Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

ТОВ фірми «ТехНова» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] 5 716 грн 08 коп боргу за послуги з теплопостачання за період з 01.08.2012 року по 01.01.2014 року, стягнення солідарно з відповідачів 12 250 грн 43 коп боргу за послуги з теплопостачання за період з 01.01.2014 року по 01.12.2015 року. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що надає населенню м. Чернігова послуги з теплопостачання у відповідності до „Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України № 630 від 21 липня 2005 року. Згідно вимог ст. ст. 67, 68 ЖК України та Правил плата за теплопостачання вноситься щомісячно за нормами і тарифами, затвердженими рішенням Чернігівської міської Ради. Згідно п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, плата за який вноситься не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Відповідачі плату за отримані послуги не здійснюють, у звязку з чим 10.02.2014 року між позивачем та [PERSON] укладена угода про реструктуризацію заборгованості за теплопостачання на 42 місяці. Зазначають, що підписанням даної угоди відповідач визнав весь борг, а тому заборгованість стягується без застосування строку позовної давності. За період з 01.08.2012 року по 01.12.2015 року заборгованість становить 17 966,51 грн. Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 25.04.2016 року позов товариства з обмеженою відповідальністю фірми «ТехНова» до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплопостачання залишено без розгляду у відповідності до п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача [PERSON] 17 966 грн. 51 коп заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.08.2012 року по 01.12.2015 року (а.с.42). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити повністю. Суду пояснив, що послугами товариства з обмеженою відповідальністю фірми «ТехНова» не користується, будь-яких угод про надання послуг з позивачем не укладав. Зазначив, що він неодноразово звертався з відмовою про отримання вказаних послуг, але позивач не реагував на цей факт. У звязку із рішенням суду від 18.02.2013 року ним було підписано угоду про реструктуризацію боргу. Крім того, вважає, що борг нарахований позивачем поза межами строку позовної давності. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.34-36), відповідач [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 29.11.2007 року, є власником квартири [ADDRESS]. Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 15.05.2014 року було визнано право власності на 1/2 частину вказаної квартири за [PERSON] (а.с.37), у звязку з чим проведено державну реєстрацію (а.с.34). Проте, рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 13.10.2014 року (а.с.38-39) скасовано рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 1.05.2014 року, у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Як вбачається із довідки КП «Новозаводське» ЧМР, власником квартири №45, що в будинку №20 по пр ту Перемоги у м. Чернігові є [PERSON] відповідач по справі. За вказаною адресою зареєстровані [PERSON] та троє малолітніх дітей (а.с.6, 30). Також, із довідки КП «Новозаводське» ЧМР №4954 від 30.09.2015 року вбачається, що [PERSON] та малолітні діти не зареєстровані, але проживають у квартирі №46, що в будинку №20 по пр ту Перемоги у м. Чернігові (а.с.29, 30). Відповідач [PERSON] являється споживачем послуг з теплопостачання у вигляді центрального опалення, яке надає ТОВ фірма ТехНова за адресою: м.Чернігів пр..Перемоги, 20 кв.45, тобто між сторонами виникли певні права та зобовязання. Відповідно до Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24 червня 2004 року N 1875-IV споживач зобовязаний сплачувати вартість отриманих ним комунальних послуг. Згідно положень ст.ст.67,68 ЖК України плата за комунальні послуги, зокрема за теплопостачання, береться за затвердженими в установленому порядку тарифами, наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно наданого листа-розрахунку по особовому рахунку 54695 (а.с. 5), відповідач з 01.08.2012 року оплату за надані послуги не проводить, тому станом на 01.12.2015 року утворилась заборгованість в сумі 17 966 грн. 51 коп. 10 лютого 2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено угоду № 8, за якою останній зобов'язувався погасити заборгованість, що утворилась на момент підписання угоди по оплаті за теплопостачання в розмірі 28 186,78 грн протягом 42 місяців. За п.5 угоди термін її дії встановлюється до 14.08.2017 року (а.с.33). Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що виконання грошового зобовязання в частині оплати за житлово-комунальні послуги визначено щомісячними платежами, то право позивача як виконавця послуг вважається порушеним з моменту недотримання споживачем строку погашення кожного чергового платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд. Як передбачено ч. ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Зважаючи на те, що угодою про реструктуризацію заборгованості за послуги із теплопостачання від 10 лютого 2014 року [PERSON] визнав свій борг за платежами, які прострочені до укладення цієї угоди, то перебіг позовної давності перервався щодо сум, які виникли до 10 лютого 2014 року, та почався заново із наступного дня, після закінчення дії указаної угоди. Доводи відповідача стосовно того, що у даній справі борг розрахований поза межами трирічного строку позовної давності, на заслуговують на не уваги, оскільки заборгованість за період з 01.08.2012 року по 01.01.2014 року в сумі 5 716,08 грн. виникла до укладання угоди про реструктуризацію від 10.02.2014 року, яка перервала перебіг позовної давності, та заборгованість за період з 01.01.2014 року по 01.12.2015 року в сумі 12 250,43 грн. нарахована за поточними щомісячними платежами. Посилання відповідача на відсутність договору на теплопостачання не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки в силу ст. 11 ЦК України, права і обов'язки сторін виникли внаслідок їх дій і фактичних взаємовідносин, а саме по наданню, отриманню послуг з теплопостачання, визнання відповідачем боргу шляхом укладення угоди. Судом не приймаються до уваги і доводи відповідача про те, що у спірний період він не проживає за даною адресою, послугами не користується, так як позивачем у спірний період надавались послуги за даною адресою, відповідач від наданих послуги не відмовлявся. Крім того, відповідно до ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України, власність зобовязує. Згідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Розмір заборгованості за надані послуги відповідачем, у відповідності до вимог ст..60 ЦПК України, не спростований. Оскільки відповідачем порушено вимоги ст.ст. 67, 68 ЖК України щодо своєчасності та необхідності оплати за надані комунальні послуги, то сума заборгованості підлягає стягненню з нього в судовому порядку. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені судові витрати у сумі 1 378 грн. (а.с.1-2).

Outcome: approved