Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

У вересні 2015 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, після просить суд стягнути на його користь солідарно з відповідачів заборгованість у вигляді донарахованих відсотків за період з 11.07.2014 р. по 26.08.2015 р. у розмірі 2120 доларів США 75 центів, 70497 грн. 40 коп. суми інфляційних витрат та 3892 грн. 10 коп. суми 3% річних; стягнути з [PERSON] у вигляді донарахованих відсотків за період з 11.07.2014 р. по 26.08.2015 р. у розмірі 2036 доларів США 67 центів, 53675 грн. 65 коп. суми інфляційних витрат та 2782 грн. 76 коп. сума 3% річних аргументуючи тим, що 11.04.2008 р. між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено генеральний договір про надання кредитних послуг №ВL2944 на підставі якого позивач зобов'язався надавати [PERSON] кредитні послуги у валютах вказаних у договорі у рамках ліміту встановленого в базовій валюті, що дорівнює 112000 доларів США 00 центів, після цього 11.08.2008 р. було укладено між позивачем та [PERSON] додаткову угоду згідно якої позивач зобов'язався надати 15000 доларів США 00 центів. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суд н повідомив (а.с. 205). Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили (а.с. 206, 2017). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, 11.04.2008 р. між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено генеральний договір про надання кредитних послуг №ВL2944 на підставі якого позивач зобов'язався надавати [PERSON] кредитні послуги у валютах вказаних у договорі у рамках ліміту встановленого в базовій валюті, що дорівнює 112000 доларів США 00 центі (а.с.6-13). 11.08.2008 р. було укладено між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] додаткову угоду згідно якої позивач зобов'язався надати 15000 доларів США 00 центів (а.с.14-24). Для забезпечення виконання зобов'язань між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки №ВL2944-П1 від 11.04.2008 р. (а.с. 25-27). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21.10.2014 було задоволено позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] та [PERSON] та присуджено до солідарного стягнення 154186 грн 85 коп.(а.с. 40-42) Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23.12.2014 було задоволено позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] та [PERSON] в якому задоволено позовні вимоги та стягнено з відповідачів заборгованість у розмірі 137629 грн 65 коп. (а.с. 43-45). Оскільки рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21.10.2014 р. та від 23.12.2014 р. відповідач не виконані, заборгованість не погашена розмір боргу з донарахованих відсотків за період з 11.07.2014 р. по 26.08.2015 р. індексі інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми становить: по додатковій угоді №1 2120 доларів США 75 центів донараховані відсотки, 70494 грн. 40 коп. сума інфляційних витрат та 3892 грн. 10 коп. сума 3% річних; по додатковій угоді №2 2120 доларів США 75 центів донараховані відсотки, 53675 грн. 56 коп., сума інфляційних витрат та 2782 грн. 76 коп. сума 3% річних, а всього 4157 доларів США 42 центи та 130844 грн. (а.с.28-39). Дані рішення вступили в законну силу. З моменту ухвалення вказаних рішень, яким вирішено спір сторін щодо боргових зобов'язань відповідачів, правовідносини сторін перейшли в іншу площину площину виконання судового рішення. Ці правовідносини врегульовані спеціальним законом Законом України «Про виконавче провадження». Крім того, згідно положень абзацу 2 пункту 17 Постанови Пленуму ВССУ № 5, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора надає кредитору право лише на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, і не надає права на нарахування і отримання відсотків за Кредитним договором (нарахування і отримання яких можливо лише у разі стягнення коштів за виконавчим написом нотаріуса, згідно положень абзацу 3 пункту 17 Постанови Пленуму ВССУ № 5). За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по відсотках та підвищених відсотках в сумі 137123 доларів США 08 центів не підлягає до задоволення. Таким чином, після ухвалення рішень суду про стягнення суми боргу, позивач має право лише на отримання інфляційного нарахування на суму боргу, виражене в національній валюті та на три проценти річних від простроченої суми боргу, згідно положень ст. 625 ЦК України. За змістом ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Згідно положень ст. 625 ЦК України про стягнення з боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, суми боргу з урахуванням інфляційних втрат, вбачається, що дане положення Закону може бути застосоване кредитором до боржника виключно тільки в разі, якщо валютою виконання зобовязання є гривня, оскільки, визначення в договорі грошових зобовязань в іноземній валюті унеможливлює врахування розрахованого Державним комітетом статистики України індексу інфляції. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 27.01.2016 у справі № 6-771цс15, яка згідно з вимогою ст. 417 ЦПК Україниє обов'язковою. Отже, в силу вимог ст.ст. 10, 58, 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку що позов не підлягає задоволенню., оскільки кредитний договір був виражений в доларах США, а тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed