Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області та [PERSON] 04 жовтня 2006 року було укладено договір № 5/VЕ/264 про відкриття фізичній особі - працівнику бюджетної установи карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетовою схемою. За умовами п.п. 1.1., 1.2. договору банк, відкриває клієнту картковий рахунок [NUMBER] у гривні та здійснює його обслуговування на умовах цього договору та відповідно до нормативних актів Національного банку України, правил МПС та тарифів на послуги банку. Згідно п. 2.1. Договору, банк у 14-денний строк з дня отримання заяви-анкети клієнта на відкриття картрахунку з документами, необхідними для відкриття поточних рахунків, відповідно до вимог нормативно-правових актів НБУ, видає клієнту БПК типу Visa Electron платіжної системи VISA та персональний ідентифікаційний код. Відповідно до п. 2.2. договору, банк здійснює обслуговування картрахунку відповідно до умов конкурсу з визначення уповноважених банків, через які має здійснюватися виплата заробітної плати працівникам бюджетних установ та одержувачам державної соціальної допомоги та п. 1.1 договору. Пунктом 2.5 Договору передбачено, що Банк щомісячно 25 числа або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем, нараховує на середньомісячний залишок коштів на картрахунку проценти в межах процентних ставок, встановлених банком згідно тарифів. Нарахування процентів починається з дня зарахування суми коштів на картрахунок. При розрахунку процентів враховується день внесення (зарахування коштів) на картрахунок, але не враховується день внесення (зарахування) коштів на картрахунок, але не враховується день вилучення клієнтом коштів. У свою чергу, згідно п. 2.11 умов Договору передбачено, що клієнт доручає банку без його додаткової згоди та розпорядження дебетувати картрахунок - списувати з картрахунку грошові кошти, що мають бути сплачені відповідно до п. 6.1.2 цього Договору. 17 серпня 2011 р. сторонами було укладено додаткову угоду до договору № 05/VE/264 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетовою схемою. Сторони домовилися додатковою угодою від 17.08.2011 року про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою внести до основного Договору № 05/VE/264 від 04.10.2006 року зміни. Згідно п. п. 7.1, 7.2. додаткової угоди, банк відкриває клієнту кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 11 900 (одинадцять тисяч дев'ятсот) грн. 00 коп. на умовах договору укладеного між банком та організацією. Строк дії кредитної лінії встановлюється на період дії БПК та на період, що необхідний для завершення розрахунків згідно з цим Договором. 21 грудня 2016 року відповідачу [PERSON] був направлений лист-вимога № 1989/31, яким боржника повідомлялось про наявну заборгованість, та про те, що банк відкликає всю суму кредиту та вимагає не пізніше 30 календарних днів з дати отримання Листа-вимоги сплатити всю наявну заборгованість по кредиту, на адресу - вул. Лісна, буд. 37-а, с. Малютянка Києво-Святошинського району Київської області, яка була зазначена відповідачем в заяві-анкеті на відкриття рахунку фізичній особі та видачу платіжної картки. Сума заборгованості відповідача по сплаті кредиту та процентів за договором станом на 27.03.2017 р. становить 19474,39 гривень, що складається з: основної заборгованості (простроченої) -11813, 89 грн.; процентів за користування кредитом (прострочені) - 7660,50 грн.; Посилаючись на вищевикладене позивач просив суд стягнути з [PERSON], [INFO] на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» суму кредитної заборгованості в розмірі 19 474 грн. 39 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області та [PERSON] 04 жовтня 2006 року було укладено договір № 5/VЕ/264 про відкриття фізичній особі - працівнику бюджетної установи?карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетовою схемою/ 17 серпня 2011 р. сторонами було укладено додаткову угоду до договору № 05/VE/264 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетовою схемою. Сторони домовилися додатковою угодою від 17.08.2011 року про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою внести до основного Договору № 05/VE/264 від 04.10.2006 року зміни. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як передбачено ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно розрахунку кредитної заборгованості [PERSON] станом на 27.03.2017 року, заборгованість на вказану дату становить 19474,39 гривень, що складається з: основної заборгованості (простроченої) -11813, 89 грн.; процентів за користування кредитом (прострочені) - 7660,50 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з нього суми заборгованості за кредитом є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved