overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON]звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбупосилаючись на те, що 28 лютого 2014 року він уклав шлюб з [PERSON], який зареєстрований Відділом державної реєстації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві актовий запис № 191. Спільних дітей подружжя не має. Спільне життя між ними не склалося, шлюбні відносини між подружжям фактично припинені. Спільного господарства подружжя не веде. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення ними не можливе. Враховуючи викладене, позивач [PERSON]просив розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 28 лютого 2014 року [PERSON]та [PERSON]перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], видане 28 лютого 2014 року Відділом державної реєстації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві актовий запис № 191. Спільних дітей подружжя не має. Спільне життя між ними не склалося, шлюбні відносини між подружжям фактично припинені. Спільного господарства подружжя не веде. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення ними не можливе. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що31жовтня 2000 року він уклав шлюб з [PERSON], який зареєстрований Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 176. Від шлюбу вони мають дитину -доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між подружжям не склалося через різні погляди на життя, сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення ними не можливе. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 31 жовтня 2000 року [PERSON]та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], видане 31 жовтня 2000 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 176 Від шлюбу подружжя має дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між подружжям не склалося через різні погляди на життя, сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON]звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбупосилаючись на те, що31 серпня 1983 року він уклав шлюб із [PERSON], який зареєстрованийЦентральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 4412. Від шлюбу вони мають двохдітей -сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO] Спільне життя між ними не склалося, у подружжя є різні погляди на життя, що є причиною виникнення суперечок. Подружжя вважає, що подальше збереження шлюбу є не можливе, оскільки між сторонами повністю втрачено почуття любові та поваги один до одного Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення ними не можливе. Враховуючи викладене, позивач[PERSON]просив розірвати шлюб між ним та[PERSON]. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 31 серпня 1983 року [PERSON]та [PERSON]перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюбсерії [NUMBER], видане 31 серпня 1983 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 4412. Від шлюбу вони мають двох дітей - сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO]. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, у подружжя склалися різні погляди на життя, що є причиною виникнення суперечок. Подружжя вважає, що подальше збереження шлюбу є не можливе, оскільки між сторонами повністю втрачено почуття любові та поваги один до одного Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення ними не можливе. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 28 грудня 2002 року між ним та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Суворовського райуправління юстиції м. Херсона, актовий запис №546. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач стверджував, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначив, що з [PERSON] вони не мешкають разом з 15 лютого 2015 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 28 грудня 2002 року між ним та [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 28 грудня 2002 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Суворовського райуправління юстиції м. Херсона, актовий запис №546 (а.с.4). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно з ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи не мешкають разом з 15 лютого 2015 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 551,20 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.104, 112 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем [PERSON] та зареєстрований 05 серпня 2011 року Центрально Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, зроблено відповідний актовий запис №492. Від спільного життя мають одну неповнолітню дитину, доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з відповідачем, спір про місце її проживання відсутній. Шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки між сторонами постійно виникали сварки. Після того, як він дізнався, що відповідачка зрадила йому, він пішов з сімї. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, стали чужими людьми друг для друга, поновлювати сімейно шлюбні відносини наміру не мають. Позивач надав суду заяву, в якому просив розглядати справу за його відсутності, свої вимоги підтримав, просив розірвати шлюб. Відповідач проти розірвання шлюбу на заперечувала, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2011 року Центрально Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, зроблено відповідний актовий запис №492. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], який мешкає разом з відповідачкою. Подружні стосунки припинено, подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть. На момент розгляду справи між подружжям майнового спору не існує. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, відновити їх бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем [PERSON] та зареєстрований 12 червня 2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено відповідний актовий запис №353. Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем, спору про місце її проживання відсутній. Шлюбні відносини між сторонами погіршились з вересня 2015 року. В жовтні 2015 року він забрав свої речі пішов з сімї, з вказаного часу подружжя разом не проживають, спільного господарства не ведуть, стали чужими людьми друг для друга, поновлювати сімейно шлюбні відносини наміру не мають. Позивач надав суду заяву, в якому просив розглядати справу за його відсутності, свої вимоги підтримав, просив розірвати шлюб. Відповідач проти розірвання шлюбу на заперечувала, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 червня 2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено відповідний актовий запис №353. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], 20 квітня 2011, яка мешкає разом з відповідачем. Подружні стосунки припинено, подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть. На момент розгляду справи між подружжям майнового спору не існує. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, відновити їх бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем [PERSON] та зареєстрований 18 вересня 2010 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено відповідний актовий запис №481. Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачем, спору про місце їх проживання відсутній. Шлюбні відносини між сторонами погіршились з 2011 року, періодично подружжя проживали окремо, але на даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, стали чужими людьми друг для друга, поновлювати сімейно шлюбні відносини наміру не мають. Позивач надав суду заяву, в якому просив розглядати справу за його відсутності, свої вимоги підтримав, просив розірвати шлюб. Відповідач проти розірвання шлюбу на заперечувала, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 2010 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено відповідний актовий запис №481. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з відповідачем. Подружні стосунки припинено, подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть. На момент розгляду справи між подружжям майнового спору не існує. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, відновити їх бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки, просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою [PERSON] зареєстрований 09 вересня 2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, зроблено відповідний актовий запис №792. Від спільного життя мають дитину: доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з відповідачкою. З відповідачкою шлюбні відносини припинено з лютого 2016 року, оскільки спільне життя не склалося з причин різних поглядів на життя, постійних сварок. Це призвело до того, що подружжя перестало бути однією родиною, спільного господарства не веде. Позивач надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, свої вимоги підтримав, просив розірвати шлюб. Відповідачка проти розірвання шлюбу на заперечувала, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, зроблено відповідний актовий запис №792. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з відповідачкою. Подружні стосунки припинено, подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть. На момент розгляду справи між подружжям майнового спору не існує. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, відновити їх бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування вказує, що квартира [ADDRESS] була придбана ним за договором купівлі-продажу від 14.09.2016 року у [PERSON], яка виконала умови договору купівлі-продажу не в повному обсязі , звільнила квартиру але не зняла з реєстраційного обліку члена своєї сімї [PERSON], що здійснює позивачу перешкоди у користуванні власністю. Просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою. В судове засідання [PERSON] не зявився, його представник за довіреністю [PERSON], надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд розглядати справу за його відсутності. У судове засідання відповідач не зявився, про день та час слухання справи повістки направлялися за місцем реєстрації. Третя особа: представник Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради в судове засідання не зявився про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно, проти позовних вимог заперечень не надходило. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або\~якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У звязку з цим суд вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. На підставі договору купівлі-продажу квартири від 14.09.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО [PERSON], [PERSON] придбав у [PERSON] у власність квартиру [ADDRESS] , що зареєстровано в реєстрі за №840. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи № 04-16/6-5781 від 22.09.2016 року в квартирі [ADDRESS] , з 24.11.2009 року і по теперішній час зареєстрована одна особа, яка є відповідачем по справі. Факт не проживання відповідача за спірною адресою, підтверджується письмовими заявами свідків: [PERSON] та [PERSON], які вказали, що відповідач по справі зареєстрований, але не проживає за спірною адресою, оскільки мешкає у Криму, у добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, речей відповідача в квартирі немає. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Оскільки матеріалами справи підтверджується, що відповідач [PERSON] не є власником квартири [ADDRESS] , але залишається зареєстрованим в ній, фактично в квартирі не проживає , що створює перешкоди новому власнику квартири [PERSON], тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 1/2 частина квартири [ADDRESS] за життя належала його матері [PERSON], яка померла 10.10.2003 року. Інша половина квартири належить йому на підставі рішення суду. Він прийняв спадщину після смерті матері, іншим спадкоємцем за законом є його брат [PERSON], який спадщину не прийняв. Інших спадкоємців немає. Оформити спадщину в нотаріальному порядку немає можливості, оскільки [PERSON] за життя не зареєструвала право власності на квартиру. В судове засідання позивач не зявився, подала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позову. Від [PERSON] до суду надійшла заява, в якій він просить суд розглядати справу за його відсутності, заперечень проти позову не має. Восьма Запорізька державна нотаріальна контора просить суд розглядати справу за відсутності її представника. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, та прийшов до наступних висновків. Квартира [ADDRESS] (колишня назва вул. Жукова) в м. Запоріжжя на праві спільної часткової власності, по 1/2 частині, належить [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.04.2004 року. 10.10.2003 року [PERSON] померла, не залишивши заповіту. Із заявою про прийняття спадщини після її смерті звернувся син [PERSON] Інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались, на момент смерті із спадкодавицею не проживали. 21.07.2006 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] на 1000 простих іменних акцій ВАТ Запоріжсталь. У видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири [ADDRESS] (колишня назва вул. Жукова) в м. Запоріжжя [PERSON]В. було відмовлено постановою нотаріуса від 22.09.2016 року. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Суд встановив, що спадщину після смерті прийняв спадкоємець першої черги [PERSON] Враховуючи, що в нотаріальному порядку оформити право на спадщину не є можливим, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача ТОВ Морський Спеціалізований порт НІКА - ТЕРА незаконно утримані кошти у сумі 14 304,54 грн., а також судовий збір у сумі 551,20 грн. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що він є працівником ТОВ «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера», і у зв'язку із призовом на військову службу з 23.03.2014р., він був увільнений від роботи на період призову на військову службу у зв'язку з мобілізацією, на особливий період, згідно наказу TOB «МСП Ніка-Тера» від 12.04.2014р. № 271/1-К. Указом Президента України від 14.01.2015р. № 15/2015 «Про часткову мобілізацію», позивач був звільнений в запас з військової служби, та 24.03.2015р. приступив до виконання трудових обов'язків, згідно наказу TOB «МСП Ніка-Тера» від 24.03.2015 р. № 137-К. TOB «МСП Ніка-Тера»,

Outcome: approved