overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

У березні місяці 2015 року позивач звернулась із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем вони перебували у шлюбі до 30 січня 2006 року. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] та доньку Іванну, [INFO], які проживають та утримуються нею, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому просить стягувати аліменти в її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача на дітей щомісяця. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги змінила, просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 500 грн. на кожну дитину із його заробітку щомісяця на утримання дітей, оскільки він офіційно не працює, вважає що має змогу сплачувати аліменти у зазначеному розмірі. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав повністю та не заперечує про стягнення аліментів на утримання дітей по 500 грн. на кожну дитину щомісяця, посилається на те, що надавав допомогу на утримання дітей у добровільному порядку. Заслухавши доводи позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі 30 січня 2006 року. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] та доньку Іванну, [INFO], батьком яких є відповідач. Діти проживають і утримуються матірю, що не заперечується відповідачем та підтверджується довідкою Ружичанської сільської ради Хмельницького району. Відповідач фактично не надавав матеріальної допомоги на утримання дітей, чого у судовому засіданні не заперечує, тому відповідно до вимог статей 180,182 Сімейного кодексу України відповідач зобовязаний та має змогу сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дітей в розмірі по 500 грн. на кожну дитину частини його заробітку (доходу). При цьому суд враховує стан здоровя, матеріальне становище дітей, їх вік та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

У березні місяці 2015 року позивач звернулась із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі з 20 листопада 2010 року. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] та доньку Марію, [INFO], які проживають та утримуються нею, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому просить стягувати аліменти в її користь на утримання дітей в розмірі по 1000 грн. із заробітку відповідача на кожну дитину щомісяця. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги зменшила, просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 500 грн. на кожну дитину із його заробітку щомісяця на утримання дітей, оскільки він офіційно не працює, вважає що має змогу сплачувати аліменти у зазначеному розмірі. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав повністю та не заперечує про стягнення аліментів на утримання дітей по 500 грн. на кожну дитину щомісяця, посилається на те, що надавав допомогу на утримання дітей у добровільному порядку. Заслухавши доводи позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 листопада 2010 року. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] та доньку Марію, [INFO], батьком яких є відповідач. Діти проживають і утримуються матірю, що заперечується відповідачем. Відповідач фактично не надавав матеріальної допомоги на утримання дітей, чого у судовому засіданні не заперечує, тому відповідно до вимог статей 180,182 Сімейного кодексу України відповідач зобовязаний та має змогу сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дітей в розмірі по 500 грн. на кожну дитину . При цьому суд враховує стан здоровя, матеріальне становище дітей, їх вік та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

У березні місяці 2015 року позивач звернулася із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем 01 жовтня 2006 року уклали шлюб, який зареєстрований Хмельницьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького МРУЮ, актовий запис № 2010. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки не склалися у зв'язку із несумісністю характерів та різних поглядів на життя, що призводили до постійних сварок та припинення шлюбних відносин. Збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала, наполягає на його задоволенні, суду пояснила, що сім»я збережена бути не може, оскільки подружніх стосунків не підтримують. В наданий судом термін до примирення не дійшли згоди до збереження сім»ї, просить розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує. Суд, заслухавши доводи позивача та заперечення відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 01 жовтня 2006 року, який зареєстрований Хмельницьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького МРУЮ, актовий запис № 2010. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між подружжям, внаслідок несумісності характерів, що призводили до сварок та як наслідок припинення шлюбних відносин. Наміру відновлювати подружні стосунки позивач не має. Судом надавався максимальний термін для примирення подружжю, однак згоди вони не дійшли, тому, за наведених обставин суд вважає, що сім»я розпалась остаточно і збережена за таких обставин бути не може. Шлюб підлягає розірванню. Неповнолітні діти залишаються проживати з матір»ю. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

У березні місяці 2015 року позивач звернулася із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем 06 грудня 2003 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Волочиського РУЮ, актовий запис № 238. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки не склалися у звязку із негідною поведінкою відповідача, виникнення постійних сварок з ініціативи відповідача, погроз побиттям, що призвели до припинення шлюбних відносин. Збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала, наполягає на його задоволенні, суду пояснила, що сім»я збережена бути не може, оскільки подружні відносини фактично припинені з викладених підстав. Раніше вона не зверталася до правоохоронних органів з приводу погроз відповідача. Тому просить не надавати терміну для примирення та розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Його представник в судовому засіданні позов підтримав, проте наполягає на тому, що дійсними причинами розірвання шлюбу є постійні сварки з ініціативи позивача, в даний проживають окремо один від одного та сім»я за таких обставин збережена бути не може. Суд, заслухавши доводи позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 06 грудня 2003 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Волочиського РУЮ, актовий запис № 238. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, фактично припинили шлюбні відносини та не підтримують їх. Наміру їх відновлювати сторони не мають, спільного господарства не ведуть, на час розгляду справи спільно не проживають. Причиною припинення подружніх стосунків стали постійні сварки, непорозуміння щодо виховання дитини та відсутності взаєморозуміння між подружжям, тому шлюб існує лише формально. За наведених обставин суд вважає, що збереження сім»ї є неможливим, тому суд не вбачає підстав для надання строку для примирення подружжю, і шлюб підлягає розірванню. Неповнолітня дитина залишається проживати з матір»ю. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

У березні місяці 2015 року позивач звернулася із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем 14 липня 1990 року уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Маківської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис №28. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки не склалися у звязку із несумісністю характерів, різних поглядів на сімейні відносини, виникнення постійних сварок, що призвели до припинення шлюбних відносин. Збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, наполягає на його задоволенні, суду пояснила, що сім»я збережена бути не може, оскільки сторони подружні відносини фактично припинили та проживають окремо один від одного. Тому просить не надавати терміну для примирення та розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з»явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у встановленому законом порядку. Суд, заслухавши доводи позивача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 14 липня 1990 року уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Маківської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис №28. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, фактично припинили шлюбні відносини та не підтримують їх з квітня місяця 2011 року. Причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між подружжям та різні погляди на сімейні відносини, що призвели до припинення шлюбних відносин. Наміру їх відновлювати сторони не мають, спільного господарства не ведуть, в наданий судом термін не вживали заходів до примирення. Тому за наведених обставин шлюб підлягає розірванню, оскільки сім»я збережена бути не може. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

У березні місяці 2015 року позивач звернулася із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем 20 липня 1996 року уклали шлюб, який зареєстрований Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 863. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки не склалися у зв'язку із несумісністю характерів та різних поглядів на життя, подружню зраду, що призвели до припинення шлюбних відносин. Збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала, наполягає на його задоволенні, суду пояснила, що сім»я збережена бути не може, оскільки подружні відносини фактично припинені, подружніх стосунків не підтримують. В наданий судом термін до примирення не дійшли, просить розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує. Суд, заслухавши доводи позивача, заперечення відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 20 липня 1996 року, який зареєстрований Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 863. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між подружжям, внаслідок подружньої зради, що призвели до припинення шлюбних відносин. Наміру їх відновлювати сторони не мають, спільного господарства не ведуть. Судом надавався максимальний термін для примирення подружжю, однак згоди вони не дійшли, тому, за наведених обставин суд вважає, що сім»я розпалась остаточно і збережена за таких обставин бути не може. Шлюб підлягає розірванню. Неповнолітня дитина залишається проживати з матір»ю. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

У березні місяці 2015 року позивач звернулася із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем 23 лютого 2013 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Хмельницькому Хмельницького МРУЮ, актовий запис № 212. Від шлюбу мають доньку Анастасію, [INFO]. Подружні стосунки не склалися у звязку із відсутністю взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, постійних сварок, що виникали з цього приводу та призвели до припинення шлюбних відносин. Збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала, наполягає на його задоволенні, суду пояснила, що сім»я збережена бути не може, оскільки подружні відносини припинені, з цього часу проживають окремо один від одного. Відповідач не утримував сім»ю матеріально, ніде не працював, на цьому грунті виникали постійні сварки. Тому просить не надавати терміну для примирення та розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Суд, заслухавши доводи позивача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони уклали шлюб 23 лютого 2013 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Хмельницькому Хмельницького МРУЮ, актовий запис № 212. Від шлюбу мають доньку Анастасію, [INFO]. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, фактично припинили шлюбні відносини та не підтримують їх. Наміру їх відновлювати сторони не мають, спільного господарства не ведуть, спільно не проживають. Причиною припинення подружніх стосунків стали відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, не утримання сім»ї матеріально, постійних сварок, що виникали з цього приводу. За наведених обставин суд вважає, що збереження сім»ї є неможливим, тому суд не вбачає підстав для надання строку для примирення подружжю, і шлюб підлягає розірванню. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

У березні місяці 2015 року позивач звернулася із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем 25 січня 2007 року уклали шлюб, який зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Хмельницького МРУЮ, актовий запис № 87. Від шлюбу мають доньку Ірину, [INFO]. Подружні стосунки не склалися внаслідок постійних сімейних сварок, що призвели до припинення шлюбних відносин. Збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, наполягають на його задоволенні. Позивач суду пояснила, що відповідач зловживав спиртними напоями, внаслідок чого виникали постійні сварки. Просить не надавати терміну для примирення, оскільки сім»я збережена бути не може. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, просить його задоволити. Суду пояснив, що термін для примирення є недоцільним . Суд, заслухавши доводи позивача її представника та відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 25 січня 2007 року, який зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Хмельницького МРУЮ, актовий запис за № 87. Від шлюбу мають доньку Ірину, [INFO]. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, фактично припинили шлюбні відносини та не підтримують їх. Причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між подружжям та постійні сварки. Наміру їх відновлювати сторони не мають, спільного господарства не ведуть, примирення не бажають. Тому за наведених обставин сім»я збережена бути не може, а шлюб підлягає розірванню. Неповнолітня дитина залишається проживати з матір»ю. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

У березні місяці 2015 року позивач звернулася із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем 26 жовтня 2000 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Хустського РУЮ Закарпатської області, актовий запис № 178. Від шлюбу мають доньку Софію, [INFO] та доньку Соломію, [INFO]. Подружні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння, суперечок, що призвели до припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала, наполягає на його задоволенні, суду пояснила, що у наданий судом термін для примирення вони не вживали будь-яких заходів для збереження сім»ї, тому шлюб за таких обставин збережений бути не може. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та просить його задоволити. Суд, заслухавши доводи позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 26 жовтня 2000 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Хустського РУЮ Закарпатської області, актовий запис № 178. Від шлюбу мають доньку Софію, [INFO] та доньку Соломію, [INFO]. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, фактично припинили шлюбні відносини та не підтримують їх. Причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між подружжям, що призвели до припинення шлюбних відносин. Наміру їх відновлювати сторони не мають, спільного господарства не ведуть, в наданий судом термін не вживали заходів до примирення. Тому за наведених обставин шлюб підлягає розірванню, оскільки сім»я збережена бути не може. Неповнолітні діти залишаються проживати з матір»ю. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

У березні місяці 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що [INFO] померла її мати - [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина - житловий будинок із господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS], і належала їй на праві приватної власності та земельна ділянка площею 3,81 га, що знаходиться на території Луговиківської сільської ради, яку її мати успадкувала від покійної сестри [PERSON]. Позивачка [PERSON] є спадкоємицею своєї матері, і за законом має право на спадкування майна померлої, житлового будинку із господарськими будівлями та земельної ділянки. Просила суд визнати право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та земельну ділянку за нею. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву в якій прохав розглянути цивільну справу без його участі. Проти позову не заперечує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] Після її смерті залишилась спадщина - житловий будинок із господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 3,81 га, що знаходиться на території Луговиківської сільської ради на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ПЛ № 043378 виданого Луговиківською сільською радою 26 червня 2000 року., яку [PERSON] успадкувала від покійної сестри [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину по закону від 08 серпня 2006 року. Позивачка є донькою померлої [PERSON], і відноситься відповідно до ст.1261 ЦК України до першої черги осіб, які спадкують майно за законом, що підтверджується копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про розірвання шлюбу, копією свідоцтва про одруження, Оскільки позивачка [PERSON] є спадкоємицею майна своєї матері [PERSON] за законом, вона має право на спадкування майна померлої - житлового будинку із господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 3,81 га. Відповідно до ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.» Таким чином є всі достатні правові підстави для визнання права власності на житловий будинок із господарськими будівлями та земельну ділянку за позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

У березні місяці 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що вона є власником житлового будинку, що розташований в [ADDRESS]. Разом з позивачкою в зазначеному будинку зареєстрований з 1993 року її син [PERSON] З вересня 2012 року відповідач в даному будинку не проживає не бере участі в утриманні будинку, не сплачує комунальні платежі. Проживає в [ADDRESS], але залишився зареєстрованим в її будинку. Посилаючись на те, що відповідач вже тривалий час не є членом її сім»ї, просила суд визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився про день час та місце розгляду справи був повідомлений заздалегідь, належним чином. Причини неявки суду не повідомив. У матеріалах справи є достовірні докази які це підтверджують. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є власником житлового будинку, що розташований в [ADDRESS]. Згідно ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання,проживання членів своєї сім»ї та інших осіб. Із довідки Чорнухинської селищної ради Полтавської області від 20 березня 2015 року та акта обстеження від 26 березня 2015 року вбачається, що син позивачки [PERSON] зареєстрований в її будинку, але з вересня 2012 року в ньому не проживає. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном Враховуючи те, що реєстрація відповідача у житловому будинку має формальний характер та порушує права позивачки вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, змушує витрачати особисті кошти на оплату житлово-комунальних послуг за відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позовних вимог. За змістом ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.

Outcome: approved