Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

У березні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що 22 червня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5007С52, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику кредит в сумі 34 600,00 доларів США зі сплатою процентів з користування кредитом у валюті кредиту, з кінцевою датою погашення 20 червня 2014 року, для фінансування поточних потреб. 14 лютого 2008 року відповідно до додаткового договору № 5007С52-1 до кредитного договору від 22 червня 2007 року було збільшено суму кредиту та встановлення її в розмірі 100 000,00 доларів США із сплатою процентів з користування кредитом. Попри взяті на себе зобов'язання позичальник не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, у зв'язку з чим станом на 19 лютого 2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 23 216,64 доларів США та пеня - 135 448,51 грн.. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце проведення судового засідання був повідомлений. Причини неявки суду не відомі. В зв'язку з цим суд на підставі ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення. Дослідивши та вивчивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що 22 червня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5007С52 відповідно до умов якого позивач надав позичальнику кредит в сумі 34 600,00 доларів США зі сплатою процентів з користування кредитом у валюті кредиту, з кінцевою датою погашення 20 червня 2014 року, для фінансування поточних потреб. 14 лютого 2008 року відповідно до додаткового договору № 5007С52-1 до кредитного договору від 22 червня 2007 року було збільшено суму кредиту та встановлення її в розмірі 100 000,00 доларів США із сплатою процентів з користування кредитом. 30 липня 2014 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про погашення заборгованості, однак відповідачем вказана вимога не була виконана. Попри взяті на себе зобов'язання позичальник не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, у зв'язку з чим станом на 19 лютого 2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 23 216,64 доларів США та пеня - 135 448,51 грн., з яких: · прострочена заборгованість за кредитом - 21 118,68 доларів США; · прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом - 756,95 доларів США; · пеня за основним боргом - 134 706,89 грн.; · пеня за процентами - 741,62 грн.; · 3% річних від простроченої суми боргу - 1 341,01 долар США. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 Цивільного кодексу України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу України). Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (п. 3 ст. 510 Цивільного кодексу України). Позичальник зобов'язується повернути (погасити) кредитодавцеві кредит, сплатити проценти згідно умов договору. Відповідно до п.п. 2.4.2 Кредитного договору у разі порушення строків погашення кредиту, вказаних у графіку погашення кредиту, процентів та платежів за цим договором, позичальник сплачує банку за кожен день прострочки, включаючи день проплати, пенбю в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення, що діяла у період за який сплачується пеня. Пеня нараховується на суму прострочених платежів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати повного погашення простроченої заборгованості за кредитом, процентами та платежами за цим договором у повному обсязі. В статті 610 ЦК України вказано, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В порушення зазначених норм закону та умов укладених кредитного договору № 5007С52 від 22 червня 2007 року відповідач свої зобов'язання за вказаними договорами належним чином не виконав, у зв'язку з чим утворилася заборгованість. Позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про усунення порушень за кредитним договором, однак в добровільному порядку заборгованість відповідачем не була погашена і позивач вимушений був звертатися з позовом до суду. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України і ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення суми кредиту. Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним способом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Цивільним кодексом передбачено можливість визначення зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 632 ЦК України, договір укладений сторонами, має умови, які повинні виконуватися. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим задовольнити позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в місті Дніпропетровську до [PERSON] про стягнення заборгованості, та стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 5007С52 від 22 червня 2007 року в сумі 23216,64 доларів США, пеню в розмірі 135448,51 грн. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір у встановленому законом розмірі 3654,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved