overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

у березні 2020 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 22.07.2016 року та мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у них не склалося, оскільки протягом останніх шести місяців сімейне життя погіршилося, сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім`ю, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, часто виникали сварки, відповідач не розумів і не хотів розуміти сутності проблем, які виникали у сім`ї, а тому все це призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивачка вважає, що подальшого сенсу підтримуваним сімейні відносини немає та подальше збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам та інтересам дитини. Майнові спори відсутні. За вказаних обставин, позивачка просить розірвати шлюб та після його розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON] . 10.03.2020р. за ухвалою суду відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.16). У судове засідання сторони не з`явились, позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, прізвище залишити [PERSON] , судові витрати з відповідача не стягувати (а.с.38), відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотань не заявив. Суд уважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 22.07.2016 року зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Сторони мають малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно з довідкою виконкому Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області № 64 від 18.02.2020 р., позивач [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.9). За інформацією наданою виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області №02-33/11 від 05.03.2020р., відповідач [PERSON] проживає без реєстрації в [ADDRESS] (а.с.15). Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачем та відповідачкою не склалося, шлюбні відносини фактично припинилися, строк, наданий судом на примирення, позитивних результатів не дав, що свідчить про те, що сторони втратили почуття любові, взаємної поваги та взаєморозуміння, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому дійшов висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. На прохання позивачки [PERSON] після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON] . Судові витрати потрібно покласти на позивачку на її прохання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

У березні 2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, в позові посилалася на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі. За час перебування у шлюбі мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на утриманні позивачки, а відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Відповідач працездатний і в змозі надавати кошти на утримання дітей, інших утриманців не має, тому позивачка просила стягувати з нього аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дітей відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей. В судове засідання позивачка не з`явилася, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розглянути справу у її відсутність (а.с. 40). Відповідач в судове засідання не з`явився, про день\~та час\~розгляду справи\~повідомлявся належним\~чином,\~про причини\~неявки суд\~не повідомив,\~клопотання про\~відкладення розгляду\~справи до\~суду не\~направляв (а.с.\~39). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що сторони по справі мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 4,5), які проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча зобов`язаний їх утримувати та має таку можливість, оскільки є працездатним. Відповідно до ст. 180, 182, 183 СК України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

У березні 2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 02 червня 2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №231. У період шлюбу у них народилася дочка, [PERSON] , [INFO] . Одруження виявилося\~невдалим,останні\~роки постійно\~виникають сварки\~,\~внаслідок того,\~що кожний\~з них\~має різні\~погляди на\~сімейне життя\~та ведення\~спільного господарства,у зв`язку з цим шлюбні відносини припинені У зв`язку з цим, позивач просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишити після розірвання шлюбу прізвище, набуте під час державної реєстрації шлюбу. Позивач у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, залишити після розірвання шлюбу прізвище, набуте під час державної реєстрації шлюбу, а понесені судові витрати віднести за її рахунок. Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 02.06.2007 Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №231. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] , яка згідно довідки Новогупалівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 02.03.2020р. проживає разом з матір`ю. Враховуючи обставини справи, те, що сторони подружні стосунки не підтримують, примиритися наміру позивач та відповідач не мають, суд приходить до висновку, про те, що сім`ю зберегти немає можливості, тому шлюб розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. \~ Позивачка у заяві зазначила про вибір прізвища, тому суд залишає за нею прізвище, набуте під час реєстрації шлюбу [PERSON] . Враховуючи заяву позивача, суд залишає за нею понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

У березні 2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 08.08.2014 між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №140. Від шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Останні роки шлюбні відносини фактично припинилися через відсутність порозуміння. Разом не проживають, не ведуть спільного господарства. На теперішній час та після розірвання шлюбу син буде проживати разом з нею, спору про розділ майна відсутній. Наміру на збереження шлюбу не має, примирення між нею та відповідачем неможливе. У зв`язку з цим просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, повернути після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивач у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 08.08.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №140. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю. Враховуючи обставини справи, те, що сторони подружні стосунки не підтримують, примиритися наміру позивач та відповідач не мають, суд приходить до висновку, про те, що сім`ю зберегти немає можливості, тому шлюб розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка у заяві зазначила про вибір прізвища, тому суд повертає їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Враховуючи те, що позивача було звільнено від сплати судового збору, а також те, що відповідач позов визнав, відповідно до ст..ст.141, 142 з відповідача на користь держави необхідно стягнути 50% судового збору, тобто, 420,40грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

У березні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати та присвоїти їй дошлюбне прізвище. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач позов визнав. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 березня 2017 року. Шлюб перший, від шлюбу мають одну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажають збереження сім`ї та наполягають на розірвання шлюбу, під час наданого судом строку примирення між сторонами не сталось. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивач заявила про зміну свого прізвища на дошлюбне у рішенні суду має бути зазначено про вибір позивачем прізвища після розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

У березні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння та подружню зраду з боку відповідача їхня сім`я розпалася та сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати. Згідно ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи що виникають з трудових відносин, а також справи у спорах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. Відповідно до ст. 19 ЦПК України малозначними є справи про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи, суд з власної ініціативи викликав сторони в судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити і справу розглянути у його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилися без поважних для суду причин. Суд зі згоди представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 січня 2004 року. Шлюб перший, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, позивач не бажає збереження сім`ї та наполягає на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~У березні 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказала, що 15 жовтня 2004 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 203. У шлюбі спільних дітей та спільного майна немає. Причиною розірвання шлюбу є суперечки, непорозуміння, постійні сварки, які виникають через надмірне вживання чоловіком алкоголю. Тому, [PERSON] просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти його задоволення. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що 15 жовтня 2004 року сторони зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 203. Від шлюбу спільних дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є суперечки, сварки, які виникають через зловживання спиртних напоїв відповідачем. За час спільного подружнього життя належної сім`ї у них не склалося, подружні відносини стали неприязні, спільного господарства вони не ведуть. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

У березні 2020 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування позову зазначивши, що 08.09.2012 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у виконкомі Талаківської селищної ради Іллічівського району міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 13. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що однією сім`єю з відповідачем вони не проживають у зв`язку з тим, що між ними втрачені почуття любові та поваги. Вважає, що примирення між ними не можливе, тому позивачка просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, оскільки вважає, що сім`я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Позивачка у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься вимога про розгляд справи за її відсутності,в підготовчому судовому засіданні, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності в підготовчому судовому засіданні, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із статті 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Судом встановлено, що 08.09.2012 року між позивачкою та [PERSON] у виконкомі Талаківської селищної ради Іллічівського району міста Маріуполя Донецької області було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис № 13, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд виходить з того, що вжиття заходів щодо збереження сім`ї у даному випадку не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі, враховуючи обставини, що склалися у даному конкретному випадку, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

У березні 2020 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 02 вересня 1995 року вона уклала шлюб з відповідачем в Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 1006. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Сторони однією сім`єю не проживають тривалий час, спільного господарства не ведуть, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обов`язків, через що в сім`ї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив відповідач не надав. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 02 вересня 1995 року в Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 1006. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини сторони припинили, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім`єю, втратили почуття любові та поваги один до одного. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

У березні 2020 року позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» (місце знаходження: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1, код ЄДРПОУ 23697280) звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ), відповідача [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) та відповідача [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 225 137,97 грн. Ухвалою Київського апеляційного суду від 31.03.2020 року,

Outcome: approved