Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

У березні 2019 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягнення аліментів на утримання дружини. Позивач вказує, що з 12.08.2006 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, вони є батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання обов`язку з утримання дітей, відмовляється надавати кошти на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо, а також не надає кошти на утримання позивачки до досягнення сином трирічного віку. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж по 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку; стягнути з [PERSON] кошти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 12.08.2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.04.2008 року, виданими Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.12.2017 року, виданим Подільським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, малолітні діти проживають разом з матір`ю - позивачем по справі, та фактично перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітніх дітей до досягнення ними повноліття є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи положення ст. 182 СК України, дані про особу відповідача та конкретні обставини справи, з дотриманням співмірності з розміром витрат, які здійснюються на утримання і виховання дітей та забезпечують належний рівень їх життя та розвитку, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь [PERSON] аліментів на утриманні малолітніх дітей до досягнення ними повноліття в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 березня 2019 року до досягнення дітьми повноліття. При вирішенні позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років, суд враховує наступне. Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, право на утримання дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки судом встановлено, що малолітній [PERSON] постійно проживає разом з матір`ю [PERSON] , не досяг 3-річного віку, позивач потребує матеріальної допомоги, відповідач [PERSON] не спростував шляхом подання належних та допустимих доказів той факт, що має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на її утримання, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на її утримання до досягнення дитиною 3-річного віку є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved