Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

У березні 2015 року ПАТ «Родовід Банк» (далі «Банк») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] (далі «Відповідачі») про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог Банк посилався на наступні обставини. Відповідно до укладеного кредитного договору №86/АА-00025.08.2 від 08.09.2008 року, Відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі\~ 215 000,00 грн. терміном до 08.09.2014 року. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між Банком та Відповідачем [PERSON] , було укладено договір поруки №86/АА-00025.08.2 від 08.09.2008 року, за яким поручитель зобов`язався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов`язань позичальником. Однак, свого зобов`язання позичальником не було виконано, внаслідок чого станом на 15.06.2015 року утворилась заборгованість по кредиту в загальній сумі 659 645, 68 грн. 26.08.2015 року заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області позовну заяву ПАТ «Родовід Банк» - задоволено повністю, та стягнуто солідарно з Відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 659 645, 68 грн., а також по\~ 3 654,00 грн. судових витрат з кожного. 07.06.2016 року ухвалою суду в задоволенні заяви Відповідача [PERSON] \~ про перегляд заочного рішення від 26.08.2015 року відмовлено. Рішенням апеляційного суду Київської області від 09.11.2016 року заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області скасоване та ухвалено по справі нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог, яким стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] \~ на користь ПАТ «Родовід Банк» 234 324,90 грн. кредитної заборгованості, а також по та 1 827 грн. судових витрат з кожного. Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України від 11.10.2017 року, касаційну скаргу ПАТ «Родовід Банк» задоволено частково. Заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.08.2015 року та рішення апеляційного суду Київської області від 09.11.2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Розгляд справи даним складом суду неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою представника Банку та Відповідачів, тому ухвалою суду від 27.02.2019 року, занесеною до протоколу судового засідання, явку усіх сторін до суду було визнано обов`язковою (т.2 а.с.244).\~ 18.03.2019 року на адресу суду від представника Відповідача [PERSON] адвоката Краснікова А.П. надійшов відзив на позов, разом із підтвердженням його направлення Позивачу. У відзиві Відповідач зазначив, що повністю заперечує проти позовних вимог (т.3 а.с.6-11). Також у матеріалах справи міститься заява представника Відповідача [PERSON] [PERSON] про застосування строку позовної давності (т.2 а.с.112-114). 18.03.2019 року на адресу суду від представника Банку надійшла заява про те, що 12.02.2019 року банком було відступлено всі права грошової вимоги до позичальника [PERSON] за кредитним договором №86/АА-00025.08.1 від 08.09.2008 року, відповідно до результатів відкритих торгів, до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». З 12.02.2019 року всі виконання за зобов`язаннями, які виникли за договорами, що підлягали виконанню на користь Банку і залишаються невиконаними на даний час, необхідно виконувати в повному обсязі на користь вказаної компанії (т.3 а.с.17-18). При цьому, на підтвердження вказаних обставин представником Банку не було надано суду жодного документа. 28.03.2019 року ухвалою суду було залучено до участі у даній справі ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у якості третьої особи, визнано явку його представника у всі наступні судові засідання у даній справі обов`язковою, запропоновано надати суду письмові пояснення, докази по суті спору та докази відступлення права грошової вимоги за кредитним договором №86/АА-00025.08.1 від 08.09.2008 року (т.3 а.с.32-33). 23.04.2019 року засобами електронного зв`язку представником третьої особи на виконання ухвали суду від 28.03.2019 року, були надіслані належним чином завірені копії документів та клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи (т.3 а.с.50-57). 01.07.2019 року ухвалою суду на виконання вимог ст.55 ЦПК України у якості правонаступника ПАТ «Родовід Банк`було залучено до участі у справі ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі «Позивач») (т.3 а.с. 100). 16.07.2019 року засобами електронного зв`язку на адресу суду від ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» надійшла уточнена позовна заява, в якій Позивач просив задовольнити вимоги в повному обсязі та стягнути солідарно на його користь з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №86/АА-00025.08.2 від 08.09.2008 року. (т.3 а.с. 111-129). 06.08.2019 року на адресу суду надійшла вказана уточнена позовна заява й засобами поштового зв`язку (т.3 а.с. 173-195). У вищевказаній уточненій позовній заяві Позивач просив суд стягнути солідарно з Відповідачів заборгованість станом на 16.07.2019 року у загальній сумі 44881,70 грн., яка складається з: 35709,33 заборгованість по тілу кредиту; 9172,37 грн. заборгованість по відсоткам. У судове засідання представник Позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника (т.3 а.с. 170). У судове засідання Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи вважаються повідомленими належним чином. У судовому засіданні представник Відповідача [PERSON] адвокат Красніков А.П. заперечував проти задоволення позову у частині вимог до його довірителя як поручителя. Пояснив суду, що порука є припиненою в силу ч.1 ст.559 ЦК України, оскільки 13.10.2008 року між ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору, згідно з умовами п.1 якої збільшено процентну ставку за кредитом з 19% до 22%. У той же час, всупереч приписам п.5.5. Договору поруки від 08.09.2008 року, відповідної додаткової угоди про внесення змін до цього договору укладено не було. [PERSON] не був проінформований про збільшення обсягу відповідальності та згоди бути поручителем на таких умовах не надавав. У задоволенні позову у частині позовних вимог до [PERSON] просив відмовити повністю. Крім того, повідомив про пропуск Банком строку позовної давності при пред`явленні ним вимоги до Відповідача [PERSON] та заявив застосування наслідків пропуску такого строку. Суд, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. При вирішенні даної справи судом застосовуються, зокрема, наступні норми матеріального права України. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатили процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, відповідно до ч.1, ч.2 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Згідно з ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. 08.09.2008 року між ВАТ «Родовід Банк», найменування якого змінено на ПАТ «Родовід Банк» та Відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №86/АА-00025.08.2, відповідно до умов якого Банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на купівлю автомобіля на загальну суму 215 000,00 грн. зі сплатою 19,00% річних за користування кредитом та з кінцевим терміном повернення до 08.09.2014 року включно\~ (т.1 а.с. 7-9). 08.09.2008 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між Банком та Відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №86/АА-00025.08.2, за яким Відповідач як поручитель зобов`язався солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов`язань позичальником (т.1 а.с.14). Судом достовірно встановлено, що Відповідач [PERSON] , як позичальник, порушив умови кредитного договору, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у загальному розмірі: 44881,70 грн., яка складається з: 35709,33 заборгованість по тілу кредиту; 9172,37 грн. заборгованість по відсоткам. Втім, у жодне із судових засідань Відповідач [PERSON] не з`явився, жодних заяв, клопотань або доказів суду не надав, вимоги Позивача не спростував. Тому, враховуючи наведені вище норми матеріального права України, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позову в частині вимог до нього. При цьому, у частині вимог до Відповідача [PERSON] , як поручителя, позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.10.2008 року між Банком та Відповідачем [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору, згідно з яким процентну ставку за кредитним договором збільшено з 19% до 22% (т.1 а.с.10). Втім, п.5.5 Договору поруки №86/АА-00025.08.2 від 08.09.2019 року передбачає, що зміни цього договору відбуваються у порядку укладення додаткових угод (т.1 а.с. 14). Проте, як убачається із матеріалів справи, належної додаткової угоди про зміну обсягу відповідальності поручителя між сторонами укладено не було. У той же час, при вирішенні аналогічних спірних правовідносин, Велика Палата Верховного суду ухвалила постанову від 05.06.2019 року у справі № 523/3082/14-ц, відповідно до пунктів 84-86, якої порука припиняється за наявності факту зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. При цьому для припинення поруки достатнім є встановлення таких змін в основному зобов`язанні. При цьому подальше фактичне виконання зобов`язання, в тому числі фактичний строк його виконання, відмова кредитора від вимоги щодо виконання зобов`язання в зміненому обсязі, не свідчать про збереження поруки, оскільки відбулися після настання правоприпиняючого факту (збільшення обсягу відповідальності). Збільшення вказаної відповідальності може відбутися внаслідок змін забезпеченого порукою зобов`язання, які безпосередньо спрямовані на підвищення суми кредиту, процентної ставки за користування кредитом, пені тощо або на включення опосередковано обтяжливих умов відповідальності поручителя, зокрема, шляхом скорочення строку повернення кредиту. Аналогічний правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15 та у постановах Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі № 522/9232/14-ц, від 20 червня 2018 року у справі\~ № 161/11866/15-ц, від 07 листопада 2018 року у справі № 203/2907/16-ц. Таким чином, у зв`язку з припиненням поруки, позовні вимоги до Відповідача [PERSON] є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на законі. У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог у цій частині по суті, правових підстав для застосування наслідків пропуску строків позовної давності у суду немає. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial