Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

У березні 2016р. до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла вищевказана позовна заява [PERSON] (Позивач) до [PERSON] (Відповідач), у якій позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25 жовтня 2008 року у Донецькому міському відділі реєстрації цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області, актовий запис №1247. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 25 жовтня 2008 року перебуває у шлюбі з Відповідачем. Від шлюбу подружжя має дитину - [PERSON] [INFO]. Разом з тим, останнім часом шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, однією сім'єю вони не проживають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу за думкою Позивача є неможливим. У судове засідання Позивачка не з'явилася. Про час і дату судового розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку (а.с. 31). Однак, через канцелярію суду Позивачка подала заяву (а.с.32), в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просила суд розглянути справу за її відсутності та провести заочний розгляд справи. До вказаної заяви долучила заяву Відповідача, в якій останній зазначає, що проти позову не заперечу ( а.с.33). Відповідач, у судове засідання не з'явився, повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не направив. Відповідно до положень ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Від так, суд дослідивши матеріали справи, заяву Позивача, суд, на підставі ч.1ст.225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом з'ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] 25 жовтня 2008 року у Донецькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області укладено шлюб, про що здійснено відповідний актовий запис №1247 та видано Повторно Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 21.04.2010р. (а.с.4). Після державної реєстрації шлюбу прізвища сторін визначені так: чоловіка - «[PERSON]», дружини «[PERSON]». Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області (а.с.5). Також встановлено, що позивач не вбачає можливості подальшого продовження шлюбних відносин і збереження шлюбу . Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому шлюб потрібно розірвати. За ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В поданій заяві до суду Відповідачка вказала, що вона бажає залишити прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст.88 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при зверненні до суду. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved