Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

У березні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказував, що 05.11.2014 року між ПрАТ «СК «Перша» та [PERSON] було укладено договір добровільного комплексного страхування подорожуючих за кордоном «Vector» серії 00-02 №025367 зі строком дії з 13.11.2014 року по 12.12.2014 року, згідно умов якого, було застраховано [PERSON] на випадок медичних витрат, від нещасних випадків. Позивач також зазначав, що 09.12.2014 року [PERSON] звернулася з письмовою заявою про страхову виплату у розмірі 4 113 грн. 44 коп., яку отримала у повному обсязі. Так, ПрАТ «СК «Перша» посилаючись на те, що 25.02.2015 року на картковий рахунок відповідачки було помилково здійснено повторну страхову виплату у зазначеній сумі, просило стягнути на свою користь помилково перераховану суму страхової виплати у розмірі 4 113 грн. 44 коп., а також понесені судові витрати у розмірі 1 762 грн. 15.05.2018 року відкрито провадження у справі та з урахуванням ст. 19 ЦПК України суд вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позов, у зв'язку з чим суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про страхування», ст. 979 ЦК України, умовами Договору добровільного комплексного страхування подорожуючих за кордоном «Vector» серії 00-02 №025367, що був укладений між сторонами. Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України, за договором Страхування одна Сторона (Страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (Страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 16 Закону України «Про страхування» (далі Закон) визначено, що договором страхування визнається письмова угода між Страхувальником і Страховиком, згідно з якою Страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату Страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування Страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а Страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.21 Закону, Страхувальник зобов'язаний при укладанні Договору страхування надати інформацію Страховикові про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки ризику, і надалі інформувати його про будь-яку зміну страхового ризику. Договір страхування може укладатися тільки до початку подорожі. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аналіз зазначених норм закону дозволяє дійти висновку про те, що обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 989 ЦК України, страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, судом встановлено, що 05.11.2014 року між ПрАТ «СК «Перша» та [PERSON] було укладено договір добровільного комплексного страхування подорожуючих за кордоном «Vector» серії 00-02 №025367 зі строком дії з 13.11.2014 року по 12.12.2014 року, згідно умов якого, було застраховано [PERSON] ([INFO]) на випадок медичних витрат, від нещасних випадків ( а.с 10). З матеріалів справи вбачається, що 18.12.2014 року на підставі наявних матеріалів страхової справи було складено Страховий акт №14/126-ПК ( а.с. 11). На підставі вищезазначених документів та висновку лікарсько - страхової експертизи № 126 - ПК від 18.12.2014 року, ПрАТ «СК «Перша» виконало взяті на себе зобов'язання та 29.12.2014 року здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 4 113 грн. 44 коп., що підтверджується копією платіжного доручення № 9723 ( а.с 8). Судом встановлено, що 25.02.2015 року ПрАТ «СК «Перша» здійснило повторну виплату страхового відшкодування [PERSON], що підтверджується копією платіжного доручення №11610 ( а.с 9). Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право, в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені статтею 16 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. За таких обставин, суд приходить до переконання, що з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «Перша» необхідно стягнути помилково перераховану суму страхової виплати у розмірі 4 113 грн. 44 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням наведеного суд вважає, що із [PERSON] слід стягнути на користь позивача понесенні судові витрати по справі, які становлять 1 762 грн. - судовий збір.

Outcome: approved