overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

У березні 2014 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що перебувають з відповідачем у зареєстрованому шлюбу та мають спільних неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO] Спільне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, часті сварки, що призвело до припинення шлюбних відносин. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення та про розгляд справи за її відсутності, заперечивши щодо можливості примирення сторін. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, проти можливості примирення заперечив, не заперечуючи обставин, викладених у позові. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 15.12.2001 року (свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане ВРАГС Новоодеського РУЮ Миколаївської області 15.12.2001 р.) Сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]). Подружнє життя між сторонами не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Подружжя не бажають проживати разом, шлюбні відносини між ними припинено, проти можливості примирення заперечують обидва з подружжя. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню із залишенням після розірвання шлюбу позивачу шлюбного прізвища.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

У березні 2014 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що шлюбні відносини між ними припинені з 2002 року, у зв'язку із чим вони проживають окремо. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення та про розгляд справи за її відсутності, заперечивши щодо можливості примирення сторін. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності. Не заперечуючи обставин, викладених у позові, проти можливості примирення із позивачем заперечив. Також зазначив про визнання позовних вимог. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 02.02.1985р. (свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане 02.02.1985р. Воронцівською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області.) Подружнє життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини між ними припинено з 2002року., що не заперечувалося відповідачем. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Подружжя не бажають проживати разом, шлюбні відносини між ними припинено, проти можливості примирення заперечують обидва з подружжя. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню із залишенням після розірвання шлюбу позивачу шлюбного прізвища [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

У березні 2014 року, позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, чим ставить її в скрутне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частині його заробітної плати (доходів) щомісячно до повноліття дочки на її користь. У судове засідання сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач - позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, відповідач - позов визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання дочки. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені у справі докази, суд знаходить позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 червня 2010 року. Шлюб зареєстрований Жовтневим відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 292 (а.с. 2). Від шлюбу подружжя мають одну малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 3), яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному матеріальному утриманні та забезпеченні. Матеріалами справи встановлено. З лютого 2014 року сторони припинили ведення спільного господарства, проживають окремо. Відповідач працевлаштований, отримує постійний дохід, але матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку не надає, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. На користь третіх осіб аліментних стягнень не має, що також не спростовано відповідачем та доказів цьому не надано. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

У березні 2014 року позивач звернулася з позовом до [PERSON], в якому прохає стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від всіх видів заробітку відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалася на те, що вона із 04.07.2007 року перебуває з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від вказаного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відповідач дитині не надає матеріальної допомоги, тому вона змушена звернутися до суду та прохає стягнути аліменти на утримання дитини. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі, раніше в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, раніше в судовому засіданні визнав позовні вимоги, прохав врахувати, що з нього стягуються аліменти на утримання ще двох дітей. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а. с. 3). Згідно довідки № 642 виданої 26.03.2014 року Магдалинівською селищною радою Магдалинівського району Дніпропетровської області, [PERSON] дійсно проживає з позивачем (а. с. 5). Відповідно до довідки про доходи виданої ТОВ «Альона», відповідач в період з жовтня 2013 року по березень 2014 року отримав дохід в розмірі - 7 400 грн. (а. с. 10). Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають суттєве значення. Також суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. У відповідності до довідки ВДВС Магдалинівського РУЮ із відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: Володимира та Діани в твердій грошовій сумі 270 грн. щомісячно (а . с. 13). Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з моменту звернення позивача до суду та до повноліття дитини. Оскільки, відповідач будучи батьком дитини, зобов'язаний її матеріально утримувати та може надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

У березні 2014 року позивачі - [PERSON] та [PERSON] звернулись до Октябрського районного суду м. Полтава із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що [INFO] помер їх батько - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з 18/50 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Позивачі вчасно, протягом шестимісячного строку після смерті спадкодавця звернулись із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу - [PERSON] Оскільки під час оформлення спадкових прав у сторін виник спір щодо визначення часток у праві спільної часткової власності, а також щодо розподілу спадщини, отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку неможливо. Крім того, позивачі вважають, що належна їх батьку, а отже і їм в порядку спадкування, частина нерухомого майна має бути виділена в натурі в окрему одиницю. Посилаючись на наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

У березні 2014 року позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що на підставі свідоцтв на право власності на майновий пай членів реорганізованого КСП «Кременчуки» с.Кременчуки Красилівського району Хмельницької області (майновий сертифікат) № 013613 [PERSON], (майновий сертифікат) № 013744 [PERSON] було видано в рахунок майнового паю будівлю котельні с.Кременчуки Красилівського району. Відповідно до виписки з протоколу № 1 засідання ліквідаційної комісії СК «Кременчуки» с.Кременчуки від 04.03.2005 видано в рахунок майнового паю будівлю котельні с.Кременчуки: 0,5 частини [PERSON] (1564 грн.); 0,5 частини [PERSON] (1564 грн.) 21.06.2013 КП Красилівське бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на виробничий будинок котельні с.Кременчуки загальною площею 105,2 кв.м. Рішенням Кременчуківської сільської ради № 82 від 30.09.2013 присвоєно адресу нежитловому будинку приміщення котельні бувшого комплексу СК «Кременчуки», що знаходиться на території Кременчуківської сільської ради: [ADDRESS]. Свідоцтво на право власності на майновий пай члена колективного с/г підприємства СК «Кременчуки» № 013613, видане [PERSON] та свідоцтво на право власності на майновий пай члена колективного с/г підприємства СК «Кременчуки» № 013744, видане [PERSON], були втрачені, про що було дано замітку «вважати їх недійсними» в друкований орган газети «Красилівський вісник» від 28.06.2012. Повторно свідоцтва сільською радою не видані. Просять визнати за ними право власності в рівних долях на приміщення котельні загальною площею 105,2 кв.м. бувшого комплексу СК «Кременчуки», що знаходиться на території Кременчуківської сільської ради по [ADDRESS]. У судове засідання позивачі надіслали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представники відповідачів СГК ''Кременчуки'' та Кременчуківської сільської ради надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності та про визнання позову. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 ''Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції'' у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

У березні 2014 року позивачка [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивачка вказала, що вони з відповідачем [PERSON] 07 липня 2007 року зареєстрували шлюб у Ленінському відділі РАЦС Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №94. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Протягом останнього року відповідач проживав окремо, останні п»ять місяців взагалі не виходив з нею на зв»язок, вона втратила почуття любові до відповідача, а тому позивач наполягає на розірванні шлюбу. В судове засідання позивачка не з»явилась, але надала суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, але надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає, при вирішенні питання покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 липня 2007 року у Ленінському відділі РАЦС Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №94. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Як встановлено в судовому засіданні, між позивачем та відповідачкою майнового спору на даний час не виникає. Неповнолітня дитина, залишається проживати разом з позивачкою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

У березні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. У судове засідання позивачка не з'явилася, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. У судове засідання відповідач не з'явився, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. Судом встановлено, 01 червня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Полтави зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження цього ж числа зроблено запис за № 56, свідоцтво [NUMBER]. Сімейно-шлюбні відносини не складалися. Спору про розподіл спільного майна подружжя не має. Від вказаного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст. 51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

У березні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивачка вказала, що вони з відповідачем 09 червня 2007 року зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №816. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На даний час спільного господарства з відповідачем не ведуть, спільне життя з відповідачем не склалося за спільною згодою, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе, спору про поділ майна не виникає, між нею та відповідачем досягнуто згоду про утримання дитини, а тому позивачка наполягає на розірванні шлюбу та в заяві просить при реєстрації розірвання шлюбу зазначити її дівоче прізвище [PERSON]. В судове засідання позивачка не з»явилась, але надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з»явився, але надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 червня 2007 року у відділі РАЦС Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №816. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Як встановлено в судовому засіданні, між позивачкою та відповідачем майнового спору на даний час не виникає. Неповнолітня дитина залишається проживати з позивачкою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

У березні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивачка вказала, що вони з відповідачем 15.02.2011 року зареєстрували шлюб у Ковалівській сільській раді Полтавського району Полтавської області, актовий запис №4. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між ними припинені з листопада 2012 року. Подружнє життя не склалося, через різницю характерів, відсутність між нею та відповідачем взаєморозуміння та довіри, також відповідач 17.04.2009 року був засуджений Полтавським районним судом Полтавської області за ст.115 ч.1 КК України до 12 років позбавлення волі та відбуває покарання в Полтавській виправній колонії Управління ДПтС України у Полтавській області №64, а тому позивачка вважає подальше спільне проживання із відповідачем як подружжя не можливим та наполягає на розірванні шлюбу. В судове засідання позивачка не з»явилась, але в матеріалах справи мається заява, в якій вона просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від відповідача до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги визнає та просить розглянути справу без його участі у судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 лютого 2011 року у Ковалівській сільській раді Полтавського району Полтавської області, актовий запис №4. Від шлюбу дітей не мають. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Як встановлено в судовому засіданні, між позивачкою та відповідачем майнового спору на даний час не виникає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

У березні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому прохала стягнути з нього аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини. В заяві зазначила, що 16 липня 2005 року вони з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 43. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходяться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї позивача. Відповідач ухиляється від добровільних витрат, пов'язаних з утриманням їх спільної дитини, хоча він здоровий та працездатний, а тому він зобов'язаний сплачувати аліменти на його утримання до досягнення ним повноліття. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. /а.с.15/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. /а.с.16/. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 16 липня 2005 року вони з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 43 /а.с.6/. Від подружнього життя вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с. 7/. З довідки Решетилівської селищної ради № 0232/790 від 18 березня 2014 року, вбачається, що [PERSON], [INFO] проживає [ADDRESS] та має такий склад сім'ї: син - [PERSON], [INFO]. /а.с.5/ Ч. 3 ст. 181 СК України вказує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки, незважаючи на такі обставини, відповідач ухиляється від витрат, пов'язаних з її утриманням та їх спільної неповнолітньої дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає, суд вважає що є підстави для задоволення позову.

Outcome: approved