Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення сплаченої суми допомоги по безробіттю, в обґрунтування якого зазначив, що Наказом Правобережного районного центру зайнятості м. Запоріжжя від 25.05.2017 року № НТ170525 відповідачу було поновлено статус безробітного та 01.06.2017 року Наказом № НТ170601 призначено виплату допомоги по безробіттю з 01.06.2017 року по 26.05.2018 року як застрахованій особі залежно від страхового стажу. Правобережним районним центром зайнятості м. Запоріжжя було зясовано, що рішенням Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та працівників силових структур Головного управління пенсійного Фонду України від 26.06.2017 року відповідачу з 25.04.2017 року було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». На підставі вищевказаного фахівцями ПРЦЗ м. Запоріжжя 21.08.2017 року було складено Акт б/н розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення», яким встановлено, що [PERSON] порушив вимоги чинного законодавства та обманним шляхом отримав допомогу по безробіттю у розмірі 8472,52 грн., яку він на підставі Наказу директора ПРЦЗ м. Запоріжжя за № 289-0 від 23.08.2017 року «Про порушення безробітним [PERSON] законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та повернення ним незаконно отриманих коштів», повинен був протягом пятнадцяти днів з дня отримання його копії виконати в добровільному порядку, а саме сплатити грошові кошти у розмірі 8472,52 грн. 23.08.2017 року на адресу відповідача було направлено Лист №01-19/1554 з пропозицією про повернення неправомірно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 8472,52 грн. в добровільному порядку у 15-денний строк з моменту отримання листа, який [PERSON] отримав 09.09.2017 року, що підтверджується копією поштового повідомлення. Оскільки вимоги, зазначені у вказаному листі, зі сторони відповідача залишилися без реагування, позивач просить стягнути з [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Запоріжжя вул. Станіславського,113 суму допомоги по безробіттю у розмірі 8472,52 грн. 19.02.2018 року від відповідача по справі на адресу суду надійшло клопотання про закриття провадження по справі на підставі того, що вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, бо позивач є юридичною особою публічного права, діє як субєкт владних повноважень, здійснюючи публічно-владні управлінські функції, а тому вказана справа за цим позовом належить до адміністративної юрисдикції. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав суду заяву про слухання справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечення та відзив на позов суду не надав, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно, належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, за відсутністю відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи та зясувавши обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що Наказом Правобережного районного центру зайнятості м. Запоріжжя № НТ170525 від 25.05.2017 року [PERSON] було поновлено статус безробітного та Наказом № НТ170601 від 01.06.2017 року було призначено виплату допомоги по безробіттю з 01.06.2017 року по 26.05.2018 року як застрахованій особі залежно від страхового стажу. Згідно відповіді на запит №9593/03 від 31.07.2017 року начальника управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та працівників силових структур [PERSON], рішенням Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та працівників силових структур Головного управління пенсійного Фонду України від 26.06.2017 року [PERSON] з 25.04.2017 року було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Згідно ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. З огляду на вищевказане, починаючи з 25.04.2017 року відповідачу, під час перебування в центрі зайнятості в якості безробітного, була призначена пенсія за вислугу років, але про такі зміни у своєму становищі [PERSON] у встановлений законодавцем строк, працівників Центру зайнятості не повідомив, тобто [PERSON] від Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття за період, отримуючи пенсію по вислузі років, з 01.06.2017 року по 10.07.2017 року безпідставно отримав грошову допомогу по безробіттю у сумі 8472,52 грн. На підставі вищевказаного фахівцями Правобережного районного центру зайнятості м. Запоріжжя Запорізького обласного центру зайнятості м. Запоріжжя 21.08.2017 року було складено Акт б/н розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення», яким встановлено, що [PERSON] порушив вимоги чинного законодавства та обманним шляхом отримав допомогу по безробіттю у розмірі 8472,52 грн. Відповідно до п. 3 ст.36 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого матеріального забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованих особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними, стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Наказом директора ПРЦЗ м. Запоріжжя за № 289-0 від 23.08.2017 року «Про порушення безробітним [PERSON] законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та повернення ним незаконно отриманих коштів», провідного юрисконсульта [PERSON] було зобовязано провести всі необхідні дії щодо стягнення з відповідача неправомірно отриманих коштів у розмірі 8472,52 грн. до Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. У звязку з вищезазначеним, 23.08.2017 року на адресу відповідача було направлено Лист №01-19/1554 з пропозицією щодо повернення неправомірно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 8472,52 грн. в добровільному порядку у 15-денний строк з моменту отримання листа. Згідно долученої до матеріалів копії поштового повідомлення, [PERSON] вказаний лист отримав 09.09.2017 року, але станом на час розгляду справи у суді , залишив без виконання. Оскільки, [PERSON] своєчасно не повідомив Правобережний районний центр зайнятості м. Запоріжжя, правонаступником якого на підставі Наказу Державної служби зайнятості від 18.10.2016 року 3\~184 «Про реорганізацію базових центрів зайнятості Запорізької області» є Запорізький міський центр зайнятості, про вищезазначені обставини та про те, що він з 25.04.2017 року має право на пенсію за вислугу років, він зобовязаний відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» повернути за період з 01.06.2017 року по 10.07.2017 року суму виплаченої допомоги по безробіттю у розміні 8472,52 грн. Що ж до клопотання відповідача про закриття провадження по справі, то суд вмотивовує своє рішення наступним. Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 № 3, враховуючи ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органу місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень), як субєктом публічного права та субєктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії субєкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. Відшкодування коштів допомоги по безробіттю це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь субєкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного права. Пунктом 30 зазначеної постанови визначено, що спори з приводу стягнення без достатньої правової підстави грошових сум не є публічно - правовими, тому відповідні заяви слід розглядати в порядку цивільного судочинства. З урахуванням викладеного, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1762,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved