Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 15973,00 грн. згідно кошторису. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що є співвласником квартири [ADDRESS] . Вказана квартира розташована на п`ятому поверсі п`ятиповерхового будинку. 30.09.2020 квартиру позивача було залито водою, підтоплення сталося в результаті зняття покрівлі з даху будинку ФОП [PERSON] для проведення ремонту покрівлі даху, з яким ОСББ «Двадцятка» 28.08.2019 уклало договір № 1 відносин ОСББ та управителя. Факт залиття квартири підтверджується актом від 05.10.2020, який, окрім позивача, підписали мешканці квартир № 61 та 67 будинку [ADDRESS] . На замовлення позивача за договором підряду з [PERSON] останньою визначено вартість будівельно-ремонтних робіт у розмірі 11270,00 грн. та вартість матеріалів у сумі 4703,00 грн., отже діями відповідача позивачу завдано шкоду у загальному розмірі 15973,00 грн. Відповідач добровільно відшкодовувати завдану шкоду не бажає, попри направлену претензію, а тому [PERSON] вимушена звернутись до суду. У відзиві на позовну заяву ФОП [PERSON] в задоволенні позовних вимог [PERSON] просить відмовити, вказуючи на безпідставність вимог останньої, оскільки підстави для ремонту даху виникли ще в березні 2020 року внаслідок стихійного лиха - урагану, за наслідками якого була суттєво пошкоджена існуюча покрівля будинку, після чого до правління ОСББ почали надходити скарги на протікання покрівлі від мешканців квартир № 67 , 69 та позивача. Ці звернення зафіксовані в протоколі засідання правління ОСББ «Двадцятка» від 04.08.2020. Крім того, відповідач посилається на те, що висновки в акті про визнання його винним у підтопленні квартири позивача у вересні 2020 року зроблені з незрозумілих причин і відповідних доказів, а визначена за договором підряду вартість заподіяної позивачу шкоди не свідчить, що вона зроблена спеціалістом, який наділений правом робити відповідні висновки. За такого, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів того коли саме відбулось підтоплення її квартири та того, що таке підтоплення відбулось за вини відповідача, а також доказів реальної вартості завданої шкоди, враховуючи, що позивачем не заявлено клопотання про проведення відповідної експертизи, ФОП [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову. У відповіді на відзив позивач просила задовольнити позов, посилаючись на те, що підтоплення її квартири відбулось з вини відповідача, оскільки саме ним, як управителем, було знято покрівлю будинку для проведення ремонту, проте вчасно не було закуплено матеріали для ремонту даху. Також вказала, що голова ОСББ був присутнім при огляді її квартири, проте акт обстеження від 05.10.2020 підписувати відмовився. 18.05.2021 відповідачем подані заперечення на відповідь на відзив, в яких він зазначив, що мешканці квартир будинку ОСББ «Двадцятка», які підписали акт про підтоплення квартири позивача не є експертами та не можуть встановити точну дату та причин підтоплення квартири, а відповідної експертизи проведено не було, як і не проведено експертної оцінки розміру заподіяної шкоди. Крім того, відповідач вказав, що роботи з ремонту даху виконував згідно договору, в якому зазначено, що закупівлею матеріалів займається ОСББ «Двадцятка». Відмова голови ОСББ підписувати акт від 05.10.2020 незафіксована. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 01.04.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи встановлено, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS] , яка розташована на п`ятому поверсі п`ятиповерхового будинку (а.с.31-32). Управлінням даного будинку займається ФОП [PERSON] на підставі підписаного між ним та ОСББ «Двадцятка» договору № 1 відносин ОСББ та управителя від 28.02.2019 (а.с.8). Згідно наданих позивачем фотографій в її квартирі сталося підтоплення. Згідно акту від 05.10.2020, підписаного позивачем та мешканцями цього ж будинку: [PERSON] - власником квартири № 61 та [PERSON] - власником квартири № 67 , в результаті зняття покрівлі з даху будинку управителем ФОП [PERSON] після дощів в квартирі № 70 відбулося підтоплення стелі і стін двох кімнат, кухні, ванної кімнати та балкону, у зв`язку з чим позивачу завдані матеріальні збитки. У квартирі стоїть сморід і з`явилась цвіль, квартира потребує ремонту (а.с.13). На замовлення позивача за договором підряду з [PERSON] від 25.02.2021 останньою складено кошториси, в яких визначено вартість будівельно-ремонтних робіт у розмірі 11270,00 грн. та вартість матеріалів у сумі 4703,00 грн., отже збитки позивача у загальному розмірі складають 15973,00 грн. (а.с.16-20). 20.08.2020 між ФОП [PERSON] як виконавцем та ОСББ «Двадцятка» як замовником було укладено договір про надання послуг № 8, зі змісту якого вбачається, що виконавець повинен організувати та виконати роботи з ремонту покрівлі даху 3-4 під`їздів матеріалами наданими замовником. У разі необхідності придбати невистачаючі матеріали, вартість яких замовник зобов`язується повернути (а.с.43-44). Згідно відповіді голови правління ОСББ «Двадцятка» [PERSON] від 23.04.2021 на адвокатський запит відповідача, рішення про початок ремонтних робіт на покрівлі даху було прийнято на засіданні правління ОСББ 04.08.2020. Підстави для початку ремонту виникли у березні 2020 року внаслідок стихійного лиха, коли в результаті урагану було значно пошкоджено покрівлю даху. Після пошкодження почали надходити скарги на протікання від мешканців квартир №№ 67, 69 , 70 в усній формі. В поясненнях голови ОСББ зазначено, що позивач неодноразово зверталась зі скаргою на протікання в її квартирі, зокрема 04.05.2020 та 14.06.2020 у загальнобудинкові групі у «viber», також таке звернення зафіксовано у протоколі засідання правління ОСББ» Двадцятка» від 04.08.2020. Крім того, зазначено, що обстеження представниками правління ОСББ не проводилось, акт складено не було, а було проведено огляд. Дата затоплення не встановлена. Згідно копії протоколу правління ОСББ «Двадцятка» від 04.08.2020 по другому питанню «Строки ремонту покрівлі» [PERSON] пропонувала як найшвидше приступити до ремонту покрівлі і попросила управителя [PERSON] не відкладати це питання на якийсь строк. На що він відповів, що протягом наступних двох тижнів приступлять до роботи (а.с.46). Слід відмітити, що відсутня будь-яка документально підтверджена інформація щодо причин залиття квартири позивача при подіях, про які вона вказує. Зі слів позивача залиття її квартири сталося 30.09.2020, проте акт від 05.10.2020 взагалі не містить дату такої події. Доказів присутності при складанні актів представника ОСББ або управителя позивачем також не надано. Надані позивачем кошториси від 25.02.2021, зроблені підрядником [PERSON] лише містять ознаки пошкоджень в квартирі позивача, які виявлені під час натурного обстеження квартири - підтоплення стелі та стін та інше. При цьому в них також відсутні встановлені час виникнення пошкоджень, їх розміри тощо, що б давало суду можливість визначити дату та час самої події залиття. При розгляді справи учасники справи не подавали та не заявляли клопотання про призначення та проведення судової будівельно-технічної експертизи на предмет встановлення обставин: причин залиття квартири, наслідків, розміру завданої матеріальної шкоди тощо. Відповідно до статті 55 Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Способи захисту для даних правовідносин визначені ЦК України. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частини третя, четверта статті 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України). За нормами статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Відповідно до положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частина друга статті 1166 ЦК України встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини. Згідно з частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як роз`яснено у пунткі 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Відповідно до частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до пунктів 12, 14 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору; управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг (пункт 1 частини четвертої статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Розділом 2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76 (далі - Правила) передбачено, що технічне обслуговування жилих будинків - це комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Згідно наведених Правил управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію. Відповідно до пункту 2.3.6 Правил у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт. Додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій встановлено форму згаданого акта. Тобто факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Зазначається присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін. В акті повинно бути відображено: дата складання акта; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та особами з боку винної не впливає на його чинність: у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій визначено, що з актом про залиття повинні бути ознайомлені мешканці відповідних квартир, шляхом його підписання. Таким чином, за результатами розгляду справи, із наявних матеріалів справи та наданих учасниками справи доказів не можливо встановити точну дату, коли сталася подія залиття, обставини та причини залиття, оскільки акт наданий позивачем не відповідає чинному законодавству. Так, з матеріалів справи достовірно встановлено, що сам по собі факт залиття квартири [ADDRESS] був, проте відсутні докази того, коли саме відбулось дане залиття та того, що залиття квартири відбулось саме з вини ФОП [PERSON] , і що саме цей відповідач має нести відповідальність за даним позовом. Крім того, суд критично оцінює надані позивачем кошториси заподіяних їй збитків, оскільки такі не є висновком експертного будівельно-технічного дослідження та враховуючи практику Верховного Суду, носять лише інформативний характер і не можуть бути визнані належним та допустимий доказом. Так, статті 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи. Частиною шостою статті 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з частини п`ятої статті 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Разом з тим, ані у договорі підряду, ані у кошторисах не зазначено, що [PERSON] є експертом зі складання відповідних висновків та обізнана про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, що вони підготовлені для подання до суду, а самі по собі кошториси від 25.02.2021 не є висновком експерта щодо заподіяних позивачу збитків. Водночас, [PERSON] не було заявлено клопотання про призначення експертизи для встановлення матеріальної шкоди та причин залиття квартири [ADDRESS] . При цьому, слід зазначити, що відповідно до статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Таким чином, не знайшли свого підтвердження доводи позивача, зокрема про наявність причинно-наслідкового зв`язку, що залиття її квартири сталося внаслідок неправомірних дій (бездіяльності) відповідача, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо відшкодування позивачеві відповідачем майнової шкоди в розмірі 15973,00 грн. не підлягають до задоволення. Відповідно статті 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем - не підлягають стягненню з відповідачів на його користь.

Outcome: dismissed