Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

У вересні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів. В обґрунтування позивних вимог зазначила, що вона з 20.10.1995 року по 01.04.2002 року перебувала з відповідачем у шлюбу, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO], який є студентом 2 курсу, група ОА-13 економічного факультету ДВНЗ «Приазовський державний технічний університет» денної форми навчання за контрактом, та позивачкою здійснюється оплата за навчання сина, загальний розмір якої за весь термін навчання становить 36540 грн. з щомісячною оплатою. Крім того позивачка знаходиться на обліку в Маріупольському міському центру занятості як безробітна з 21.08.2014 року. На підставі того, що її син навчається на денній формі навчання та не в змозі працевлаштуватись, а сама вона є безробітною, в той час як відповідач має постійний заробіток та працює в ТОВ «Маріупольське телебачення». На підставі чого позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] на період його навчання в розмірі ? частки його доходів щомісячно, з дня пред'явлення позову до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ним 23-х річного віку. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, про підтримку позовних вимог, з проханням про їх задоволення в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав заяву про визнання позивних вимог, та з проханням про розгляд справи у його відсутність. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками повнолітнього [PERSON], [INFO], який відповідно до довідки, виданої ДВНЗ «Приазовський державний технічний університет» 16.09.2014 року, є студентом 2 курсу ДВНЗ «Приазовський державний технічний університет», економічного факультету, група ОА-13 денної форми навчання за контрактом з 01.09.2014 року до 01.02.2015 року. Одним із способів утримання згідно ч. 3 ст. 181 СК України є стягнення аліментів за рішенням суду. У відповідності до ч.1,2 ст. 193 СК України влаштування дитини до закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу не припиняє стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина, якщо вони витрачаються за цільовим призначенням. Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає те, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, дочки, сина й інші обставини, що мають істотне значення. Так відповідно до довідки від 26.09.32014 року виданої Маріупольським міським центром занятості [PERSON] перебуває на обліку як безробітна з 21.08.2014 року. Також відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином аналізуючи вищенаведені норми законодавства та конкретні обставини справи, зокрема те, що повнолітній [PERSON] навчається на денній контрактній формі, матір якого ж безробітного, в той час як працює в ТОВ «Маріупольське телебачення», та останнім не спростовано, ому суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання їх сина на період навчання в розмірі 1/4 частини від всіх доходів щомісячно. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 181, 182, 191,193 СК України,

Outcome: approved