Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON], звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 03 липня 2015 року помер батько позивача [PERSON]. За життя батько позивача володів на праві власності 1/2 частиною будинку № 148 по вул.. Київській в с. Горенка Києво-Святошинського р-ну Київської області з відповідною частиною надвірних будівель та 1/2 частиною земельної ділянки кадастровий № 3222482401:01:002:0097 на якій знаходиться вищезгаданий будинок. Заповіт на нерухоме майно батьком позивача складався з зазначенням «все належне йому майно, з чого б воно не складалось, та де б воно не знаходилось і взагалі, все те, на що він за законом матиме право і буде належати йому на момент смерті заповів [PERSON]». Після смерті батька позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини та видачі відповідних свідоцтв. Позивачем, було надано нотаріусу документи на право власності спадкодавця на 1/2 житлового будинку № 148 по вул.. Київській, в с. Горенка, Києво-Святошинського р-ну. Однак документи на право власності на 1/2 частину земельної ділянки втрачено, через що приватним нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на 1/2 частину земельної ділянки, місце розташування якої: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул.. Київська, будинок 148, площею 0,0695 га, кадастровий номер: 3222482401:01:002:0097, вид користування: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, власником якої був [PERSON]. Згідно інформаційної довідки з Державного земельного кадастру про право власності на земельну ділянку від 27.01.2016, земельна ділянка з кадастровим номером: 3222482401:01:002:0097 знаходиться у спільній приватній власності [PERSON] та померлого батька позивача, [PERSON] та згідно відомостей про право власності/права постійного користування створеним за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру документом, що посвідчує право власності мав би бути державний акт від 23.03.2010 ЯК № 850330, що був виданий на підставі Рішення органу місцевого самоврядування рішення 24 сесії 5 скликання Горенської сільської ради 12.03.2009. Тому, позивач просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом, право власності на 1/2 частину земельної ділянки місце розташування якої: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул.. Київська, будинок 148, площею 0,0695 га, кадастровий номер: 3222482401:01:002:0097, вид користування: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Представник позивача направив до суду письмову заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутності, вимоги позову просив задоволити в повному обсязі. Горенська сільська рада направила до суду лист, в якому просила розгляд справи провести без присутності представника сільської ради, рішення прийняти згідно чинного законодавства. Треті особи про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Судом встановлено, що 03 липня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-БК № 341578. До майна померлого [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] була заведена спадкова справа № 7/2015. До складу спадкового майна померлого увійшла 1/2 частина земельної ділянки, що розташована за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Київська, 148, площею 0,0695 га, кадастровий номер: 3222482401:01:002:0097, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Згідно заповіту посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 17.02.2015 року за реєстром № 207, [PERSON] все належне йому майно, з чого б воно не складалось, та де б воно не знаходилось і взагалі, все те, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті, заповів [PERSON]. Спадщину після померлого прийняв його син [PERSON] згідно заяви поданої до нотаріуса від 18.09.2015 р. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 15.01.2016 р. позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину земельної ділянки у звязку з ненаданням правовстановлюючого документу, на дане майно. Відповідно до рішення Горенської сільської ради від 12 березня 2009 року було передано гр.гр. [PERSON], [PERSON] земельну ділянку безоплатно у спільну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських приміщень площею 0,0695 га в с. Горенка по вул. Київській, 148 (забудовані землі), та земельну ділянку площею 0,1097 га для ведення особистого селянського господарства в с. Горенка по вул. Київській, б/н (рілля), із земель запасу Горенської сільської ради. Згідно з копії державного акту виданого на імя [PERSON], серія ЯК № 550330, вбачається що співвласником земельної ділянки що розташована за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Київська, 148, площею 0,0695 га, кадастровий номер: 3222482401:01:002:0097, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, є [PERSON]. За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1222 цього Кодексу спадкоємцями за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Стаття 1276 ЦК України визначає що, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи встановлені судом обставини, суд знаходить повністю обґрунтованими вимоги позивача, як спадкоємця за заповітом, що належним чином прийняв спадщину, та має право на відповідне майно що увійшло до спадкової маси. На підставі викладеного та

Outcome: approved