Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

У березні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просила визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . В обґрунтування вимог зазначається, що позивач є відповідальним наймачем за раніше укладеним договором найму житлового приміщення - квартири [ADDRESS] . Серед осіб зареєстрованих у квартирі значаться: позивач, її чоловік [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] , сестра [PERSON] , [INFO] , племінник [PERSON] , [INFO] , та племінниця [PERSON] , [INFO] . Відповідачі, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у спірному житловому приміщенні з 2001 року не проживають, фактично мешкають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . З підстав визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням позивач звернулася до суду. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач [PERSON] , 02 червня 2020 року її представник [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій також вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством. Причини неявки суду неповідомленні. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України. Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи встановлено, що на підставі рішення міськвиконкому від 20 вересня 1988 року № 225, [PERSON] видано ордер № [NUMBER] на сім`ї у складі чотирьох чоловік ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) на право зайняття житлового приміщення житловою площею 41,7 кв.м, що складається із трьох кімнат за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку із одруження позивач змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Відповідно до витягу із рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області № 258 від 13 червня 2006 року [PERSON] визначено наймачем за раніше укладеним договором найму квартири [ADDRESS] замість попереднього наймача [PERSON] у зв`язку із його смертю та згодою повнолітніх членів сім`ї. З матеріалів справи вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані наступні особи: позивач, її чоловік [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] , сестра [PERSON] , [INFO] , племінник [PERSON] , [INFO] , та племінниця [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 19 червня 2009 року у квартирі [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , 1968 року народження, чоловік [PERSON] , 1966 року народження, син [PERSON] , 1989 року народження, [PERSON] , 1991 року народження. У квартирі також приписана сестра [PERSON] та її двоє дітей, які проживають у селі Заворичі Броварського району Київської області. Актом обстеження житлово-побутових умов від 21 січня 2010 року, складеного депутатом Броварської міської ради Київської області Семеновим М.В. , засвідчено, що [PERSON] , 1975 року народження, та її діти [PERSON] , 1993 року народження, [PERSON] , 1995 року народження, не проживають за місцем прописки. Із довідок, виданих виконавчим комітетом Заворицької сільської ради Броварського району Київської області, від 23 березня 2001 року № 143, 21січня 2003 року № 63, 26 лютого 2004 року № 291, 18 березня 2005 року № 451, 18 січня 2006 року № 54, 01 серпня 2007 року № 561, 01 лютого 2008 року № 176, 03 червня 2009 року № 438, 10 лютого 2010 року № 78, 07 вересня 2011 року № 574, 28 вересня 2012 року № 721, 31 липня 2013 року № 474, 16 липня 2014 року № 416, вбачається [PERSON] , 1975 року народження, та її діти: [PERSON] , 1993 року народження, та [PERSON] , 1995 року народження, постійно проживають у [ADDRESS] без реєстрації. Згідно із Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, [PERSON] на підставі договору дарування № 7401 від 15 вересня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Бурлакою О.В., належить житловий будинок [ADDRESS] . Частиною четвертою статті 9 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до статті 10 ЖК України громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства. Згідно зі статтею 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до статей 71, 72 ЖК України наймач, або члени його сім`ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщення при умові, що вони не проживають в ньому без поважних причин більше шести місяців. Згідно з нормами ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до частини першої статті 107 ЖК України наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням. Згідно із частиною другою статті 107 ЖК України в разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Із роз`яснень, викладених у пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» слідує, що відповідно до статті 107 ЖК України наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. При розгляді даної справи по суті встановлено, що відповідачі, будучи зареєстрованими у квартирі [ADDRESS] , впродовж тривалого часу у ній не проживають та не користуються як житловим приміщення, витрат по його утриманню не несуть, добровільно знятися із реєстраційного обліку не бажають, мають інше постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS]. Будь-яких доказів, які б свідчили, що відповідачам чиняться перешкоди у користуванні спірною квартирою, судом при розгляді даної справи по суті здобуто не було. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість даного позову та його задоволення. Згідно зі статтею 141 ЦПК України стягненню із відповідачів на користь позивача та держави підлягають судові витрати у розмірі по - 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved