Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

У 2012 році [PERSON] звернулась до суду в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON] з позовними вимогами до співвідповідачів [PERSON] і [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна, набутого під час шлюбу та про визнання права власності на спадкове майно. До початку розгляду справи по суті позивачка неодноразово змінювала свої вимоги, у остаточно у позовній заяві від 03.11.2014 року просила визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку, вартістю 15 000 грн. та на 1/2 частину земельної ділянки, розміром 0,6239 га, вартістю 10000 грн. розташованих за адресою: [ADDRESS], у праві спільної сумісної власності на майно. Також просила визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], вартістю 267 500 грн., і на 1/2 частину житлового будинку, вартістю 15000 грн. та на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,6239 га, вартістю 10 000 грн. за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Крім цього, позивач просила припинити право співвідповідачів [PERSON] і [PERSON] на 1/3 частину квартири [ADDRESS], і на 1/6 частину житлового будинку та на 1/6 частину земельної ділянки, площею 0,6239 га за адресою: [ADDRESS], в праві спільної часткової власності на спадкове майно після смерті [PERSON]. Також позивачка, просила стягнути з [PERSON] в особі [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію в розмірі 97500 грн., і з [PERSON] в особі [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію в розмірі 97500 грн.. В судове засідання позивач [PERSON] подала письмову заяву у якій підтримала заявлені позовні вимоги і просила розглянути справу у її відсутність. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] та відповідач [PERSON] подали суду письмові заяви у яких зазначили про визнання ними заявленого [PERSON] позову, вказали про досягнення ними домовленості щодо маси спадкового майна після смерті [PERSON], та способу його поділу. При цьому, відповідачі вказали про своє погодження на отримання грошової компенсації за належні їм частки в спадковому майні, що складаються з квартири [ADDRESS], та з 1/2 частини житлового будинку і 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,6239 га розташованих за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку із отриманням грошової компенсації у визначеному між сторонами розмірі сторона відповідачів просила припинити право [PERSON] і [PERSON] на 1/3 частину квартири [ADDRESS], та 1/6 частину житлового будинку і на 1/6 частину земельної ділянки, площею 0,6239 га за адресою: [ADDRESS] в праві спільної часткової власності на спадкове майно. Заслухавши учасників судового процесу, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно розглянувши докази, які мають значення для справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з представлених і досліджених судом доказів, 16 вересня 1995 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] (позивачем) та гр. [PERSON]. В період шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який на час розгляду справи є неповнолітнім. 05.07.2011 року за рішенням Корольовського районного суду м. Житомира було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. [INFO] гр. [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на нерухоме майно, яке було зареєстроване на його ім'я: двокімнатну квартиру [ADDRESS]; житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянка, площею 0,6239 га за вказаною адресою. Помешкання за адресою: [ADDRESS], зареєстроване 13 квітня 2000 року за реєстровим номером 13031 в КП «Житомирське обласне міжміське бюро по технічній інвентаризації» на ім'я [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності № 35275 від 21 березня 2000 року, виданого відділом приватизації Житомирського міськвиконкому. Житловий будинок і земельна ділянка, площею 0,6239 га за адресою: [ADDRESS], набуті на ім'я [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 09 липня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Володарськ-Волинського нотаріального округу за реєстровим номером 1278. Право на нерухоме майно зареєстроване в КП «Житомирське обласне бюро по технічній інвентаризації». Квартира [ADDRESS] є особистою власністю [PERSON] Житловий будинок та земельна ділянка площею 0,6239 га за адресою: [ADDRESS] набуті на ім'я [PERSON] під час шлюбу з [PERSON], є спільною сумісною власністю бувшого подружжя. Сторони не заперечують, що частка [PERSON] в цьому майні складає 1/2. Спадщина після смерті [PERSON] складається з квартири [ADDRESS], з 1/2 частини житлового будинку та 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,6239 га за адресою: [ADDRESS]. У встановлений законом строк, із заявами про прийняття спадщини, після смерті [PERSON], звернулися [PERSON] в інтересах неповнолітнього сина померлого [PERSON], мати померлого [PERSON], дочка померлого від першого шлюбу [PERSON]. Таким чином, спадкове майно після смерті [PERSON], а саме квартиру [ADDRESS] та 1/2 частину житлового будинку і 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,6239 га за адресою: [ADDRESS], успадкували [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках: по 1/3 кожний. Із спадкоємців [PERSON] в квартирі [ADDRESS], з моменту народження проживає [PERSON]. Відповідачка [PERSON] має житло на праві спільної власності. Відповідачка [PERSON] проживає разом з матір'ю. Квартира розташована в багатоповерховому будинку, складається з двох кімнат і не може бути поділена в натурі. Не може бути встановлений і порядок користування квартирою між трьома її співвласниками. Спільне користування квартирою усіма спадкоємцями неможливе. Припинення частки спадкоємців [PERSON] та [PERSON] в спільній власності на квартиру, шляхом отримання грошової компенсації, не завдасть істотної шкоди їх інтересам, оскільки житлом вони забезпечені. Спірні правовідносини у даній справі регулюються такими нормами сімейного і цивільного права. Так, за ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, житловий будинок та земельна ділянка, площею 0,6239 га за адресою: [ADDRESS], набуті на ім'я [PERSON] під час шлюбу, є об'єктами спільної сумісної власності [PERSON] і [PERSON], і частка [PERSON] в зазначеному майні складає 1/2 частину. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб(спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст.ст.1220,1261 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, і у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за його життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Порядок прийняття спадщини, передбачений ст.ст.1268,1269 ЦК України. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про її прийняття. Оскільки усі спадкоємці звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, тому прийнята ними спадщина після смерті [PERSON] належить їм з моменту відкриття спадщини, а саме з 04 березня 2012 року. Отримання свідоцтва про право на спадщину є лише документальним підтвердженням цього права. Стаття 1298 ЦК України, яке передбачає право на одержання свідоцтва про право на спадщину, не містить обмежувального строку одержання такого свідоцтва. Відповідно до ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Питання припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників, регулюється ст. 365 ЦК України. Відповідно до зазначеної правової норми право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливе; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості на час розгляду справи. Сторонами визначена дійсна вартість житлового будинку за адресою: [ADDRESS], що складає 30000 грн., та вартість земельної ділянки, площею 0,6239 га за адресою: [ADDRESS], що складає 20000 грн.. Сторонами визначена дійсна вартість квартири [ADDRESS], що складає 267500 грн.. Розмір грошової компенсації за частку відповідачів в житловому будинку за адресою: [ADDRESS], складає 10000 грн., із розрахунку: (30000 : 2 = 15000 : 3 = 5000 х 2); в земельній ділянці, площею 0,6239 га за адресою: [ADDRESS] - 6666 грн., із розрахунку: (20000 : 2 = 10000 : 3 = 3333 х 2). Розмір грошової компенсації за частку відповідачів в квартирі [ADDRESS] складає 178340 грн. (267500 : 3 = 89170 х 2). Таким чином, на користь відповідачів повинна бути сплачена грошова компенсація в розмірі 195006 грн. (16666 + 178340), кожному по 97500 грн.. Відповідно до заяви представника відповідача [PERSON] - [PERSON] та відповідача [PERSON] на момент ухвалення судового рішення ними отримані грошові компенсації саме в такому розмірі. За таких обставин, суд вважає, що визнання відповідачами позову, в порядку ч.4 ст.174 ЦПК України, не суперечить Закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], який визнав позов, не обмежений у повноваженні на вчинення цієї дії. У зв'язку із проведеними між сторонами розрахунками в поділі спадкового майна, суд, відповідно до п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України, на підставі заяви [PERSON], ухвалою від 03.11.2014 р., залишив без розгляду позовні вимоги про стягнення з [PERSON] в особі [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] грошової компенсації в розмірі по 97500 грн. кожному. У відповідності до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, суд одночасно з ухваленням рішення може вирішити питання про скасування заходів забезпечення позову. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.16) ухвалою суду від 04.09.2012 року, в порядку забезпечення позову була накладена заборона Першій державній нотаріальній конторі м. Житомира видавати спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON], яка відкрилась [INFO]. Оскільки, судом вирішено заявлений позов, із врахуванням ч.4 ст.174 ЦПК України, підстав для залишення забезпечення позову без змін не вбачається. У зв'язку з цим, суд вважає необхідним скасувати заходи забезпечення позову саме при ухваленні рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved