overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

У березні\~2021\~ [PERSON] звернулася до Менського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстровано 29.04.2017 року виконавчим комітетом Покровської сільської ради Менського району Чернігівської області, актовий запис № 01. Подружнє життя не склалось, шлюбні відносини припинились, спільне господарство не ведеться, позивачка вважає подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливим. Просить розірвати шлюб та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». Позивачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, відзив на позов не подавав. За письмовою згодою позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослiдивши письмові докази, суд вважає, що позов пiдлягає задоволенню з наступних пiдстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 29.04.2017\~року виконавчим\~комітетом Покровської\~сільської ради\~Менського району\~Чернігівської області,\~актовий запис\~№ 01 (а.с. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~112\~СК України,\~суд постановляє\~рішення про\~розірвання шлюбу,\~якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеpiали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім`ї, на якi посилається позивач, являються поважними, між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

У березні 2021 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту -[PERSON] , відповідач) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.09.2000 Відділом реєстрації актів про одруження Автономної республіки Крим м.Сімферополь, актовий запис № 802. Від шлюбу подружжя має дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через різні погляди на життя та різне розуміння сімейних цінностей, це призвело до втрати взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного. Шлюб між подружжям з серпня 2020 року є лише формально та спільне господарство сторони не ведуть. Ухвалою від 18.03.2021 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання на 10.08.2021. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач повідомлялася про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованим місцем його проживання, проте до суду вона не з`явилася без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подала. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. [PERSON] до [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.09.2000 Відділом реєстрації актів про одруження Автономної республіки Крим м.Сімферополь, актовий запис № 802 (а.с. 7). Подружжя має малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . З позовної заяви вбачається, що шлюб сторін існує формально: сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач жодних заперечень проти позову не надав, суд дійшов висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який наразі існує лише формально, суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

У березні 2021 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.10.2013 Виконавчим комітетом Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області актовий запис № 35. Від шлюбу подружжя спільних дітей не має. Життя подружжя виявилося невдалим, оскільки сторони не зійшлися характерами, мають різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Сторони не розуміють один одного, проживають окремо, не ведуть спільне господарство та мають різні бюджети. Ухвалою від 18.03.2021 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання на 10.08.2021. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач повідомлялася про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованим місцем його проживання, проте до суду вона не з`явилася без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подала. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.10.2013 Виконавчим комітетом Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області актовий запис № 35 (а.с. 3). З позовної заяви вбачається, що шлюб сторін існує формально: сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач жодних заперечень проти позову не надав, суд дійшов висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який наразі існує лише формально, суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

У березні 2021 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.07.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м.Києва, актовий запис № 1573. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON] [INFO] . Спільне життя подружжя не сталося, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки, перестали проживати разом, вести спільне господарство та проявляти турботу один до одного з лютого 2020 року. Ухвалою від 19.05.2021 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. Позивач подала заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач - про визнання позову. У своїх заявах сторони просили провести розгляд справи без їх участі. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.07.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м.Києва, актовий запис № 1573 (а.с. 10). Подружжя має неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO] (а.с. 9). З позовної заяви вбачається, що шлюб сторін існує формально: сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Отже зважаючи на те, що відповідач безумовно визнав позов, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. З огляду на результат розгляду справи та визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті,суд відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за вимогу про розірвання шлюбу, та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

У березні 2021 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.02.2011 Виконкомом Ольшанської селищної ради Миколаївського району, актовий запис № 04. Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON] . Довгий час стосунки між подружжям погіршувалися і на сьогоднішній день у зв`язку з тим, що вони мають різні погляди на життя та різне розуміння сімейних цінностей, це призвело до втрати взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного. Починаючи з червня 2013 року по лютий 2020 року відповідач перебував в місцях позбавлення волі та по відношенню до позивача мали місце факти непередбачувальної та агресивної поведінки, інколи з застосуванням грубої фізичної сили та образливих висловлювань. Шлюб між подружжям є лише формально та спільне господарство сторони не ведуть. Ухвалою від 18.03.2021 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання на 09.08.2021. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності та при цьому просила не розглядати вимоги щодо визначення місця проживання дитини з нею. Відповідач повідомлявся про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованим місцем його проживання, проте до суду він не з`явилася без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.02.2011 Виконкомом Ольшанської селищної ради Миколаївського району, актовий запис № 04 (а.с. 8). Подружжя має малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] ,(а.с. 9). З позовної заяви вбачається, що шлюб сторін існує формально: сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач жодних заперечень проти позову не надав, суд дійшов висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який наразі існує лише формально, суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

У березні 2021 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09.08.2011 Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції й м. Києві, актовий запис № 552. Дошлюбне прізвище позивача [PERSON] . [INFO] у подружжя народилася дочка [PERSON] . [INFO] у подружжя народився син [PERSON] . Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів. Сторони проживають окремо. На теперішній час подружні відносини між позивачем та відповідачем припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб. Ухвалою від 18.03.2021 суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач подала заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач - про визнання позову. Сторони просили провести судове засідання у їх відсутність. Зважаючи на неявку учасників справи, фіксування судового процесу технічним засобом не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09.08.2011 Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції й м. Києві, актовий запис № 552. Подружжя має дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . З позовної заяви вбачається, що тривалий час шлюб сторін існує формально: сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Отже зважаючи на те, що відповідач безумовно визнав позов, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

У березні 2021 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.04.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 379. [INFO] у подружжя народився син [PERSON] . Протягом останнього року стосунки у сторін погіршилися, між ними зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів, так як у сторін різні погляди на сімейне життя та обов`язки. З грудня 2020 р. сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. За спільною домовленістю сторін дитина залишиться проживати з позивачем. Ухвалою від 15.03.2021 суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач подала заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач - про визнання позову. Сторони просили провести судове засідання у їх відсутність. Зважаючи на неявку учасників справи, фіксування судового процесу технічним засобом не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.04.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 379. Подружжя має сина [PERSON] , [INFO] . З позовної заяви вбачається, що з грудня 2020 р. шлюб сторін існує формально: сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Отже зважаючи на те, що відповідач безумовно визнав позов, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

У березні 2021 р. [PERSON] звернувся з позовом, у якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що він є власником зазначеного житла, за адресою якого зареєстрований його син - [PERSON] , який там не проживає більше шести років. [PERSON] своєї позиції у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив. Судом з`ясовано, що [PERSON] є власником житла за адресою: [ADDRESS] (а. с. 6, 7, 8). Адреса зазначеного житла є зареєстрованим місцем проживання [PERSON] , який є сином [PERSON] (а. с. 6, 10, 13). Частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 Цивільного кодексу України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Частиною першою статті 405 Цивільного кодексу України встановлено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Враховуючи зазначені норми Цивільного кодексу України, зважаючи на встановлені вище обставини, Суд вважає, що право [PERSON] на користуванням житлом за адресою: [ADDRESS] (сервітут), виникло на підставі закону як у члена сім`ї власника цього житла - [PERSON] . [PERSON] у житлі за адресою: [ADDRESS] , не проживає більше шести років (а. с. 7). Судом не встановлено обставин, які б вказували на те, що [PERSON] у житлі за адресою: [ADDRESS] , відсутній з поважних причин. Частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що [PERSON] як член сім`ї власника житла за адресою: [ADDRESS] , який був відсутній у цьому житлі без поважних причин понад один рік, втратив право користування цим житлом. Зважаючи на це, Суд вважає, що позов [PERSON] ґрунтується на вимогах законодавства України, а відтак підлягає задоволенню. На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн., оскільки [PERSON] є звільненим від сплати судового збору при поданні позову як інвалід ІІ групи, що підтверджується копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 105350 від 22.10.2018 р.

Outcome: approved