Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

У березні 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 11.10.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно якому останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5 400,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання по погашенню заборгованості, в звязку з чим позивач просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі\~ 13\~470, 29 грн.\~та судові витрати.\~\~\~\~ Ухвалою суду від 27.03.2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав. За відсутності клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін, у відповідності до ч.ч.5, 8 ст.279 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Зі згоди представника позивача, який заявою не заперечував проти винесення заочного рішення у випадку не надходження до суду відзиву у визначений строк, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного провадження. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11.10.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно якому останньому на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності було відкрито картковий рахунок та встановлено ліміт кредитної лінії в сумі 5 400,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно наданого розрахунку, станом на 06.03.2018 року кредитна заборгованість становить 13\~470, 29 грн., яка складається з 1\~739, 82 грн. заборгованості за кредитом, 4\~527, 35 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 6\~085, 49 грн. пені, 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 617, 63 грн. штрафу (процентна складова), дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст.ст.625, 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Згідно п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Оскільки відповідач [PERSON] належним чином не виконував свої зобовязання по погашенню заборгованості за кредитним договором б/н від 11.10.2012 року, по поверненню суми кредиту та сплати відсотків за його користування, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 1\~739, 82 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 4\~527, 35 грн., а всього 6\~267, 17 грн., обґрунтовані та підлягають задоволенню. Разом із тим, вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» про стягнення неустойки, на думку суду, підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ч.1 ст.546, ст.549 ЦК України, виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. За нормою п.3 ст.611 ЦК України, сплата неустойки є правовим наслідком порушення зобовязання. Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», наданої позивачем, умовами такого кредитування передбачено сплату пені за несвоєчасне погашення заборгованості, яка складається з пені (1), яка складається з базової процентної ставки за договором, нараховується за кожний день прострочення кредиту та пені (2), яка складається з 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць, нараховується 1 раз на місяць за наявності прострочки за кредитом або відсоткам 5 та більше днів при виникненні прострочки на суму, більшу 50 грн. (передбачено п. 2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року). Також, при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, передбачено сплату штрафу, який становить 500 грн. + 5 % від суми позову(передбачено п.п.1.1.5.32, 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року). Договором передбачено сплату комісії за зняття готівки, комісії за моніторинг неактивної картки, комісії за отримання балансу на чек у банкоматах, комісії за безготівковий розрахунок та за видачу нової картки. З наданого розрахунку суми заборгованості за кредитом (графа сума комісії та пені) вбачається, що з 01.02.2016 року по 01.06.2016 рік та 01.05.2017 року відповідачу було нараховано до сплати 50 грн., після чого, починаючи з 01.02.2017 року по 01.03.2017 рік та з 01.06.2017 року нараховувалося щомісяця до сплати 100 грн. Зазначене дає підстави вважати, що дані суми нараховувалися в якості відповідальності за порушення зобовязань за договором (пені). Отже, позивачем заявлена вимога про застосування як штрафу, так і пені за порушення відповідачем зобовязання щодо погашення кредиту та сплати відсотків за користування ним у порядку та строки, визначені умовами договору, та відповідно поставлено питання про подвійну цивільну-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобовязання, що суперечать вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає, що вимога банку про стягнення з відповідача заборгованості за пенею в розмірі 6\~085, 49 грн. необґрунтована та задоволенню не підлягає. Разом із тим, із [PERSON] на користь позивача, в порядку п.п.1.1.5.32, 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, підлягає стягненню штраф в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та штраф в розмірі 313, 36 грн. (5% від суми позову, тобто 5% від заборгованості по тілу кредиту та відсоткам за його користування, яка становить 6\~267, 17 грн.). Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (53%) в сумі 933, 86 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial