Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

У березні 2017 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки, в якій просить стягнути з неї заборгованість за договором споживчого кредиту, зазначивши в обґрунтування позову, що відповідачка є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» з 14 січня 2014 року на підставі заяви про вступ до спілки. Між відповідачкою та філією №2 КС «Азовська кредитна компанія» 14 січня 2014 року було укладено договір споживчого кредиту № 217/14-Ф2, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 4000 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 12 місяців. Згідно договору споживчого кредиту за користування кредитом відповідачка повинна щомісячно сплачувати 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідачкою внесено платежі: 10 лютого, 07 березня, 10 квітня,15 травня,07 червня, 18 липня,04 вересня, 13 жовтня 2014 року в розмірі 500 грн.щомісяця. Залишок за кредитом склав 898,07грн. У зв'язку з простроченням платежів за кредитним договором виконання зобов'язань втратило інтерес, розрахунок загальної суми заборгованості відповідачки станом на 02 березня 2017 року складає 1914,95 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 898,07 грн. та відсотків за користування кредитом у розмірі 1016,88 грн. На підставі викладеного, просив стягнути з відповідачки заборгованість за договором споживчого кредиту в зазначеному розмірі та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн. У ході судового розгляду представник позивача уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідачки заборгованість за договором споживчого кредиту станом на 23 травня 2017 року,що складається з заборгованості за договором - 898,07 грн. та нарахованих відсотків за користування кредитними коштами відповідно до п.2.1 договору споживчого кредиту за період з 14 жовтня 2014 року по 23 травня 2017 року в розмірі 1112,62 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а також не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у зв'язку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідачка є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» з 14 січня 2014 року на підставі заяви про вступ до спілки. Між відповідачкою та філією № 2 КС «Азовська кредитна компанія» 14 січня 2014 року було укладено договір споживчого кредиту № 217/14-Ф2, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 4000 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 12 місяців. Згідно з п.2.1. договору споживчого кредиту за користування кредитом відповідач повинен щомісячно сплачувати 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідачкою внесено наступні платежі: 10 лютого, 07 березня, 10 квітня,15 травня,07 червня, 18 липня,04 вересня, 13 жовтня 2014 року в розмірі 500 грн.щомісяця. Станом на 23 травня 2017 року заборгованість за кредитом склала: залишок за кредитом - 898,07 грн., відсотки за користування кредитними коштами відповідно до п.2.1 договору споживчого кредиту за період з 14 жовтня 2014 року по 23 травня 2017 року - 1112,62 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу порушувались умови договору споживчого кредиту, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами договору споживчого кредиту проценти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідачки у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved