Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі стосунках з [PERSON] з 15 вересня 2006 року. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що вони з відповідачем [PERSON] проживають окремо, спільний побут та господарство не ведуть, діти залишилися проживати з нею та перебуває на повному її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина та доньки не надає, участі у їх вихованні не приймає. [PERSON] зазначила, що угоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем у справі не досягнуто, стан здоров'я та матеріальний стан [PERSON] дозволяють йому утримувати своїх дітей. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, на кожну дитину окремо, починаючи з 01.09.2016 року. В судове засідання позивачка не з»явилася, до суду направила заяву в якій просила слухати справу у її відсутності, якій позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений, причини неявки суду не відомі. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі стосунках з [PERSON] з 15 вересня 2006 року. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що вони з відповідачем [PERSON] проживають окремо, спільний побут та господарство не ведуть, діти залишилися проживати з нею та перебуває на повному її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина та доньки не надає, участі у їх вихованні не приймає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч. 2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка,дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON] працює, має стабільну заробітну плату, стан його здоров»я дозволяє утримувати неповнолітнього сина. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити повністю, стягнути з [PERSON], [INFO], зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON], [INFO], проживаючої та зареєстрованої за адресою: [ADDRESS], на утримання дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, на кожну дитину окремо, починаючи з 01.09.2016 року. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 551 (п»ятсот п»ятдесят одну) гривню 20 (двадцять) копійок в дохід держави. Згідно положень п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи навищенаведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved