Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс» звернулося з позовом до [PERSON] про визнання житлового будинку предметом іпотеки за іпотечним договором. В обґрунтування позову зазначали, що 22.06.2007 р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір №014/2548/81/57126, за яким банк надав кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 50750 доларів США зі сплатою процентної ставки в розмірі 12,50% річних, а позичальник зобов`язується належним чином використати та повернути кредитору суму отриманого кредиту, комісії згідно з умовами договору та тарифів кредитора, виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки визначені договором. У рахунок забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 22.06.2007 р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено договір іпотеки №3817, за умовами якого іпотекодавець зобов`язується до 22.06.2027 р. повернути іпотекодержателю кредит в розмірі 50750 доларів США сплатити проценти в розмірі 12,5%, а також можливу неустойку. Для забезпечення зобов`язання, [PERSON] передав в іпотеку земельну ділянку загальною площею 0,0544га, що розташована за адресою: [ADDRESS] та належить йому на праві власності (п. 1.3. іпотечного договору). Відповідно до п. 4.1.8. договору іпотеки, іпотекодавець зобов`язаний протягом дії цього договору не проводити будь-які будівельні роботи відносно предмета іпотеки, окрім передбачених підпунктом 4.1.7. пункту 4.1. цього договору [INFO] [PERSON] помер. Спадщину померлого прийняв його брат відповідач [PERSON] . Загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 22.06.2007 р. за №014/2548/81/57126 станом на 15.06.2009 р. склала 61404,99 доларів США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 489299,52 грн. із них заборгованість за кредитом в розмірі 50748,30 доларів США, що становить еквівалент по курсу НБУ 404382,75 грн., прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 1141,30 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ 9094,33 грн.; заборгованість за відсотками в розмірі 5795,84 долари США, що в еквіваленті становить 46183,57 грн., пеня за прострочення погашення кредиту в розмірі 487 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 3880,61 грн.; пеня за прострочення погашення відсотків в розмірі 4373,85 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становила 34852,59 грн. З підстав звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення наявної заборгованості ПАТ «Райффайзен банк Аваль» звернувся до суду. Заочним рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2012 року у справі №1007/10546/2012 позов задоволено. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 22.06.2007 р., укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , що складається із заборгованості за кредитом в розмірі 50748,30 доларів США 30 центів, що становить еквівалент по курсу НБУ 404382,75 грн. 75 коп.; простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 1141,30 долар США 30 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 9094 грн. 33 коп.; заборгованості за відсотками в розмірі 5795,84 доларів США 84 центи, що в еквіваленті по курсу НБУскладає 46183 грн. 57 коп.; пені за прострочення погашення кредиту в розмірі 487 долари США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 3880 грн. 61 коп.; пені за прострочення погашення відсотків 4373 долари США 85 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 34852 грн. 59 коп. всього 61404 долари США 99 центів, що становить в еквіваленті по курсу НБУ становить 489299 грн. 52 коп. та договору іпотеки від 22.06.2007 р., укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Писаним В.Г., зареєстрованим в реєстрі за №3817 звернено стягнення на нерухоме майно - земельну ділянку для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, загальною площею 0,0544 га, що знаходиться за адресою [ADDRESS] кадастровий номер 3210600000000180104, що належить [PERSON] , на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Визначено способом реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах. Рішення набрало законної сили. 26 листопада 2012 року судом видано виконавчий лист, який знаходиться на виконанні у приватного виконавця Київського обласного виконавчого округу Голяченка І.П. з 08.05.2020 р. ВП №62030266. 03 вересня 2020 року договором відступлення права вимоги №114/2-37, укладеного між АТ «Райффайзен банк Аваль» та АТ «Оксі Банк» право вимоги до відповідача за кредитним договором було передано АТ «Оксі Банк», аналогічно договором про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки за реєстровим №1081 від 14 вересня 2020 року від АТ «Райффайзен банк Аваль» до АТ «Оксі Банк» перейшли усі права у якості іпотекодержателя за іпотечним договором. У подальшому за договором про відступлення права вимоги №114/2-37/9 від 03 вересня 2020 року, укладеним між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс» до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором №014/2548/81/57126 від 22.06.2007 р. у зв`язку із чим позивач став новим кредитором по вказаному кредитному договору. Надалі договором про відступлення прав за договорами іпотеки від 14 вересня 2020 року №1082, укладеним між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс», останньому були передані права іпотекодержателя за іпотечним договором №3817 від 22.06.2007 р. Заміна іпотекодержателя відбулась відповідно до вимог чинного законодавства України, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №224196666 від 16.09.20 р. 22 грудня 2020 року позивачем було отримано інформацію із державного реєстру речових прав на нерухоме майно №238205644, із якої було встановлено, що на земельній ділянці, що передана в іпотеку за адресою: [ADDRESS] знаходиться житловий будинок, що належить на праві власності відповідачу. Як підстава виникнення права власності значиться рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.01.2011 р. № 2-440/11. Із судового рішення №2-440/11 вбачається, що з 2007 по 2010 роки відповідачем було споруджено на земельній ділянці із кадастровим номером 3210600000000180104, що обтяжена іпотекою житловий будинок, в подальшому збільшено його площу, а також цим судовим рішенням визнано право власності на самочинно збудоване нерухоме майно у вигляді житлового будинку загальною площею 258,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач вважає, що такі дії відповідача суперечать умовам іпотечного договору (п. 4.1.8.), а також приписам Закону України «Про іпотеку» (п. 1 ч. З ст. 9), у відповідності до яких іпотекодавець не має права без згоди іпотекодержателя проводити будь-які будівельні роботи (в тому числі і зводити, знищувати споруди) на переданій в іпотеку земельній ділянці. Посилаючись на викладене, просили суд визнати предметом іпотеки за іпотечним договором від 22 червня 2007 року посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Писаним В.Г., за реєстровим номером 3817, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 258,0 кв.м., який належить на праві власності [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , що знаходиться на земельній ділянці, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею - 0,0544 га, кадастровий номер 3210600000000180104. В судовому засіданні представник позивача адвокат Башта М.І. позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, надав пояснення аналогічні позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник адвокат Возний Р.М. позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення в повному обсязі. У відзиві на позовну заяву позивач зазначав, що іпотечний договір №3817, на який позивач посилається як на підставу своїх вимог, було укладено 22.06.2007 р., а право власності на будинок за адресою: [ADDRESS] було визнано за [PERSON] рішенням суду від 17.01.2011 р. Тобто через більш ніж три роки після укладення даного договору. Ані об`єкт незавершеного будівництва, ані будинок, на який було визнано право власності, в іпотеку разом з земельними ділянками не передавались. Отже, жоден аналіз правових норм не змінює норм матеріального права, які не передбачають необхідність укладення окремого договору стосовно будинку. Вимоги позивача жодним чином не є способом забезпечення вимог як позикодавця та іпотекодержателя до відповідача, як позичальника та іпотекодавця. Укладаючи договори відступлення права вимоги з АТ «Оксі Банк», позивач був проінформований про те, що на земельній ділянці, яка передається в іпотеку знаходиться приватний житловий будинок, який не є предметом іпотеки. А у випадку якщо позивач не був про це проінформований, то це є підставою для розірвання договору між позивачем та АТ «Оксі Банк», а не для визнання предметом іпотеки будинку якого, на момент укладення основного договору іпотеки навіть не існувало. Також, просив суд про застосування строку позовної давності, оскільки іпотекодержатель, яким на час набуття [PERSON] права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] було АТ «Райффайзен Банк Аваль», не заявляв жодних позовів про визнання незаконним даного будівництва. Не оскаржував рішення, яким було визнано право власності та не звертався до суду з будь-яким позовом стосовно права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Отже, [PERSON] жодним чином не порушував прав ТОВ «ФК «Укртехфінанс», оскільки отримав право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] в абсолютно законний спосіб. На момент укладення основного іпотечного договору від 22 червня 2007 року між [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» на території земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] вже був розташований житловий будинок. Це підтверджується рішенням Броварського міськрайонного суду від 17.01.2011 р. по справі №2-440/11, яке долучив до матеріалів справи позивач. У вступній частині даного рішення, зокрема, зазначено, що у вересні 2007 року [PERSON] з метою поліпшення своїх житлових умов здійснив прибудову «А1-1», що складається з приміщень 1-3 розміром 4,5 кв.м., 1-1розміром 28,3 кв.м., 1-2 розміром 9,9 кв.м., 1-4 розміром 9,1 кв.м., 1-5 розміром 19,8 кв.м., 1-6 розміром 30,5 кв.м., також добудував надбудову на 2-му поверсі житлового будинку «А2-2» розміром 111,6 кв.м., яка складається з приміщень 1-7, 1-8, 1-9, 1-10, 1-11 та тамбур площею 6,8 кв.м. Проведено переобладнання А-1,що позначено в плані 1-1, площею 26, 6 кв.м. в нежитлову. У зв`язку з проведенням добудов до житлового будинку, загальна площа змінилась та становить - 258,0 кв.м. Беручи до уваги вищезазначене, відповідач не здійснював нового будівництва на переданій в іпотеку земельній ділянці, а лише здійснив реконструкцію наявного на цій ділянці житлового будинку. Право власності на даний будинок набуто відповідачем 28.02.2011 р. Отже строк позовної давності за вимогами щодо набуття права власності минув. Також строки позовної давності минули за позовними вимогами про визнання будинку предметом іпотеки, оскільки право власності на будинок набуто 28.02.2011 р. Посилаючись на викладене, позивач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Судом встановлено, що 22.06.2007 р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір №014/2548/81/57126, за яким банк надав кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 50750 доларів США зі сплатою процентної ставки в розмірі 12,50% річних, а позичальник зобов`язується належним чином використати та повернути кредитору суму отриманого кредиту, комісії згідно з умовами договору та тарифів кредитора, виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки визначені договором. У рахунок забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 22.06.2007 р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено договір іпотеки №3817, за умовами якого іпотекодавець зобов`язується до 22.06.2027 р. повернути іпотекодержателю кредит в розмірі 50750 доларів США сплатити проценти в розмірі 12,5%, а також можливу неустойку. Для забезпечення зобов`язання, [PERSON] передав в іпотеку земельну ділянку загальною площею 0,0544га, що розташована за адресою: [ADDRESS] та належить йому на праві власності (п. 1.3. іпотечного договору). Заочним рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2012 року у справі №1007/10546/2012 позов задоволено. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 22.06.2007 р., укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , що складається із заборгованості за кредитом в розмірі 50748,30 доларів США 30 центів, що становить еквівалент по курсу НБУ 404382,75 грн. 75 коп.; простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 1141,30 долар США 30 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 9094 грн. 33 коп.; заборгованості за відсотками в розмірі 5795,84 доларів США 84 центи, що в еквіваленті по курсу НБУскладає 46183 грн. 57 коп.; пені за прострочення погашення кредиту в розмірі 487 долари США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 3880 грн. 61 коп.; пені за прострочення погашення відсотків 4373 долари США 85 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 34852 грн. 59 коп. всього 61404 долари США 99 центів, що становить в еквіваленті по курсу НБУ становить 489299 грн. 52 коп. та договору іпотеки від 22.06.2007 р., укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Писаним В.Г., зареєстрованим в реєстрі за №3817 звернено стягнення на нерухоме майно - земельну ділянку для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, загальною площею 0,0544 га, що знаходиться за адресою [ADDRESS] кадастровий номер 3210600000000180104, що належить [PERSON] , на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Визначено способом реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах. Рішення набрало законної сили. 26 листопада 2012 року судом видано виконавчий лист, який знаходиться на виконанні у приватного виконавця Київського обласного виконавчого округу Голяченка І.П. з 08.05.2020 р. ВП №62030266. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №238205644 від 22 грудня 2020 року, на земельній ділянці, що передана в іпотеку за адресою: [ADDRESS] знаходиться житловий будинок, що належить на праві власності відповідачу [PERSON] . Як підстава виникнення права власності значиться рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.01.2011 р. №2-440/11. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначав, що йому стало відомо про те, що на земельній ділянці переданій в іпотеку за адресою: [ADDRESS] знаходиться житловий будинок лише 22.12.2020 р. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. У вступній частині рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.01.2011 р. №2-440/11, зокрема, зазначено, що у вересні 2007 року [PERSON] з метою поліпшення своїх житлових умов здійснив прибудову «А1-1», що складається з приміщень 1-3 розміром 4,5 кв.м., 1-1розміром 28,3 кв.м., 1-2 розміром 9,9 кв.м., 1-4 розміром 9,1 кв.м., 1-5 розміром 19,8 кв.м., 1-6 розміром 30,5 кв.м., також добудував надбудову на 2-му поверсі житлового будинку «А2-2» розміром 111,6 кв.м., яка складається з приміщень 1-7, 1-8, 1-9, 1-10, 1-11 та тамбур площею 6,8 кв.м. Проведено переобладнання А-1,що позначено в плані 1-1, площею 26, 6 кв.м. в нежитлову. У зв`язку з проведенням добудов до житлового будинку, загальна площа змінилась та становить - 258,0 кв.м. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно договору купівлі-продажу жилого будинку від 27 березня 2007 року, [PERSON] продав, а [PERSON] купив жилий будинок за адресою: [ADDRESS] . Жилий будинок позначений на плані літерою А, дерев`яний, жилою площею 25,9 кв.м., загальною площею 46,3 кв.м., а також надвірні будівлі та споруди: Є - сарай, Ж - погрібник, Г - льох, Д - вбиральня, К - колодязь, N - огорожа. Даний договір нотаріально посвідчено 27 березня 2007 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Авраменко Н.А. та зареєстровано в реєстрі за №2897. Іпотекодержатель, яким на час набуття [PERSON] права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] було АТ «Райффайзен Банк Аваль», не заявляв жодних позовів про визнання незаконним даного будівництва. Не оскаржував рішення, яким було визнано право власності та не звертався до суду з будь-яким позовом стосовно права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з положенням статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Нормою частини третьої статті 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. Згідно з ч. 4. ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Право власності на спірний будинок набуто відповідачем 28.02.2011 р. Отже строк позовної давності за вимогами щодо набуття права власності минув. Також строки позовної давності минули за позовними вимогами про визнання будинку предметом іпотеки, оскільки право власності на будинок набуто 28.02.2011 р. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у зв`язку із їх заявленням з пропуском строку позовної давності. У зв`язку із прийняття судом рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, судові витрати стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed