overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

У вересні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. Свої вимоги мотивувала тим, що 21 листопада 1998 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні цінності та обов'язки з веденням спільного господарства, виховання та розвитку дитини. не склалося через протилежні погляди на шлюб та сімю. Фактичні шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Дитина [PERSON], [INFO] буде проживати з матір'ю. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі.Спір щодо поділу майна відсутній. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 21 листопада 1998 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м. Києва, актовий запис № 1073 (а.с. 6). З пояснень позивача вбачається, що їх сім'я фактично розпалась. Через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні цінності та обов'язки з веденням спільного господарства, виховання та розвитку дитини. Фактичні шлюбні відносини припиненні з жовтня 2013 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з матір'ю. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

У вересні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. Свої вимоги мотивувала тим, що 24 грудня 2011 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Однак спільне життя з відповідачем не склалося, кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Фактичні шлюбні стосунки припинені з 8 вересня 2014 року, спільного господарства не ведуть. Примирення між подружжям неможливе. В судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви, щоб розгляд справи проводити у їх відсутність та проти позовних вимог не заперечували (а.с. 18-19). Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі 24 грудня 2011 року, який зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 3117 (а.с. 4). З пояснень позивача вбачається, що їх сім'я фактично розпалась. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинені з 8 вересня 2014 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

У вересні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. Свої вимоги мотивувала тим, що 29 квітня 2014 року. Від шлюбу народилася донька - [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки припинені з липня 2014 року, основна причина розпаду сім'ї різні характери та відсутність взаємопорозуміння і довіри. Примирення між подружжям неможливе. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву про розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала(а.с. 19). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце повідомлений у встановленому законом порядку (а.с. 18). Суд вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 29 квітня 2014 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городищенського районного управління юстиції у Черкаської області, актовий запис № 44 (а.с. 4). З пояснень позивача вбачається, що їх сім'я фактично розпалась. Через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння і довіри. Фактичні шлюбні відносини припинені з липня 2014 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

У вересні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. Свої вимоги мотивувала тим, що з 31 травня 2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, оскільки не зійшлися характерами, постійно виникали сварки, у зв'язку з відсутністю поваги до звичок уподобань, взаємної любові, поваги, дружби. Все це негативно впливало на психіку дитини. Шлюбні відносини припинені з березня 2014 року, спільне господарство не ведеться. У судовому засіданні позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце повідомлений належним чином (а.с. 18-19). Суд вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 31 травня 2003 року, який зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 321 (а.с. 4). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). З пояснень позивача вбачається, що їх сім'я фактично розпалась. Фактичні шлюбні відносини припиненні з березня 2014 року, спільне господарство не ведуть. Подальше збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

У вересні 2014 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 22 вересня 2007 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київській області, актовий запис № 397. Позивач в судове засідання не з»явилася, направила до суду клопотання про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не повідомляв. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 22 вересня 2007 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київській області, актовий запис № 397, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 22 вересня 2007 р., [NUMBER]. Від спільного шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, [NUMBER] від 06.02.2012 року, актовий запис № 53. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

У вересні 2014 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 18 вересня 2005 року у Грицівській селищній раді Шепетівського району Хмельницької області, актовий запис № 10. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернулась до суду з заявою слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явивсь, звернувсь до суду з заявою слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 вересня 2005 року у Грицівській селищній раді Шепетівського району Хмельницької області, актовий запис № 10, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серія [NUMBER] від 18 вересня 2005 року. Від спільного проживання сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 30.03.2006 року, актовий запис № 115. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

У вересні 2014 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25 грудня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринка Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 470. Від спільного шлюбу подружжя дітей не має. Позивач в судове засідання не з»явилася, направила до суду клопотання про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не повідомляв. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 25 грудня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринка Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 470, що підтвердужться свідоцтвом про шлюб, виданого 25 грудня 2007 р., серія [NUMBER]. Від спільного шлюбу подружжя дітей не має. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

У вересні 2014 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 28 липня 2010 року у Виконкомі Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 269. Позивач в судове засідання не зявилася, звернулась до суду з заявою слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявивсь, звернувсь до суду з заявою слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 липня 2010 року у Виконкомі Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 269, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія 1-ОК № 099101 від 28 липня 2010 року. Від спільного проживання сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ОК № 165660 від 26.08.2010 року, актовий запис № 355. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

У вересні 2014 року позивач [PERSON] праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району (далі – [PERSON])звернулося до суду з позовом до [PERSON] про вилучення технічних засобів реабілітації, отриманих відповідачкою для потреб інваліда [PERSON]. В обґрунтування позову вказує, що на обліку в [PERSON] знаходиться справа по забезпеченню технічними та іншими засобами реабілітації [PERSON], [INFO], інваліда загального захворювання 1 групи. На підставі індивідуальної програми реабілітації інваліда №1316, заяви, 06.09.2012р. для потреб інваліда [PERSON] була видана кімнатна коляска КСІ-1-1М-4, яку одержала відповідачка [PERSON] 02.04.2014р. КовальовБорис Миколайович помер 08.07.2014р. [PERSON] була повідомлена про її обов'язок повернути вказану коляску, але не повернула технічні засоби реабілітації померлого інваліда, внаслідок чого [PERSON] змушене звернутися з позовною заявою до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася повторно, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

У вересні 2014 року позивач ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережного районного відділення електричних мереж звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за електроенергію. В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON], яка мешкає за [ADDRESS], користується електроенергією та є її споживачем згідно особового рахунку № [NUMBER] про користування електроенергією, але обов'язків по сплаті за використану електроенергію не виконує в повному обсязі, в зв'язку з чим виник борг у сумі 398,54 грн., за період з 02.12.2004 року по 26.01.2014 року, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також витрати по оплаті судового збору у сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. В судове засідання відповідач не з'явився вдруге, причину неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за [ADDRESS], позивач здійснював постачання електроенергії споживачу, згідно особового рахунку № [NUMBER] про користування електричною енергією, споживачем є [PERSON] Відповідач обов'язки по сплаті за використану електроенергію не виконує в повному обсязі, за період з 02.12.2004 року по 26.01.2014 року було спожито 1676 кВт.г. вартістю 398,54 грн., які не були оплачені відповідачем. Згідно п.19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюються за діючими тарифами для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Відповідно до п.20 наведених правил розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць, але відповідач не дотримується розрахункового періоду і не здійснює оплату за показниками приладу обліку. На підтвердження, того, що відповідачем обов'язки по сплаті за використану електроенергію не виконуються в повному обсязі, у зв'язку з чим за період з 02.12.2004 року по 26.01.2014 року утворився борг у сумі 398,54 грн., позивачем надано розрахунок заборгованості, копію особового рахунку № [NUMBER] про користування електричною енергією. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 398,54 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по оплаті судового збору у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved