Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON], від імені якого за довіреністю діяв [PERSON] звернувся до суду з позовом про звільнення його від сплати аліментів, що стягуються за рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 29 липня 2011 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, у відповідності до положень ст..180 СК України, ст..223 ЦПК України, посилаючись на те, що на даний час донька [PERSON], відповідно до положень ст..160 ч.3 СК України, ст..29 ч.2 ЦК України обрала місце свого проживання разом з батьком, та з грудня 2013 року знаходиться на його повному утриманні. Таким чином, враховуючи, рівний обов'язок батьків по утриманню дітей, просив позов задовольнити. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили про їх задоволення. Викладені у заяві фактичні обставини підтримали. У судовому засіданні відповідач та її представник позов не визнали. Просили у його задоволені відмовити за необґрунтованістю, посилаючись на невідповідність обраного [PERSON] способу захисту нормам діючого законодавства, а саме положеннями ст..ст.18, 188 СК України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.11.1992 року по 14.01.2011 року. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 29 липня 2011 року з позивача на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. При прийнятті рішення, судом було враховано встановлену обставину, щодо проживання дітей разом з матір'ю та знаходження на її утриманні. 03.08.2011 року на виконання вищезазначеного рішення суду було видано виконавчий лист №2-2836/2011. Відповідно до довідки НУК ім..Ад.Макарова від 28.02.2014 року, за період з січня 2013 року по лютий 2014 року з [PERSON] було утримано аліменти у загальному розмірі 27334,56 грн. В судовому засіданні було встановлено, що донька сторін з грудня 2013 року постійно проживає з батьком за адресою [ADDRESS]. Вказана обставина [PERSON] не спростовувалась, при цьому відповідач наполягала на тому, що це є тимчасово, та пов'язано з конфліктною ситуацією, яка виникла між донькою та її бабусею (матір'ю відповідачки). Відповідно до положень ст.160 ч.3 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Як пояснила допитана у судовому засіданні у відповідності до положень ст..182 ч.1 ЦПК України, у присутності представника органу опіки та піклування, свідок [PERSON], з грудня 2013 року вона постійно проживає з батьком, свідомо визначивши з ним місце свого проживання. На теперішній час [PERSON] навчається на 1-му курсі Миколаївського коледжу культури і мистецтв, з 01.01.2014 року стипендію не отримує (Довідка №103 від 28.04.2014 року). Таким чином суд приходить до висновку, що на даний час змінилися обставини, що впливають на припинення стягнення з [PERSON] аліментів. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положенням ст..141 ч.1 СК України закріплено рівність обов'язків батьків щодо дітей. Приймаючи до уваги, що на даний час кожний з батьків утримує неповнолітню дитину, суд приходить до переконання, щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог, які мають бути задоволені у спосіб, визначений ст. 223 ЦПК України, шляхом звільнення [PERSON] від сплати аліментів за рішенням суду. Правовою підставою для задоволення позовних вимог є положення ст.ст. 7, 8 СК України та ст. 16 ЦК України, які передбачають можливість захисту порушеного права позивача у спосіб, встановлений законом.

Outcome: approved