overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказує, що з 01.10.2013 року по 26 жовтня 2016 року він працював учнем налагоджувальника автоматичних ліній і агрегатних верстатів в цеху вимірювальних трансформаторів в Командитному товаристві «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і Компанія». Відповідач, в порушення вимог ст. 115 КЗпП України, щомісячно не виплачував заробітну плату в повному обсязі, в зв`язку з чим станом на 11 липня 2017 року утворилася заборгованість по заробітній платі в сумі 14672,93 грн., про це свідчить довідка від 11 липня 2017 року №698, яка була видана та підписана генеральним директором та головним бухгалтером КТ «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і Компанія». Просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 14672,93 грн. В судове засідання позивач не зявився, звернувся із заявою, в якій просить провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав. Про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до положень ст.280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися працівникам регулярно, не рідше 2-х разів на місяць. Судом встановлено, що з 01.10.2013 року по 26 жовтня 2016 року він працював учнем налагоджувальника автоматичних ліній і агрегатних верстатів в цеху вимірювальних трансформаторів в Командитному товаристві «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і Компанія». Відповідач, в порушення вимог ст. 115 КЗпП України, щомісячно не виплачував заробітну плату в повному обсязі, в зв`язку з чим станом на 11 липня 2017 року утворилася заборгованість по заробітній платі в сумі 14672,93 грн., про це свідчить довідка від 11 липня 2017 року №698, яка була видана та підписана генеральним директором та головним бухгалтером КТ «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і Компанія». Таким чином, заборгованість по заробітній платі становить 14672,93 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Розрахунок, наданий позивачем, проведений відповідно до вимог закону та відповідачем не спростований. Відповідач не надав суду доказів відсутності вказаної заборгованості. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість по заробітній платі у сумі 14672,93 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з даною заявою. При цьому заочним рішенням Оболонського р/с м. Києва від 06.09.2017 р. заявлені вимоги [PERSON] було задоволено. 24.10.2017 р. позивач [PERSON] повторно звернувся до суду із заявою щодо виправлення описки в ухвалі суду від 09.10.2017 р., в якій вже було виправлено описки, так як помилково вказано його ініціали. Заявник та інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися. Заявник надіслав свою заяву щодо проведення слухання справи у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив обставини, що викладені нижче. Дійсно заочним рішенням Оболонського р/с м. Києва від 06.09.2017 р. заявлені вимоги [PERSON] було задоволено та визнано за [PERSON] (і.к. [NUMBER]) право власності в порядку спадкування на 1/3 частку квартири [ADDRESS], житловою площею 40,8 кв.м., загальною площею 58,8 кв.м.; стягнуто з [PERSON] (і.к. [NUMBER]) на користь [PERSON] (і.к. [NUMBER]) судовий збір у розмірі 3000 грн. та 420 грн. витрат на оголошення ку ЗМІ. Згідно до ч. 1 ст. 219 ЦПК України суд може за власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву [PERSON] про виправлення описки такою, що підлягає задоволенню. Тому

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 01.11.2003 року зареєстрував шлюб з [PERSON] Від шлюбу сторони мають сина [PERSON]. Вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння з усіх питань подружнього життя, втрачено почуття поваги. Вважає примирення неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач подала до суду заяву, в якій поданий позов визнала повністю, розгляд справи просила проводити за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 01.11.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕЛ №068823, виданого 01.11.2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції. Сторони по справі мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ТП №023059, виданого 17.01.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач визнала позовні вимоги, таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та сім'я розпалась остаточно, тому є підстави для задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явленого позову позивач вказав, що з 06 березня 2010 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 59. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які мешкають разом з відповідачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Фактично припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сім'ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу діти залишаються проживати та виховуватись відповідачем. Просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з'явився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала. Згідно зі ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачкою не склалося, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Причиною розпаду сім'ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивач вказав, що з 12 вересня 2009 року вони з відповідачкою перебувають у шлюбі, зареєстрованому Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 560. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з відповідачкою. Сімейне життя з відповідачкою не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, фактично припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись відповідачкою. Просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання не зявився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі та участі відповідача, позовні вимоги визнала. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з відповідачкою. Сімейне життя з відповідачкою не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивач вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись відповідачкою. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати, зареєстрований 10 жовтня 1992 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останньою не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить його інтересам. В судове засідання сторони не з'явилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивач позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити, а відповідач позов визнала. Відповідно до положень частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 10 жовтня 1992 року Романівською сільською радою Дзержинського району Житомирської області актовим записом № 11 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про необхідність його задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], обґрунтовуючи позовні вимоги неповернення відповідачем позики, що підтверджена відповідною розпискою від 17.12.2010, у сумі 80000 грн. 01.02.2015 і 03.09.2016 відповідач повернув позивачеві по 500 грн, залишок не поверненого боргу складає 79000\~грн. Позивач у судові засідання не з'являвся, представник позивача [PERSON] у судовому засіданні 14.11.2017 (а.с. 18-20) не заперечував проти задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи. Надалі позивач і його представник у судові засідання не з'являлися, про які повідомлялися належним чином. Поясненням від 13.12.2017 (а.с. 26-28) позивач вказав, що тривалий час не звертався до відповідача із вимогою про повернення боргу. Тільки 01.02.2015 і 03.09.2016 відповідач повернув позивачеві по 500 грн, інші суми не повертав. Позивач просив розглядати справу за його відсутності і відсутності представника, задоволити позов. Відповідач 26.10.2017 отримав у суді копію ухвали про відкриття провадження у справі. У\~судові засідання відповідач 14.11.2017, 27.12.2017, 27.02.2018 не з'являвся, про які повідомлявся належним чином (а.с. 15, 24, 31, 43). Відповідач заявою від 14.11.2017 вказав на перебування його дружини на лікуванні, не згоду з позовом (а.с. 17), заявою від 27.12.2017 (а.с. 31) вказав на перебування на лікуванні, а заявою від 27.02.2018 (а.с. 43) на перебування у відрядженні і незгоду з позовом. Ураховуючи зазначене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відібрання та повернення за попереднім місцем проживання їх малолітніх дітей. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем він перебуває у шлюбі з 12 червня 2009 року. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. У червні 2016 року він надав дозвіл на виїзд дітей за кордон строком на 1 рік у відповідності із спільним з дружиною рішенням про їх оздоровлення та літній відпочинок у рідних баби та діда, які мешкають у Республіці Молдова, в м.Чадир-Лунга. Після виїзду, вже з липня 2016 року дружина почала його ігнорувати та чинити перешкоди у спілкуванні з дітьми, а згодом, у телефонній розмові відмовила у їх поверненні в Україну Посилаючись на те, що на даний час місце перебування дітей йому невідоме, строк дії нотаріально посвідченої заяви його дозволу на їх виїзд за кордон сплив, позивач просив суд негайно постановити рішення про відібрання та повернення йому дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] . Також просив суд стягнути на його користь з відповідачки судові витрати по справі та допустити негайне виконання рішення суду у частині відібрання та повернення йому дітей. У судовому засіданні позивач та його представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити. Представник служби у справах дітей Новокаховської міської ради у судовому засіданні висловила думку щодо недопустимості відібрання малолітніх дітей сторін у матері за відсутності доказів її незаконної поведінки. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не відомі. За таких обставин та зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з червня 2017 року між ними припинені шлюбно-сімейні відносини, та що спільне життя з відповідачем і збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхніх дітей. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2017 року справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засідання за правилами загального позовного провадження. Позивач просив розглянути справу без його участі та задовольнити позов, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач також просила розглянути справу без її участі, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, в тексті якої вказала, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі. Ця заява відповідача приєднана судом до матеріалів справи. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 04 червня 2010 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 482; від шлюбу сторони малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З червня 2017 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. В позовній заяві позивач вказує, що спільне життя з відповідачем та збереження їх шлюбу є неможливим, так як суперечило б їх інтересам та інтересах їхніх дітей. В своїх адресованих суду письмових заявах сторони вказали, що строк для примирення їм не потрібен. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що 04 жовтня 2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції між ними укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Однак, подружнє життя не склалося через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння і довіри. Сторони у судове засідання не зявились, надавши заяви про розгляд справи без їх участі, у якій позивач вказав, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити позов, спору про майно та місце проживання дитини вони не мають, а відповідач що не заперечує проти розірвання шлюбу та задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебували у шлюбі з 04 жовтня 2014 року, про що Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції їм видане свідоцтво про шлюб серії І-КЕ № 122833 (актовий запис № 1664). Від шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Син після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з матірю. На момент розгляду справи у суді спору з приводу\~проживання дитини та поділу майна\~\~немає. За змістом ч. 2\~ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо,\~\~між подружжям втрачено почуття любові, примирення не можливе, подальше спільне життя суперечило б інтересам сторін та дитини,\~суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просив шлюб укладений між ним та [PERSON], зареєстрований 07.06.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Антрацитівського Міськрайонного управління юстиції Луганської області Україна, актовий запис №113 розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності (а.с.9). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, за участю його представника, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Представник позивача адвокат [PERSON], що діє на підставі договору про надання юридичних послуг від 26.03.2017 року (а.с.10), в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, на задоволення позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.18). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, через оголошення на сайті суду (а.с.17), про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, що був зареєстрований 07.06.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Антрацитівського Міськрайонного управління юстиції Луганської області Україна, актовий запис №113 (а.с.5). Шлюбні стосунки позивач та відповідач не підтримують з вересня 2017 року, сімейні відносини припинені, домашнього господарства не ведуть. Неповнолітніх дітей та майнових суперечок сторони не мають Майнових суперечок та суперечок щодо місця проживання дитини сторони не мають. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Зясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Outcome: approved