Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

У березні 2018 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 4444 грн. 61 коп. та судові витрати по справі, посилаючись на ті підстави, що 08.11.2013 між сторонами укладено кредитний договір №0002108940БН/2013-11, згідно якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінію для проведення останнім кредитній операцій з використанням платіжної картки з лімітом 5000,0 грн., а відповідач зобовязався сплачувати щомісячно проценти за користування кредитом у розмірі 36,0% річних, однак відповідачем було порушено порядок погашення кредиту та сплати процентів, що свідчить про неналежне виконання умов кредитного договору. Представник позивача у судове засідання не зявився, до суду подана заява про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують та просять його задовольнити. Відповідач була належним чином повідомлена, що справа буде розглядатися у спрощеному провадженні без виклику сторін, про що свідчить розписка у матеріалах справи, відзиву за позовну заяву до суду у встановлений строк не надала. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 08.11.2013 між сторонами укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №0002108940БН/2013-11, згідно умов якого позивач відкриває відповідачу кредитну лінію з лімітом не більше 5000 грн. 00 коп. на строк до 30.10.2015 з оплатою процентів за його використання у розмірі 36,00% річних, кредит повертається щомісячно, не пізніше останнього робочого дня місяця, за яким вони були нараховані, та в дату останнього повернення Кредиту. (а.с. 8-10). Однак, через неналежне виконання кредитного договору станом на 17.02.2017 та стягнутої рішенням від 01.09.2016 зобовязання відповідача в частині погашення кредиту та процентів залишилися невиконами, внаслідок чого загальна сума заборгованості у відповідача за період з 18.02.2015 по 06.02.2018 (включно) складає 4444,61 грн., з яких: - 3029,6 грн. прострочена заборгованість по процентам; - 660,47 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; - 754,54 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом (а.с. 12-14). Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до укладеного між сторонами договору та ст.ст. 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однак, боржником не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком суми заборгованості по договору. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. З матеріалів справи вбачається, що позичальник своїх зобов'язань за договором належним чином не виконував, перестав сплачувати щомісячні платежі з погашення кредиту та процентів. На підставі наведеного суд, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог, а тому підлягають задоволенню. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному звязку позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 1762 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved