Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

У березні 2018р. позивач ПАТ «Київенерго» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив суд: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по оплаті наданих послуг з центрального опалення в розмірі 33170,71 грн.; заборгованість за надані послуги з постачання гарячої води в розмірі 2128,71 грн.; 8696,44 грн. - нараховані на суму заборгованості 3% річних та суми індексу інфляції. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач мешкає за адресою [ADDRESS] та є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які постачає позивач, але не в повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. На підтвердження своїх позовних вимог позивач посилався на ст. ст. 10, 26 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», пункти 8, 11, 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення та розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Рибака М.А. від 16 березня 2018р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників процесу. 14 червня 2018р. на адресу суду надійшов відзив на позов (а.с. 30-35), в якому відповідач проти позову заперечував, обґрунтовуючи тим, що матеріали справи не містять доказів, що підтверджували б обґрунтованість заявлених позовних вимог, в тому числі, але не виключно доказів відношення відповідача до квартири [ADDRESS] , доказів, що засвічували б факт надання відповідачу комунальних послуг за вказаною адресою, доказів виставлення будь - яких рахунків на оплату послуг та інших доказів, що дозволяли б встановити факт існування правовідносин з приводу надання комунальних послуг між позивачем та відповідачем. Розпорядженням від 22 жовтня 2018р. № 01-08-1208 здійснено повторний автоматичний розподіл справи. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Волошина В.О. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О. від 29 жовтня 2018р. прийнято справу до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час судового засідання позивач повідомлений належним чином. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву, в який просив розглянути справу без його участі. До зазначеної заяви представником відповідача додана довідка державного реєстратора - приватного нотаріуса Марченко О.І. від 24 червня 2019р. № 109/01-30 про відсутність зареєстрованих речових прав на квартиру [ADDRESS], яку представник відповідача просив залучити до матеріалів справи. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Звертаючись до суду з вказаним позовом позивач, просив суд стягнути суму заборгованості за надані відповідачу за адресою: [ADDRESS] послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання. До позовної заяви позивачем додана вимога, адресована відповідачу [PERSON] на адресу: [ADDRESS] . До позовної заяви позивачем доданий список рекомендованих відправлень, згідно якого [PERSON] , надіслане відправлення на адресу: [ADDRESS] . Матеріали справи містять доданий позивачем до позовної заяви розрахунок заборгованості відповідача за заслуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01 жовтня 2014р. по 01 липня 2017р. за адресою: [ADDRESS] . Зазначений розрахунок містить вказівку про опалювальну площу за вказаною адресою в розмірі 165 кв.м. Разом з тим, зі змісту позовної заяви вбачається, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача боргу за надані останньому послуги за адресою: [ADDRESS] . З поданої представником відповідача довідки державного реєстратора - приватного нотаріуса Марченко О.І. від 24 червня 2019р. № 109/01-30 вбачається, що відповідачу [PERSON] на праві власності в період з 31 липня 2009р. по 23 жовтня 2017р. належала квартира [ADDRESS] , загальною площею 40,0 кв.м. (житловою 17,5 кв.м.). Згідно цієї ж довідки державного реєстратора - приватного нотаріуса Марченко О.І., на квартиру [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровані права - відсутні. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3) ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. У відповідності до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Таким чином, суд не приймає до уваги доданий позивачем до позовної заяви розрахунок заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою споживання: [ADDRESS] , з опалювальною площею 165 кв.м. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не доведений розмір заборгованості відповідача з оплати вартості послуг з центрального опалення і гарячого водопостачання, вимоги про стягнення якої заявлені в позовній заяві. Інших доказів на підтвердження розміру наявної заборгованості відповідача позивач суду не надав. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed