Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод у користуванні ? частиною домоволодіння № 3 по провулку Каманіна в м. Одесі, з її фактичним користуванням наступними приміщеннями : 1-2 житлова площею 14,9 кв.м., 1-4 житлова площею 14,1 кв.м., 1-5 коридор площею 3,9 кв.м., 1-6 житлова площею 8,6 кв.м., 1-7 вбиральня площею 2,1 кв.м., 1-10 веранда площею 16,8 кв.м., 1-11 веранда площею 17,0 кв.м., шляхом зобовязання відповідачів припинити погрози фізичною розправою, передати їй ключі від вхідних дверей вказаного домоволодіння та надати їй доступ у це домоволодіння. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позов, а відповідачі [PERSON] і [PERSON] та адвокат [PERSON], який є представником усіх відповідачів, частково визнали позов, а саме в частини позовних вимог позивача щодо зобовязання відповідачів передати їй ключі від вхідних дверей згаданого домоволодіння. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення сторін та їх представників, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. За приписами ч. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за свою волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а також має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України та ч. 1 ст. 150 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати їх для особистого проживання і проживання членів своєї сім'ї. Позивач [PERSON] набула право власності на ? частину домоволодіння № 3 по провулку Каманіна в м. Одесі на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси у справі № 2/522/10969/11 від 29 жовтня 2013 року, яке набрало законної сили 11 листопада 2013 року, але вона позбавлена можливості потрапити у це домоволодіння, отже позбавлена можливості користуватися належною їй часткою у цьому домоволодінні, в звязку з тим, що відповідачі відмовляються передати їй ключі від вхідних дверей цього домоволодіння Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Разом з тим, на підтвердження своїх доводів стосовно того, що відповідачів погрожують їй фізичною розправою, позивач не надала суду належних доказів, як цього вимагає ст. 60 ЦПК України. Крім того, не підлягають задоволенню вимоги позивача в частині усунення перешкод в користуванні конкретними приміщеннями у спірному домоволодінні, оскільки позивач не надала суду доказів на підтвердження того, що перелічені нею приміщення домоволодіння співпадають з належною їй ? часткою в цьому домоволодінні. [PERSON] того, вирішуючи дану справу, суд бере до уваги, що, по-перше, експертом ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.» [PERSON], в результаті огляду житлового будинку № 3 по пров. Каманіна в м. Одесі, було встановлено, що фактичні обємно-планувальні показники та функціональне призначення деяких приміщень цього будинку не відповідають обємно-планувальним показникам і функціональному призначенню приміщень цього будинку, вказаних в технічному паспорті від 17.06.2011 р.; і, по-друге, представник відповідачів пояснив суду, що у згаданому житловому будинку було проведено самовільну реконструкцію із зміною площі та цільового призначення деяких приміщень будинку, після чого технічний паспорт на цей житловий будинок не виготовлявся, а позивач не спростувала в суді ці доводи представника відповідачів. Таким чином, позовні вимоги позивача у вказаній частині не підлягають задоволенню. Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 551,20 грн., повязані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: partial