Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та об-грунтовує його тим, що 20 вересня 2008 року вона уклала шлюб з [PERSON] 10 квітня 2009 року у них народився син [PERSON] Не зважаючи на цю подію, [PERSON] не ба-жає жити з відповідачем однією сімєю, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. [PERSON] припинив приймати участь в утриманні дитини. Тому позивач просить суд розірвати шлюб та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в роз-мірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового міні-муму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду, а саме з 26 вересня 2016 року, і до досягнення дитиною повноліття, а саме до 10 квітня 2027 року. [PERSON] не зявилась у судове засідання та подала заяву (а.с.15), в якій вона про-сить суд розглянути цивільну справу в її відсутності та задовольнити позов. Відповідач також не зявився у судове засідання та подав заяву (а.с.14), в якій він про-сить суд розглянути цивільну справу в його відсутності та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 20 вересня 2008 року сторони уклали шлюб, зареєстрований ВРАЦС Бориспільського МРУЮ Київської області, про що був складений актовий запис №438. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОК №069600 від 20 вересня 2008 року (а.с.3). 10 квітня 2009 року у них народився син [PERSON] Ця обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії 1-ОК №126958 від 15 квітня 2009 року (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загаль-ної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збережен-ня шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. Відповідно до ч.1 ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище плат-ника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дру-жини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зі змісту позову (а.с.1) вбачається, що сторони припинили проживати однією сімєю, син залишився проживати з позивачем. Відповідач визнав ці обставини. На підставі ч.1 ст.61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню. [PERSON] не надав суду жодного доказу на підтвердження того, що він приймає участь в утриманні сина. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач має важкий стан здоровя та тяжке матеріальне становище, або на його утриманні перебувають інші діти чи непрацездатні члени сім'ї. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відпо-відача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду, а саме 26 вересня 2016 року, і до досягнення дитиною повноліття, а саме до 10 квітня 2027 року. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Встановлено, що [PERSON] предявила вимогу стягнення аліментів на утримання дитини. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] звільнена від сплати судового збору за предявлення даної вимоги. Поданий нею позов задоволений. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] в дохід держави належить стягнути судо-вий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Outcome: approved