Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

У березні 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу. Позивач зазначила, що Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2013 року задоволено частково її позов до [PERSON] та [PERSON] стягнуто з відповідачів на її користь солідарно борг у сумі 10 260, 00 грн. та судові витрати у сумі по 229,40 грн. з кожного. 09.10.2014 року було винесено Постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику 7-денний строк на добровільне виконання рішення суду. Однак з моменту звернення до суду і по цей час, Відповідачі не виконали грошове зобов'язання та прострочили його виконання. У зв'язку із невиконанням рішення суду, грошові кошти, стягнуті згідно із рішенням суду знецінилися. Неповернення визначеної рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2013 року суми 10 260,00 грн. за період з 12.09.2013 року по 18.03.2015 рік підлягає індексації: 3 283.20 грн., а також 3% річних за період з 12.09.2013 року по 18.03.2015 р. становить 466,33 грн. Позивач просила стягнути в солідарному порядку на користь [PERSON] з [PERSON] та з [PERSON] борг загальною сумою 14711,93 грн. В судовому засіданні 22 червня 2015 року від позивача судом прийняті уточнені позовні вимоги визначена рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12.09.2013р. грошова сума 10 260,00 грн. за період з 12.09.2013р. по 31.05.2015 р. підлягає індексації на 6 053,4 грн.( за 2013 року - 112,86 грн., за 2014 року - 2308,5грн, за 2015 року - 3632,04 грн.), а також 3% річних за період з 12.09.2013 року по 18.03.2015 рік становить 543,91 грн.( за 2013р-93,6грн, за 2014р-307,80 грн., за 2015р-142,51 грн.). Позивач просила стягнути в солідарному порядку на користь [PERSON] з [PERSON] та з [PERSON] борг загальною сумою 16 857,31 грн. та судові витрати в сумі 458,80 грн. В судове засідання з'явився позивач [PERSON] підтримала свої уточнені позовні вимоги в повному обсязі та усно доповнила, що відповідачі по сьогоднішній день не виконують рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12.09.2013 року, яке набрало законної сили. Борг по рішенню суду в сумі 10 260,00 грн. та судові витрати відповідачі самостійно не сплатили. Постанова від 09.10.2014 року державного виконавця про відкриття виконавчого провадження відкритого відповідно до заяви позивача [PERSON], до ДВС Шевченківського РУЮ та виконавчих листів також відповідачами не виконано. У результаті не виконання відповідачами зобов'язання та рішення суду, грошові кошти, визначені до стягнення, знецінилися. В судовому засіданні відповідач [PERSON], пояснив суду, що борг за рішенням суду в сумі 10 260,00 грн. на користь [PERSON], ним та відповідачем [PERSON] не сплачено, постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 09.10.2014 року не виконувалася підстави, на які він посилається в судовому засіданні, а саме що не визнає рішення суду, яке набрало законної сили - безпідставні. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився. Про час, дату та місце розгляду даної справи повідомлений в установленому законом порядку. Суд заслухавши пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали цивільної справи 761/8456/15-ц, номер провадження 2/761/4452/2015, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Положеннями ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду з позовом [PERSON], зазначила, що Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2013 року задоволено частково її позов до [PERSON] та [PERSON] та стягнуто з відповідачів на її користь солідарно борг у сумі 10 260, 00 грн. та судові витрати у сумі по 229,40 грн. з кожного. Вище зазначене рішення набрало законної сили, але відповідачі [PERSON] та [PERSON] борг зазначений в рішенні суду їй в загалі не погасили. Позивач зверталася з заявою до ДВС Шевченківського району в м. Києві. Постановою державного виконавця від 09.10.2014 року відкрито виконавче провадження, та надано боржникам 7-денний строк на добровільне виконання рішення суду. Однак з моменту звернення до суду і по цей час, Відповідачі не виконали грошове зобов'язання та прострочили його виконання. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми. Судом встановлено, що на час винесення цього рішення, як слідує з пояснень позивачки та зазначено в усних запереченнях відповідача [PERSON] постанова державного виконавця від 09.10.2014 року, якою відкрито виконавче провадження за рішенням суду про стягнення боргу з відповідачів на користь позивача в сумі 10 260,00 грн., невиконана. Вище зазначений борг за рішенням суду відповідачами позивачці не погашався і на час винесення цього рішення становить за рішенням суду яке набрало законної сили 10 260,00 грн., що не оспорюється сторонами по справі. Тому в позовних вимогах позивача про стягнення солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON],боргу на її користь в сумі 10 260,00 грн., та виплаті судового збору за Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2013 року суд вважає відмовити. Так як на виконанні у Державній Виконавчій службі Шевченківського району у м. Києві за заявою позивача від 09.10.2014 року було винесено Постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] індексу інфляції за період з 12.09.2013 року по 31.05.2015 року, не виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2013 року у розмірі 6 053,4 грн., та 3% річних за період з 12.09.2013 року по 31.05.2015 року у сумі 543,91 грн., необхідно задовольнити. Також стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] сплачені за позов судові витрати в сумі 243 грн.60 коп. Тому, на підставі ст. ст. 625, 549-552, 1048 ЦК України, та

Outcome: partial