Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, у якій просить зобовязати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням та господарськими будівлями, розташованими біля будинку № 3 по вул. Волі, 43 в м. Новоград-Волинський, надавши їй ключі та можливість вільно користуватися цими приміщеннями шляхом вселення її в будинок та передачі їй ключів від квартири, гаража, літньої кухні, підвалу та господарських приміщень. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 07.06.1987 року по листопад 2015 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За спільні кошти вони придбали 18.02.2013 року квартиру [ADDRESS], яку оформили на відповідача. Відповідач змінив замки в квартирі, вона не може потрапити до свого житла, де знаходяться її особисті речі, а також спільно нажите під час шлюбу майно. Даний факт підтверджується актом депутата міської ради та висновком Новоград-Волинського ВП ГУПН в Житомирській області. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. У доповнення своїх позовних вимог, у судовому засіданні [PERSON] пояснила, що відповідач замикає господарські приміщення ключами, копії яких відповідач не надає. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що не чинить перешкод [PERSON] в користуванні спільною квартирою. Має при собі копії ключів від квартири та господарських приміщень, які може передати позивачу. Заслухавши у судовому засіданні позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та подані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 19.11.2015 року розірвано (а.с.10). Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 18.02.2013 року [PERSON] прийняв у власність квартиру № 3 розташовану по вул. Волі, 43 в м. Новоград-Волинський (а.с.11-12). [PERSON]С зареєстрована в [INFO], що підтверджується довідкою № 216 від 15.01.2016 року (а.с.9). Відповідно до акта від 03.09.2015 року, складеного депутатом міської ради, [PERSON] тимчасово проживає в с. Великий Молодьків та доглядає хвору матір. В квартирі [ADDRESS]. [PERSON] замінені вхідні замки, внаслідок чого [PERSON] не може потрапити до свого помешкання, що засвідчили сусіди (а.с.8). Позивач [PERSON] неодноразово зверталась із заявами до Новоград-Волинського ВП про те, що відповідач [PERSON] змінив замки на дверях будинку в якому вона проживає (а.с.6, 7). Дані обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами (а.с.3-12). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У випадку порушення його права, не повязаного з позбавленням права власності, власник має право вимагати усунення перешкод у користуванні. Як вбачається зі змісту ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно із частиною четвертою ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 ЖК України. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як слідує із ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес способами, передбаченими цим Кодексом та іншим способом, що встановлений договором або законом. За змістом статей 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. За змістом ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, відповідач чинить перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою та господарськими приміщеннями, що підтверджується фактом заміни відповідачем замків та відсутністю у позивачки копій ключів до квартири та господарських приміщень. Жодних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень відповідач суду не надав. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», оскільки являється інвалідом ІІ-ї групи, що підтверджується копією посвідчення серія ААЖ № 279651 виданого 21.03.2014 року (а.с.3). Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог

Outcome: approved