Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

У вересні 2013 року ККП «Донецькміськтепломережа» звернулися до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач на підставі свідоцтва про право на спадщину від 19.01.2012 р. є власником квартири [ADDRESS] та споживачем послуг з теплопостачання, які у вказану квартиру надаються позивачем. В порушення вимог діючого законодавства оплата за надані послуги по вказаній квартирі проводиться нерегулярно, в результаті чого за станом на 01.07.2013 р. утворилася заборгованість в розмірі 8839 грн. 03 коп. за період з 01.03.2010 р. по 01.07.2013 р. Просили стягнути з відповідача на їх користь зазначену заборгованість та відповідно до вимог ст. 625 ЦК України 3% річних за прострочення виконання зобов'язання - 281 грн. 65 коп., інфляційні втрати - 57 грн. 80 коп. та судові витрати - 229 грн. 40 коп. Рішенням Київського районного суду м. Донецька від 23 травня 2014 року позовні вимоги ККП «Донецькміськтепломережа» задоволені частково: на їх користь з відповідача стягнуто заборгованість за комунальні послуги в розмірі 3527 грн. 51 коп. за період з 01.01.2012 р. по 01.09.2013 р. з яких: 3381 грн. 36 коп. - сума боргу за послуги, 143 грн. 12 коп. - 3% річних за прострочення виконання зобов'язання, 03 грн. 03 коп. - інфляційні втрати. Крім того, з відповідача на користь ККП «Донецькміськтепломережа» стягнуто судові витрати в розмірі 229 грн. 40 коп. Не погодившись з рішенням суду, позивач приніс апеляційну скаргу, в якій просили рішення суду скасувати як таке, що не відповідає вимогам діючого законодавства та фактичним обставинам справи, яким суд дав неправильну правову оцінку. Просили ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх вимоги у повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилався на те, що у суду першої інстанції не було підстав для часткового задоволення позову. В ході слухання справи судом першої інстанції було встановлено, що відповідач набув права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті своєї матері [PERSON], померлої в 2008 р. Протягом встановленого діючим законодавством строку відповідач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, отримавши свідоцтво лише 19.01.2012 р. Оскільки вони не являються балансоутримувачами будинку, про зміну власника їм стало відомо 30.11.2012 р. В межах встановленого діючим законодавством строку для пред'явлення вимог до спадкоємця, а саме у березні 2013 р. ними було подано заяву про видачу судового наказу, чим перервано перебіг строку позовної давності. 04.07.2013 р. судовий наказ за заявою боржника був скасований і тому позивачем не порушений строк для звернення до суду за захистом порушеного права. Оскільки про прийняття спадщини відповідач своєчасно їх як постачальника комунальних послуг не повідомив, то у суду першої інстанції були всі підстави для стягнення з [PERSON] на їх користь заборгованості спадкодавця. У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити у повному обсязі. Відповідач проти апеляційної скарги заперечував, просив її відхилити, а рішення суду залишити без змін. Заслухавши доповідача, сторони, дослідивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення скасуванню з ухваленням нового з наступних підстав. Задовольняючи частково позовні вимоги ККП «Донецькміськтепломережа», суд першої інстанції виходив з того, що позивачем порушено строки, передбачені діючим законодавством для пред'явлення вимог кредитором спадкодавця до спадкоємця. Оскільки [PERSON] право власності на успадковану квартиру зареєстроване 19.01.2012 р., суд стягнув з відповідача на користь ККП «Донецькміськтепломережа» заборгованість за надані послуги теплопостачання за період з 01.01.2012 р. по 01.07.2013 р. із застосуванням відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання. Між тим, такі висновки суду не відповідають як фактичним обставинам справи, так і нормам матеріального права, що відповідно до вимог п.п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, є підставами для скасування рішення з ухваленням нового. При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON], яка у вказаній квартирі була зареєстрована одна. [INFO] [PERSON] померла і після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вищевказаної квартири. У встановлені діючим законодавством строки (11.02.2009 р.) відповідач прийняв спадщину шляхом подання заяви до нотаріальної контори. Свідоцтво про право власності на спадкове майно [PERSON] отримав 19.01.2012 р., зареєструвавши право власності належним чином 24.03.2012 р. У зазначену квартиру відповідачем надаються послуги з теплопостачання, які оплачуються неналежним чином, про що свідчить наявність заборгованості у розмірі 8839 грн. 03 коп. за станом на 01.07.2013 р. Відповідно до вимог ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 р. (в редакції за станом на день виникнення правовідносин) (далі Закон), комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 Закону, споживач зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Виходячи з наведеного, відповідач, прийнявши спадщину шляхом подання до нотаріальної контори відповідної заяви, є споживачем послуг, які надаються ККП «Донецькмісьтепломережа», в понятті, передбаченому ст. 1 Закону. Як вбачається з позовної заяви ККП «Донецькміськтепломережа», ними ставиться питання про стягнення заборгованості по оплаті комунальних послуг за період з 01.03.2010 р. по 01.07.2013 р., тобто період, який утворився вже після смерті спадкодавця ([INFO]). За вказаних обставин у суду першої інстанції не було підстав для відмови у задоволенні частини позову за період з 01.03.2010 р. по 01.01.2012 р. у зв'язку із несвоєчасним зверненням до суду з вимогами кредитора до спадкодавця. У суду першої інстанції також не було підстав для визначення періоду заборгованості з 01.01.2012 р., тобто з моменту реєстрації права власності на спадщину [PERSON] (фактично реєстрація здійснена 24.03.2012 р.), оскільки такі висновки не відповідають нормам матеріального права. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є рідним сином [PERSON] і відноситься до спадкоємців першої черги за законом. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В ході слухання справи судом першої інстанції встановлено, що [PERSON], будучи спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері [PERSON], який не проживав разом зі спадкодавцем на день смерті останнього, звернувся до нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини. При цьому, як вбачається з вимог ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з наведеного, отримання свідоцтва про право на спадщину є правом спадкоємця, а не обов'язком, яким [PERSON] скористався, отримавши свідоцтво в нотаріальній конторі 19.01.2012 р. Згідно п.п. 5,6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р. №5, суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомості. При цьому слід враховувати, до державної реєстрації права власності спадкодавець (покупець) обмежений лише у праві розпорядження майном. За вказаних обставин, висновки суду про обов'язок відповідача оплати комунальних послуг лише з 01.01.2012 р. є помилковими. Разом з тим, позовні вимоги ККП «Донецькміськтепломережа» підлягають частковому задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, позивач 16.09.2013 р. звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості по оплаті комунальних послуг за період з 01.03.2010 р. по 01.07.2013 р. Відповідно до вимог ч.2 ст. 264 ЦК України, мало місце переривання перебігу позовної давності, оскільки 07 травня 2013 р. за заявою ККП «Донецькміськтепломережа», поданою у квітні 2013 р., судом першої інстанції був виданий судовий наказ, який згодом на підставі заяви відповідача скасований ухвалою Київського районного суду м. Донецька від 04 липня 2013 р. В ході слухання справи відповідачем заява про застосування позовної давності не подавалася і тому стягненню підлягає заборгованість за період, визначений ККП «Донецькміськтепломережа» - з 01.03.2010 р. по 01.07.2013 р., у розмірі 6872 грн. 16 коп. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Визначаючи у позовній заяви період утворення заборгованості (01.03.2010 р. - 01.07.2013 р.), позивач зазначив суму - 8839 грн. 03 коп., частина з якої знаходиться за межами вищевказаного періоду. Також з відповідача підлягають стягненню 3% річних та інфляційні втрати. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем порушені строки виконання грошових зобов'язань і тому вимоги кредитора-позивача про стягнення 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню у розрахованому позивачем розміру. Виходячи з вимог діючого законодавства, фактично за визначений позивачем період: 3% річних від суми заборгованості складає - 687 грн. 38 коп. ( 6872,16 х 3% : 365 дн. х 1217 дн); інфляційні втрати - 75 грн. 59 коп. (6872, 16 : 100 х 1,1 (індекс інфляції за період з 01.03.2010 р. по 01.07.2013 р.)). Разом з тим, ККП «Донецькміськтепломережа» заявлені вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 281 грн. 65 коп., інфляційні втрати - 57 грн. 80 коп., які суд вважає за можливе стягнути на користь позивача. Оскільки позовні вимоги ККП «Донецькміськтепломережа» підлягають частковому задоволенню, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, на відповідача повинні бути покладені судові витрати. Відповідачем рішення суду не оскаржене. На підставі викладеного та

Outcome: partial