Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] про встановлення юридичного факту проживання однією сім'єю без державної реєстрації та поділ майна подружжя. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка посилається на те, що сторони створили одну родину, спільно проживали як чоловік та жінка тривалий час. За час проживання як подружжя ними були набуті у спільну сумісну власність житлова квартира № 45 у будинку № 119-б по пр.. Кірова в м. Дніпропетровськ та житловий будинок по вул.. Молодіжна, 2 в смт. Просяна, Покровського району Дніпропетровської області, право власності на які було зареєстровано за відповідачем. Виходячи з цього, позивачка просить суд поділити майно сторін, набуте подружжям за час шлюбу, виходячи з рівності часток сторін у праві спільної сумісної власності. Виділивши їй квартиру № 45 у будинку № 119-б по пр.. Кірова в м. Дніпропетровськ, а відповідачу - житловий будинок по вул.. Молодіжна, 2 в смт. Просяна, Покровського району Дніпропетровської області. Позивачка в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, просила справу розглянути за її відсутності. Позов підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, направив заяву в якій вказав, що повідомлений про час та місце розгляду справи, брати участь в судовому засіданні не бажає. В звязку з цими обставинами справа підлягає заочному розгляду. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,\~\~суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню \~виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. За час проживання у шлюбі сторонами була набута квартира № 45 у будинку № 119-б по пр.. Кірова в м. Дніпропетровськ, що підтверджується\~\~договором купівлі-продажу та витягом про державну реєстрацію прав власності /а.с. 4-5/. Відповідно до\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороби тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно\~ст. 69 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст. 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно\~статті 71 СК України\~майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~цивільним Кодексом. Відповідно до п. 25\~Постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~у разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визначає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. В позовній заяві [PERSON] просить розподілити майно набуте подружжям шляхом виділення за нею квартири, а за відповідачем житлового будинку. Водночас, згідно з вимогами\~ст. 182 ЦК України\~право власності та інші речові права на нерухомі речі підлягають обовязковій державній реєстрації. Як вбачається з копії договору купівлі-продажу квартири та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, дійсно [PERSON] є власником квартири квартиру № 45 у будинку № 119-б по пр.. Кірова в м. Дніпропетровськ, яка набута ним та позивачкою та є обєктом спільної сумісної власності подружжя. Одночасно з цим, з матеріалів на вбачається, що будь-хто зі сторін є власником житлового будинку по вул.. Молодіжна, 2 в смт. Просяна, Покровського району Дніпропетровської області. Будь-яких клопотань про витребування відповідних доказів цій обставині суду не надходили. Отже, матеріали справи не містять доказів того, що власником спірного житлового будинку по вул.. Молодіжна, 2 в смт. Просяна, Покровського району Дніпропетровської області є [PERSON] Враховуючи обставини викладені вище, те, що позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги, відповідач своєї позиції щодо позовних вимог не навів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про розподіл майна набутого під час спільного проживання у фактичних шлюбних відносинах підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial