Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20 квітня 2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода з вини відповідача, внаслідок якої позивач отримав тілесні ушкодження легкої форми тяжкості, а саме забій голови, тулуба, садна, інші ушкодження здоров'я, котрі призвели до короткочасного розладу здоров'я. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач тривалий час знаходився у шоковому стані та був госпіталізований. У зв'язку з цим, позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача 25 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, що проявилась у моральних страждань позивача з приводу дорожньо-транспортної пригоди, отриманих тілесних ушкоджень та 1 063 грн. майнової шкоди, які сплачені представником позивача за отримання документів, необхідних для розгляду справи про адміністративні правопорушення, за результатами розгляду якої відповідача визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали. Зазначили, що відповідач повністю розрахувався з приводу майнової шкоди з власником автомобіля, котрим керував позивач на час дорожньо-транспортної пригоди. Моральна шкода позивача ні чим не підтверджена. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено, що 20 квітня 2016 року в м. Києві по бул. Л.Українки сталася дорожньо-транспортна пригода за участю відповідача [PERSON], який керував транспортним засобом Фольксваген, номерний знак [NUMBER], котрий порушив вимоги п. 8.7.3-е Правил дорожнього руху України, здійснивши проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора. Внаслідок таких дій відбулось зіткнення з автомобілем Шевроле, номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Вина [PERSON] у вказаній дорожньо-транспортній пригоді стверджується постановою Печерського районного суду м. Києва від 5 вересня 2016 року (а.с. 8), яка сторонами не оскаржувалась в апеляційному порядку, про що вони ствердили в судовому засіданні. З вказаної постанови вбачається, що представником [PERSON] під час розгляду справи був [PERSON], котрий поніс витрати у розмірі 1 063 грн. на отримання документації щодо роботи світлофора на Комунальне підприємство «Київдорсервіс» (а.с. 9, 20-24). Вказані документи необхідні були для розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] з метою доведення винуватості останнього у настанні дорожньо-транспортної пригоди. Тому, витрати у розмірі 1 063 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пункт 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачає, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У результаті дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав тілесні ушкодження, а саме забій голови, грудної клітини, що стверджується консультативним висновком № 2217 від 20 червня 2016 року (а.с. 18-19), тобто в день настання дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, відповідач у судовому засіданні підтвердив факт виклику на місце дорожньо-транспортної пригоди швидкої медичної допомоги. Тому доводи представника відповідача про те, що отримані позивачем тілесні ушкодження не перебувають в причинно-наслідковому зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, є безпідставними. З урахуванням переживань позивача з приводу отриманих тілесних ушкоджень внаслідок раптового зіткнення автомобілів з вини відповідача, що також стверджується оглянутим у судовому засіданні відео, зафіксованому на СD-диску; того, що позивачу прийшлось докласти значних зусиль для відновлення свого здоров'я; позивач постійно хвилювався за свій стан здоров'я - суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., виходячи з принципу розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 551 коп. 20 грн. судового збору за вимоги майнового характеру та 551 грн. 20 коп. судового збору за вимоги немайнового характеру. Суд звертає увагу позивача, що ним при поданні позову було переплачено судовий збір у розмірі 826 грн. 80 коп., котрий може бути йому повернутий за заявою позивача відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: partial