Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 27.05.2015 року з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 500, 00 грн., щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття. З часу пред`явлення виконавчого листа до виконання відповідач періодично сплачував 500 грн., проте їх катастрофічно не вистачало, так як донька підростала, в зв`язку з чим витрати на її утримання суттєво збільшувались, становище погіршувалось. При цьому відповідач відмовлявся добровільно збільшувати аліменти на дитину, позивач неодноразово зверталася до державного виконавця з вимогою здійснити заходи погашення заборгованості по аліментам. На даний час аліментів, які відповідач сплачує не вистачає для повноцінного розвитку дитини. У зв`язку з чим, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів стягнутих з [PERSON] на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми в розмірі 500, 00 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, з дня винесення рішення суду. Ухвалою суду від 15.03.2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судовому засіданні позивач та її представник на позовних вимогах наполягали. Позивач зазначила, що аліментів, що сплачує [PERSON] катастрофічно не вистачає для забезпечення їй належного рівня життя. Позивач не працює, самостійно виховує доньку, докладає всіх зусиль для гармонійного розвитку дитини. Відповідач має у власності автомобіль та мотоцикл, працездатний, тому у змозі сплачувати аліменти у більшому розмірі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що на даний час немає стабільного доходу, оскільки припинив підприємницьку діяльність, тому не в змозі сплачувати 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначив, що сплачує аліменти, заборгованості немає, вважає що цих коштів достатньо для утримання дитини. Також зауважив, що проживає разом з батьками, які знаходяться на його утриманні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Так, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.10.2012 року батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 27.05.2015 року з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 500, 00 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.05.2015 року і до досягнення нею повноліття. На підставі вищевказаного рішення видано виконавчий лист по справі № 658/1672/15-ц. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу №658/1672/15-ц від 27.05.2015 року про стягнення з [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , станом на 01.02.2021 року заборгованість по аліментам відсутня. Згідно із випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] 23.09.2020 року припинив підприємницьку діяльність. Судом встановлено, що [PERSON] в період з 01.07.2020 року по 17.05.2021 року відвідує заняття з гімнастики в спортивному клубі Х-Fit, оплата за цей період склала 4 400 грн. Згідно із наданими позивачем товарними чеками, останньою у період з 26.08.2020 року по 19.05.2021 року було понесено витрати на придбання одягу на суму 11 691 грн., на придбання ліків на загальну суму 901 грн., що підтверджується фіскальними чеками від 17.04.2021 року, 22.05.2021 року. Також, відповідно довідки Каховської ЗОШ І-ІІІ ступенів №4 Каховської міської ради Херсонської області від 20.05.2021 року [PERSON] учениця 3-А класу, яка відвідує групу подовженого дня з 01.09.2020 року. Мати [PERSON] здійснила оплату за харчування дитини в сумі 2 266 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка є обов`язковою для виконання в силу ст. 360-7 ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. За вимогами ч.1ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно наведеного матеріальне становище платника аліментів є предметом доказування. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є працездатною особою, на обліку у центрі зайнятості не перебуває. У матеріалах справи відсутні докази наявності у платника аліментів на утриманні непрацездатних батьків. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908, 00 грн.

Outcome: approved