Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] в м.Тульчин Тульчинського району Вінницької області померла її мати [PERSON] і після смерті якої відкрилася спадщина , до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS]. Окрім позивачки, спадкоємцями першої черги за законом на спадщину є її брати [PERSON], [PERSON],[PERSON], сестри [PERSON],[PERSON], які відмовляються від своєї частки у спадщині на користь позивачки. В даний час, вирішивши прийняти спадщину після смерті матері , позивачка звернулася до державного нотаріуса, однак останнім було відмовлено, в зв»язку з відсутністю свідоцтва про право власності на спадковий будинок, тому з даним позовом вона змушена звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про задоволення позовних вимог. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася, надіслала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує. Від Вербівської сільської ради надійшла заява, в якій остання просить розглянути справу по суті у відсутності її представника, позов визнає. Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим, який підлягає задоволенню з таких підстав. До відносин спадкування необхідно застосувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини, тобто норми ЦК України в редакції 2003 року. Відповідно до статей 1217, 1261 ЦК спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст.1220 зазначеного кодексу визнається день смерті спадкодавця. Згідно зі ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, строк якої з урахуванням вимог ст. 1270 ЦК установлений у шість місяців. За змістом глави 87 книги 6 вказаного кодексу прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об»єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до роз»яснень, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що спадкодавець померла [INFO] в м. Тульчин Тульчинського району Вінницької області. Спадкоємцями залишись позивачка та її брати [PERSON],[PERSON], [PERSON],сестри [PERSON], [PERSON], які відмовилися від своєї частки у спадщині на користь позивачки . Томашпільською державною нотаріальною конторою відповідно до повідомлення останньої від 23.02.2016 року №66/0116 на ім»я позивачки, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв»язку з відсутністю свідоцтва про право власності на спадковий будинок. Визнання позову відповідачами, не порушують права й законні інтереси сторін, третіх осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved