Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

У березні 2020 року позивач звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з цивільним позовом до Акціонерного товариства «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського Нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Приватний нотаріус Хохлов Кирил Костянтинович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 18 березня 2020 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя матеріали цивільної справи про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню із заявою представника позивача [PERSON] адвоката Фурсенко С.С. про забезпечення позову передано на розгляд до Ленінського районного суду м. Запоріжжя. 14 квітня 2020 року до провадження судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя Козлової Н.Ю. на підставі п. 1 ч. 1\~ст. 31 ЦПК України\~з Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, надійшла цивільна справа\~ 15.04.2020 року ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя відкрито провадження у цивільній справі. В судове засідання позивач та його представник адвокат Фурсенко С.С. не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи без його участі, заперечував проти задоволення позову в повному обсязі. Від третіх осіб: приватний нотаріус Дніпровського міського Нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Приватний нотаріус Хохлов Кирил Костянтинович надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.06.2005 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № ZPE0GK50310252, відповідно до якого [PERSON] передані грошові кошти в розмірі 34220 доларів США на строк до 02 червня 2025 року. 06 червня 2005 року було укладено договір іпотеки № 410 відповідно до п. 7 якого у забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № ZPE0GK50310252 Іпотекодавець надав в іпотеку житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Згідно з пунктом 13 договору іпотеки, вартість предмету іпотеки становить 146\~450,00 грн.. Відповідно до п. 18.11 Договору іпотеки Банк має право достроково стягнути наданий під забезпечення іпотекою кредит, відсотки, комісії, винагороди за користування кредитом при порушені будь якого зобов`язання за кредитним договором Позичальником. 13.02.2020 року приватним виконавцем Хохловим Кирилом Костянтиновичем було відкрито виконавче провадження ВП № 61276735 на підставі виконавчого напису № 455, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною від 21.02.2019 року, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог АТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором в сумі 4\~757\~805, 46 грн.. Постановою приватного виконавця Хохловим К.К. від 13.02.2020 року в межах виконавчого провадження ВП № 61276735 накладено арешт на майно боржника. 14.02.2020 року Винесена постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника. 21.02.2020 року Винесена постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження позивачу стало відомо, що 21.02.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною на підставі заяви АТ «ПРИВАТБАНК», вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 455, яким нотаріусом запропоновано: звернути стягнення на нерухоме майно житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , ІПН [NUMBER] , місце проживання [ADDRESS] , адреса реєстрації [ADDRESS] , дата народження [INFO] , місце народження Запоріжжя, місце роботи фізична особа підприємець. Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки № 410 посвідченого 06.06.2005 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. за реєстровим № 2600, передане в іпотеку Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» (код платника податків за ЄДРПОУ 143605570). За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, пропоновано задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» шляхом перерахування коштів на рахунок № [NUMBER] в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, у розмірі- Заборгованість за кредитом 26217,29 доларів США; заборгованість за відсотками 34\~884,50 доларів США; комісія 4606,36 доларів США, пеня 104\~898,82 доларів США, а всього становить 170\~606 доларів США 97 центів, що курсом на 14.12.2018 рік становить 4\~754\~305,46 грн.; витрати пов`язані із вчиненням виконавчого нарису 3500,00 грн. Всього з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису становить 4757 805,46 грон. Строк за який провадиться стягнення - тринадцять років шість місяців одинадцять днів а саме з 03.06.2005 року по 14.12.2018 рік. Суд приходить до висновку, що виконавчий напис № 455 від 21.02.2019 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, надані приватному нотаріусу документи не давали йому можливість встановити безспірність заборгованості, ураховуючи відсутність з боку позивача заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк» у розмірі зазначеному в виконавчому написі, також виконавчий напис вчинено з порушенням строків позовної давності для звернення стягнення, тобто, пізніше, ніж 3 роки з дня виникнення права вимоги. Відповідно до\~статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.\~ 03.06.2005 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № ZPE0GK50310252, відповідно до якого [PERSON] передані грошові кошти в розмірі 34220 доларів США на строк до 02 червня 2025 року. 06 червня 2005 року було укладено договір іпотеки № 410 відповідно до п. 7 якого у забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № ZPE0GK50310252 Іпотекодавець надав в іпотеку житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Згідно з пунктом 13 договору іпотеки, вартість предмету іпотеки становить 146\~450,00 грн.. Відповідно до п. 18.11 Договору іпотеки Банк має право достроково стягнути наданий під забезпечення іпотекою кредит, відсотки, комісії, винагороди за користування кредитом при порушені будь якого зобов`язання за кредитним договором Позичальником. Перед вчиненням виконавчого напису [PERSON] від АТ КБ «Приватбанк» не отримував вимогу про усунення порушення. За адресою [ADDRESS] А він фактично не мешкає з травня 2016 року, тому, що його було виселено з вказаного житлового будинку на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя по справі № 334/8164/13 ц. В підтвердження вказаної обставини позивач надав Інформацію по ВП 50738684, також [PERSON] не мешкає за адресою [ADDRESS] . 06.07.2012 року [PERSON] отримав від ПАТ КБ «Приватбанк» вимогу про усунення порушення за кредитним договором за вих. № 30.1.0.0/2. Відповідно до вимоги, ПАТ КБ «Приватбанк» вимагав від [PERSON] повернення суми кредиту в повному обсязі, а також процентів, комісії та штрафних санкцій. Нарахованих на день повернення кредиту в тридцяти денний строк з дня отримання цієї вимоги. Згідно\~ст. 611 ЦК України\~після того, як кредитор направив \~боржнику вимогу про дострокове погашення кредиту, він змінив терміни повернення кредиту, які були передбачені кредитним договором. Тобто, визначений термін повернення кредиту частинами до 2025 року, був правомірно змінений кредитором на повернення всією сумою в місячний термін\~ з моменту отримання вимоги. Водночас сам кредитний договір припинив свою дію з дати направлення вимоги про дострокове погашення кредиту. Оскільки кредитний договір припинив свою дію, то у кредитора відсутні підстави для нарахування відсотків після дати направлення вимоги про дострокове припинення кредиту. Вказана правова позиція викладена в постанові ВС/КЦС від 14.12.2018 року за № 564/2100/15-ц, відповідно до якої, кредитний договір припиняє свою дію з дати направлення боржнику вимоги про дострокове погашення всієї суми боргу. Тобто, кредитний договір, який було укладено 03.06.2005 року № ZPE0GK50310252 припинив свою дію 06.07.2012 року та у АТ КБ «Приватбанк» були відсутні законні підстави з цього часу нараховувати [PERSON] відсотки та комісію у відповідності до його умов. Відносно стягнення пені за оскаржуваним виконавчим написом судом встановлено, що згідно зі ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, пені, накладення стягнення на заставне майно). Відповідно до цього, звернення до нотаріуса з вимогою стягнення пені, яка нарахована після спливу позовної давності на пред`явлення вимоги за кредитним договором, враховуючи положення ст. 266 ЦК України не відповідає законодавству. Відповідно до даних, які надані відповідачем приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, а саме розрахунок заборгованості, останній позивачем було здійснено в вересні 2008 року при цьому кредитний договір припинив свою дію з 06.07.2012 року. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Так, п. 1 та п. 2 Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до\~Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц зазначив, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вказана правова позиція також викладена у Постанові Верховного суду України від 19 вересня 2018 року у справі № 207/1587/16. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора -заставодержателя вважається безспірною. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд перевіряє доводи боржника в повному обсязі та встановлює чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи взагалі існувала заборгованість та в якому розмірі, чи існують невирішені по суті спори щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог до боржника. \~Нотаріусом не було перевірено отримання такої вимоги позивачем, що унеможливило подання нотаріусу обґрунтованих заперечень, щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди чи надання відповідних доказів за вимогою. Таким чином, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було з`ясовано чи є\~відповідальності боржника перед стягувачем безспірною На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved