Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому зазначив, що відповідач є його батьком, він мешкає окремо від відповідача в м. Харкові. Після виповнення повноліття він навчався та на цей час продовжує навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2016 року є студентом 5 курсу механічного факультету Харківського національного автомобільно-дорожнього університету, форма навчання бюджет, за денною формою навчання. Він потребує матеріальної допомоги від відповідача, але його батько надає кошти на потреби з навчанням в сумі 500 грн щомісячно, що є недостатньо. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь аліменти на час навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, і до закінчення навчання. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, підтвердив обставини справи та вказав на те, що він як студент отримує дохід у навчальному закладі у вигляді стипендії в розмірі 700 грн щомісяця, його мати не працює, перебуває на пенсійному обліку як інвалід 3 групи і отримує дохід в розмірі 949 грн щомісяця. При визначенні розміру аліментів він враховує вартість навчання, вартість підручників, вартість предметів гігієни, проживання, продуктів харчування, проїзду до навчального закладу та до м. Ізюм і зворотно до м. Харкова. Підтвердив, що від відповідача отримував аліменти на навчання за рішенням суду у розмірі 500 грн щомісячно до закінчення навчання 30.06.2015 року та добровільно відповідач надавав йому кошти в сумі 500 грн щомісячно. Інших джерел доходів не має. Просить суд задовольнити вимоги у повному обсязі. Позивач надалі в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі (а.с. 35). Відповідач [PERSON] надав письмові заперечення на позов, позовні вимоги не визнає і просить відмовити у задоволенні позову (а.с. 22). В обґрунтуванні заперечень на позов відповідач вказав, що дійсно він є батьком повнолітнього [PERSON], але вважає позов необґрунтованим, посилаючись, що він на користь позивача сплачував аліменти на навчання за рішенням суду у розмірі 500 грн щомісячно до закінчення навчання 30.06.2015 року та добровільно через підприємство надає позивачу кошти в сумі 500 грн щомісячно. Тому, із врахуванням його сімейного та матеріального стану він із місячного доходу не має можливості як батько надавати таку матеріальну допомогу повнолітньому сину у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст.ст. 198, 199 цього Кодексу, ? і своїх повнолітніх дочку, сина. Стягнення аліментів на дітей, які досягли повноліття, з підстав, передбачених ст.ст. 198, 199 СК України, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У відповідності до п.20 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення віку, що перевищує 18, але є меншим 23-х років, продовження ними навчання, потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статей 3, 15 ЦПК України особа має конституційне право на судовий захист своїх цивільних прав і може звернутися із позовом про захист порушеного, оспореного або невизнаного права у спосіб, передбачений ЦК України. Згідно статей 10, 31, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Матеріалами справи встановлено, що батьками позивача [PERSON], [INFO], є [PERSON] і [PERSON], які перебували у зареєстрованому шлюбі до 03.12.1998 року (а.с. 5). Повнолітній [PERSON] фактично проживає окремо від відповідача в гуртожитку в м. Харкові по вул. Тимурівців, 5-А (а.с. 4, 34). Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 9 листопада 2011 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 29 вересня 2011 року, і до закінчення навчання 30.06.2015 року (а.с. 12). Постановою державного виконавця відділу ДВС від 11.08.2015 року (ЄДРВП 30020254) закінчено виконавче провадження за виконавчим листом №2016/2-1078/2011, виданий 09.11.2011 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів 500 гривень щомісячно на підставі фактичного виконання в повному обсязі (а.с. 9). З 1 вересня 2015 року [PERSON] продовжує навчання є студентом 5 курсу механічного факультету Харківського національного автомобільно-дорожнього університету, форма навчання бюджет, за денною формою навчання, закінчення навчання 30.06.2016 року (а.с. 8). Мати позивача [PERSON] перебуває на пенсійному обліку як інвалід 3 групи і отримує дохід в розмірі 949 грн щомісяця (а.с. 6-7), позивач [PERSON] отримує стипендію близько 700 грн щомісяця. Інших джерел доходу позивач не має. Відповідач посилається на те, що він добровільно сплачує на користь сина по 500 грн щомісячно, він працює і має середній дохід близько 3 тис. грн в місяць, із місячного сукупного сімейного доходу відповідач сплачує житлово-комунальні платежі щомісячно та інші витрати. Судом установлено, що відповідач мешкає окремо від позивача за адресою: [ADDRESS], працює Ізюмська дистанція колії Південної залізниці, з заробітної плати провадилися стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини, його дохід у серпні за період з січня 2015 року по серпень 2015 року становив 36 тис. 384 грн 30 коп. (а.с. 11, 24). Судом встановлено, що повнолітній [PERSON] потребує матеріальної допомоги від батька - відповідача, на потреби з навчанням, а саме: вартість підручників, вартість предметів гігієни, проживання, продуктів харчування, проїзду до навчального закладу та до м. Ізюм і зворотно до м. Харкова, та по матеріальному стану відповідач має надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який продовжує навчання. Визначаючи розмір аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд бере до уваги матеріальний стан як позивача, так і відповідача, враховує можливість надання аліментів відповідачем, який є працездатною особою і має регулярний дохід, по цей час перебуває у новому шлюбі і проживає самостійно, інших зобовязань по аліментам не має, тому суд визначає розмір аліментів на повнолітнього сина, з урахуванням обставин, зазначених у статтях 182, 200 СК України, в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Таким чином, з урахуванням інтересів позивача, матеріального та сімейного становища відповідача, суд частково задовольняє позов щодо стягнення аліментів з [PERSON] на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення ним 23-х років. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд стягує з відповідача на користь держави. Суд відмовляє позивачу на відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 220 грн у зв'язку з тим, що адвокат не приймала участі у розгляду справи по суті (а.с. 32).

Outcome: partial