Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та нерухомим майном. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він є власником земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та обслуговування господарських будівель, загальною площею 0,26 гектари, що розташована за адресою: вулиця Сонячна, 28, селище [PERSON] Полтавської області, яка була ним набута внаслідок безоплатної передачі її із земель комунальної власності та приватизована, на підтвердження чого він отримав Державний акт на право приватної власності на землю серії ПЛ № 00081 від 16 вересня 1996 року, на якій споруджено житловий будинок, гараж, вхідний погріб, літня кухня, санвузол та сарай, є колодязь та насаджено фруктові дерева. Житловий будинок та інші споруди на час звернення до суду не введені в експлуатацію. Відповідачка [PERSON], яка є колишньою його дружиною, забрала і утримує всі документи, які підтверджують придбання будівельних матеріалів повязаних з будівництвом, та не дає змоги оформити будинок та ввести його в експлуатацію. Відповідачка змінила на всіх вхідних дверях у всіх будівлях, а також на вхід до подвіря замки, без його згоди, як власника, що позбавляє можливості йому користуватися земельною ділянкою, особистим майном та житловим будинком, з огляду на що він звернувся до суду з вимогою усунути перешкоди, які здійснює [PERSON], порушуючи права користування земельною ділянкою та майном, яка знаходиться за адресою селище [PERSON] Багачка Полтавської області, вулиця Сонячна, 28, а саме: 1) зобовязати відповідача передати ключі від вхідних дверей та не чинити перешкоди у здійсненні прав користування земельною ділянкою та майном; 2) зобовязати відповідача передати документи на будинок (тимчасову домову книгу, документи про сплату будівельних матеріалів, будівельний паспорт на початок будівництва, проект газопостачання), які відповідачка незаконно утримує; зобовязати відповідача звільнити самовільно захоплену земельну ділянку та будинок за адресою селище [PERSON] вулиця Сонячна, 28. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити позовні вимоги посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач по справі [PERSON] та її представник [PERSON] вважали позовні вимоги безпідставними та просили суд в задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування своїх доводів вказували, що позивач та відповідачка в період часу з 06 червня 1992 року до грудня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний за рішенням суду, земельна ділянка за адресою: вулиця Сонячна, 28, селище [PERSON] Полтавської області набута позивачем в період перебування позивача у зареєстрованому шлюбі разом з відповідачем, житловий будинок і господарські будівлі на земельній ділянці збудовані в цей самий період, а тому є обєктами права спільної сумісної власності подружжя, крім того позивач з 2014 року не проживає в [INFO] та переїхав до міста Полтава. Щодо перешкод у користуванні власністю, то відповідачка зазначала, що вини її в тому, що позивач не потрапив до будинковолодіння за адресою: вулиця Сонячна, 28, селище [PERSON] Полтавської області у вказані у позовній заяві дні, не має, так як вона в цей час перебувала поза межами селища [PERSON]. Щодо зазначених у позовній заяві документів, які вимагає повернути позивач, то відповідачка зазначила, що в неї їх не має. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, показання свідків, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та обслуговування господарських будівель, площею 0,26 га, яка розташована на території Великобагачанської селищної ради Полтавської області за адресою: вулиця Сонячна, 28, селище [PERSON] Полтавської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ПЛ № 00081 від 16 вересня 1996 року (а.с. 9), яка була йому надана відповідно до рішення виконавчого комітету Великобагачанської селищної Ради народних депутатів Полтавської області від 11 жовтня 1996 року (а.с. 107) про передачу у безоплатну власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та обслуговування господарських будівель. На земельній ділянці за адресою: вулиця Сонячна, 28, селище [PERSON] Полтавської області, збудовано житловий будинок та господарські будівлі, які на час розгляду справи в експлуатацію не введені, даний факт визнається як позивачем так і відповідачем, будь-яких документів, що підтверджують введення в експлуатацію вказаного житлового будинку матеріали справи не містять. Позивач по справі [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 06 червня 1992 року по 30 грудня 2014 року, шлюб розірвано відповідно до рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 10 грудня 2014 року, рішення набрало законної сили 30 грудня 2014 року (а.с. 13). На час розгляду справи в суді позивач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [INFO] (а.с. 1, 4). 14 червня 2015 року позивач разом із депутатом селищної ради та двома свідками не змогли потрапити на територію будинковолодіння за адресою: вулиця Сонячна, 28, селище [PERSON] Полтавської області (а.с. 16-22, 114). При розгляді справи, суд керується тим, що земельна ділянка, одержана громадянином у власність на підставі статей 81, 116 Земельного кодексу України, шляхом приватизації, під час шлюбу, але до 8 лютого 2011 р., незалежно від того, що на ній подружжям розпочато будівництво житлового будинку, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя (постанови Верховного Суду України від 15.02.2012 року № 6-98цс11, від 22.02.2012 року № 6-99цс11), а тому земельна ділянка загальною площею 0,26 гектара, розташована на території Великобагачанської селищної ради Полтавської області за адресою: вулиця Сонячна, 28, селище [PERSON] Полтавської області є приватною власністю [PERSON] і не є обєктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до пункту 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до завершення будівництва (створення) майна, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то до моменту прийняття його до експлуатації, або якщо право власності на таке нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то до моменту державної реєстрації право власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва не виникає (стаття 331 ЦК). У зв'язку із цим до виникнення права власності на таке майно право власності існує лише на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення) майна. З огляду на вище зазначене, суд розглядає майно, що знаходиться на земельній ділянці за адресою: вулиця Сонячна, 28, селище [PERSON] Полтавської області, як сукупність матеріалів та обладнання, які використані в процесі будівництва, зважаючи, що житловий будинок не прийнятий в експлуатацію. Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Стороною відповідача по справі не надано до суду доказів того, що після розлучення [PERSON] на підставі договору чи закону отримала право користування земельною ділянкою, між позивачем та відповідачем не існує договірних відносин щодо земельної ділянки, власником якої є [PERSON], договір щодо даної ділянки між позивачем та відповідачем, а ні усно, а ні письмово не укладався, що підтверджується поясненнями сторін. Допитані в судовому засіданні свідки зі сторони відповідача не спростовують висновку суду, щодо відсутності законних підстав у відповідачки на користування земельною ділянкою, власником якої є позивач. Суд вважає доведеним той факт, що позивач позбавлений можливості вільно користуватися належною йому земельною ділянкою за адресою: вулиця Сонячна, 28, селище [PERSON] Полтавської області. Даний факт підтверджується як актом обстеження (а.с. 16-22, 114), так і показаннями свідка [PERSON], який був допитаний в суді та пояснив, що позивач [PERSON] у його присутності не зміг потрапити на подвіря домогосподарства за адресою: вулиця Сонячна, 28, селище [PERSON] Полтавської області. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Судом не приймаються до уваги доводи відповідача, що позивач протягом тривалого часу не проживає в [INFO], на підтвердження чого свідчили допитані у судовому засіданні свідки та надано відповідні акти (а.с. 116, 117), зважаючи на те, що відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦК України, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачене право на звернення до суду за захистом свого права і встановлені способи захисту, серед яких припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Норми ст. ст. 15, 16, 386, 391 ЦК гарантують власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому, а тому є всі підстави для задоволення вимог позивач в частині усунення перешкод, які здійснює [PERSON], порушуючи право позивача у користуванні належною йому земельною ділянкою, яка розташована на території Великобагачанської селищної ради Полтавської області за адресою: вулиця Сонячна, 28, селище [PERSON] Полтавської області. Між тим, а ні позивачем, а ні відповідачем по справі не надано до суду переліку та опису майна, яке знаходиться на земельній ділянці, а тому суд позбавлений можливості ідентифікувати яким саме рухомим майном володіє позивач чи відповідач, та яке знаходиться на території земельної ділянки, що належить позивачеві. Дана невизначеність присутня і в тому, які саме ключі і до яких саме замків повинні бути передані відповідачем, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Щодо вимоги до відповідача про зобовязання його передати документи на будинок, а саме: тимчасову домову книгу, документи про сплату будівельних матеріалів, будівельний паспорт на початок будівництва, проект газопостачання, то позивачем в судовому засіданні не доведено сам факт існування даних документів, а також перебування даних документів у відповідача по справі. Щодо вимоги до відповідача про звільнення самовільно захопленого будинку, то як зазначено вище, майно, яке знаходиться на території земельної ділянки за адресою: вулиця Сонячна, 28, селище [PERSON] Полтавської області розглядається судом, як матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва, тому вимога задоволенню не підлягає. Суд приймає до уваги той факт, що позивач по справі [PERSON] є інвалідом першої групи (а.с. 7), та відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Відповідно до ч. 3. ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати, а саме - судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial