Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося з позовомдо відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором,обґрунтовуючи вимоги тим, що 27.02.2014 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» був укладений кредитний договір № 014/0871/82/0233091. Між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний банк» було укладено договір відступлення права вимоги № 114/33, відповідно до умов якого до АТ «КІБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаними кредитними договором. 25.04.2017 року між АТ «КІБ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 20170425 у відповідності до умов якого АТ «КІБ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «КІБ» права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 20170425 від 25.04.2017 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 25058,05 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу 10731,55 грн., заборгованість по відсоткам 4105,39 грн., заборгованість за пенею 10221,11 грн. Позивач просить стягнути вказану заборгованість, та понесені судові витрати. Ухвалою від 07.08.2019 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні з повідомленням сторін. Відповідач в судове засідання не з`явився, заперечень на позов не надав, від отримання судової повістки відмовився не з`явившись до органів пошти за її отриманням. Судові повістки надсилались на останню відому адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, та поверталися у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання. Відповідно до ст. 130 ч.9 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Відповідно до ст. 131 ч.1 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про наявність справи у суді, та виклик до суду, але вони результатів не дали. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем, 27.02.2014 року укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0871/82/0233091. 25.04.2017 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний банк» було укладено договір відступлення права вимоги №114/33, відповідно до умов якого до АТ «КІБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. 25.04.2017 року між АТ «КІБ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 20170425 у відповідності до умов якого АТ «КІБ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «КІБ» права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до витягу реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 20170425 від 25.04.2017 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитним договором№ 014/0871/82/0233091 від 27.02.2014 року на суму 25058,05 грн. Відповідно дост.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. На виконання п. 2.7 договору відступлення права вимоги №20170425 від 25.04.2017 року, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, 12.05.2017 року АТ «КІБ» направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» та повідомлення про порядок погашення заборгованості. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015року у справі №6-979цс15, боржник,який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну - кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки попереднього кредитора, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, суду не надано доказів того, що відповідач здійснив платежі для погашення кредитної заборгованості, а ні на рахунки ТОВ ФК «ЄАПБ», а ні на рахунки попередніх кредиторів. Таким чином, станом на момент розгляду справи, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ`за кредитним договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0871/82/0233091 від 27.02.2014 року на суму 25058,05 грн., яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 10731,55 грн., заборгованість по відсоткам 4105,39 грн., заборгованість за пенею 10221,11 грн. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Виходячи з презумпції свободи правочину та паритету сторін у визначенні умов договору, суд вважає, що сторони, які уклали договір, прийняли на себе тягар виконання зобов`язань за ним, тому не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved