overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

У березні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 02 червня 2007 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №634. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, між ними постійно виникають сварки, конфлікти, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони не мешкають разом з 13 березня 2018 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 02 червня 2007 року між нею та [PERSON] Позивач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, пояснила, що шлюб з відповідачем зберегти неможливо, а її рішення про розірвання шлюбу є остаточним. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем у справі та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

У березні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 14 грудня 2013 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2170. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, між ними часто виникають сварки, конфлікти, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони не мешкають разом з січня 2018 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 14 грудня 2013 року між нею та [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просив суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що 14 грудня 2013 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2170 (а. с. 6). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 7). Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи не мешкають разом з січня 2018 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 704,80 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 104, 112 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

У березні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 25 вересня 2010 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис №1173. Від шлюбу з відповідачем у [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що вони з [PERSON] не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 25 вересня 2010 року між нею та [PERSON] Позивач та її представник в підготовче судове засідання не з'явилися, представник позивача про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем у справі та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

У березні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 25 серпня 2003 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Острозького районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №60. Від шлюбу з відповідачем у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що вони з [PERSON] тривалий час не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 25 серпня 2003 року між нею та [PERSON] Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем у справі та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

У березні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 28 серпня 2015 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №591. Від шлюбу з відповідачем у [PERSON] дітей немає. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що вони з [PERSON] не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 28 серпня 2015 року між нею та [PERSON] Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем у справі та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

У березні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату взаємної поваги та любові, що призвело до припинення шлюбних відносин. Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення та про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду, просила залишити їй прізвище «Петрова» . Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ч.ч. 5, 6, п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, що підтверджено особистим підписом відповідача в зворотніх рекомендованих поштових повідомленнях про судові виклики, позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 17.07.2010 року (свідоцтво про шлюб серії 1-ФП № 063343, видане виконкомом Дільничної сільської ради Новоодеського району Миколаївської області 17.07.2010 р.) Від спільного життя сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату взаємної поваги та любові, що призвело до припинення шлюбних відносин та окремого проживання сторін, про що стверджує позивач та не заперечується відповідачем. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач заперечує можливість примирення з відповідачем. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом (ст.56 СК України). На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. Згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, сплачений позивачем, судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

У березні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що перебувають з відповідачем у зареєстрованому шлюбі та мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату взаємної поваги та любові, що призвело до припинення шлюбних відносин. У судове\~засідання позивач\~не зявилася,\~надала до\~суду заяву\~про розгляд\~справи у\~її відсутність,\~позовні вимоги\~підтримує,\~просить про\~їх задоволення,\~заперечивши щодо\~можливості примирення\~сторін.\~Просила після\~розірвання шлюбу\~просила зміни\~прізвище на\~дошлюбне «Бондарець». Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ч.ч. 5, 6, п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 09.10.2015 року (свідоцтво про шлюб серії І-ФМ № 118406, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області 09.10.2015 року) Від шлюбу мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ФП № 243044, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області 04.02.2016 року). Подружнє життя між сторонами не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин та окремого проживання сторін, що визнано відповідачем. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Подружжя не бажають проживати разом, шлюбні відносини між ними припинено. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. Відповідно до\~ст. 141\~ЦПК України,\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

У березні 2018 року позивач [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що будинок [ADDRESS] належить позивачу на праві особистої власності У вищезгаданому житловому будинку з 21.05.2011 року зареєстрований відповідач, [PERSON], [INFO], але не проживає в ньому. Відповідач добровільно залишив без будь-яких поважних причин, вищезгаданий будинок і до цього часу в ньому не проживає, ніякого інтересу до житла не проявляє, позивач не має інформації де на даний час проживає [PERSON], тому не може звернутись до нього з проханням про добровільне зняття з реєстрації з її будинку і вимушена звертатись до суду, оскільки не має можливості скористатись своїм правом розпоряджатись своєю власністю. На підставі вищевикладеного, позивач просила суд визнати [PERSON], [INFO], такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, представником позивача через канцелярію суду подано заяву, у якій представник просив розглянути справу у його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки представник позивача в поданій суду заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 109370616 від 28.12.2017, житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на праві особистої власності. З Акту обстеження матеріально-побутових умов від 21.03.2018 року депутата Тарасівської сільської ради VII cкликання [PERSON] в будинку [ADDRESS] проживають: [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Також за вищевказаною адресою зареєстрований [PERSON], [INFO], однак в будинку [ADDRESS] ніколи не проживав, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 15.02.2019 року № 244 та актом обстеження матеріально-побутових умов від 13.02.2019 року депутата Тарасівської сільської ради VII cкликання Згідно вимог ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] втратив право користування жилим приміщенням - будинком за адресою: [ADDRESS] на підставі вимог ст. 405 ЦК України. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

У березні 2018 року позивач [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) про поділ спільного сумісного майна подружжя, а саме квартири [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 24.09.2014 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у Муніципалітеті Лімассолу в Лімассольському районі республіки Кіпр, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб відповідно до Шлюбного Законодавства 2003 року, підписаного Антоніусом Папісом у якості реєстратора шлюбів, актовий запис №5924. [PERSON] зазначила, що за час шлюбу з відповідачем вони придбали квартиру [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру №1/1 А/кп від 27.02.2015 року. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

У березні 2018 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу дітей не мають. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивач надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання надав заяву про розгляд справи без її участі, оскільки позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 26 грудня 2015 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3805( а.с.3). Від шлюбу дітей не мають. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

У березні 2018 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, оскільки позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 21 червня 2014року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1273. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved