Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що з квітня 2002 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дитини батько дитини не надає. Сторони проживають окремо. З цих підстав, позивач просила стягнути на свою користь з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, судові витрати покласти на відповідача. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечував. Заслухавши пояснення позивача, відповідача дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 06 квітня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 430. (а.с. 9) [INFO] народився [PERSON], батько - [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва 14 липня 2006 року. Неповнолітній проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Сторони не можуть дійти згоди щодо порядку утримання дитини у позасудовому порядку. Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов'язок по утриманню дитини. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідач є працездатною особою, працює у ТОВ «Сканія Україна», має регулярний дохід у розмірі близько 11000 гривень на місяць, на його утриманні, крім власного сина, ніхто не перебуває, має задовільний стан здоров'я. Відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі, визначеному позивачем. За таких обставин, суд вирішує задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини заробітку з усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 243,60 грн. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved