overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. [PERSON] вимоги [PERSON] мотивувала тим, що 20.09.2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у міському відділі РАГС управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 2195. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери, уявлення про сімейний устрій, розподілення сімейних обов'язків між подружжям, формування сімейного бюджету та розпоряджання ним. Внаслідок частих конфліктів, сторони втратили взаємопорозуміння та за взаємною згодою пів року тому припинили подружні відносини, кожен з них живе своїм життям. В зв'язку з вищевказаним, на думку позивача, шлюб існує лише формально, примирення та відновлення подружніх відносин з відповідачем вважає неможливим. Оскільки подальше збереження шлюбу протирічить інтересам позивача, вона звернулася до суду з даним позовом та просить розірвати її шлюб з [PERSON], залишити шлюбне прізвище та стягнути з відповідача на її користь судові витрати на оплату судового збору. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження серії 1-БВ № 090186 від 20.09.2003 року, виданого міським відділом РАГС управління юстиції Вінницької області, судом встановлено, що 20.09.2003 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 2195 (а.с. 4). Також судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 008939, виданого 23.06.2005 року відділом РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області (а.с. 5). Встановлено судом і те, що сім`я позивача та відповідача фактично розпалася: сторони протягом шести місяців спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сімї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 487,20 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 27 лютого 2009 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області (актовий запис №29.) Від шлюбу у них 20 липня 2009 року народився син [PERSON]. Вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, відсутність фінансової підтримки сімї з боку відповідача. З 10 червня 2015 року вони з відповідачем проживають окремо. Вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливим, тому просить суд розірвати даний шлюб. Позивачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON], який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не зявився. У відповідності до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 27 лютого 2009 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Яковчук) О.О. було зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим 27 лютого 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області (актовий запис №29.) Від шлюбу у сторін 20 липня 2009 року народився син [PERSON]. На час розгляду справи сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, й розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, а також прав їх дитини, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 вересня 2007 року Вишнопільською сільською радою Старкостянтинівського району Хмельницькій області (актовий запис № 5). На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що від шлюбу вони дітей не мають, спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені і вони мешкають окремо, а збереження сім'ї є неможливим. Відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану. Позивачкою подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. За таких обставин судом ухвалюється заочне рішення, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що 15 вересня 2007 року Вишнопільською сільською радою Старкостянтинівського району Хмельницькій області було зареєстровано шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (актовий запис №5) від 15 вересня 2007 року. Від цього шлюбу сторони дітей не мають, відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що 01.03.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис № 367. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на об'єктивну реальність, відповідач постійно вчиняє сварки, бійки, не працює, коштів на утримання дитини не надає. Позивач зазначає, що вони фактично припинили проживати, як дружина та чоловік, з червня 2015 року та, де зараз мешкає [PERSON], їй не відомо. В зв'язку з ненаданням ним матеріальної допомоги на утримання дитини, позивач змушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Спільного майна у них не має. Оскільки сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими, а подальше спільне проживання та збереження шлюбу є недоцільним, [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем та судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та залишити за нею шлюбне прізвище. В судовому засіданні відповідач позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 129517 від 01.03.2013 року, виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, судом встановлено, що 01.03.2013 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 367 (а.с. 2). Також судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ №264927, виданого 13.09.2013 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 3). Встановлено судом і те, що сім`я позивача та відповідача фактично розпалася: сторони протягом пяти місяців проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини, та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сімї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 487,20 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 02.06.2007 року і разом проживали до травня 2015 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Проте спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів. В судове засідання позивач не зявилася, однак від неї надійшла заява згідно якої подану позовну заяву підтримала і просила її задовольнити, а справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання зявився, протии задоволення позову не заперечив. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що між сторонами існують формальні шлюбні відносини на ґрунті непорозуміння одне до одного та різних поглядів на життя, сторонни по справі тривалий час не підтримують шлюбні стосунки та мешкають окремо. Майнового спору між сторонами немає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася і не може бути збережена, в звязку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача в плані влаштування власного життя. Крім того, судом було надано термін на примирення один місяць і за цей період відносини між сторонами не змінилися.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON]. звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 06.10.2006 року і разом проживали до вересня 2015 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народилася дочка- Собіщанська [PERSON], [INFO]. Проте спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. В судове засідання позивач зявилася, позовні вимоги просить задоволити. Відповідач в судове засідання зявився, проти задоволення позову не заперечив. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що між сторонами існують формальні шлюбні відносини на ґрунті непорозуміння одне до одного, розходження поглядів на сімейні відносини, не підтримують шлюбні стосунки з вересня 2015 року. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася і не може бути збережена, в звязку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача в плані влаштування власного життя. Крім того, судом було надано термін на примирення два місяця і за цей період відносини між сторонами не змінилися.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON]. звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 24.05.2003 року і разом проживали до 2012 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Проте спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. В судове засідання позивач зявилася, позовні вимоги просить задоволити. Відповідач в судове засідання зявився, протии позову заперечив. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що між сторонами існують формальні шлюбні відносини на ґрунті непорозуміння одне до одного, розходження поглядів на сімейні відносини, не підтримують шлюбні стосунки та мешкають окремо. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася і не може бути збережена, в звязку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача в плані влаштування власного життя. Крім того, судом було надано термін на примирення два місяця і за цей період відносини між сторонами не змінилися.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що відповідач, який є батьком їхньої дитини [PERSON], [INFO] проживає окремо і матеріальної допомоги їй на утримання дитини не надає. Позивач просить винести рішення про стягнення з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання зявився,проти позову не заперечив. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що в зареєстрованому шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БВ № 150084 від 02.09.2003 року, який проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні, що підтверджуються довідкою № 988 від 16.09.2015 року виданою Закупненською селищною радою Чемеровецького району. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обовязок утримувати батьками своїх неповнолітніх дітей, передбачений ст.180 СК України, однак даний обовязок відповідач не виконує та матеріальної допомоги позивачу з приводу утримання неповнолітніх дітей як їх батько не надає. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити в процентному відношенні до заробітку відповідача щомісячно в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення [PERSON] повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 487 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON], звернулася в суд з позовом до Чорнянської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області, [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку та господарських споруд, вказуючи, що головою двору по [ADDRESS] був [PERSON], який помер [INFO] і після його смерті у фактичне управління та володіння майном вступила вона - позивач. В даний час виникла необхідність у визнанні права власності на домоволодіння, однак через те, що дане приміщення не було зареєстроване сільською радою і не визнано права власності на житловий будинок (відсутнє свідоцтво про право власності), позивач не може оформити необхідні документи про право власності, а тому була змушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача з'явився, подану позовну заяву підтримує і просить її задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання з'явився, проти задоволення позову не заперечив. Представник відповідача Чорнянської сільської ради в судове засідання не з'явився, проте від нього надійшла заява згідно якої позов визнає, а справу просить слухати у його відсутності. Судом об'єктивно встановлено, що головою двору по [ADDRESS] був [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.03.2015 року. Як вбачається із довідки виданої Чорнянською сільською радою від 13.11.2015 року за № 861, та за № 886 від 23.11.2015 року про те, що після смерті [PERSON], у фактичне управління і володіння майном вступила його дружина [PERSON]. Як вбачається із заяви від 18.05.2015 року [PERSON], подала заяву про прийняття спадщини та просила видати на її ім'я свідоцтво про право на спадщину за законом. Також, судом було встановлено, що приватним нотаріусом Чемеровецького районного нотаріального округу № 1671 від 13.11.2015 року відмовлено [PERSON], в оформленні спадщини у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, про що свідчить повідомлення про відмову у вчиненні нотаріальних дій, що міститься в матеріалах справи. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як у позивача відсутні будь-які перешкоди, які б не допускали визнання права власності нажитловий будинок з господарськими спорудами, в порядку спадкування по [ADDRESS] Відповідно до ст. 1222 ч.1 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавцями і народжені живими після відкриття спадщини. В силу статті 1223 ч.2 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася до Красилівського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона 19 серпня 2013 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося по причині несумісності їх характерів, відмінності у поглядах на життя, а також неможливості дійти єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем. Зусилля, які докладались позивачем для збереження сім'ї виявились марними. У зв'язку з чим протягом останніх півтора року спільне проживання та шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Шлюб існує формально. Примирення між ними виключається. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що з серпня 2014 року вони з відповідачем припинили шлюбно-сімейні відносини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Судом надавався сторонам строк на примирення. 11.03.2016 року в судове засідання позивач не з'явилася, надіслала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. 11.03.2016 року відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву щодо розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню в порядку ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved