overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~У вересні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що 05 жовтня 2007 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб Чортківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 201. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~З відповідачкою разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спільного майна не мають, взагалі не спілкуються через різні погляди на життя. Фактично їх сімя розпалася, існує формально, тому позивач прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу, просить доньку залишити проживати з матірю. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що з 05 жовтня 2007 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували Чортківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 201. Від шлюбу в них є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Сторони разом не проживають, не спілкуються через різні погляди на життя, спільного господарства не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки та суперечки між ними. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Неповнолітню дитину сторін, суд залишає проживати з матірю. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

У вересні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що з жовтня 20128 року вони з відповідачем не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні відносини припинили через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб за вказаних умов. При цьому, в позові вказував, що кожен з подружжя живе своїм особистим життям. В судове засіданні позивач [PERSON] не з'явився, але надав на адресу суду заяву в якій прохав проводити судовий розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явилась, про причини неявки в судове засідання не повідомила, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про день та час слухання справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що 24 травня 2007 року, сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Черкасівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, актовий запис - 1 (а.с. 3). Шлюб укладено між сторонами вперше (а.с.3). Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до положення ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Майнового спору між подружжям на момент розгляду даної справи не заявлено. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

У вересні 2018 року позивач [PERSON]звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач [PERSON]обґрунтовував тим, що йому на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] Зазначений житловий будинок належним чином зареєстрований у Комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації Києво - Святошинської районної ради Київської області» Земельна ділянка загальною площею 0,0604 га розташована за адресою: [ADDRESS] належить мені на праві особистої власності на підставі Договору дарування земельної ділянки, посвідченого 25 листопада 2000 року Державним нотаріусом Києво - Святошинської державної нотаріальної контори Стратілат П.І. та Державного акту на право приватної власності на землю від 27.03.2000 року. Відповідачка по справі [PERSON], була зареєстрована в належному на той час батьку позивача [PERSON] будинку [ADDRESS] за його згодою. Як повідомляв позивачу його батько відповідачка мотивувала своє прохання про реєстрацію, тим що їй це необхідно для влаштування на роботу в Києві або в Київській області. 12 листопада 1965 року [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] Але, як стверджував батько позивача та сусіди, відповідачка в будинку не проживала, а лише з'являлась декілька разів протягом року, а після листопада 1966 року її ніхто не бачив за місцем реєстрації. Крім того, відповідачка будучи зареєстрованою в житловому будинку не несе витрат по утриманню будинку в належному стані, не сплачує поточних рахунків за комунальні послуги. Знятись з реєстрації за адресою позивача у добровільному порядку відповідач не бажає. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

У вересні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх вимог посилався на те, що між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб 10.08.1996 року. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Позивач вказує на те, що з 2015 року їх сім»я фактично розпалась. Вони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство та почали проживати окремо. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяви до суду про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують в повному обсязі, просили задовольнити. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 10.08.1996 року, в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1050. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Згідно ч.1\~ст. 24 СК України\~шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1\~ст. 105 СК України\~встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Положенням ч. 2\~ст. 112 СК України\~визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Згідно\~ст. 142 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст. ст.\~105,\~110,\~112 Сімейного кодексу України, ст. ст.\~12,\~13,\~81,\~89,\~141,\~263-265 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

У вересні\~2018\~року позивач[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 08 вересня 2012 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис № 1071. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив, що причиною розірвання шлюбу є різні погляди на подружнє життя, різні уподобання та смаки, постійні непорозуміння, втрата поваги та любові. Позивач вказує, що тривалий час вони з [PERSON] не проживають разом та не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини між ними фактично припинились. Враховуючи викладене, позивач просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 08 вересня 2012 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис № 1071. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 08 вересня 2012 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 133701, виданим 08 вересня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БК № 368302, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві 30 листопада 2013 року. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, суперечливість характерів, різних поглядів на подружнє життя. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення не можливе, шлюб існує лише формально. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

У вересні 2018 року позивач[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21 січня 1998 року він уклав шлюб з [PERSON], який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Києво-Святошинського району Київської області, про що зроблений актовий запис № 16. Від шлюбу вони мають дітей - сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив, що причиною розірвання шлюбу є те, що вони мають різні погляди на життя, між ними втрачено взаєморозуміння. На даний час спільного господарства вони не ведуть, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися, сім'ю зберегти не бажають. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 21 січня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 16. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 21 січня 1998 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 21 січня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 16. Від шлюбу мають дітей сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Виконкомом Крюківщинської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Виконкомом Крюківщинської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними та поваги один до одного, різних поглядів на сімейне життя та обовязки. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення між ними не можливе, шлюб існує лише формально. Сім'ю зберегти сторони не бажають, строк на примирення не потрібен. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

У вересні\~2018\~року позивач[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29 березня 2014 року він уклав шлюб з [PERSON], який був зареєстрований Виконавчим комітетом Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що зроблений актовий запис № 1. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив, що причиною розірвання шлюбу є те, що між ними втрачено взаєморозуміння, повага один до одного, сторони мають різні погляди на сімейні відносини та обовязки. На даний час сторони живуть окремим життям, спільного господарства вони не ведуть, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися, сім'ю зберегти не бажають та вважають примирення неможливим. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 29 березня 2014 року Виконавчим комітетом Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 29 березня 2014 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 160190, видане 29 березня 2014 року Виконавчим комітетом Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 1. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК № 273134, видане Виконавчим комітетом Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Подружнє життя між позивачем та відповідачем виявилося неможливим внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними та поваги один до одного, різних поглядів на сімейне життя та обовязки. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення ними не можливе, шлюб існує лише формально. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

У вересні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 02 березня 2013 року між ним та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №227. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Позивач стверджував, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, між ними часто виникають сварки, конфлікти, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначив, що з [PERSON] вони не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просив суд розірвати шлюб, укладений 02 березня 2013 року між ним та [PERSON] Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що 02 березня 2013 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №227 (а. с. 3). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 4), та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 5). Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 704,80 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 104, 112 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

У вересні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 25 квітня 2009 року між ним та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №406. Від шлюбу з позивачем у [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач стверджував, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначив, що вони з [PERSON] не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просив суд розірвати шлюб, укладений 25 квітня 2009 року між ним та [PERSON] Позивач та його представник в підготовче судове засідання не з'явилися, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, позивач та його представник подали заяви, в якій просили суд розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримуть в повному обсязі та просили позов задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем у справі та,

Outcome: approved