Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

У вересні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк» (далі - ПАТ КБ «Правекс-Банк»), яке є правонаступником Акціонерного комерційного банку «Правекс-Банк» (далі - АКБ «Правекс-Банк»), звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 946 доларів США 65 центів. Свої вимоги мотивує тим, що 28.07.2008р. між АКБ «Правекс-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №3279-140/08ВР, згідно з яким АКБ «Правекс-Банк» надав, а [PERSON] отримав кредит в іноземній валюті в сумі 9119 доларів США, зі сплатою 13,99% річних, з кінцевим терміном повернення не пізніше 28 липня 2015р. Відповідно до п.4.4 кредитного договору, позивальник зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 109 доларів США щомісяця до 10 числа наступного місяця. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Всупереч умов кредитного договору позичальник несвоєчасно здійснював платежі для погашення процентів по кредиту платежів для погашення основного боргу, чим порушив взяті на себе договірні зобов'язання, в зв'язку з чим у відповідача [PERSON] перед ПАТ КБ «Правекс-Банк» станом на 25.02.2016 року виникла заборгованість по кредитному договору у розмірі 946 доларів США 65 центів, у тому числі: - заборгованість за кредитом - 850 доларів США 18 центів, - заборгованість за відсотками за користування кредитом - 96 доларів США 47 центів, Представник позивача, діючий за довіреністю від 10 травня 2016року ( а.с.6) в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та провести судове засідання без його участі, та розглянути поданий позов в порядку заочного провадження, у зв'язку з неявкою відповідача в судові засідання (а.с.32). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Так, судом, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, надсилалися судові повістки про виклик до суду за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, однак, відповідно до повернутого поштового повідомлення відповідач за зазначеною адресою не проживає, що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових повісток та відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України в цьому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведене та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що 28.07.2008р. між АКБ «Правекс-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №3279-140/08ВР, згідно з яким АКБ «Правекс-Банк» надав, а [PERSON] отримав кредит в іноземній валюті в сумі 9119 доларів США, зі сплатою 13,99% річних, з кінцевим терміном повернення не пізніше 28 липня 2015р. (а.с.7-12). Відповідно до п.4.4 кредитного договору, позичальник зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 109 доларів США щомісяця до 10 числа наступного місяця. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» 12.06.2007 року були внесені зміни у Статут АКБ «Правекс-Банк», відповідно до яких нове повне найменування банку стало: ПАТ КБ «Правекс-Банк» ( а.с. 19-20). З матеріалів справи вбачається, що банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, однак відповідач здійснював порушення графіку платежів. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Через невиконання зобов'язань за кредитним договором №3279-140/08ВР від 28.07. 2008року у відповідача станом на 25.02.2016 року виникла заборгованість по кредитному договору у розмірі 946 доларів США 65 центів, у тому числі: - заборгованість за кредитом - 850 доларів США 18 центів, - заборгованість за відсотками за користування кредитом - 96 доларів США 47 центів Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов Кредитного договору №3279-140/08ВР від 28.07. 2008року (а.с.15). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому ст. 533 ЦК передбачено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті під час здійснення розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені). Пункт 1 ч.2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачає право банку здійснювати операції з валютними цінностями. Згідно з п.2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій (далі Положення), затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17 липня 2001р. № 275, за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку, банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином АКБ «Правекс-Банк», як фінансова установа, міг укладати кредитні договори, предметом яких є іноземна валюта, оскільки в нього наявна банківська ліцензія та відповідний письмовий дозвіл (а.с. 22-25). Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені). Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. При цьому позивач просить стягнути заборгованість за договором кредиту в доларах США, не визначаючи еквівалент у гривні. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 946 доларів США 65 центів, підлягають задоволенню. Відповідачу суд неодноразово пропонував подати пояснення, заперечення та усі наявні у нього докази на спростування доводів викладених в позовній заяві, однак відповідач знехтував своїм правом щодо подання суду доказів та можливого доведення перед судом їх переконливості. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті понесені та документально підтверджені судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору у сумі 1378грн.

Outcome: approved