Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

У березні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» про відшкодування неодержаного доходу та стягнення заробітної плати за виконану роботу при суміщенні професій (посад), мотивуючи тим, що він з 19 квітня 2004 року по 26 жовтня 2012 року працював у відповідача на посаді директора Озерного відділення. Наказом Голови правління ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» від 26 квітня 2007 року № 1355-к на позивача було покладено виконання обов'язків директора Ревуцького відділення, за виконання яких позивачу не виплачена доплата за суміщення посад. З урахуванням наведеного, позивач звернувся до суду з цим позовом та просив стягнути з відповідача на його користь доплату за суміщення професій (посад) у розмірі 500 659 грн. 58 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунків у зв'язку з порушенням строків її виплати у розмірі 424 258 грн. 56 коп. за період з 27 жовтня 2012 року по 24 лютого 2014 року. У судовому засіданні позивач та його представник уточнили позовні вимоги. Просили стягнути доплату за суміщення професій (посад) у розмірі 403 095 грн. 83 коп., компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати у розмірі 110 667 грн. 30 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунків у зв'язку з порушенням строків її виплати у розмірі 147 216 грн. 56 коп. (т. 2 а.с. 98-104). При розрахунку доплати за суміщення професій (посад) та середнього заробітку за час затримки розрахунків позивачем покладено в основу його заробітна плата, яку він отримував на посаді директора Озерного відділення. Представники відповідача позовні вимоги не визнали. Зазначили, що позивачем пропущено строк звернення до суду з вказаним позовом, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають. Окрім того, відповідно до трудового законодавства доплата за суміщення професій (посад) здійснюється у випадках та на підставі положень Колективного договору, яким, зокрема, передбачено, що така доплата входить до премій, розмір яких не повинен перевищувати 100 посадових окладів. Позивачу згідно розрахунків було виплачено премію за вказаний період у розмірі, що перевищує 100% посадових окладів відсутніх працівників, чиї обов'язки виконував позивач, а тому підстав для додаткового стягнення доплати за суміщення професій (посад) немає. Також представники відповідача зазначили, що позивач не має права на отримання доплати за суміщення професій (посад) відповідно до Листа Міністерства праці та соціальної політики України від 20 січня 2001 року № 10/13/116-07, оскільки Постанова Ради Міністрів СРСР № 1145 «Про порядок і умови суміщення професій (посад)» на керівні посади не поширюється. Просили суд врахувати, що посади директора Ревуцького відділення у штатному розписі ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» не було, що також є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач [PERSON] з 19 квітня 2004 року по 26 жовтня 2012 року працював у відповідача ПАТ КБ «ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК»» на посаді директора Озерного відділення ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» (т. 1 а.с. 1-7, 9, 66), а з 26 квітня 2007 року по 7 вересня 2011 року - на позивача було покладено виконання обов'язків директора Ревуцького відділення (т. 1 а.с. 10, 65). Відповідно до ст. 105 КЗпП України працівникам, які виконують на тому ж підприємстві, в установі, організації поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу за іншою професією (посадою) або обов'язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи, провадиться доплата за суміщення професій (посад) або виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника. Розміри доплат за суміщення професій (посад) або виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника встановлюються на умовах, передбачених у колективному договорі. Доплата за суміжність професій та посад, доплата за виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника та інші відносяться до премій, пов'язаних з виконанням виробничих завдань і функцій, що входить до додаткової заробітної плати відповідно до п. 3.6 Колективного договору, укладеного між Правлінням та профспілковим комітетом АКБ «ПРАВЕКС-БАНК» та зареєстрованого 20 березня 2006 року (т. 1 а.с. 72-81). П. 3.7 колективного договору передбачено, що конкретний розмір премій не може перевищувати 100 посадових окладів, а не 100% посадових окладів. Тому, доводи представників відповідача про те, що позивачу за час його роботи на посаді директора Озерного відділення та виконання обов'язків директора Ревуцького відділення були виплачені премії у розмірі більше 100% посадових окладів відсутніх працівників, чиї обов'язки виконував позивач, є безпідставними та не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову. Також доводи представників відповідача про те, що позивач не має права на отримання доплати за суміщення професій (посад) відповідно до Листа Міністерства праці та соціальної політики України від 20 січня 2001 року № 10/13/116-07, оскільки Постанова Ради Міністрів СРСР № 1145 «Про порядок і умови суміщення професій (посад)», яким визначається оплата праці за суміщення професій та посад не більше 50% посадового окладу тимчасово відсутнього працівника, на керівні посади не поширюється є безпідставними, оскільки вказаний Лист не відноситься до інших актів законодавства про працю України, прийнятих відповідно до Кодексу Законів про працю України, що регулює трудові відносини між працівником та власником чи уповноваженим ним органом (ст. 4 КЗпП України). З аналізу ст. 105 КЗпП України вбачається, що не встановлено обмежень щодо здійснення доплат за суміщення професій (посад) або виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника для осіб, які займають керівні посади. Вказаною нормою визначено, що розміри доплат за суміщення професій (посад) або виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника встановлюються на умовах, передбачених у колективному договорі, яким також не встановлено обмеження щодо здійснення доплат за суміщення професій (посад) або виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника для осіб, які займають керівні посади. Разом з тим, колективним договором не визначений конкретний розмір доплат за суміщення професій (посад) або виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника. П. 3.7 колективного договору передбачено, що конкретний розмір премій та перелік працівників, які підлягають преміюванню, визначаються наказом по банку залежно від особистого трудового внеску працівника у загальні результати роботи та погоджуються з профорганом. Судом встановлено, що преміювання керівників відділень і керівників структурних підрозділів ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» за інтенсивність та складність роботи відповідно до п. 3.7 колективного договору здійснювалось за період з 26 квітня 2007 року по 17 липня 2009 року (т. 2 а.с. 1-93). Проте, вказана премія за інтенсивність та складність роботи не є преміюванням за суміщення професій (посад) або виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника і її виплата позивачу була оговорена сторонами у трудовому договорі (т. 1 а.с. 82-83). Отже, позивачу за період виконання обов'язків директора Ревуцького відділення доплата не виплачувалась. Відповідно до довідки ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» № 22/3218 від 18 червня 2014 року штатні розписи за період з 2007 року по кінець 2009 року Ревуцького та Озерного відділень відсутні (т. 1 а.с. 183). Згідно із штатними розписами з січня 2010 року по грудень 2011 року посада директора Ревуцького відділення ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» відсутня (т. 1 а.с. 184-193). Разом з тим, відсутність вказаної посади у штатному розписі також не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки чинне законодавство України не покладає прямого обов'язку на підприємство мати в наявності штатний розпис (ст. 64 ГК України). Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» у тому разі, коли умови про розміри доплат за виконання працівником поряд з основною роботою додаткової роботи за іншою професією чи посадою (суміщення професій, посад) або обов'язків тимчасово відсутнього працівника без звільнення від основної роботи не були визначені відповідно до ст. 105 КЗпП у колективному договорі чи погоджені інакше за відсутності останнього, розмір доплати за таку роботу, виконану за розпорядженням власника або з його відома, визначається судом з урахуванням її складності, характеру, обсягу, а також ступеня використання робочого часу та тарифної ставки працівника. З урахуванням наведеного, того, що у колективному договорі не визначені умови про розміри доплат за виконання працівником поряд з основною роботою додаткової роботи за іншою професією чи посадою (суміщення професій, посад), з урахуванням складності додаткової роботи за суміщення посад позивачем, характеру, обсягу, а також ступеня використання робочого часу та тарифної ставки працівника, суд дійшов висновку, що доплата за суміжність посад, яка підлягає виплаті позивачу, повинна бути розрахована з посадового окладу керівника відділення 2 класу ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», до якого відноситься Ревуцького відділення (т. 1 а.с. 112-173). При цьому, судом враховано, що позивач безпосередньо виконував обов'язки директора Ревуцького відділення, здійснював всі дії щодо його відкриття та роботи (т. 1 а.с. 112-173). Оскільки позивач виконував обов'язки директора Ревуцького відділення, яке відноситься до відділень 2 класу ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», посадовий оклад директора вказаного відділення не був визначений штатним розміром та іншими документами, суд, з урахуванням відомості доплати за суміщення [PERSON], наданої відповідачем, дійшов висновку про стягнення з ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» 141 705 грн. 41 коп. доплати за суміщення посад за період з 26 квітня 2007 року по 6 вересня 2011 року, що розраховано з 100% посадового окладу керівника відділення 2 класу (т. 2 а.с. 113). Також суд дійшов висновку про стягнення з відповідача компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, що за розрахунком відповідача за період з 26 квітня 2007 року по 6 вересня 2011 року складає 44 332 грн. 46 коп. відповідно до положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 21 лютого 2001 року № 159. Загальна сума доплати за суміщення посад та компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 186 037 грн. 87 коп. (141 705 грн. 41 коп. + 44 332 грн. 46 коп.) за вирахуванням податку на прибуток та інших обов'язкових платежів. Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Структуру заробітної плати згідно з ст. 2 Закону України «Про оплату праці» складає основна, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати. Доплата за суміжність посад відноситься до премій, пов'язаних з виконанням виробничих завдань і функцій, що входить до додаткової заробітної плати відповідно до п. 3.6 Колективного договору. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат та рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 - у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Тому, доводи відповідача про застосування до позовних вимог про стягнення доплати за суміщення посад наслідків спливу строку звернення до суду з позовом є необґрунтованими. Що стосується позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунків при звільненні, то вони задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Разом з тим, ч. 1 ст. 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Згідно з рішення Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався. Оскільки позивач був звільнений з ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» 26 жовтня 2012 року (т. 1 а.с. 6) та з ним в цей же день проведено остаточний розрахунок (т. 1 а.с. 52-54), то з цього часу позивач повинен був дізнатись про невиплату йому всіх належних при звільнені сум. Разом з тим, він звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунків при звільненні більше, ніж через три місяці після звільнення - 31 березня 2014 року (т. 1 а.с. 1-4). Отже позивачем пропущено строк звернення до суду з вказаними вимогами і з цих підстав вони задоволенню не підлягають. Також позовні вимоги про встановлення факту роботи позивача за суміщенням посад директора Ревуцького та Озерного відділення задоволенню не підлягають, оскільки ця обставина не заперечується сторонами, про це свідчать наказ Голови правління ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» від 26 квітня 2007 року № 1355-к, яким на позивача було покладено виконання обов'язків директора Ревуцького відділення і додаткового встановлення на підставі рішення суду не потребує. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України та з урахуванням положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з ПАТ КБ «Правекс-банк» на користь держави судовий збір в розмірі 1 860 грн. 38 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial