Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначаючи, що 20 червня 2008 року вона уклала з відповідачем шлюб, який зареєстровано у Центрально-Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції, актовий запис №239. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На даний момент з відповідачем склалися важкі стосунки, та й взагалі на протязі всього періоду шлюбу між ними постійно виникали сварки, внаслідок чого кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Останні три роки їх стосунки зовсім погіршилися, але вона сподівалася зберегти шлюб, але нажаль їй не вдалося і на теперішній час вони зовсім припинили відносини, як чоловік і дружина не проживають, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Семикоп». Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, проте подала суду письмову заяву у якій просить суд розглянути цивільну справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте подав суду заяву про розгляд справу за його відсутності, а також зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 20 червня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 110240 від 20.06.2008 року, виданим Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №239 (а.с.11). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до вимог ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи до уваги обставини викладені позивачем у позовній заяві, а також те, що сторони у справі спільного господарства не ведуть, разом не проживають, спроб для примирення не здійснюють, шлюб набув формального характеру, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підставні та підлягають до задоволення, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved