Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

У вересні 2016р. Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБ України) звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 23 серпня 2014р. о 22 годині 45 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по вул. Терешковій в м. Одесі, на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не надав переваги в русі автобусу БАЗ д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого допустив зіткнення з ним. На момент ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль БАЗ д/н ВН 3666АА, під керуванням водія [PERSON], що належить на праві власності [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована згідно Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності №АІ/1332443, строк дії якого з 01 липня 2014р. по 31 грудня 2014р. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі, у звязку із чим власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою про виплату відшкодування. Розмір завданих збитків (сума відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу), згідно звіту №447/14, власнику автобуса БАЗ А079.14 реєстраційний номер [NUMBER], 2007 р.в. внаслідок ДТП від 23 серпня 2014р. склав 59574,05грн. У звязку із настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ 06 лютого 2015р. здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 50000,00 грн. Оскільки МТСБУ здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив шкоду, представник позивача просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на користь МТСБУ грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 50000,00грн. та судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача, діючий за довіреністю від 28 грудня 2015р., в судове засідання не зявився надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі, просив провести розгляд справи за його відсутності (а.с.63,98). Відповідач, а також його представник, діюча на підставі довіреності від 04 червня 2015року в судове засідання не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Раніше відповідач надав до суду письмові заперечення проти позову, згідно яких позов не визнав, проти його задоволення заперечував. В обґрунтування заперечень зазначав, що на момент ДТП його цивільно-правова відповідальність була застрахована згідно Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності №АВ/0312009 ПрАТ «СК «Україна», строк дії якого з 18 листопада 2013р. по 17 листопада 2014р. Вказував, що вчасно звернувся до ПрАТ «СК «Україна» із заявою про дорожньо-транспортну пригоду, отже у МТСБУ були відсутні правові підстави для виплати відшкодування потерпілій особі (а.с.60,85,86-88). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом третім главою 82 книги пятої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими вказані правовідносини регулюються. Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банків, круглу печатку та діє на підставі статуту. МТСБУ є єдиним обєднанням страховиків, які здійснюють обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Судом встановлено, що 23 серпня 2014р. о 22 годині 45 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по вул. Терешковій в м. Одесі, на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не надав переваги в русі автобусу БАЗ д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого допустив зіткнення з ним. З матеріалів справи вбачається, що автомобіль [NUMBER], 2007 р.в. належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.9 звор.). Вина [PERSON] у скоєнні ДТП підтверджується постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 06 жовтня 2014р., на підставі якої відповідач був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України (а.с.5). Відповідно до ч. 3,4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, суд при винесенні рішення не зясовує обставин справи, які підтверджують вину відповідача у спричиненні механічних пошкоджень автомобілю [NUMBER]. Судом встановлено, що 06 листопада 2014р. власник пошкодженого автомобіля [NUMBER] звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, додавши до неї усі необхідні документи (а.с.7-9). Згідно звіту експертного автотоварознавчого дослідження про встановлення ринкової вартості до ДТП, вартості відновлювального ремонту, коефіцієнту фізичного зносу, вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автобуса БАЗ А079.14 реєстраційний номер [NUMBER], 2007 р.в., власник - [PERSON] №447/14 від 16 листопада 2014р., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автобуса БАЗ А079.14, 2007 р.в., реєстраційний номер [NUMBER], спричинена останньому склала 59574,05грн. (в тому числі ПДВ) (а.с.13-30). Вказаний звіт сторонами не оскаржувався. Автомобіль «Ніссан» д/н [NUMBER] належить на праві власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 17.06.2014р. (а.с.89). Згідно відомостей централізованої бази даних МТСБУ, станом на 23 серпня 2014року за наступними параметрами: страховик [PERSON], серія водійських прав: ВАЕ №929445; державний номер транспортного засобу ВН9295ВА будь-які поліси відсутні (а.с.102-103). Отже, станом на 23 серпня 2014року цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП відповідно до відомостей централізованої бази даних МТСБУ, застрахована не була і останній добровільно не відшкодував [PERSON] матеріальну шкоду, яка була спричинена останньому в результаті ДТП. Судом встановлено, ПрАТ «Українська транспортно-страхова компанія» 05 жовтня 2011 року отримало від МТСБУ бланки полісів обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Серія АВ) за нумерацією з №0312001 по №0317000 (а.с.111,112,113,114,115) Згідно повідомлення генерального директора ПрАТ «СК «Україна» від 06 жовтня 2014 року №902 поліс №АВ/0312009 від 17 листопада 2013 року на імя [PERSON], ПрАТ «СК «Україна» не видавався. З змісту листа ПрАТ «СК «Україна» від 24 грудня 2014 року №2792-у вбачається, що полісом №АВ/0312009 було забезпечено транспортний засіб ВАЗ д.н. [NUMBER], строком дії з 18 листопада 2011року по 17 листопада 2012 року, страхувальник - ТОВ «Повстинагроальянс» (а.с.100,101). Таким чином на час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була, а обставини, викладені ним у письмових запереченнях проти позову є хибними, та не можуть бути прийняті судом до уваги. Окрім зазначеного не може бути прийнята судом в якості належного та допустимого доказу наявності у відповідача укладеного договору страхування надана відповідачем копія полісу №АВ/0312009, оскільки зазначений поліс ПрАТ «СК «Україна» не видавався, та окрім цього, бланком зазначеного полісу виданим ПрАТ «Українська транспортно-страхова компанія» забезпечено зовсім інший транспортний засіб ВАЗ д.р.н.ВІ5922АІ, ще у 2011році (а.с.101). Оригінал вказаного полісу відповідачем до суду не подавався. Встановлено, що 05 лютого 2014р. МТСБУ було винесено наказ №632 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] та 06 лютого 2015р. [PERSON] було сплачено МТСБУ суму страхового відшкодування в розмірі 50000,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №1/24731 від 06 лютого 2015р. (а.с.11, 12) Відповідно до ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, яка діяла на момент відшкодування шкоди, МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоровю та майну третіх осіб під час ДТП. Згідно ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно п.п. «а» п.41.1 ст.41 вказаного вище Закону, в редакції, яка діяла на момент відшкодування шкоди, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобам, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь майнової шкоди в розмірі 50000,00грн. підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судовий збір у справі складає 1378,00грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду та підлягають стягнення з відповідача (а.с.3).

Outcome: approved