Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, у якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій під номером 1614, вчинений 01 грудня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. В обґрунтування позовних вимог зазначається, що виконавчий напис нотаріуса не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки був вчинений без дослідження первинних документів щодо заборгованості відповідача за кредитним договором. Крім того, виконавчий напис вчинено під час наявності судового провадження по стягненню із відповідача заборгованості за кредитним договором. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] підтримав позовні вимоги й просив їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON], яка є одночасно представником відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» (далі - ТОВ «УФК»), не визнала позовні вимоги й просила у їх задоволенні відмовити. У судове засідання треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М., старший державний виконавець Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Урбанська Л.А. не з'явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши зібрані докази, судом встановлені наступні факти й відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01 грудня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на транспортний засіб марки NISSAN, модель JUKE, рік випуску 2013, колір - БІЛИЙ, тип транспортного засобу - ХЕТЧБЕК-В, номери агрегатів: кузов - [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], виданого ЦЕНТР ДАІ 4401 від 14 вересня 2013 року, що належить [PERSON] Зазначене рухоме майно передане в заставу [PERSON] за договором застави транспортного засобу № 92230343000, посвідченим Коляда Ю.С., приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Луганської області, 17 вересня 2013 року за реєстровим № 13043, в якості забезпечення зобов'язань за договором № 92230343000 від 17 вересня 2013 року про надання споживчого кредиту на придбання транспортного засобу, укладеному між [PERSON] та публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», строк платежу за яким настав 15 травня 2017 року. Права вимоги за договором № 92230343000 від 17 вересня 2013 року про надання споживчого кредиту на придбання транспортного засобу були передані ПАТ «УкрСиббанк» - ТОВ «Українська факторингова компанія» на підставі договору факторингу № 79 від 06 березня 2017 року. ТОВ «УФК» виступає заставодержателем відносно вище зазначеного транспортного засобу на підставі договору відступлення права вимоги № 1 за договором забезпечення до договору факторингу № 79 від 06 березня 2017 року, що був посвідчений Шевчук З.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 06 березня 2017 року за реєстрованим № 308. Період за який здійснюється стягнення: з 19 липня 2014 року по 15 травня 2017 року. За рахунок коштів, виручених від реалізації у встановленому порядку заставленого майна, задовольнити вимоги ТОВ «УФК» в сумі 457 197 грн. 13 коп., з яких: - сума заборгованості за тілом кредиту в розмірі 104 541 грн. 00 коп.; - сума заборгованості за прострочене тіло кредиту в розмірі 44 199 грн. 15 коп.; - сума заборгованості по відсоткам за кредитом 1 607 грн. 38 коп.; - сума заборгованості за прострочені відсотки 75 529 грн. 86 коп.; - сума комісії 4 000 грн. 00 коп.; - три проценти річних, нарахованих на суму заборгованості у зв'язку із порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту в розмірі 19 498 грн. 64 коп.; - інфляційні витрати за кредитом в розмірі 207 821 грн. 10 коп. Додаткові витрати, пов'язані з вчиненням виконавчого напису в розмірі 4 571 грн. 97 коп. Суму, вилучену від реалізації предмету застави, перерахувати для погашення заборгованості перед ТОВ «УФК». Виконавчий напис набирає чинності та юридичної сили з дати його реєстрації у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, тобто з 01 грудня 2017 року, та підлягає пред'явленню у відповідний орган виконавчої служби протягом трьох років. Зареєстровано у реєстрі за № 1614. Постановою старшого державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Урбанською Л.А. відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 1614 від 01 грудня 2017 року, виданого приватним нотаріусом Шевчук З.М., про стягнення з [PERSON] суми заборгованості у розмірі 461 769,10 грн. на користь ТОВ «УФК». Постановою старшого державного виконавця БМВ ДВС ГТУЮ у Київській області Урбанською Л.А. від 25 січня 2018 року оголошено в розшук майно боржника: транспортний засіб марки NISSAN, модель JUKE, рік випуску 2013, колір - БІЛИЙ, тип транспортного засобу - ХЕТЧБЕК-В, номер кузова - [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER]., що належить [PERSON] Також встановлено, що у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ТОВ «УФК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до статті 572 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно із статтею 589 ЦК України за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних виплат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Статтею 20 Закону України «Про заставу» визначено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 1.1. Глави 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - «Порядок …») передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Відповідно до підпунктів 3.1., 3.5. пункту 3 глави 16 Розділу ІІ «Порядку …» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - «Перелік документів ...». Пунктом 1 «Переліку документів…», визначено, що стягнення заборгованості проводиться за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі реквізити: - назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; - зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 83 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Під час розгляду цієї цивільної справи судом було витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. засвідчені копії документів, які надавалися для вчинення виконавчого напису від 01 грудня 2017 року № 1614 Наголошені вище документи були надані до суду. Із досліджених у судовому засіданні копій документів, які надавалися ТОВ «УФК» і які стали підставою для вчинення виконавчого напису від 01 грудня 2017 року (реєстровий № 1614), вбачається, що розмір заборгованості за кредитним договором [PERSON] було визначено приватним нотаріусом на підставі довідки головного бухгалтера ТОВ «УФК» від 01 грудня 2017 року № 7553. За таких обставин, позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими й такими що підлягають задоволенню, оскільки довідка про наявність заборгованості не може вважатися належною підставою для визначення суми заборгованості та її стягнення у безспірному порядку та не може відноситися до первинних банківських документів. Крім того, у судовому порядку вирішуються позовні вимоги ТОВ «УФК» про стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором. Вимоги про повернення транспортного засобу задоволенню не підлягають, оскільки встановлено, що автомобіль було передано на відповідальне зберігання у виконавчому провадженні, про що винесено відповідний процесуальний документ. Підставою для повернення транспортного засобу є судове рішення про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, за яким відповідна виконавча служба повинна вчинити дії для вирішення питання щодо повернення власнику транспортного засобу. В іншому випадку, тобто за наявності спору, право власника на повернення автомобіля підлягає вирішенню у судовому порядку. Таким чином, позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: approved