Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

У вересні 2013 року ПТМ звернулося з позовом до Відповідачів про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Ковельської міської ради № 23/25 від 24.05.2012 року надано в постійне користування ПТМ земельну ділянку площею 0.2385 га по вул. Заводська, 27 в м. Ковелі для будівництва котельні на твердому паливі, складських приміщень для зберігання палива та встановлення когенераційної установки. Відділом містобудування та архітектури виконавчого комітету Ковельської міської ради видано ПТМ містобудівні умови та обмеження на проектування гаражів для легкових та вантажних автомобілів. Проектування гаражів здійснено ліцензованою проектною організацією. Розроблена проектно-кошторисна документація на будівництво гаражів пройшла комплексну державну експертизу та отримала позитивний висновок. 18.03.2013 року ПТМ отримана зареєстрована у встановленому порядку інспекцією ДАК у Волинській області декларація на початок будівництва гаражів по вул. Заводська, 27-А за ВЛ083130770650. Наміри ПТМ щодо будівництва гаражів були опубліковані в газеті Вісті Ковельщини від 14.02.2013 року у випуск № 14 (12143), однак скарг та пропозицій на цю заяву не надходило. 30.08.2013 року за № 17 між ПТМ та КП Ковельбуд укладено договір підряду на виконання будівельно-монтажних робіт відповідно до проектно-кошторисної документації та умов договору: будівництво гаражів в районі котельні по вул. Заводська, 27-А протягом вересня 2013 року. 05.09.2013 року працівники КП Ковельбуд прибули на місце будівництва гаражів, однак Відповідачі протиправно перешкодили генеральному підрядчику здійсненню робіт на земельній ділянці, чинили фізичні перешкоди для проходу будівельників, заїзду на майданчик будівельної техніки, доставці будматеріалів та обладнання, наполягали на припиненні подальших робіт, про що було повідомлено в Ковельський МВ УМВС України у Волинській області. Просить: 1) Визнати неправомірними дії відповідачів по вчиненню перешкод у користуванні земельною ділянкою Ковельським підприємством теплових мереж Ковельтепло при проведенні будівельних робіт; 2) Зобовязати відповідачів не чинити Ковельському підприємству теплових мереж Ковельтепло перешкод у користуванні земельною ділянкою по вул. Заводська, 27-А в м. Ковелі при проведенні будівництва; 3) Стягнути з відповідачів на користь підприємства теплових мереж Ковельтепло понесені судові витрати у розмірі 114 (сто чотирнадцять) гривень 70 копійок. В процесі судового розгляду справи відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також [PERSON] подали зустрічну позовну заяву до підприємства теплових мереж Ковельтепло, про зобовязання припинити дії та скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 18.03.2013 року за № ВЛ 083130770650, в якому просять: 1) зобовязати підприємство теплових мереж Ковельтепло припинити будівельні роботи по будівництву гаражів за адресою м. Ковель, вул. Заводська, 27-А до моменту отримання результатів за наслідками громадських слухань, щодо врахування громадських інтересів; 2) скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 18.03.2013 року за № ВЛ 083130770650. Мотивуючи свої вимоги тим, що після опублікування намірів ПТМ Ковельтепло щодо будівництва гаражів, останнім не було дотримано процедуру громадських слухань та не враховано думку жителів будинків № 11, 17, 25, 27, 29 по вул. Заводській в м. Ковелі, тому приступити до виконання будівельних робіт ПТМ Ковельтепло не мало права, а реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт повинна бути скасована. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом просить задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі з викладених підстав, а в зустрічному позові відмовити через те, що існує чинне судове рішення по висунутих у зустрічному позові вимогах. Відповідачі у судовому засіданні первісний позов не визнали, заперечують проти його задоволення, хоча не заперечують, що дійсно не допустили проведенню будівельних робіт з будівництва гаражів, вважаючи, що будівництво гаражів є незаконним. На їх думку, побудовані гаражі будуть перебувати у безпосередній близькості до їх житла, а тому це буде негативно впливати на їх подальше проживання і перешкодить облаштуванню території для відпочинку дітей і мешканців будинку. Просять задовольнити зустрічний позов з викладених підстав. Позивач за зустрічним позовом та його представник у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали повністю та просять їх задовольнити з викладених підстав. Вважають, що підприємство теплових мереж на даний час має достатньо гаражів для зберігання своєї техніки, тому будівництво ще гаражів дають підстави вважати, що вони будуються для використання не за призначенням. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до такого висновку з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права лише у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що Договором підряду № 17 від 30.08.2013 року, укладеного між замовником ПТМ Ковельтепло та підрядником - КП Ковельбуд стверджується, що замовник доручає, а підрядник зобовязується виконати будівельно-монтажні роботи по будівництву гаражів в районі котельні по вул. Заводська, 27-А в м. Ковелі, а замовник приймає роботу і проводить її оплату. 05.09.2013 року працівники КП Ковельбуд прибули на місце будівництва гаражів та мали намір розпочати роботи, однак, відповідачі у справі за первісним позовом та інші мешканці мікрорайону, стали перешкоджати проведенню будівництва та вимагали припинити подальші роботи. Їх дії продовжувались до часу поки не були припинені будь-які спроби розпочати будівництво гаражів. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Судовими рішеннями, які є чинними на час розгляду даної справи, а саме, постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.03.2014 року у справі № 159/7981/13-А та ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2014 року у справі № 4010/14 за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до виконавчого комітету Ковельської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог начальник відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Ковельської міської ради [PERSON], підприємство теплових мереж Ковельтепло, про визнання незаконним видачу містобудівних умов та обмежень та визнання недійсним і скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, встановлено, що: 1) земельна ділянка по вул. Заводська, 27-А в м. Ковелі належить до категорії земель промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення; 2) будівництво гаражів, як допоміжних споруд, є необхідним для утримання службового транспорту з метою забезпечення безпеки в процесі виникнення аварійних ситуацій на котельні та не суперечить цільовому використанню земельної ділянки; 3) є безпідставними доводи позивачів про те, що при видачі містобудівних умов та обмежень не було враховано думку громадськості, оскільки такі твердження суперечать положенням Законів Про основи містобудування та Про регулювання містобудівної діяльності; 4) відділом містобудування та архітектури виконавчого комітету Ковельської міської ради були правомірно видані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки по вул. Заводська, 27-А в м. Ковелі для будівництва гаражів; 5) рішенням Ковельської міської ради було надано ПТМ Ковельтепло у постійне користування земельну ділянку по вул. Заводська, 27-А в м. Ковелі. У встановленому порядку на цій земельній ділянці було проведено будівництво котельні, когенераційної установки та складських приміщень, які введені в експлуатацію в кінці 2012 року. В подальшому, ПТМ Ковельтепло виготовило проектно-кошторисну документацію на будівництво гаражів для легкових та вантажних автомобілів, яка пройшла комплексну державну експертизу. Судом встановлено, що оскаржувана Декларація про початок виконання будівельних робіт від 18.03.2013 року за № ВЛ083130770650 є додатком до Порядку виконання будівельних робіт та є похідним документом від вищенаведених. Частиною 3 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд приходить до переконання, що спроба будівельної організації розпочати та провести будівельні роботи у відповідності з укладеним договором та на підставі чинних проектних документів є правомірними діями і не можуть мати перешкод у їх реалізації. А тому, будь-яке перешкоджання у будівництві гаражів є порушенням прав землекористувача і замовника будівництва гаражів. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності. За змістом ст. 36 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт; замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації. Положеннями ст. 39-1 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності визначено, що у разі якщо замовник самостійно виявив технічну помилку у надісланому повідомленні про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт, зареєстрованій декларації про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт або про готовність об'єкта до експлуатації, а також у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які не є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом відповідно до закону, до такого повідомлення або декларації вносяться зміни у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; замовник зобов'язаний протягом трьох робочих днів надати достовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю відповідних відомостей до реєстру, а також до повідомлення або декларації. У разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На реалізацію вказаних законодавчих приписів Кабінет Міністрів України своєю постановою від 13.04.11 № 466 затвердив Порядок виконання будівельних робіт. Відповідно до п. 11 вказаного Порядку у разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її замовнику з обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації. За змістом п. 14 Порядку, у разі виявлення Інспекцією наведених у декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які не є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом відповідно до статті 39-1 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, Інспекція письмово повідомляє замовника протягом одного робочого дня з дня такого виявлення; у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією. Інспекція скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом. Зміст наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що законодавцем визначений вичерпний перелік підстав для скасування реєстрації декларації: 1) виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта; 2) наявність рішення суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України позивачі за зустрічним позовом не надала суду докази та жодним чином не навели будь-яких передбачених законом підстав для визнання Декларації незаконною чи скасування її реєстрації. Також, в ході розгляду справи позивачами за зустрічним позовом на обґрунтування своєї позиції не надано до суду належних та допустимих доказів вважати вказаний об'єкт незаконним будівництвом, зокрема, те, що він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, чи з інших підстав. Суд оцінює, що права та інтереси відповідачів за первісним позовом і позивачів за зустрічним позовом не порушені. Таким чином, з досліджених доказів слідує, що є законні підстави для задоволення первісного позову та відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути в користь позивача за первісним позовом судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved