Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою про тлумачення правочину, зазначивши, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Куйбишевською державною нотаріальною конторою Запорізької області від 03 листопада 2004 року за реєстром №3170, вона придбала у [PERSON] житловий будинок, який розташований по [ADDRESS]. У 2013 році відповідач відмовив [PERSON] в наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у зв'язку з невідповідністю місця розташування земельної ділянки, вказаної у заяві, фактичному її розташуванню. Зазначене призвело до порушення прав [PERSON], як покупця та власника житлового будинку, а тому вона вимушена була звернутися до суду із відповідним позовом. Позивач [PERSON] в особі свого представника у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказала про те, що вона від позову не відмовляється та підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які нею були викладені в позовній заяві. Відповідач - Куйбишевська селищна рада Куйбишевського району Запорізької області та третя особа - Реєстраційна служба Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області письмово повідомили судові про те, вони не заперечують проти задоволення позовних вимог [PERSON] та погоджуються з наведеними на їх обґрунтування доводами. Особи, які повинні брати участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином, до суду подали заяви з проханням слухати справу без їх участі. Виходячи з наведеного, а також положень статті 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з'ясувавши позиції сторін у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи дані та докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] (а.с.6,8,9). Зазначений житловий будинок [PERSON] придбано у [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Куйбишевською державною нотаріальною конторою Запорізької області від 03 листопада 2004 року за реєстром №3170 (а.с.7). Рішенням 47-ї сесії Куйбишевської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області 6-го скликання від 12 грудня 2013 року №45 [PERSON] відмовлено в наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування вищевказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у зв'язку з невідповідністю місця розташування земельної ділянки, вказаної у заяві, фактичному її розташуванню (а.с.10). Встановлено, що фактично житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] Згідно положень стст.213,637 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. Тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 ЦК України. Зі справи випливає, що згідно з матеріалами адресної книги (дата її виготовлення до 1979 року) номер будинку, що належав [PERSON] та розташований по [ADDRESS]. Разом з цим, у 1993 році [PERSON] проживав у будинку під [ADDRESS] вказаного населеного пункту. Представниками відповідача по справі здійснено виїзд на місце розташування житлового будинку, належного [PERSON], і перевірено нумерацію кожного господарства, і, як наслідок, зроблено висновок про те, що будинок має обраховуватися як будинок під №36. Зазначені зміни могли відбуватися у зв'язку із забудовою вільних земельних ділянок по вказаній вулиці після 1979 року (а.с.9,12,13,15). Крім того, [PERSON], як власник житлового будинку, який розташований по [ADDRESS], є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення відповідно до умов договору від 15 липня 2005 року (а.с.18). Аналогічні відомості про адресу місця розташування житлового будинку, належного [PERSON], зазначені у договорі про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги від 31 січня 2008 року (а.с.14). За наведених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів [PERSON] та необхідність тлумачення змісту договору купівлі-продажу житлового будинку від 03 листопада 2004 року в частині визначення дійсної адреси місця розташування об'єкта нерухомості. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved