Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

у березні 2015 року позивачі звернулись до суду з даним позовом, в якому просили звільнити з-під арешту все рухоме та нерухоме майно, в тому числі й квартиру [ADDRESS], що належить їм на праві приватної власності, накладений постановою державного виконавця ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві від 20 квітня 2011 року. В обґрунтування вимог позивачі вказали на те, що арешт на їх майно було накладено у зв'язку з виконавчим документом, виданим судом, в той час як 06 липня 2011 року згідно п. 4 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ був повернутий стягувачу, оскільки останнім з ними було укладено договір реструктуризації заборгованості до 2012 року, а на даний час виконавчий документ на виконанні не перебуває, а саме: виконавче провадження знищено. Оскільки підстави для накладення арешту відпали, тому просять звільнити його з-під арешту, оскільки відповідач відмовляється це робити. Позивачі в судове засідання не з'явились, представником останніх надано заяву про розгляд справи за їх відсутності та зазначенням того, що позовні вимоги просять задовольнити в повному обсязі, виходячи з обставин, викладених в позовній заяві. Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, подавши клопотання про розгляд справи за відсутності останнього. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що на виконанні у ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві перебував виконавчий лист № 2-1818/09 від 22 грудня 2009 року, виданий Голосіївським районним судом м. Києва на примусове виконання рішення суду про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ фірма «Квартет «ЛТД» боргу в розмірі 7 159,74 грн. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було накладено арешт на все рухоме й нерухоме майно боржників, в тому числі й на квартиру [ADDRESS]. Згідно ч. 1 та 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. З матеріалів справи встановлено, що на сьогодні виконавче провадження закінчено у зв'язку з тим, що 06 липня 2011 року згідно п. 4 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ був повернутий стягувачу, оскільки останнім з ними було укладено договір реструктуризації заборгованості до 2012 року, на даний час виконавчий документ на виконанні не перебуває, а саме: виконавче провадження знищено, тобто обставини, що стали підставою для накладення державним виконавцем арешту на майно позивачів на сьогодні усунуті. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших, ніж передбачені частинами 1-4 цієї статті, випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Виходячи з викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки підстави для арешту майна боржників відпали. На підстав зазначеного та

Outcome: approved