Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

ТОВ «Таун Сервіс» м. Сєвєродонецьк звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом, з урахуванням їх уточнень до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення у розмірі 1986грн., судового збору у розмірі 1378грн. та витрат на оплату послуг з отримання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 23грн., мотивуючи вимоги тим, що відповідач [PERSON], яка згідно договору купівлі-продажу ВРЛ №771733/р №1937 від 30.08.2011р. є власником квартири [ADDRESS] та споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, тобто абонентом ТОВ «Таун Сервіс» м. Сєвєродонецьк за особовим рахунком №04004009. Між позивачем ТОВ «Таун Сервіс» м. Сєвєродонецьк та відповідачем [PERSON] було укладено договір №51948 «Про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення» за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи, що у відповідача квартирні засоби обліку води відсутні, тому на підставі п.21 «Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005р, плата за надані послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення за особовим рахунком відповідача [PERSON] нараховувалась згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства виходячи з 1 зареєстрованої особи за даною адресою. Але, в порушення вимог законодавства та п.13 Договору №51948 відповідач [PERSON] в період з 01.09.2011р. по 30.06.2017р. оплату за спожиті послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення здійснює частково, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати за послуги у розмірі 1986грн. З метою захисту порушеного права у жовтні 2016р. позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги у сумі 1412,23, з якою 25.11.2010р. за адресою: [ADDRESS] було укладено договір «Про надання населенню послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення» №17696. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17.11.2016р. було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості, у зв'язку з тим, що [PERSON] за вказаною адресою не зареєстрована. З метою встановлення осіб, які є власниками квартири [ADDRESS] ТОВ «Таун Сервіс» м. Сєвєродонецьк здійснило електронний запит через «Кабінет електронних сервісів», розміщеного на офіційному сайті Міністерства юстиції України та отримало інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сплативши при цьому 23грн. Тому, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за оплату послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення у розмірі 1986грн., судового збору у розмірі 1378грн., а також витрат на оплату послуг з отримання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 23грн. 19.09.2017р. представник позивача надала заяву в обґрунтування якої зазначила, що після пред'явлення позову, а саме 19.08.2017р. відповідач [PERSON] повністю сплатила заборгованість за оплату послуг централізованого постачання холодної води і водовідведення у сумі 1986грн., позовні вимоги в цій частині не підтримує, внаслідок їх задоволення відповідачем. Тому, просить суд стягнути з [PERSON] витрати з оплати судового збору у розмірі 1378грн., а також витрати на оплату послуг з отримання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 23грн. Представник позивача ТОВ «Таун Сервіс» м. Сєвєродонецьк [PERSON] у судове засідання не з'явилася , про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином , надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки до суду не повідомила. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб , які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки представник позивача ТОВ «Таун Сервіс» м. Сєвєродонецьк [PERSON] в поданій до суду заяві не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 19.09.2017р. на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.5 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення Відповідно до п.5 та п.10 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Відповідно до п.3 ч.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Згідно із пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Система оплати послуг (щомісячна або авансова) та форма оплати послуг (готівкова або безготівкова) визначаються у договорі між споживачем і виконавцем. Відповідно до пп.1 п.20 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до пп.1 п.30 Правил, споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] є абонентом ТОВ «Таун Сервіс» м. Сєвєродонецьк та отримує від нього послуги. Між відповідачем та позивачем встановилися зобов'язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг (послуг з централізованого водопостачання та водовідведення). Згідно із копією Договору №51948 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, укладеного між ТОВ «Таун Сервіс» (надалі - Виконавець) та [PERSON] (надалі - Споживач) від 13.05.2017р. в квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], виконавець зобов'язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води, з водовідведення холодної води та послуги з водовідведення гарячої води (за наявності), а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. З копії виписки по особовому рахунку відповідача [PERSON] та розрахунку заборгованості за комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення за адресою надання послуги: [ADDRESS], вбачається, що позивачем була надана послуга відповідачу з централізованого постачання холодної води і водовідведення у повному обсязі, проте відповідач фактично користувався послугою з централізованого постачання холодної води і водовідведення та, в порушення вимог чинного законодавства України, що регулює правовідносини у сфері надання комунальних послуг, свої зобов'язання по проведенню оплати спожитих комунальних послуг виконав частково, а тому за відповідачем є наявна заборгованість у розмірі 1986грн. Згідно довідки ТОВ «Таун Сервіс» м. Сєвєродонецьк №997 від 21.09.2017р., станом на 06.07.2017р. за [PERSON], яка є споживачем послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] обліковувалася заборгованість з оплати послуг у розмірі 1986грн. 19.08.2017р. та 15.09.2017р. споживачем добровільно було сплачено заборгованість за надані послуги. Станом на 19.09.2017р. заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Таун Сервіс» м. Сєвєродонецьк за послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення відсутня. Суд вважає, що відповідач неналежним чином виконує взяті на себе перед позивачем зобов'язання. Проте, оскільки заборгованість у розмірі 1986грн. погашена вже після відкриття провадження по справі, відповідачем відшкодовані понесені у справі та документально підтверджені витрати позивача у розмірі 1986грн., тому дані вимоги стягненню не підлягають. Згідно ст.ст.10,11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що в ході розгляду справи відповідачем була погашена сума заборгованості за оплату послуг централізованого постачання холодної води і водовідведення в сумі 1986грн., але судовий збір у розмірі 1378грн. та витрати на оплату послуг з отримання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 23грн. понесені позивачем при подачі позовної заяви до суду не сплачені. Згідно до ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України та п.38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Крім того, п.12 Постанови Верховного Суду України №2 від 12.06.2009р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснено, що визнання позову чи добровільне задоволення вимог відповідачем після пред'явлення позову не звільняє його від відшкодування понесених позивачем судових витрат при ухваленні рішення або при закритті провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову з мотивів задоволення його вимог відповідачем. Отже, враховуючи те, що вимоги ТОВ «Таун Сервіс» м. Сєвєродонецьк були задоволені відповідачем [PERSON] вже після пред'явлення позову, то суд приходить до висновку, що сума судового збору у розмірі 1378грн. та витрати на оплату послуг з отримання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 23грн. підлягає стягненню з відповідача відповідно до вимог ч.1 ст.89 ЦПК України.

Outcome: partial