overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

У вересні 2017 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, уточнивши його в жовтні 2017 р. та просить стягнути з відповідачів, які мешкають в квартирі [ADDRESS] - 9974,49 грн. заборгованості за спожиті послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій, за період з 01.04.2014 р. до 01.04.2017 р., а також інфляційні втрати у розмірі 1345,84 грн.. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність та згоду на заочний розгляд справи. Відповідачі будучи повідомленими про час та місце судового засідання належним чином, в судове засідання не зявилися, заперечень проти позову не надали. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи докази: копії: ухвали від 19.06.2017 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу; розрахунків заборгованості; розрахунків інфляційних витрат (а.с. 5, 6-9, 10, 34-37, 38), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачі, проживаючи в [INFO], зобовязані своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити квартирну плату, що передбачено ст. ст. 67, 68 ЖК України, ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово комунальні послуги». Тобто між сторонами виникли та існують відповідно до ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» фактичні договірні відносини по наданню житлово-комунальних послуг, і вони, згідно до ст. ст. 20, 21 вказаного Закону, набули відповідно права і обовязки споживача та виконавця. Свої зобовязання відповідачі виконували неналежним чином, у зв'язку з чим мають заборгованість по квартирній платі, за період з 01.04.2014 р. до 01.04.2017 р. в сумі 9974,49 грн.. Також у звязку з цим позивач зазнав інфляційних втрат в розмірі 1345,84 грн.. Тобто відповідачами, які отримали комунальні послуги, порушено обовязок з оплати послуг, що відповідно є порушенням з їх сторони п. 5 ч. 3 ст. 20, ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Таким чином, з відповідачів слід солідарно стягнути суму заборгованості 9974,49 грн., та інфляційні втрати в розмірі 1345,84 грн., згідно наданого розрахунку, який суд бере до уваги, оскільки, він не спростований іншими доказами по справі. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1600 грн., в рівних частках. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

У вересні 2017 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 94344,96 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 20.09.2011 р., з яких: - 32826,13 грн. - тіло кредиту; - 21541,87 грн. - відсотки за користування кредитом; - 35008,15 грн. - пеня; - а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 4468,81 грн. - штраф (процентна складова), посилаючись на те, що відповідачу, згідно вказаного договору було надано кредит у розмірі 30000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач відзив на позов не надав. Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 20.09.2011 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір б\\н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 30000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 10-26). Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконала в строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит та проценти за його користування не сплатила в повному обсязі, порушивши вимоги кредитного договору та ст. ст. 525, 526, 530, 1054 ЦК України. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 5-7, 8-9) відповідач має заборгованість перед позивачем станом на 01.08.2017 р. у розмірі 94344,96 грн., яка складається з: - 32826,13 грн. - тіло кредиту; - 21541,87 грн. - відсотки за користування кредитом; - 35008,15 грн. - пеня; - а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 4468,81 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним за подачу позову 1600 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 530, 536, 549-552, 611, 612, 624, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

У вересні 2017 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, посилаючись на ті підстави, що спільне життя у них не склалося, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет, та через втрату почуття любові, поваги та взаєморозуміння вважає, що даний шлюб буде суперечити їх інтересам. Позивач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, 29.05.2018 подав заяву про слухання справи у його відсутності, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 16). Відповідач у судове засідання не з'явилась, про слухання справи повідомлена належним чином, 29.05.2018 подала заяву про слухання справи у її відсутності, а також зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с. 15). Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між сторонами 30.10.1985 укладено шлюб у Відділі реєстрації актів громадського стану ленінградського району м. Києва, актовий запис №2020 (а.с. 4). У вказаному шлюбі у сторін є спільні повнолітні діти. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У зв'язку із різними поглядами на сім'ю та шлюб, сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, спільних дітей у вказаному шлюбі у сторін немає, позивач наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

У вересні 2017 р. позивач звернувся до суду із зазначим позовом, просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, посилаючись на ті підстави, що спільне подружнє життя не склалось, спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. 25.05.2018 від представника позивача [PERSON] надійшла заява про слухання справи без участі представника (а.с. 19). Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. 25.05.2018 від відповідача надійшла заява про задоволення позовних вимог та слухання справи без участі відповідача (а.с.18). Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між сторонами 12.04.2007 укладено шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №483 (а.с. 4). У вказаному шлюбі у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] (а.с.5, 6). Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У зв'язку із різними поглядами на сім'ю та шлюб, сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, позивач можливість примирення з відповідачем заперечує та у зв'язку з тим, що відповідач визнала позов, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

У вересні 2017 р. позивач звернувся до суду із зазначим позовом, просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, посилаючись на ті підстави, що спільне сімейне життя не склалось через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, спільного господарства не ведуть, мають різний бюджет, відсутні спільні інтереси та з лютого 2014 не підтримують шлюбно-сімених відносин. Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду була подана заява про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі(а.с. 40). Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності не надходило. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін по справі на підставі наявних у справі доказів згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між сторонами 01.06.2013 укладено шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис №277 (а.с. 13). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 12). Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У зв'язку із різними поглядами на сім'ю та шлюб, сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, позивач можливість примирення з відповідачем заперечує. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

У вересні 2017р. позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є власником 1/2 частки квартири, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Водограйна (Гаврилова), буд.7 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого розпорядженням голови райадміністрації від 09.01.2009 р. та зареєстрованого в ОП ЗМБТІ 20.05.2009 року. Відповідач по справі є колишньою дружиною сина позивача [PERSON] Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2015 р. шлюб між відповідачкою [PERSON] та сином [PERSON] розірвано. Позивач зазначає, що 25.07.2016 р. відповідачка [PERSON] з власної ініціативи виїхала з квартири, забравши всі належній їй речі. Місце проживання останньої на теперішній час позивачу не відомо. Оскільки відповідачка в спірній квартирі не проживає, але перебуває на реєстраційному обліку за вказаною адресою, на неї нараховуються платежі за утримання квартири та комунальні послуги. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідачка не бажає. Позивач просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою №101, розташованою за адресою: м. Запоріжжя, вул. Водограйна (Гаврилова), буд.7. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, та просила суд усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: м. Запоріжжя вул. Водограйна (Гаврилова)[ADDRESS]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

У вересні 2017 р. позивач звернулась до суду із даним позовом. Рішенням Оболонського р/с м. Києва від 26.01.2018 р. позов [PERSON] було задоволено. 15.02.2018 р. позивачем подано заяву про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не вирішено питання щодо визнання її права в порядку спадкування на спірну квартиру, про що просила позивач в позовній заяві. Сторони у судове засідання не викликались. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Дійсно рішенням Оболонського р/с м. Києва від 26.01.2018 р. позов [PERSON] було задоволено та встановлено факт проживання однією сім'єю та визнано спадкоємцем четвертої черги за законом. За вимогами ст. 270 ЦПК України «суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення та вирішити питання щодо позовної вимоги, яка не була вирішена судом. Тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

У вересні 2017 р. позивач звернулась до суду із зазначим позовом, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на ті підстави, що життя не склалось, наразі не проживають разом, не підтримують шлюбні стосунки, спільного господарства не введуть, у зв'язку з чим звернулась до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 06.03.2018 подала заяву в якій позов підтримує та просить розглядати справу без її участі (а.с. 21). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 06.03.2018 подав заяву в якій позовні вимоги визнав та просить розглядати справу без його участі (а.с. 20). Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін по справі на підставі наявних у справі доказів. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між сторонами 13.11.2004 укладено шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1302 (а.с. 12). У вказаному шлюбі у сторін народилась донька [PERSON], [INFO] (а.с. 13). Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У зв'язку із різними поглядами на сім'ю та шлюб, сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують та зважаючи на те, що відповідач позов визнав, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

У вересні 2017 р. позивач звернулась до суду із зазначим позовом, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на ті підстави, що спільне життя у них не склалося через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та сімейні цінності, у зв'язку з чим шлюбні відносини між сторонами припинено. Позивач у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 06.03.2018 подала заяву в якій просить розглядати справу без її участі (а.с. 15). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 06.03.2018 подав заяву в якій просить розглядати справу без його участі (а.с. 16). Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін по справі на підставі наявних у справі доказів. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між сторонами 11.02.2011 укладено шлюб у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №179 (а.с. 5). У вказаному шлюбі у сторін народився син [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У зв'язку із різними поглядами на сім'ю та шлюб, сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved