Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

У вересні 2017 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 23 вересня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Броварської міської ради Київської області, актовий запис № 323. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне життя із відповідачем не склалося у зв'язку з несумісністю характерів та різних поглядів на сімейне життя та обов'язки. З квітня 2017 року сторони припинили підтримувати подружні відносини та вести спільне господарство. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер та його збереження є недоцільним, так як це суперечитиме його інтересам. Від спільного подружнього життя мають п'ять дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов про розірвання шлюбу підтримав та просив його задовольнити, вказуючи на те, що вже пів року спільно не проживає із відповідачем та не веде спільного господарства. Його наміри щодо розірвання шлюбу є остаточними. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Від застосування заходів щодо примирення відмовилася. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні також просила задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про одруження серії І-БК № 052434 вбачається, що 23 вересня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Броварської міської ради Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с. 4). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін народилося п'ятеро дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про їх народження. (а.с. 5, 6, 7, 8, 9). У судовому засіданні встановлено, що сторони уже пів року не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. 19 грудня 2017 року сторони, повністю усвідомлюючи значення своїх дій та згідно повного волевиявлення, розуміючи його природу, а також свої права та обов'язки за договором, перебуваючи у шлюбі та маючи намір врегулювати майнові відносини, уклали Шлюбний договір за № 2613, який посвідчили нотаріально. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved