Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

У березні 2018 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказувала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29.10.1988 року. Від сумісного шлюбу мають двох дорослих дітей. Сімейно-шлюбні відносини між ними на протязі двох останніх років (з вересня 2016 року) поступово погіршувались, припинені з березня 2018 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв'язку з чим в сім'ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, справу слухати без її участі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу, просив справу слухати без його участі. Ухвалою судді від 16 квітня 2018 року по справі відкрито провадження. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч.\~3\~ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідач позовні вимоги визнав, про що особисто надав суду заяву від 05.06.2018 року. Відповідно до ч.\~2\~ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 29 жовтня 1988 року у сільській раді [PERSON] району Молдавської ССР (на російській мові с/[PERSON] Сорокского району Молдавской ССР), актовий запис № 23. Від шлюбу сторони мають двох дорослих дітей. Сімейно-шлюбні відносини сторони на протязі двох останніх років (з вересня 2016 року) поступово погіршувались, припинені з березня 2018 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, що призводило до сварок. Примирення між сторонами неможливе. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ст. 113 СК України прізвище [PERSON] необхідно залишити «Шелих». Відповідно до ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею всі документально підтвердженні судові витрати. Позивач у позовній заяві від 23.03.2018 року відмовилася від стягнення судового збору з відповідача на її користь.

Outcome: approved