Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

У вересні 2017 року до Харківського районного суду Харківської області надійшла позовна, в якій [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог вказує, що 24 липня 2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Будянською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 20. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, однією сімєю не проживають з 2012 року. Відповідач ухиляється від виконання свого обовязку щодо утримання свого сина, оскільки матеріально не допомагає, участі у вихованні не приймає. У зв'язку з вищевикладеним позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином , причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У звязку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст. ст. 224-225 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані суду докази суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-ВЛ № 221709 виданого Будянською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 48. Як вбачається довідки Будянською селищною радою Харківського району Харківської області [PERSON], власник квартири [ADDRESS], за даною адресою постійно проживає разом із сином [PERSON]. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~ст.180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аналогічна правова позиція викладена у п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Оскільки між сторонами відсутня домовленість про порядок участі відповідача в утриманні дитини, відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, відсутність у платника аліментів інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, інших осіб на утримання, зокрема батьків чи осіб, які потребують обовязкового утримання з його богу Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України з урахуванням змін, внесених Законом України №4928 від 17 травня 2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Частиною 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved