Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

У березні 2020 року ТОВ «ФК «Преміум Актив» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог зазначав, що між ТОВ «ФК «Є Гроші» та [PERSON] було укладено договір № 3537005880-152643 від 07.03.2019 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на інтернет сайті\~\~https://e-groshi.com і виконання ним дій, які свідчать про укладення договору. Порядок отримання та надання позики регламентується\~Законом України «Про споживче кредитування»\~та Законом України «Про електронну комерцію».\~\~ Згідно умов договору позичальник отримав у позику гроші у розмірі 11\~000,00 грн., які були перераховані на картковий рахунок відповідача на підставі договору співробітництва № 92.15.000104/12 від 19.02.2018 року. Пунктом 1.3. договору позики встановлено, що позика надається строком на 30 день. Дата повернення\~не пізніше 05.04.2019 року включно. Зазначив, що умовами договору передбачено, що проценти за користування позикою становлять 1,99 % за кожен день користування позикою, що становить 726,35 % річних. Крім того, додатково до основних процентів, позичальник зобов`язаний сплатити 4 % додаткових відсотків від суми позики за кожен день прострочення з першого дня прострочення. При цьому нарахування процентів проводиться в момент внесення позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів. В разі прострочення сплати заборгованості за кредитним договором більш ніж на 30 днів, додаткові відсотки позичальника збільшуються на 2 %. Тобто загальна сума додаткових відсотків з 31 дня прострочення буде становити 6 % від суми позики за кожен день прострочення з 31 дня прострочення до дня повного погашення заборгованості за позикою, включаючи день погашення, які позичальник зобов`язується сплатити позикодавцю. Зазначені проценти є такими, що нараховані за прострочення виконання грошового зобов`язання у відповідності до\~статті 625 ЦК України. Також, пунктом 4.3 договору передбачено, що у разі прострочення заборгованості більш ніж на 61 день, позичальник зобов`язується сплатити штраф у розмірі суми кредиту. ТОВ ФК «Преміум Актив» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, перерахувавши на картковий рахунок відповідачки позику у розмірі 11 000,00 грн. Проте, взяті на себе зобов`язання відповідачка не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість за договором у розмірі 147\~122,80 грн, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 11\~000,00 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом\~6\~567,00 грн, заборгованості за процентами за прострочку\~118\~555,80 грн, заборгованості зі сплати штрафу\~11 000,00 грн. Вказав, що 03 липня 2019 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Є гроші» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №0307/1, на підставі якого відбулась заміна кредитора, та він набув статусу нового кредитора за договором 3537005880-152643 від 07.03.2019 року. Просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором № 3537005880-152643 від 07.03.2019 року про надання позики, в тому числі, і на умовах фінансового кредиту, у розмірі 147\~122,80 грн, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102,00 грн. Ухвалою суду від 03.04.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Ухвалою суду від 20.05.2020 року призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги визнав частково на суму 17 567,00 грн., 11 000,00 грн. - заборгованості за кредитом, 6 567,00 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості про процентам за прострочку у розмірі 118\~555,80 грн. просив відмовити за необґрунтованістю з огляду на наступне. У відповідності ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своечасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своечасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. з розрахунку заборгованості. поданого позивачем вбачається, що розмір прострочених роцентів почав нараховуватися вже після закінчення строку кредитування, тобто з 06.04.2019 року. У постанові від 28.03.2018 року по справі 4449519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала на тому, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентуе наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Частина 2 статті 625 ЦК України вказує на можливості стягнення процентів, за порушення зобов`язання, розмір яких встановлено на рівні закону (3% річних) або на рівні договору. Оскільки, право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом (тому числі, за прострочення заборгованості) припиняється, тому відповідальність за порушення грошового зобов`язання настає у розмірі встановленому законом, а саме ч. 2 ст. 625 ЦК України, тобто на рівні 3% річних. Таким чином вимога про стягнення заборгованості по процентам за прострочку, яка нарахована поза строком кредитування, виходячи з розміру встановленого договором не грунтується на законі, а тому у задоволенні необхідно відмовити. В той же час, позивач не заявляв вимоги про стягнення заборгованості,виходячи з розміру визначеного законом, тому, з огляду на принцип диспозитивності суд не може вийти за межі позовних вимог. Позовні вимоги в частині стягнення штрафу в сумі 11 000,00 грн. просив зменшити на 50 % до 6 000,00 грн. з огляду на всі фактичні обставини справи, приймаючи до уваги ступінь виконання зобов`язання відповідачем, майновий стан сторін, відсутність доказів понесення позивачем збитків в результаті дій відповідача та виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме, справедливості, добросовісності, розумності, зважаючи можливість на використання судом права на зменшення розміру штрафних санкцій, як і визначення розміру, якого вони підлягають зменшенню, законодавством віднесено на розсуд суду відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України. Відповідь на відзив до суду не надходила. Сторони в судове засідання не зявились, про дату , час та місце судового засідання були повідомлені у встановленому законом порядку. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, з підстав зазначених у відзиві. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 07 березня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Є гроші» та [PERSON] укладено договір № 3537005880-152643 про надання позики, в тому числі, і на умовах фінансового кредиту. Договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації позичальниці на інтернет сайті і виконання нею дій, які свідчать про укладення договору. Анкета клієнта заповнена [PERSON] на сайті товариства, містить її особисті дані, що підтверджується наданими позивачем. Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі, на умовах кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Є гроші», затверджені наказом № 21/12-1 від 21 грудня 2018 року, передбачають, що з метою отримання кредиту позичальник, ознайомившись з Правилами, заповнює заявку на сайті товариства, вказуючи всі дані, визначені в заявці як обов`язкові (пункт 3.1). Пунктом 3.12. Правил передбачено, що товариство інформує позичальника про прийняте рішення щодо видачі кредиту sms-повідомленням на телефонний номер та електронним листом на електронну пошту позичальника, зазначені у заявці, а також відповідним повідомленням в особистому кабінеті. У випадку схвалення заявки інформаційно-телекомунікаційна система товариства генерує електронний договір, який стає доступним для ознайомлення в особистому кабінеті, з одночасною відправкою позичальнику одноразового ідентифікатора в sms-повідомленні на номер телефону, вказаний в заявці. Введення позичальником одноразового ідентифікатора у відповідне поле під текстом електронного договору та направлення його до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства шляхом натискання кнопки «так» змінює дані в електронній формі, додаючи їх до інших даних, створених під час заповнення заявки позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства. Вчинення позичальником вказаних вище дій і зміна даних в системі товариства є проставленням електронного підпису в електронному договорі одноразовим ідентифікатором (пункт 3.15 Правил). Пунктом 1.1 укладеного договору передбачено, що позикодавець зобов`язався надати позичальнику на умовах, що передбачені даним договором, грошові кошти в позику в сумі 11 000,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у пункті 1.5 цього договору. Загальна сума здорожчання позики за весь її період складає 17\~567,00 грн. Пунктом 1.2. договору передбачено, що позика надається позичальнику виключно за допомогою веб-сайту позикодавцям https://e-groshi.com, за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Пунктом 1.3 договору позики встановлено, що строк позики за цим договором складає 30 днів, позика має бути повернута до 05 квітня 2019 року. Відповідно до пункту 1.4. договору він є укладеним з моменту перерахування суми позики на банківський рахунок, вказаний позичальником, та діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором. Пунктом 1.5. договору позики передбачено, що протягом строку позики, встановленого пунктом 1.3 договору, розмір основних процентів складає 1,99 % від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з дня видачі позики до дати фактичного повернення позики включно, тобто строку, зазначеного у пункті 1.3. цього договору, що становить 726,35 процентів річних. У разі якщо позичальник не повернув суму позики у строк, встановлений пунктом 1.3 договору, нарахування процентів, встановлених пунктом 1.5.1 договору, проводиться за фактичну кількість календарних днів користування позикою та до дня повного погашення заборгованості за позикою, включаючи день погашення. Крім того, додатково до основних процентів, позичальник зобов`язаний сплатити 4 % додаткових відсотків від суми позики за кожен день прострочення з першого дня прострочення. При цьому нарахування процентів проводиться в момент внесення позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів. В разі прострочення сплати заборгованості за кредитним договором більш ніж на 30 днів, додаткові відсотки позичальника збільшуються на 2 %. Тобто, загальна сума додаткових відсотків з 31 дня прострочення буде становити 6 % від суми позики за кожен день прострочення з 31 дня прострочення до дня повного погашення заборгованості за позикою, включаючи день погашення, які позичальник зобов`язується сплатити позикодавцю. Також, пунктом 4.3 договору передбачено, що у разі прострочення заборгованості більш ніж на 61 день, позичальник зобов`язується сплатити штраф у розмірі суми кредиту. З графіка розрахунків до договору позики вбачається, що сукупна вартість позики складає 17\~567,00 грн, з яких сума позики 11 000,00 грн, проценти за користування позикою\~6\~567,00 грн, дата погашення\~05 квітня 2019 року. 07 березня 2019 року на картку клієнта [PERSON] успішно переказано кошти у розмірі 11 000,00 грн за допомогою Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд», з яким Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Є гроші» укладено договір про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам від 19 лютого 2018 року, що підтверджується копіями платіжного доручення № 49419 від 07 березня 2019 року та повідомлення № 146 від 10 лютого 2020 року. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 13 квітня 2019 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 147\~122,80 грн, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 11 000 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом\~6\~567,00 грн, заборгованості за процентами за прострочку\~118 555,80 грн, заборгованості зі сплати штрафу\~11 000,00 грн. Відповідно до\~ст.13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Згідно\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статі. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надіслана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.1\~ст.12 цього Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін». Відповідно до ч.2\~ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 202 ЦК України\~визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно\~ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст.. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Враховуючи вищезазначене, договір № 3537005880-152643 від 07.03.2019 року є письмовим правочином, який відповідає формі, передбаченій ст.ст.\~207,\~208,\~1047,\~1055 ЦК України. Статтею 509 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк, що встановлений договором. Крім того, відповідно до ч.1\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2\~ст.1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно дост.1048 цього\~Кодексу. 03 липня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Є гроші» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0307/1, за яким Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Є гроші» відступлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» усі права вимоги за грошовими зобов`язаннями в загальному розмірі 62585066,86 грн, що виникли у позичальника згідно договорів, укладених між ним та боржниками. З витягу з акту прийому-передачі прав вимоги згідно договору факторингу від 03 липня 2019 року вбачається, що на виконання умов договору факторингу №0307/1 від 03 липня 2019 року клієнт передав, а фактор прийняв права вимоги за грошовими зобов`язаннями за договором від 07 березня 2019 року з [PERSON] на загальну суму 100\~189,10 грн, з яких 11 000,00 грн - сума основного боргу, 6\~567,00 грн. сума відсотків, 71\~622,10 грн.\~сума додаткових відсотків, 11 000,00 грн\~сума штрафу. Сторони підтверджують, що клієнтом отримана сума фінансування за відступлену частину прав вимоги за основними договорами. Відповідно до\~ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до положень\~ст.599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Приписами цивільного законодавства передбачено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1\~ст.626 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст.525,\~526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення, невиконання зобов`язання в обумовлений строк. Відповідно до\~ст.549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.\~\~Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3\~ст.549 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2\~ст. 549 ЦК України). Згідно з ч.2 ст.551ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Відповідно до ч. 3\~ст. 551 ЦК України\~розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, частина третя\~статті 551 ЦК України\~з урахуванням положень\~статті 3 ЦК України\~щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої\~статті 10 ЦПК України\~щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Сума основного боргу складає 11\~000,00 грн., сума нарахованої пені 118\~555,80 грн., що значно перевищує розмір збитків. З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про зменшення розміру пені в порядку ч. 3\~ст. 551 ЦК України\~до розміру основного боргу 11\~000,00 грн. Що стосується позовних вимог позивача про стягнення штрафу, суд зазначає наступне. Встановивши, що на суму виниклої заборгованості позивачем нарахована пеня та штраф у розмірі суми кредиту суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення штрафу в розмірі 11\~000,00 грн. задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. У той самий час, згідно Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи\~вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 11 жовтня 2017 року № 347/1910/15-ц. За таких обставин суд вважає, що стягненню підлягає сума заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 28\~567,00 грн., з яких: 11 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 6 567,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 11 000,00 грн. - заборгованість по процентам за прострочку. Відповідно до ч.1, 6\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,2\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до\~ст. 79 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з урахуванням досліджених доказів. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі\~статті 141 ЦПК України. Так, при зверненні позивача до суду ним заявлено позовні вимоги майнового характеру та сплачено судовий збір з урахуванням приписів пункту 1 частини 1\~статті 176 ЦПК України\~у розмірі 2107, 20 грн. (100 %), та за результатами судового розгляду позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум актив» задоволено частково: 28 567,00 грн., тобто задоволено 19,42 % від заявленої суми. З огляду на викладене, та з урахуванням принципу пропорційності розподілу судових витрат в залежності від ступеня задоволення позову, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі : 2107, 20 грн. х 19,42 % (частка задоволення позовної вимоги): 100 % = 409,22 грн. На підставі вище викладеного, ст.ст.\~202,\~205,\~525,\~526,\~549,\~610,\~611,\~626,\~629, 638,\~1048,\~ 1049,\~1050,\~1054 ЦК України,

Outcome: partial