Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

у вересні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом і в судовому засіданні уточнивши свої позовні вимоги просить суд визнати незаконними та скасувати\~\~накази державної установи «Національний інститут хірургії та трансплантології ім. О.О. Шалімова НАМН України» (далі ДУ «НІХТ ім. О.О. Шалімова НАМН України») від 09 липня 2014 року № 337/2-к «Про звільнення» [PERSON] з посади начальника відділу кадрів апарату управління ДУ «НІХТ ім. О.О. Шалімова НАМН України» (ідентифікаційний код юридичної особи 02011953), від 10 грудня 2014 року № 972/2-н «Про звільнення» [PERSON] з посади начальника відділу кадрів апарату управління ДУ «НІХТ ім.. О.О. Шалімова НАМН України» (ідентифікаційний код юридичної особи 02011953), поновити її (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]) на роботі на посаді начальника відділу кадрів апарату управління ДУ «НІХТ ім. О.О. Шалімова НАМН України» та стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з 10 липня 2014 року по день ухвалення рішення. У судовому засіданні позивач і її представник уточнені позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав і просить суд відмовити в його задоволенні, посилаючись на законність виданих наказів. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ДУ «НІХТ ім. О.О. Шалімова НАМН України» з 2002 року, та з 2009 року працювала на посаді начальника відділу кадрів апарату управління ДУ «НІХТ ім. О.О. Шалімова НАМН України». Наказом директора ДУ «НІХТ ім. О.О. Шалімова НАМН України» Усенка Ю.О. від 05 січня 2011 року [PERSON] прийнято на роботу на посаду 0,5 ставки старшого інспектора відділу кадрів апарату управління ДУ «НІХТ ім. О.О. Шалімова НАМН України» за сумісництвом. Наказом директора \~ДУ «НІХТ ім. О.О. Шалімова НАМН України» Усенка Ю.О.\~від 21 березня 2014 року № 84/1Н на позивача як начальника відділу кадрів апарату управління ДУ «НІХТ ім. О.О. Шалімова НАМН України» накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани, без зазначення причин. Підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності став висновок за результатами службового розслідування, проведеного за фактом застосування фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до відповідача фінансових санкцій. Зазначений вище наказ від 21 березня 2014 року № 84/1Н оскаржено в судовому порядку та рішення за результатами розгляду судом не прийнято. Наказом директора \~державної установи «Національний інститут хірургії та трансплантології ім. О.О. Шалімова НАМН України» Усенка Ю.О.\~від 09 липня 2014 року № 337/2-к «Про звільнення» [PERSON] звільнено з посади начальника відділу кадрів апарату управління ДУ «НІХТ ім. О.О. Шалімова НАМН України» за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених трудових договором, на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 40 КЗпП України. У період з 09 липня 2014 року по 19 липня 2014 року перебувала на амбулаторному лікуванні, що підтверджується листком непрацездатності від 09 липня 2014 року № 702692. У звязку з перебуванням [PERSON] у момент видачі наказу від 09 липня 2014 року № 337/2-к «Про звільнення» на лікарняному, під час розгляду даної справи відповідач видав накази від 10 грудня 2014 року № 971/2-к «Про скасування наказу від 09 липня 2014 року № 337/2-к» та № 972/2-к «Про звільнення» [PERSON] з посади начальника відділу кадрів апарату управління ДУ «НІХТ ім. О.О. Шалімова НАМН України з 21 липня 2014 року. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Відповідно до ч. 2 ст. 149 КЗпП України за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. До таких видів стягнень згідно з ч. 1\~ст. 147 КЗпП України\~належать: догана та звільнення. Звільнення працівника за п. 3 ст. 40 КЗпП України є видом дисциплінарного стягнення. У п. 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» розяснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясовувати, у чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, та чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Зокрема, у справі про звільнення за п. 3 ч. 1\~ст. 40 КЗпП України\~суд повинен з'ясувати, чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок, за який не застосовувалися інші заходи дисциплінарного або громадського стягнення, та чи можна вважати його вчинення систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Підставою для звільнення [PERSON] з роботи з посади начальника відділу кадрів апарату управління ДУ «НІХТ ім. О.О. Шалімова НАМН України» за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України стала доповідна записка першого заступника директора інституту від 09 липня 2014 року про невиконання [PERSON] посадових обовязків, зокрема, відсутність контролю за станом трудової дисципліни і додержанням працівниками правил внутрішнього розпорядку в підрозділах інституту. Разом з тим, посадовою інструкцією начальника відділу кадрів апарату управління ДУ «НІХТ ім. О.О. Шалімова НАМН України» не передбачено такі посадові обовязки. За таких обставин суд вважає, що наказ від 10 грудня 2014 року № 972/2-к «Про звільнення» [PERSON] з посади начальника відділу кадрів апарату управління ДУ «НІХТ ім. О.О. Шалімова НАМН України з 21 липня 2014 року є незаконним і підлягає скасуванню, а позивач поновленню на роботі на займану раніше посаду з 21 липня 2014 року. У відповідності до\~ч. 2 ст. 235 КЗпП\~України\~при винесені рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 у разі поновлення незаконно звільненого працівника на роботі середня заробітна плата, яка підлягає виплаті за час його вимушеного прогулу, обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують звільненню. За останні два місяці до дня звільнення [PERSON] мала заробіток в розмірі: травень 2014 року 3 356 грн, червень 3\~356 грн. Всього за два місяці заробітна плата становила 6 712 грн, середня заробітна плата становить 3\~356 грн. Середньоденна заробітна плата становить (3 356:30)\~\~111 грн 87 коп. Позивач перебувала у вимушеному прогулі з 09 липня 2014 року по 19 червня 2014 року, що становить 10 місяців 16 днів і за цей час їй належить нарахувати середній заробіток, який слід стягнути з відповідача на її користь у розмірі (3356х10 + 111,87 х19)\~35 685 грн. 53 коп. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 353 грн 50 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial