Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

У березні 2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з названим позовом. Свої вимоги мотивувало тим, що 14 серпня 2013 року в м. Києві з вини [PERSON] була скоєна дорожньо-транспортна пригода. У звязку з чим автомобіль «Шеврове Ланос», державний номерний знак AA 8719 НЕ, отримав механічні пошкодження. При визначенні розміру завданої шкоди відповідно до вимог закону був залучений аварійний комісар, за послуги якого було сплачено 588,00 грн. Розмір завданих збитків власнику цього автомобіля становить 5237,68 грн., що було виплачено потерпілому, тому МТСБ набуло право регресу до винної особи. У добровільному порядку відповідач збитки не відшкодував. Тому при зверненні до суду позивач поніс витрати за послуги аварійного комісару в розмірі 588,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн.. Просив стягнути з відповідача витрати в розмірі 4439,73 грн., послуги аварійного комісару в розмірі 588,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. У судове засідання представник позивача не зявилась. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Просив суд задоволити позов. У судове засідання відповідач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. При розгляді справи встановлено, що 14 серпня 2013 року в м. Києві на вулиці [PERSON] [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], перед зміною напрямку руху не переконавшись в безпеці, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Шеврове Ланос», державний номерний знак AA 8719 НЕ, яким керував [PERSON] що спричинило пошкодження транспортних засобів. Постановою Соломянського районного суду м. Києва від 03 вересня 2013 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 01 жовтня 2013 року [PERSON] звернувсь до МТСБ України із заявою про настання страхового випадку. 21 червня 2013 року [PERSON] отримав поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/4504210, а саме автомобіля «Шеврове Лачеті», державний номерний знак, AA 8719 НЕ. Згідно звіту № 347 від 16 жовтня 2013 року матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Шеврове Лачеті», державний номерний знак AA 8719 НЕ, в результаті пошкодження при ДТП складала 5237,68 грн. 05 листопада 2013 року до МТСБ України надійшла заява [PERSON]Д про відшкодування йому завданої шкоди особою, яка не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, в сумі 5237,68 грн. Для визначення матеріального збитку МТСБ України понесло додаткові витрати за проведення експертного дослідження, зробленого приватним підприємцем [PERSON] в розмірі 588 грн. Відповідно до наказу № 420 від 01 січня 2013 року МТСБ України [PERSON] було виплачено 4439,73 грн. На підтвердження проведення виплати [PERSON] позивачем надано суду платіжне доручення за № 1/1-21789 від 30 січня 2013 року. За ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 38 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01 липня 2004 року МТСБ України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб визначених у ст. 13.1 Закону. У ст. 1.6 вищевказаного Закону власники транспортних засобів юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власники або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Таким чином суд вважає, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують вимоги про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, а саме на виплата страхового відшкодування в розмірі 4439,73 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат у відповідності до ст. 79 ЦПК України відноситься судовий збір, витрати на правову допомогу, проведення експертизи. Враховуючи наведене, з відповідача слід стягнути витрати повязані зі сплатою судового збору у розмірі 1378,00 грн., витрати по оплаті експертного дослідження в розмірі 588 грн., що підтверджується відповідними квитанціями.

Outcome: approved