Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

У березні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. № 3066, виданий 05.02.2019 року таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що між ПАТ «Альфа-банк» та позивачем 02.12.2013 року укладено договір та додаток до нього про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. За умовами укладеного договору на його ім`я відкрито картковий рахунок № [NUMBER] у валюті гривні та видано платіжну картку Віза зі строком дії 2 роки, дата активації картки 12 грудня 2013 року. З квітня 2015 року позивач не здійснював використання кредитної картки, через неузгодженість між сторонами відсотків за користування кредитними коштами, які банк збільшував без сповіщення. Зауважує, що в червні 2015 року він отримав від ПАТ «Альфа-банк» позовну заяву з якою останній звернувся до Третейського суду при Всеукраїнські громадській організації» Всеукраїнський фінансовий союз» з ціною позову 16078,75 грн. В листопаді 2016 року він отримав від ПАТ «Альфа-банк» повідомлення про відступлення права вимоги за укладеним кредитним договором від 02.12.2013 року відповідачу ТОВ «Кредитні ініціативи». Після цього не однократно отримував листи про необхідність сплати кредитної заборгованості із різними сумами боргу. З постанови про відкриття приватним виконавцем Юхименко О.Л. виконавчого провадження від 19 березня 2019 року позивачу стало відомо про наявність виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчиненого 05 лютого 2019 року щодо стягнення з нього на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість в сумі 23743,69 грн. Посилаючись, що виконавчий напис вчинено зі порушенням Порядку нотаріальних дій нотаріусами України, а саме за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості, а також порушення умов виникнення права вимоги, за якою минуло більше трьох років, також відсутність належного сповіщення боржника про звернення для вчинення виконавчого напису нотаріуса, просить суд задовольнити позовні вимоги та вирішити питання розподілу судових витрат. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.04.2019 року справу передано для розгляду до Оболонського районного суду м.Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 25.07.2019 визначено головуючим у справі суддю Луценко О.М. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20.08.2019 року відкрито загальне позовне провадження та призначеного справу до розгляду. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07.10.2020 року позовну заяву [PERSON] залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, у зв`язку з повторною неявкою позивача. Постановою Київського апеляційного суду від 01.12.2020 року скасовано ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 07.10.2020 року, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2020 року справа передана на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою суду від 22 грудня 2020 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. належним чином завірені копії документів, на підставі яких був вчинений оскаржуваний виконавчий напис № 3066 від 05.02.2019 року. На виконання ухвали суду 10 лютого 2021 року від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. надійшли копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис № 3066 від 05.02.2019 року. Представник позивача - адвокат Травянко О.І., в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з підстав та мотивів викладених у позовній заяві. Наполягав на їх задоволенні, через відсутність доказів безспірності заборгованості, не наданням стягувачем виписки з рахунку по укладеному кредитному договору із зазначенням періоду виникнення заборгованості та її складових, задоволення вимог після закінчення трирічного строку позовної давності з часу закінчення строку дії кредитного договору та не сповіщення позичальника про усунення порушень. Представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» не скористався правом безпосередньої участі, в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надіслано заяву представником відповідача Півторак Т.О. про розгляд справи 01 лютого 2021 року у відсутність представника. Згідно квитанції про відправку поштової кореспонденції та відомостей сайту Укрпошта судова повістка-повідомлення про розгляд справи 16 лютого 2021 року отримана відповідачем ТОВ «Кредитні ініціативи» 04 лютого 2021 року о14.13 год., що свідчить про належне сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надсилав, про причину неявки суду не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходили. Від третьої особи - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. надійшло на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутність. Також в матеріалах справи наявні докази належного сповіщення про час та місце розгляду приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л., яка не скористалась правом безпосередньої участі в розгляді справи. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. За таких обставин, суд вважає за можливерозглянути справу у відсутність представника відповідача та третіх осіб за наявними матеріалами справи. Судом встановлено, що 02.12.2013 року між ПАТ «Альфа-банк» та [PERSON] укладено договір та додаток до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. За умовами укладеного договору на підставі анкети-заяви поданої [PERSON] банком відкрито рахунок№ [NUMBER] у валюті гривні. (а.с.12-15 том1). Згідно положення п.1 додатку до договору банк випустив міжнародну платіжну карту Visa Gold, строком на два роки з моменту її випуску (а.с.12 том1). З довідки про умови кредитування з використанням картки «Альфа-максі» між сторонами узгоджено строк дії картки - два роки з можливістю її перевипуску, та строк дії кредитної лінії - один рік з можливістю пролонгації дії відновлюваної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору (а.с.15 том1). 14 листопада 2016 року між ПАТ «Альфа-банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу №4-АБ/КІ, за яким ПАТ «Альфа-банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги за кредитним договором № 630058746 укладеним 02 грудня 2013 року із [PERSON] (а.с.26 том1). Із заявою про вчинення виконавчого напису представник ТОВ «Кредитні ініціативи» в особі директора Конька А.О. звернувся до приватного нотаріуса Хари Н.С. 30 січня 2019 року. До заяви додано оригінал кредитного договору, виписку з рахунку позичальника та документи стягувача та уповноваженого представника. ( а.с.21-26 нотаріальної справи). На підставі поданої заяви, 05 лютого 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис № 3066 про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за період з 15 жовтня 2016 року по 20 листопада 2018 року в сумі 23093,69 грн (а.с.1 нотаріальної справи). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва від 13 березня 2019 року відкрито виконавче провадження №58597623 за виконавчим написом №3066 виданим 05.02.2019 року приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. (а.с.104 том 1). Між сторонами виник спір стосовно дотримання вимог діючого законодавства при вчиненні приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. виконавчого напису № 3066 від 05.02.2019 року за заявою стягувача ТОВ «Кредитні ініціативи». Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такий правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19). При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 (№ 754/9711/14-ц). Судом досліджено докази надані позивачем в обґрунтування заявлених вимог, зокрема умови кредитного договору: анкету - заяву №630058746 від 02 грудня 2013 року, а також додаток до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 02 грудня 2013 року та довідку про умови кредитування від 02 грудня 2013 року, які підписано сторонами, проте не було надано в повному обсязі приватному виконавцю при вчинені виконавчого напису, в яких обумовлений строк дії кредитного договору - один рік з можливістю пролонгації за умови дотримання умов договору та строк дії кредитної карти - два роки з можливістю її перевипуску (а.с.12,15 том1). Судом також досліджено виписку по рахунку кредитної картки виданої ПАТ «Альфа-банк» за період з 03 грудня 2013 року по 15 травня 2015 року з якої видно, що на ім`я позичальника [PERSON] видано лише одну карту [NUMBER] Visa Gold. Строк дії якої за умовами укладеного договору закінчився 02 грудня 2015 року. Відомості про перевипуск нової карти на ім`я позичальника матеріали справи не містять. З дослідженої судом виписки по рахунку № [NUMBER] , відкритому ПАТ «Альфа-банк» на ім`я позивача встановлено, що саном на 15 травня 2015 року [PERSON] проведено витрат на суму 26159,68 грн., всього проведено надходжень 13337,69 грн., останнє поповнення рахунку відбулось 15 квітня 2015 року, будь яких інших відомостей матеріали справи не містять. З огляду на досліджений судом укладений між ПАТ «Альфа-банк» та [PERSON] договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Альфа-максі» про акцепт публічної пропозиції на укладання договору про участь в програмі лояльності, суд встановив, що строк дії договору з огляду на порушення виконання позичальником умов своєчасності та в повному обсязі повернення плати за користування кредитними коштами та повернення їх розміру, а також з огляду на строк дії карти до 02 грудня 2015 року, останній платіж позичальника - 15 квітня 2015 року (а.с.36 том1), суд дійшов висновку, що станом на дату звернення до нотаріуса зі заявою про вчиненні виконавчого напису 30 січня 2019 року сплив трирічний строк позовної давності до вимог кредитора. Крім того, суд погоджується із твердженням позивача, що із виписки з рахунку [PERSON] , яка надана директором ТОВ «Кредитні ініціативи» приватному нотаріусу відсутня інформація про обсяг заборгованості в сумі 23093,69 грн., коли саме він виник за який проміжок часу, з чого складається визначений розмір заборгованості. Зазначений у виписці період з 25 жовтня 2016 року по 20 листопада 2018 року не можна визнати обґрунтованим, тому що строк дії кредитної лінії закінчився 02 грудня 2015 року (а.с.15), а докази про її пролонгацію матеріали справи не містять. Також матеріали справи не містять й відомостей про перевипуск кредитної карти, строк дії якої також закінчився 02 грудня 2015 року. У постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другої статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси заявника забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, встановивши, що строк дії укладеного між сторонами кредитного договору закінчився 02 грудня 2015 року, а у поданих нотаріусу документах відсутні відомості про час виникнення заборгованості в сумі 23093,69 грн.,та його складові частини, суд не може встановити факт безспірності зазначеної заборгованості та погодитися із періодом її утворення з 25 жовтня 2016 року по 20 листопада 2018 року. Також, суд вважає слушними доводи позивача, щодо порушення підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржник, якщо він є відмінний від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Судом досліджено, що документи на підставі яких нотаріусом здійснений виконавчий напис не містять відомостей про отримання [PERSON] повідомлення за вих..№L31-181122-6 від 20.11.2018р. Отже, ТОВ «Кредитні ініціативи» не довело належними та допустимими доказами отримання або ухилення від отримання [PERSON] вимоги про усунення порушень договору, такі відомості відсутні в нотаріальній справі, а відтак, і виконання вимог підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, зазначене свідчить про порушення законодавчої вимоги щодо належного повідомлення боржника. З огляду на зазначене, як порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушень порядку повідомлення іпотекодавця про вимогу про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, на підставі чого, суд дійшов до висновоку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] та визнання виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», виданий 05.02.2019 року № 3066 таким, що не підлягає виконанню. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. В судовому засіданні представник позивача повідомив, що у передбачений процесуальними вимогами подасть докази розміру витрат позивача на правничу допомогу. При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн (а.с.8 том 1), за перегляд справи судом апеляційної інстанції 420,40грн (а.с.241 том 1), що разом становить 1188,80 грн., які підлягають стягненню з відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» на користь позивача, на підставі ст..141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved