Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON], [PERSON], в особі опікуна неповнолітніх [PERSON] звернулися до суду з позовом до Любопільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай). В позові в обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] посилається на наступне. 04.10.2010 року помер [PERSON], дідусь позивачів. Після його смерті залишилось спадкове майно земельна частка (пай), розміром 7,83 га. Мати позивачів [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON], проте до кінця її не оформила, оскільки 10.05.2014 року померла. Позивачі є єдиними спадкоємцями після смерті дідуся та матері. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивачі отримали відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо земельної частки (паю), оскільки відсутні документи, які підтверджують право власності на земельну частку (пай) за померлим дідусем. За таких обставин позивачі вимушені звернутися до суду. Опікун неповнолітніх [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, просить позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Відповідно до норм Цивільного законодавства України спадкоємством є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ОД №0273929, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №3123, площею 7,83 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності колишнього КСП ім. «Суворова», розташованого на території Любопільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, що підтверджується листом начальника відділу Держкомзему у Комінтернівському районі Одеської області [PERSON] від 08.02.2011 року №13-13-03/223. 04.10.2010 року [PERSON] помер, про що 10.10.2010 року зроблено відповідний актовий запис за №16, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №232867, виданим виконкомом Любопільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 10.10.2010 року. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його дочка [PERSON], померлої 10.05.2014 року, про що 21.05.2014 року складено відповідний актовий запис за №393, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №370803, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області 21.05.2014 року, яка фактично прийняла у спадок земельну частку (пай), проте не оформила її. [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №309523, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області 21.04.2000 року, актовий запис від 16.07.1983 року №15, де в графі батько записано [PERSON]. Позивачі [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON], яка померла 10.05.2014 року. [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №394769, виданим виконкомом Любопільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 03.03.2003 року, актовий запис №1, де в графі мати записано [PERSON]. [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №019332, виданим виконкомом Любопільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 13.02.2006 року, актовий запис №3, де в графі мати записано [PERSON]. [PERSON] приз назначена опікуном [PERSON], що підтверджується розпорядженням Комінтернівської районної державної адміністрації від 13.04.2011 року №561/А-2011, та [PERSON], що підтверджується розпорядженням Комінтернівської районної державної адміністрації від 25.12.2009 року №2230/А-2009. Відповідно до ст.2 Закону України від 1.07.2004 р. №1952-1V «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. В той же час, здійснення державної реєстрації права власності в порядку, передбаченому цим законом, є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. За таких обставин суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1216-1218, 1221, 1261, 1268, 1297 ЦК України, ст. 81 ЗК України,

Outcome: approved