Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

У березні 2014 року представник Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення з них солідарно заборгованості в сумі 406352,46 грн., мотивуючи тим, що між АКІБ «УкрСиббанк», який в подальшому змінив назву на ПАТ «УкрСиббанк», та відповідачем [PERSON] 19.02.2008 року було укладено договір про надання споживчого кредиту №11301625000, згідно якого відповідачу надано кредит у розмірі 60000 доларів США з кінцевим терміном повернення 18.02.2015 року та сплатою протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентів за користування кредитом у розмірі 9,5% річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця, кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов кредитного договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку, передбаченому кредитним договором, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці. Також, сторони домовились, що за умовами кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь - якої з обставин, передбачених договором. Сторони досягли згоди, що за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк, банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки визначеної за користування кредитом (п.1.3.1. Кредитного договору). Однак, позичальник умов договору не виконав. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, між ПАТ «УкрСиббанк» і [PERSON] укладено договір поруки №1 від 19.02.2008 року, та між ПАТ «УкрСиббанк» і [PERSON] укладено договір поруки №1 від 19.02.2008 року. Відповідно до умов договору поруки [PERSON] та [PERSON] зобов'язувались відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Станом на 06.02.2014 року заборгованість [PERSON] по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, складає 49852 долара США 05 центів, що за курсом НБУ становить 398467,44 грн., з яких: 39224,62 долара США, що за курсом НБУ становить 313522,39 грн. - кредитна заборгованість; 10627,43 долара США, що за курсом НБУ становить 84945,05 грн. - заборгованість по процентам. Окрім того, станом на 06.02.2014 року заборгованість [PERSON] по сплаті пені за порушення термінів сплати процентів за кредит складає 986,49 доларів США, що за курсом НБУ становить 7885,02 грн. У квітні 2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] пред'явили позов до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним, мотивуючи тим, що [PERSON] зобов'язувався щомісячно повертати 1667 доларів США кредиту при зарплаті 8520 грн, що еквівалентно 1000 доларів США. На момент укладення договору про надання споживчого кредиту №113001625000 [PERSON], яка є поручителем, не працювала і не мала доходів. Поручителем по договору про надання споживчого кредиту №11301625000 є також [PERSON], розмір пенсії якої в даний час становить 1048,70 грн. При оформленні договору застави не проводилась експертна оцінка житлового будинку по [ADDRESS], не були зняті з реєстрації за місцем проживання неповнолітні діти [PERSON], 1994 року народження, та [PERSON], 1999 року народження . В ч.1 ст.215 ЦК України зазначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п'ятою та шостою ст.203 ЦК України. Пунктом 6 ст.203 ЦК України передбачено, що правочин, який вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відсутній дозвіл органу опіки і піклування на оформлення договору застави житлового будинку по [ADDRESS]. Цим порушені вимоги ч.1 ст. 224 ЦК України, в якій вказано, що правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування (ст.71 ЦК України), є нікчемним. Пункт 3 частини 1 статті 71 ЦК України передбачає, що опікун не має права без дозволу органу опіки та піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири. Згідно ст.577 ЦК України, якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню. Для отримання споживчого кредиту було укладено договір застави на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS], при цьому не отримано дозволу органу опіки та піклування, чим порушено вимоги п.п.3,4 ст.71 ЦК України. При укладенні договору застави були порушені права дітей на житло, передбачені ст.18 Закону України «Про охорону дитинства», в якій зазначено, що діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Таким чином, банк надав [PERSON] споживчий кредит з чисельними порушеннями, що дає їм право вимагати визнання договору про надання кредиту недійсним. В судовому засіданні представник позивача - відповідача Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» позов банку підтримав, а позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] заперечив, просив суд застосувати загальний строк позовної давності, а також відмовити [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у позові за безпідставністю заявлених вимог. Відповідачі - позивачі та їх представники в судовому засіданні позов ПАТ «УкрСиббанк» не визнали, а свій позов підтримали. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини: 19 лютого 2008 року між Акціонерним інноваційним комерційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого з 17.09.2008 року є ПАТ «УкрСиббанк», та працівником відділення №311 АКІБ «УкрСиббанк» [PERSON] укладено кредитний договір №11301625000 про надання позичальнику кредиту у сумі 60000 доларів США з кінцевим терміном повернення 18.02.2015 року та оплатою 9,5 % річних за користування кредитом; 19 лютого 2008 року між Акціонерним інноваційним комерційним банком «УкрСиббанк» та дружиною позичальника [PERSON] укладено договір поруки №1, згідно якого остання зобов'язалася перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №11301625000 від 19 лютого 2008 року, і їй добре відомі усі умови Основного договору; 19 лютого 2008 року між Акціонерним інноваційним комерційним банком «УкрСиббанк» та матір'ю дружини позичальника [PERSON] укладено договір поруки №1, згідно якого остання зобов'язалася перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №11301625000 від 19 лютого 2008 року, і їй добре відомі усі умови Основного договору; 19 лютого 2008 року між Акціонерним інноваційним комерційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки, згідно умов якого остання передала Акціонерному інноваційному комерційному банку «УкрСиббанк» в іпотеку належний їй житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] в забезпечення виконання грошових зобов'язань в повному обсязі за договором про надання споживчого кредиту №11301625000 від 19 лютого 2008 року, укладеним між Акціонерним інноваційним комерційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] Сторони ознайомились з усіма умовами договору, що обумовлюють основне зобов'язання. Іпотекодавець засвідчила, що предмет іпотеки до цього часу жодним способом не відчужений, у спорі та під арештом (забороною) не перебуває, в оренду (лізінг) довірче управління не переданий, що укладенням цього договору не порушені права та/або інтереси третіх осіб, в тому числі не порушені права дітей; Станом на 31 січня 2008 року ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS], складала 506515 грн., що становило 100300 доларів США; Станом на 11 лютого 2008 року [PERSON] працювала на посаді адміністратора у ПП [PERSON] і загальна сума її доходу за період з серпня 2007 року по січень 2008 року становила 14756 грн.; Дружина позичальника [PERSON] дала письмову згоду на укладення кредитного договору і надання у заставу майна, була ознайомлена з відповідальністю за надання недостовірної інформації з метою отримання банківського кредиту; Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» на адресу [PERSON], [PERSON] та [PERSON] направлялись вимоги про усунення порушень умов кредитного договору, проте станом на 06.02.2014 року відповідачами зобов'язання щодо погашення заборгованості по наданому кредиту та сплаті процентів за користування ним - не виконані; Станом на 06.02.2014 рік заборгованість [PERSON] по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, складає 49852 долара США 05 центів, що згідно курсу НБУ с становить 398467,44 грн., в тому числі: 39224,62 долара США, що згідно курсу НБУ складає 313522,39 грн. - заборгованість за кредитом; 10627,43 долара США, що згідно курсу НБУ складає 84945,05 грн. - заборгованість по процентам. Сума заборгованості по сплаті пені за порушення термінів сплати процентів за кредит складає 986,49 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 7885,02 грн.; Внаслідок політравми, яка сталася 25.02.2012 року, [PERSON] є інвалідом першої групи, отримує пенсію по інвалідності у розмірі 4416,33 грн., потребує стороннього догляду. Відповідно до умов кредитного договору №11301625000 від 19 лютого 2008 року банк надав [PERSON] кредит в сумі 60000 доларів США, а [PERSON] зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 18.02.2015 року згідно з графіком погашення кредиту та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 9,5% річних. Погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Позичальник зобов'язаний достроково повернути всю суму кредиту та повністю сплатити плату за кредит у разі порушення термінів сплати будь-яких своїх зобов'язань за кредитним договором. За порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, [PERSON] сплачує банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу. Згідно ст.ст.525,526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, у встановлений в зобов'язанні строк. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя. У кредитному договорі №11301625000 від 19 лютого 2008 року та в п.1.2. договорів поруки від 19 лютого 2008 року зазначено кінцевий термін погашення кредиту - 18.02.2015 року. За таких обставин право вимоги до поручителів про виконання порушеного боржником зобов'язання щодо повернення кредиту виникне починаючи з 19.02.2015 року. Таким чином, відповідати за позовом має боржник [PERSON] Суд встановив, що Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» виконало взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а відповідач [PERSON] всупереч умовам кредитного договору не здійснює платежів для повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, в результаті чого має місце порушення прав банку, яке підлягає захисту шляхом стягнення з боржника в користь банку 398467,44 грн. Із розрахунку заборгованості по кредитному договору вбачається, що банком також нарахована боржнику пеня в розмірі 7885,02 грн. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки (пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи ті обставини, що боржник перебуває у важкому матеріальному становищі, є інвалідом першої групи, потребує постійного лікування та стороннього догляду, які мають істотне значення, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що розмір пені слід зменшити до 200 грн. Згідно ч.ч.1,2,3,5,6 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками, не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Суд приходить до переконання, що в момент укладення кредитного договору №11301625000 сторонами дотримані вимоги, встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а тому підстав для визнання договору недійсним немає. Посилання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на те, що відповідно до вимог ст.ст.224,71 ЦК України кредитний договір №11301625000 є нікчемним, оскільки вчинений без дозволу органу опіки та піклування, є безпідставним, так як згадані норми встановлюють заборону для опікуна на вчинення правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, без дозволу органу опіки та піклування, а кредитний договір не укладався опікуном і не підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, Таким чином, в позові [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» щодо визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним, слід відмовити. Крім того, перебіг позовної давності для [PERSON], [PERSON] та [PERSON] почався 19.02.2008 року, а ця обставина свідчить про те, що вони звернулися до суду після спливу загальної позовної давності тривалістю три роки, встановленої ст.257 ЦК України. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Outcome: partial