Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 26.08.2017 р. помер її син [PERSON]. На час смерті син заявниці перебував в м. Севастополі, яке на теперішній час є тимчасово окупованою територією. Заявниця отримала свідоцтво про смерть на території тимчасово окупованої території, проте видані неповноважними органами документи не дають їй можливості реалізувати свої права зняти померлого з реєстрації по вул. Бутоми, 15 в м. Миколаєві. У зв'язку із тим, що тільки на підставі рішення суду може відбутися державна реєстрація смерті її сина, заявниця змушена звернутись до суду із даною заявою. Посилаючись на викладене, заявниця просить суд встановити того, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], громадянин України, який проживав за адресою: [INFO] та який помер 26.08.2017 р. у м. Севастополі, Автономної республіки Крим, на тимчасово окупованій території України. Заявниця в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи Інгульського районного у м. Миколаєві ВДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області в судове засідання не зявився. Про розгляд справи повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Заперечень по даній справі не має. Вислухавши пояснення , дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] 28.08.2017 року син заявниці [PERSON] помер в м. Севастополь, Автономної республіки Крим, на тимчасово окупованій території України. Про смерть [PERSON] Відділом запису актів цивільного стану Гагаренського району міста Севастополя Управління запису актів цивільного стану міста Севастополя було видано Свідоцтво про смерть [PERSON] І-КМ №520589 від 28 серпня 2017 року. На теперішній час заявниця має намір реалізувати свої права, знявши з реєстрації померлого за адресою: м. Миколаїв, вул. Бутоми, 15, однак позбавлена такої можливості. З метою одержання Свідоцтва про смерть сина, заявниця звернулася до Інгульського районного у м. Миколаєві відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області, але їй було розяснено, що вказаний документ може бути нею отриманий лише на підставі рішення суду, так як документи отримані на тимчасово окупованій території не створюють правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованої території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Як вбачається з матеріалів справи, син заявниці [PERSON], був зареєстрований за адресою: [INFO], однак, помер 28 серпня 2017 року у м. Севастополі Автономної Республіки Крим. Відповідно до п. 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Досліджені в судовому засіданні докази підтверджують факт смерті зазначеної особи в певний час на певній території. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що заявниця не має можливості реалізувати свої права після смерті її сина, який помер на тимчасово окупованій території України, та надати для отримання свідоцтва про право на спадщину документи встановленого законодавством України зразка, суд вважає, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved