Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

у вересні 2015 року позивач звернулася до суду зі вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач являється батьком неповнолітньої дитини [PERSON],[INFO]. Батько дитини проживає окремо та жодного з покладених на нього обов'язків не виконує. Відповідач не піклується про доньку, не цікавиться її успіхами, станом здоров'я, про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. У зв'язку з цим, позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] просить позов задовольнити з підстав, викладених у ньому. При цьому, у судовому засіданні остання заявила, що з метою влаштування особистого життя має намір виїхати для постійного проживання за кордон, у зв'язку з чим можуть виникнути перешкоди у виїзді дитини, так як батько не дає добровільну згоду на це. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, оскільки вважає, що належним чином виконує свої батьківські обов'язки відносно доньки [PERSON], за усною домовленістю з позивачем щомісячно надає тій матеріальну допомогу на утримання дитини по мірі матеріального забезпечення від 500 грн. до 1000 грн. Окрім цього, позивач сама чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, з приводу чого він звертався до відповідних органів. Представник третьої особи - органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Октябрської районної ради м.Полтави Дяченко В.В. заперечував проти задоволення позову, вважаючи, що підстав для позбавлення батьківських прав відповідача немає. Представник служби у справах дітей Полтавської РДА в судове засідання не з'явився, проте направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що підстав для позбавлення батьківських прав відповідача немає. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: [PERSON] народилася [INFO] в селі Судіївка Полтавського району Полтавської області, що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане 02.07.2013 року виконавчим комітетом Судіївської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Матір'ю дитини записано [PERSON], батьком - [PERSON] (а.с. 7). Розпорядженням голови районної державної адміністрації № 294 від 29.09.2015 року «Про встановлення способу та порядку участі у вихованні дітей» - встановлено спосіб та порядок участі [PERSON] у вихованні доньки [PERSON], [INFO] - періодичні та систематичні побачення з нею щотижня (два рази на тиждень) у присутності матері (часи побачень, дні та місце за домовленістю батьків). Згідно висновку служби у справах дітей Полтавської райдержадміністрації недоцільно позбавляти батьківських прав [PERSON] відносно його дитини [PERSON]. У судовому засіданні допитані як свідки [PERSON], [PERSON] показали суду, що знайомі із позивачем і відповідачем. Останній належним чином здійснює батьківські обов'язки відносно своєї доньки [PERSON], опікується дитиною, цікавиться її життям, надає матеріальну допомогу її матері. Однак, між сторонами склалися особисті неприязнені відносини, з приводу чого [PERSON] чинить перешкоди відповідачу у побаченнях та спілкуванні з дитиною. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.20017 року роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 18 даної Постанови вказано, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обовязків. На підставі ч.ч.2, 3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За результатами розгляду справи суд приходить до висновку, що на розгляд суду не надано належних доказів про те, що відповідач умисно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, тобто не доведена винна поведінка відповідача з цього приводу. Так, суд не приймає як належний доказ по справі заяви - підтвердження, написані від імені [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які являються жителями с.Судіївка Полтавського району Полтавської області та з них вбачається, що батько дитини участі у вихованні малолітньої доньки [PERSON], не бере, а дитиною піклується лише матір. Так у судовому засіданні позивач не заявляла клопотання про допит як свідків цих осіб, відсутні дані, що заяви написані саме цими . В матеріалах справи наявна заява [PERSON], яка працює вихователем дошкільного підрозділу «Казка» Мачухівського НВК від 26.01.2016 року, в якій вказано, що [PERSON] відвідує дитячий садок з 01.09.2015 року. Усі питання з організації перебування доньки в їх закладі вирішує лише мати, яка бере участь у житті дитячого садка. Батько дитини жодного разу не відвідував заклад. Однак судом встановлено, що мати [PERSON] чинить перешкоди відповідачу у спілкуванню з дитиною, внаслідок чого той звертався із заявою до служби у справах дітей Полтавської райдержадмінтарції і з цього приводу встановлено спосіб та порядок участі батька у вихованні дитини. При цьому, із висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав вбачається, що [PERSON] працює підсобним робітником в Комунальному закладі «Полтавський обласний клінічний госпіталь для ветеранів війни» Полтавської обласної ради з квітня 2011 року по теперішній час. За час роботи проявив себе добросовісним працівником. У судовому засіданні позивач заперечила наявність аліментних зобов'язань, оскільки відповідний позов з цього приводу не подавала. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати стягненню не підлягають.

Outcome: dismissed