Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

У вересні 2017 року позивач [PERSON]В, звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який уточнив під час розгляду справи, вказавши, що він з відповідачем [PERSON] є власниками на праві спільної часткової власності по 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 09.10.2001 року. Квартира складається із двох ізольованих кімнат: кімната №6 площею 14 кв.м., кімната №7 площею 17,7 кв.м. Квартира має площу 54,6 кв.м., житлова площа складає 31,7 кв.м. Згідно розрахунку ідеальних часток сторонам належить по 15,85 кв.м. у вказаній квартирі. Позивач зазначає, що у нього з відповідачем склалися неприязні стосунки, через які він не має змоги проживати в квартирі та використовувати належну йому частку, оскільки відповідач змінила вхідні замки та не допускає позивача. При цьому, позивач має за вказаною адресою зареєстроване місце проживання. Позивач просить суд вселити його в квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Визначити порядок користування квартирою за адресою: [ADDRESS] наступним чином: -виділити у користування позивачу приміщення №7 ізольовану житлову кімнату площею 17,7 кв.м; -виділити у користування відповідачу приміщення №6 ізольовану житлову кімнату площею 14 кв.м. Усі інші приміщення залишити у спільному користуванні, та стягнути з відповідача на його користь судовий збір. В судовому засідання представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання не зявився без повідомлення причин, відзив не подав, в звязку з чим суд у відповідності зі ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України, кожний співвласник має право на виділення у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, а у разі неможливості виділу в натурі, кожний співвласник має право на визначення порядку користування спільним майном. Згідно зі ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно зі ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Судом встановлено: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є власниками на праві спільної часткової власності по 1/2 частині квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 09.10.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №2617. 04.01.2003 року ТОВ «ЗМБТІ» здійснена державна реєстрація права власності [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частки у квартирі №145, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дорошенка, буд.3, про що записано у реєстровій книзі за №273 під р№38203. Відповідно до технічного паспорту,\~загальна площа спірної квартири складає 54,6 кв.м., житлова площа 31,7 кв.м., квартира має дві ізольовані кімнати: кімната №6 площею 14 кв.м., кімната №7 площею 17,7 кв.м. Площа кухні - 10,2 кв.м., туалету - 1 кв.м., санвузол площею 2,7 кв.м., коридору - 6,9 кв.м., комори - 0,4 кв.м., лоджії - 1, 7 кв.м. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради №04-2716-11277 від 23.07.2017р. позивач [PERSON] зареєстрований за адресою вказаної квартири з 14.04.2006 р. по теперішній час.\~\~ В судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] користується усією квартирою та не дає позивачу як власнику права вільного доступу до квартири, чинить перешкоди у користуванні квартирою. Згідно зі статтею 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно ч.1 ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Проте, як вбачається з пояснень представника позивача в судовому засіданні, позивач [PERSON] не має можливості користуватися належною йому часткою приміщення у спірній квартирі, оскільки відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні ним належною йому часткою в спірній квартирі. Таким чином, права позивача у користуванні належним їх майном порушені, а поновлення останніх можливе шляхом вселення позивача в спірну квартиру. Крім цього, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати, які поніс позивач при зверненні до суду, а саме судовий збір у сумі 1280 гривень.

Outcome: approved