Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1181109901 від 08.04.2016 у розмірі 109 575, 27 грн., яка складається з суми заборгованості за основною сумою боргу-51 174,47 грн., заборгованості за відсотками - 10 044,98 грн., заборгованості за платою за управління кредитом-33 493, 92 грн., заборгованості за пенею-14 861,90 грн., а також сплаченого судового сбору в сумі 1921 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08.04.2016 ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі ТОВ «ФК «ЦФР») надано [PERSON] кредит по його заяві про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг та заяві на отримання кредиту та інших послуг, підписанням яких підтвердив згоду, що заява № 1181109901 від 08.04.2016 разом із Умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між відповідачем та ТОВ «ФК «ЦФР», а також, що відповідач отримав примірник Кредитного договору та погодив отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР». 30.07.2018 між ТОВ «Фінансова компанія «ЦФР» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги №20180730, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги до відповідача за кредитними договорами, вказаними у реєстрі, у тому числі і укладеному з [PERSON] . На виконання даного договору на адресу відповідача від імені ТОВ «Фінансова компанія «ЦФР» направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості після відступлення позивачу права грошової вимоги і має заборгованість у загальній сумі 109 575,27 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином, разом з позовом надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю. Представник відповідача [PERSON] -адвокат Тітомир О.С. направила суду письмові пояснення, які підтримала в судовому засіданні, та заперечуючи проти позову зазначила, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження укладення між [PERSON] і ТОВ «ФК «ЦФР» договору кредитування, інформування [PERSON] про укладений між ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ФК «ЦФР» договір факторингу, до вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені) застосовується строк позовної давності в один рік, незрозуміло, які вимоги відступлені позивачеві, відсутній розрахунок заборгованості. Суд, вислухавши вступне слово і пояснення представника відповідача, дослідивши та перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами в обґрунтування позову та його заперечень, дійшов наступних висновків. 08.04.2016 [PERSON] підписав заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», заяву № 1181109901 на отримання кредиту від ТОВ №ФК «ЦФР» з графіком платежів. У заяві на отримання кредиту містяться умови надання кредиту, а саме дату надання, суму-55778,80 грн. , строк повернення-48 місяців, щомісячні, річні проценти, пеня. У графіку платежів зазначена сума щомісячних платежів-2975,05 грн., до складу яких включені суми повернення кредиту, річних процентів, щомісячних процентів. Крім того, [PERSON] доручено ТОВ «ФК «ЦФР» перерахувати отриманий кредит в умі 9003,89 грн. на його поточний рахунок, 7321,15 грн. на погашення заборгованості за кредитом №Р32.205.71594 від 19.10.2015, 13248,19 грн.- на погашення заборгованості за кредитним договором № Р32.205.71301 від 15.05.2015, 10386 грн.- та 5023,67 грн. на його поточний та картковий рахунки за цим договором, 10795,90 грн.- на оплату страхового платежу за договором страхування ( а.с. 5-8). На підтвердження виконання зазначеного у заяві доручення, позивачем надані засвідчені копії платіжних доручень Центрального відділення ПАТ Банк «Траст», з призначенням платежу, за виключення страхового платежу ( а.с. 9-13). До жовтня 2016 [PERSON] свої зобов`язання виконував, що випливає з графіку руху коштів по кредиту та розрахунку заборгованості щомісячно. Станом на 21.07.2018 виникла заборгованість у загальному розмірі 109 575, 27 грн., яка складається із заборгованості за кредитом-51 174,47 грн., заборгованості за відсотками - 10 044,98 грн., заборгованості за платою за управління кредитом-33 493, 92 грн., заборгованості за пенею-14 861,90 грн. ( а.с. 18,19). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти . Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як випливає з наданого позивачем договору № 20180730 від 30.07.2018 ТОВ «Фінансова компанія «ЦФР» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги , відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема і до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 1181109901 від 08.04.2016 у загальній сумі 109 575,27 грн.( а.с. 22-25). На виконання п. 6.6 Договору відступлення права вимоги, на адресу відповідача [PERSON] ТОВ «ФК «ЦФР» направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», однак позивач не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження відправлення на адресу відповідача зазначених повідомлень( а.с. 20-21). Статтею 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України). За положеннями ч. 1ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) ( ч.1 ст. 1078 ЦК України). З огляду на зазначені обставини, суд приходить до висновку про доведеність вимог щодо стягнення суми заборгованості за кредитом-51174,47 грн. та заборгованості за відсотками-10 044, 98 грн. Позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 14861,90 грн. підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина другастатті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (№o. 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року). Згідно з умовами договору [PERSON] зобов`язаний здійснювати повернення коштів частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором. З жовтня 2016 відповідач не вносить кошти на погашення заборгованості, тому починаючи з 20.10.2016 нараховується пеня, яка станом на 30.07.2018 становить 14 861,90 грн. Оскільки річний строк позовної давності включає період з 21.02.2018 по 30.07.2018, виходячи з довідки про розрахунок та строк подачі позову поштовим відправленням 21.02.2019, сума пені, що підлягає стягненню, складає 2329,03 грн. Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісією по управління кредитом в сумі 33 493,92 грн. суд вважає, що вони не підлягають задоволенню. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені також і Законом України «Про захист прав споживачів». За положеннями частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»(у редакції, чинній на момент укладення спірного кредитного договору) до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Згідно з абзацами другим та третім частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки, комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Суд також зазначає, що у розділі « умови надання кредиту» заяви на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», а також у графіку платежів, графіку руху коштів по кредиту не передбачено щомісячної комісії за управління кредитом. Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку або іншої фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку або іншої фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку або фінансової установи, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Таким чином, суд відмовляє у позові в частині стягнення заборгованості за управління кредитом. За правилами ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору при зверненні до суду, підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (58%) в сумі 1114,18 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial