Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

ТОВ «ФК «Преміум Актив» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що між ТОВ «ФК є гроші» та [PERSON] укладено договір №3300505677-077049 від 06.12.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за допомогою електронного сервісу, що міститься на офіційному сайті ТОВ «ФК є гроші» - www.e-groshi.com. Платіжним дорученням №20053 від 06.12.2018 та повідомленням №18/07 від 06.07.2020 підтверджується, що позикодавцем було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 3000,00 грн.. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва №2829 від 28.12.2017 року. Дата повернення позики не пізніше 04.01.2019 включно. Розмір і порядок процентів встановлений даним Договором. Проценти за користування позикою, становлять 1,99% за кожен день користування позикою, що становить 726,35 процентів річних (п.1.5.1. Договору). Таким чином, загальна сума позики, враховуючи проценти за користування позикою, яка підлягає сплаті позичальником, у період згідно з вищезазначеним договором складає 4791,00 грн.. Відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п.1.3. даного Договору, що призвело до виникнення заборгованості загальна сума якого складає 257404,9 грн.. Позивачем було зменшено суму нарахованих процентів за неправомірне користування кредитними коштами і становить 162880,00 грн.. 03.07.2019 року між позикодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №0307/2, відповідно до якого Клієнт відступив Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, а також до Фактора перейшли всі пов`язані з ними права, зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків, неустойок у повному обсязі. Згідно ст.1077 ЦК України, внаслідок укладання вищевказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме, ТОВ «ФК «Преміум Актив» набуло статусу нового кредитора - стягувача за договором №3300505677-077049 від 06.12.2018 року. Відповідачем не виконано своїх грошових зобов`язань перед новим кредитором - ТОВ «ФК «Преміум Актив». Позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Преміум Актив» заборгованість за договором позики №3300505677-077049 від 06.12.2018 року в сумі 162880 грн. (сто шістдесят дві тисячі вісімсот вісімдесят) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 31.07.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник ТОВ «ФК «Преміум Актив» в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просить суд розглянути справу за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву не надав. Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 03.07.2019 між ТОВ «ФК «Преміум Актив» та ТОВ «ФК є гроші» був укладений Договір про надання фінансових послуг факторингу № 0307/2 (з додатками), відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Преміум Актив» перейшло право грошової вимоги до боржників ТОВ «ФК є гроші», в тому числі до [PERSON] за кредитним договором №3300505677-077049 від 06.12.2018 року (а.с.7-8). Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» та відповідачем укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №3300505677-077049 від 06.12.2018 року (далі - договір). Даний договір укладено за допомогою відповідного електронного сервісу, що міститься на офіційному сайті ТОВ «ФК є гроші» - www.e-groshi.com. Порядок надання послуг ТОВ «ФК є гроші» закріплено у «Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах кредиту ТОВ «ФК є гроші»», затверджено наказом ТОВ «ФК є гроші» №21/12-1 від 21 грудня 2018 року, які розміщені на офіційному веб-сайті (а.с.36-39). Так, згідно п.1.1. та п.1.2. даних Правил зазначено, що вони визначають порядок і умови надання Товариством грошових коштів у Кредит, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов Електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між Товариством і Позичальником. Ці Правила є пропозицією укласти Електронний договір, в розумінні ч.4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», розроблені відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про захист персональних даних», Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 № 913 та інших нормативно-правових актів щодо регулювання ринків фінансових послуг. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч.1 цієї статті, Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону, одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є CMC повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін». Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст.207 ЦК України). Таким чином, 06.12.2018 року [PERSON] оформивши у встановленому п. 1.2. договору у вигляді позики на веб-сайті позикодавця заявку для отримання позики у розмірі 3000,00 грн. на строк 30 днів, шляхом заповнення всіх полів заявки із зазначенням даних банківської картки, на яку просив перерахувати кошти, що підтверджується анкетою клієнта № [NUMBER] та карточкою заявки/ кредита № 77049 від [PERSON] , платіжним дорученням №20053 від 06.12.2018 року та графіком розрахунків, - погодився з умовами договору позики, оформленому сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Суд вважає доведеною обставину укладення договору позики №3300505677-077049 (а.с. 10-14, 36-39). У п. 1.7. договору, сторони погодили щодо визначення сукупної вартості позики при нарахуванні основних процентів у відповідності до пункту 1.5.1. Договору зазначеної у Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (а.с.14). Перевіряючи підстави нарахувань суми заборгованості, суд зазначає, що за положеннями ч.1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти до висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, сформульовано правову позицію, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження №4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Враховуючи, що договір про надання позики від 06.12.2018 року був укладений сторонами на 30 днів і в цьому договорі зазначено дату повернення позики - до 04.01.2019 року. Аналогічна дата повернення позики зазначена у графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною договору позики. Отже підстав для стягнення процентів за прострочення після спливу визначеного договором строку кредитування, а саме 04.01.2019 року, немає. Аналізуючи вищевикладене, враховуючи встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність у відповідача боргу перед позивачем на час розгляду справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» підлягає до стягнення заборгованість за договором позики в сумі 4791,00 грн., з яких 3000,00 грн. - сума одержаної позики та 1791,00 грн. розмір обумовлених договором процентів в межах строку кредитування до 04.01.2019 року. Суд зазначає, що задоволення позовних вимог позивача в частині поза межами строку кредитування не відповідав би принципу співмірності, справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства. Частиною першою, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданого платіжного доручення, позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір у розмірі 2443 грн. 20 коп., що підлягає відшкодуванню пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що вимоги позивача слід задовольнити частково.

Outcome: partial