Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

У березні 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до НБУ про стягнення 1 740 080,84 грн, які складаються з: 1 147 979,66 грн майнової шкоди, 99 732,69 грн 3% річних, 492 368,48 грн інфляційних втрат. Свої вимоги обґрунтував тим, що між ним та третьою особою - ПАТ КБ «Хрещатик» 04.02.2016 року укладено договір банківського вкладу «Живи сонячно» № 60D-657335 в національній валюті. Відповідно до умов якого він вніс 204 889,90 грн на вкладний рахунок № [NUMBER] на термін з 04.02.2016 р. по 04.08.2016 р. Крім того, між ним та третьою особою - ПАТ КБ «Хрещатик» 30.10.2015 року укладено договір банківського вкладу «Осінній оксамит» №60D-635405, згідно з умовами якого він вніс 45 341,72 долар США на вкладний рахунок № [NUMBER] на термін з 30.10.2015 р. по 29.04.2016 р., з щомісячною капіталізацією (приєднанням) процентів на суму вкладу. Постановою Правління НБУ від 05.04.2016 р. № 234 в ПАТ КБ «Хрещатик» введено тимчасову адміністрацію, а 02.06.2016 року розпочато процедуру ліквідації банку. Зазначив, що ним було отримано 200 000 грн від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, разом з тим, згідно довідки від 13.02.2019 року №9-2/743 його вимоги акцептовані в сумі 1 147 979,66 грн. Зауважив, що в результаті прийняття НБУ постанови № 234 від 05.04.2016 р. було порушено його право власності щодо користування залишком коштів, що були розміщені на рахунках банку. В обґрунтування своєї позиції посилається на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.01.2017 р. у справі № 826/6665/16, що була залишена в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2017 р. та постановою Вищого адміністративного суду України від 20.07.2017 р., якою постанова НБУ від 05.04.2016 р. № 234 «Про віднесення ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» була визнана протиправною та скасована. Крім того, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.02.2017 року у справі №826/15685/16 за позовом [PERSON], [PERSON] до Національного банку України, треті особи: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Хрещатик», Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Костенко І.І., Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017 року, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 7.12.2017 року та ухвалою Верховного суду від 28.02.2018 року, в цій справі було визнано протиправною бездіяльність Національного банку України щодо невжиття належних заходів забезпечення захисту законних інтересів вкладників і кредиторів щодо безпеки збереження коштів на банківських рахунках Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Хрещатик», невжиття адекватних, негайних та рішучих дій, неприйняття своєчасно рішення про застосування адекватного заходу впливу до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Хрещатик». У зв`язку зі встановленими обставинами адміністративними судами він вважає, що йому завдано майнової шкоди на суму неповернених вкладів, процентів та інфляційних втрат, які просить стягнути з відповідача на його користь. Ухвалою від 12.03.2019 року відкрито загальне позовне провадження та справу призначено в підготовче судове засідання. 04.04.2019 року відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якій заперечив позовні вимоги з підстав викладених у відзиві. Зокрема відповідач зазначає, що не є стороною договорів, укладених між позивачем на ПАТ КБ «Хрещатик». Крім того, відповідно до ЗУ «Про Національний банк України» та ЗУ «Про банки і банківську діяльність» НБУ не відповідає за зобов`язаннями банків. Просив відмовити у задоволенні позову. 16.04.2019 року позивач надав суду заперечення на відзив, в якому зауважив, що відповідач підміняє предмет та підстави його позову, змінюючи відшкодування матеріальної шкоди на стягнення з НБУ коштів за спірними банківськими вкладами. 31.07.2019 року третя особа - ПАТ КБ «Хрещатик» надав свої письмові пояснення щодо позову, в яких виклав свою позицію на вимоги позивача. В поясненнях йдеться про скасування 16.05.2019 року Верховним судом у справі № 826/6665/16 постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.01.2017 р., ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2017 р., ухвали Вищого адміністративного суду України від 20.07.2017 р. і направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Отже станом на час розгляду даної справи, постанова НБУ від 05.04.2016 року № 234 не скасована та наразі триває процедура ліквідації ПАТ КБ «Хрещатик» з 20.06.2019 р. по 19.06.2021 р. включно. З 20.06.2019 р. призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ КБ «Хрещатик» т.ч. з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Шевченку О.В. Зауважує на відсутність всіх складових елементів для стягнення шкоди з відповідача, передбачених ст. 1173 ЦК України та недоведеність їх позивачем. Зауважує, що НБУ при винесенні постанови № 234 від 05.04.2016 року діяв в межах своїх повноважень з дотриманням вимог законодавства. Крім того, НБУ не може бути відповідачем у справі в силу свого особливого статусу, який розтлумачено в рішенні Конституційного суду України в справі 6-рп/2009 від 26.02.2009 р. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та характер спірних правовідносин, об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав Судом встановлено, що 04.02.2016 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Хрещатик» укладено договір банківського вкладу «Живи сонячно» № 60D-657335 в національній валюті. Відповідно до умов якого позивач вніс 204 889,90 грн на вкладний рахунок № [NUMBER] на термін з 04.02.2016 р. по 04.08.2016 р. (а.с. 8). Крім того, між тими ж сторонами 30.10.2015 року був укладений договір банківського вкладу «Осінній оксамит» №60D-635405, згідно з умовами якого позивач вніс 45 341,72 долар США на вкладний рахунок № [NUMBER] на термін з 30.10.2015 р. по 29.04.2016 р., з щомісячною капіталізацією (приєднанням) процентів на суму вкладу (а.с. 9-10). Постановою Правління Національного банку України від 05.04.2016 р. № 234 в ПАТ КБ «Хрещатик» введено тимчасову адміністрацію, згодом розпочато процедуру ліквідації. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини. 16.05.2019 року Верховним Судом у справі 826/6665/16 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.01.2017 року, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2017 року та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 20.07.2017 року. Справу передано на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва (а.с.145-148, http://reyestr.court.gov.ua/Review/81796077). Отже, враховуючи що постанова НБУ №234 від 05.04.2016 року «Про віднесення ПАТ КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» не скасована, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19.06.2019 року за № 1548 було припинено тимчасову адміністрацію ПАТ «КБ «Хрещатик» з 20.06.2019, а процедуру ліквідації у ПАТ «КБ «Хрещатик» вирішено здійснювати протягом двох років з 20.06.2019 р. по 19.06.2021 р. включно. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19.06.2019 року №1548 вирішено (з-поміж іншого) призначити уповноваженою особою Фонду з делегуванням всіх повноважень ліквідатора ПАТ КБ «Хрещатик», визначені Законом в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації актиній банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Шевченку О.В. (а.с. 125). Судом встановлено, що станом на день ухвалення цього рішення в ПАТ КБ «Хрещатик» триває процедура ліквідації. У спорах, пов`язаних з виконанням банком, в якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, регулюються нормами ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», які є спеціальними та цей закон є приорітетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час введення тимчасової адміністрації не застосовується: примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку, нарахування неустойки (штрафів,пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не нараховується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку, зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може привести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом, нарахування відсотків за зобов`язаннями банку перед кредиторами. При цьому, згідно абз. 1 ч. 6 ст. 36 вказаного Закону, обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов`язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим НБУ України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. Статтею 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника). Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів закріплено ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов`язань, є кредитором банку. Отже, після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання НБУ банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Чинним законодавством не передбачено задоволення вимог кредиторів поза межами процедури ліквідації банку. Вказане стверджується і правовою позицією Верховного Суду України в постанові від 20 січня 2015 року у справі № 6-2001цс15. За твердженнями позивача, він отримав від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб гарантовану Законом суму - 200 000 грн. Згідно з довідкою ПАТ КБ «Хрещатик» від 13.02.2019 р. № 9-2/743 на підставі заяви позивача від 22.06.2016 р. його визнано кредитором на акцептовану банком суму 1 147 979,66 грн (а.с. 11,12). Матеріалами справи не доведено, що внаслідок дій відповідача було порушено право позивача, як кредитора ПАТ КБ «Хрещатик», на отримання коштів за договорами банківського вкладу, не доведено причинний зв`язок між шкодою та неправомірними діями банку, в т.ч. з урахуванням факту скасування Верховним Судом судових рішень адміністративних судів у справі на яку позивач посилається, як на підставу своїх вимог. Механізм відшкодування шкоди кредиторам та повернення коштів, отриманих під час виконання уповноваженою особою Фонду заходів чітко визначеній чинним законодавством. Таким чином, оскільки між позивачем та ПАТ КБ «Хрещатик» виникли договірні відносини, то стягнення суми вкладу позивачу повинно відбуватись на підставі законодавства, що регулює правовідносини щодо повернення вкладу з урахуванням положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Доводи позивача викладені ним в позові та запереченнях на відзив про те, що ним заявлені вимоги про відшкодування шкоди, а не про стягнення суми вкладу спростовуються його з вимогами до відповідача. Позивач заявляє вимоги про стягнення тієї ж самої суми (1 147 979,66 грн з відповідними штрафними санкціями), яка акцептована ПАТ КБ «Хрещатик» (а.с. 12). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, зобов`язання з відшкодування шкоди є безпосереднім наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових та майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. За своїм характером ці зобов`язання належать до роду недоговірних, тобто вони виникають поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин. Складовими для відшкодування шкоди є: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Перераховані підстави для деліктних зобов`язань є обов`язковим. Відсутність хоча б одного елементу виключає відповідальність за завдану шкоду. Відповідно до ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк відповідає за своїми зобов`язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства. Банк не відповідає за невиконання або несвоєчасне виконання зобов`язань у разі прийняття НБУ рішення про запровадження обмежень на діяльність банків, зупинення операцій по рахунках, арешту власних коштів банку на його рахунках уповноваженими органами державної влади. Учасники банку відповідають за зобов`язаннями банку згідно із законами України та статутом банку. Власники істотної участі зобов`язані вживати своєчасних заходів для запобігання настання неплатоспроможності банку. Пов`язана з банком особа за порушення вимог законодавства, у тому числі нормативно-правових актів НБУ, здійснення ризикових операцій, які загрожують інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, або доведення банку до неплатоспроможності несе цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність. Пов`язана з банком особа, дії або бездіяльність якої призвели до завдання банку шкоди з її вини, несе відповідальність своїм майном. Якщо внаслідок дій або бездіяльності пов`язаної з банком особи банку завдано шкоди, а інша пов`язана з банком особа внаслідок таких дій або бездіяльності прямо або опосередковано отримала майнову вигоду, такі особи несуть солідарну відповідальність за завдану банку шкоду. Крім того, під час судового розгляду позивачем не доведена вина відповідача у доведенні ПАТ КБ «Хрещатик» до неплатоспроможності, не доведено завдану шкоду позивачу (розмір вкладу не є розміром шкоди у розумінні ст. 1166 ЦК України), причинний зв`язок між шкодою та неправомірними діями відповідача. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно зі ст. 1173 ЦК України, відшкодування шкоди, завданої фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними повноважень, відшкодується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Національний банк України» НБУ є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління. Особливий статус НБУ також розтлумачений в рішенні Конституційного Суду України від 26.02.2009 № 6-рп/2009, відповідно до пункту 3.1 якого Конституція України визначила правовий статус НБУ, як центрального банку держави, основною функцією якого є забезпечення стабільності грошової одиниці України (ст. 99). Особливість юридичного статусу НБУ полягає в тому, що з одного боку, він має публічно-правовий статус особливого центрального органу державного управління, самостійного у своїй діяльності від органів державної влади (ст. 6, 7, 24, 25, 53 Закону України «Про Національний банк України»), а з іншого - цивільно-правовий статус як юридичної особи, яка має відокремлене майно, що є об`єктом права державної власності і перебуває в його повному господарському віданні, та може вчиняти певні цивільно-правові правочини з комерційними банками, державою (ст. 4, 29, 31, 42 Закону України «Про Національний банк України»). Отже, НБУ є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, самостійним у своїй діяльності від органів державної влади, тобто не є суб`єктом відповідальності в розумінні ст. 1173 ЦК України. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою в задоволенні позову судовий збір покладається на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed