Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

У березні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Ізяславської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася. Інших спадкоємців немає. Позивач не знав про наявність заповіту, тому у встановлений строк позивач не звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Тому [PERSON] просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити. Представник відповідача Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області у судове засідання не з`явився, надіслав до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати за відсутності представника міської ради та вказує, що заперечень проти позову не має. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши позицію відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28.04.2004 року Поліською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області 04 липня 2002 року, встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким заповіла все своє майно [PERSON] . Згідно довідки Поліської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області № 87 від 28.03.2020 року, виданої виконавчим комітетом Поліської сільської ради про те, що [PERSON] на день смерті на території сільської ради не була зареєстрована. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), листа Ізяславської державної нотаріальної контори Центрально-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький) від 09.07.2020 року № 870/01-16, встановлено, що спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилося. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно із статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Зважаючи на вищевказане, суд приходить до висновку, що не знання позивачем про наявність заповіту та юридична необізнаність є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а тому позов слід задовольнити, визначивши для [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . На підставі ст.ст. 1220, 1222, 1223, 1233, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved