Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

У березні 2018 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO], посилаючись на ті підстави, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі у вказаному шлюбі у сторін народився син [PERSON], однак 08.05.2007 вказаний шлюб було розірвано, а дитина залишилася проживати разом із матір'ю, після чого позивач уклала шлюб з [PERSON], який з моменту припинення між сторонами шлюбних відносин піклується про здоров'я сина, приймає участь у його вихованні, натомість дитина свого батька жодного разу не бачила, оскільки батько не цікавиться своїм сином, тому відповідач надав нотаріально засвідчену заяву відповідно до якої зазначив, що немає наміру та бажання приймати участь у вихованні дитини та надав згоду на позбавлення його батьківських прав. Позивач у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 11.04.2018 від неї надійшла заява про слухання справи без її участі (а.с. 21). Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, 11.04.2018 від нього надійшла заява про слухання справи без його участі, проти позовних вимог не заперечує (а.с. 20). Третя особа у судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, 23.04.2018 від неї надійшла заява про слухання справи без присутності представника служби (а.с. 23). Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 08.05.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві . актовий запис №282 розірвано (а.с. 7). Від даного шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно довідки КНП «ЦПМСД №2» Подільського району м. Києва [PERSON] спостерігається у поліклініці у присутності матері, однак ані під час прийому, ані під час виклику лікар-педіатр дільниці та медична сестра, батька ніколи не бачили (а.с. 13). Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] надав заяву засвідчену ПНКМНО Лавриненко О.І. №213, згідно якої надав згоду на позбавлення його батьківських прав, щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO], так як не бере участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини (а.с. 8). Згідно свідоцтва про шлюб позивач уклала 15.06.2007 шлюб із [PERSON] у відділ реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №941 (а.с. 9). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України, Постанови від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, тому питання для його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В пункті 16 цієї постанови йде мова про те, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Отже, з аналізу правових норм, які регулюють вказані правовідносини, вбачається, що для позбавлення батьківських прав необхідним фактом є те, що особа має реальну можливість виконати свої батьківські обов'язки, але не вчиняє для цього відповідних дій, не проявляє щонайменшої батьківської турботи, на підставі чого надав згоду на позбавлення його батьківських прав. Отже, підсумовуючи наведене, оцінюючи з'ясовані обставини справи, що перевірені представленими доказами у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення вказаного позову, оскільки відповідач не виконує покладені на нього батьківські обов'язки щодо своєї неповнолітньої дитини. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved