошового, продовольчого, речового, медичного забезпечення, перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки. Наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації Державного університету телекомунікацій від 30.04.2014 року №88 відповідач відрахований з інституту наказом Ректора Державного університету телекомунікацій від 28.04.2014 №26-вст, у зв'язку з достроковим розірванням контракту через небажання продовжувати навчання. [PERSON] виключений із списків особового складу інституту та всіх видів забезпечення. Відповідно до п. 36 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 року Контракт про навчання припиняється достроково через недисциплінованість курсанта, невиконання навчального плану, небажання продовжувати навчання, а також у разі відмови курсанта, з яким укладено контракт про навчання, від проходження військової служби на посадах осіб сержантського та старшинського складу, офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відповідно до пункту 227 цього Положення. Пунктом 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. Розрахунок витрат здійснено відповідно до п.п. 5, 6 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах». Відповідач навчався у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації з 01 серпня 2010 року по 30 квітня 2014 року та згідно зведеного розрахунку фактичних видатків державного бюджету, які пов'язані з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі становлять 37287,47 грн. Згідно п. 7 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. На підставі викладеного суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. Також, при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1600 грн.00 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 25, 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу, ст. 526 ЦК України, «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», Закону України «Про Національну гвардію України», ст. ст. 213-215, 208, 209, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: approved