Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на 4/20 частини домоволодіння по [ADDRESS]. За життя батько склав заповіт, яким усе своє майно заповів своєму брату [PERSON] На момент смерті батька позивачка була неповнолітньою, тому має право на обов'язкову частку у спадщині, після смерті батька. У встановлений законом строк позивачка не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки була неповнолітньою та вважала, що її мати виконала всі юридичні формальності щодо оформлення спадщини, тому вчасно не звернулася до нотаріуса. Уточнивши позовні вимоги, позивачка просить суд, визначити їй додатковий строк у три місяці для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO] (а.с.1-2,115-116). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2015 року позовні вимоги задоволено частково, позивачу надано додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її батька терміном до 13.10.2015 року (а.с.122-123). В апеляційній скарзі (а.с.128) [PERSON] просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки: - суд мав залучити апелянта в якості відповідача, а не третьою особою; - позивач ввела суд в оману, зазначивши в позовній заяві, що спадщина після смерті [PERSON] ніким з спадкоємців не прийнято; - позивачем не наведено поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини впродовж понад 15 років. Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що позивач є донькою спадкодавця, який в свою чергу за життя склав заповіт на їм?я свого рідного брата, яким заповів спірне майно; на момент смерті спадкодавця позивач була неповнолітня, що згідно діючого на момент відкриття спадщини законодавства надає їй право на обов'язкову частку в спадковій масі. Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та матеріалам справи. Відповідно до ст.535 ЦК України (в редакції 1963 року) неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником 2/20 часток домоволодіння по [ADDRESS], які успадкувала після смерті [PERSON], яка успадкувала 4/20 часток домоволодіння після смерті [PERSON], який у свою чергу успадкував 4/20 частини після смерті [PERSON] (а.с.77-80). В судовому засіданні від 22.05.2015 року суд долучив [PERSON] до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог (а.с.23-24). Відповідно до ч.3 ст.35 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права і обов'язки, встановлені ст.27 цього Кодексу, в той час як сторони у справі мають більший обсяг процесуальних прав і обов'язків, встановлених ст.31 цього Кодексу. Як вбачається зі справи, надання позивачці додаткового строку на прийняття спадщини призведе до перерозподілу часток спадщини між позивачем, як спадкоємцем першої черги, та спадкоємцем за заповітом [PERSON], після смерті якого набула спадщину [PERSON], а після її смерті - [PERSON] Таким чином у наявному спорі за позовом [PERSON] до Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини [PERSON] мала бути залученою до участі у справі у якості належного відповідача. Відповідно до ч.1 ст.33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. За наявності належного відповідача - іншого спадкоємця - [PERSON], яка вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки зменшується її частка спадщини, суд першої інстанції не вирішив питання щодо залучення [PERSON] до участі у справі у якості належного відповідача або як співвідповідача. Тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права. За наявності вищезазначених колегія суддів вважає, що у задоволенні позову [PERSON] до Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [INFO] її батько [PERSON] слід відмовити. Таке рішення апеляційного суду не позбавляє позивача права звернутися до суду з таким самим позовом до іншого кола відповідачів. У зв'язку з викладеним і

Outcome: dismissed