Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

У березні 2020 року позивач [PERSON] , звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) з прострочення сплати аліментів. Просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 12323,69 грн. та у повернення сплачених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1200 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що рішенням Автозаводського районного суду м Кременчука від 19.10.2015 року стягнуто з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 03.09.2015 року й до повноліття дитини, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В подальщому, розмір аліментів за заявою боржника зменшено до 1/5 частини. На підставі судового рішення видано виконавчий лист. Оскільки [PERSON] не виконує свій обов`язок щодо сплати коштів на утримання сина за період з вересня 2015 по грудень 2019 року утворилась заборгованість. Станом на 01.01.2020 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів складає 38 910,38 грн, що підтверджується довідкою - розрахунком, наданою державним виконавцем Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ. Позивач [PERSON] , просить позов задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у її відсутність не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Повідомлявся судом належним чином, судова повістка направлена відповідачу засобами рекомендованого поштового зв`язку та у зв`язку з її неотриманням відповідачем повернута, що у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України є належним повідомленням відповідача. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справи у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 19.10.2015 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням цього ж суду від 16.04.2019 зменшено розмір аліментів, що стягують на утримання сина [PERSON] , [INFO] з ј до 1/5 частини зі всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття На підставі рішення суду видано виконавчий лист. Відповідно до довідки розрахунку заборгованості по аліментам станом на 01.01.2020року остання становить 38910,38 грн. В період з моменту розрахунку заборгованості, тобто з 09.2015 року до грудня 2019 року [PERSON] здійснено виплати у неналежному розмірі. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а, отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Зокрема, законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць помножена на кількість днів заборгованості помножена на 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18), який Суд враховує відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК. Так, в даних правовідносинах матеріалами справи підтверджено, що у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів, що є підставою для застосування до нього відповідальності за прострочення їх сплати Наданий позивачем розрахунок відповідає обставинам справи, відповідачем не спростований і приймається судом при визначенні розміру заборгованості. Таким чином надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача неустойки (пені). В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем по справі проведено оплату витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1200 грн. 00 коп.,що підтверджується договором про надання правової допомоги від 14.02.2020 року ,квитанціями до прибуткового касового ордеру №5 та № 11 та актом наданих послуг адвоката від 16.03.2020 року У зв`язку із чим, відсутності клопотання сторони про зменшення витрат, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі1200 грн. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судові витрати у справі, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved