Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з таким позовом в якому вказував, що 18 вересня 2001 року між ним та СТОВ Колос було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого позивач придбав в останнього 57/100 часток житлового будинку №7 по вул. Дружби в с. Нове Вознесенського району Миколаївської області. В цей же день договір було зареєстровано на Універсальній товарно-сировинній біржі Номінал за № 390, разом з тим покупець після придбання майна зареєстрував право власності в КП Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації. Нотаріально договір сторони не посвідчували. Однак всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме продавець передав покупцю майно, а покупець прийняв його та сплатив за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору. В 2015 році [PERSON] дізнався, що спірний договір є недійсним, що створює йому перешкоди в розпорядженні придбаним майном. Враховуючи неможливість нотаріального посвідчення договору на час розгляду справи з об'єктивних причин, а тому позивач просив суд визнати такий договір дійсним. Ухвалою суду від 04 вересня 2015 року до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучено [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву з проханням про розгляд справи без його участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим розглянути справу без особистої участі представника відповідача та третьої особи, оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 18 вересня 2001 року [PERSON] придбав у СТОВ Колос 57/100 часток житлового будинку №7 по вул. Дружби в с. Нове Вознесенського району Миколаївської області, зареєструвавши в цей же день письмовий договір купівлі-продажу на Універсальній товарно-сировинній біржі Номінал про що в журнал реєстрації договорів з нерухомістю внесено запис №390. Покупець зареєстрував право власності в КП Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації. Нотаріально договір сторони не посвідчували, проте повністю виконали взяті на себе зобов'язання. В 2015 році [PERSON] дізнався, що спірний договір є недійсним, що створює йому перешкоди в розпорядженні придбаним майном. Сторони в свій час ухилилися від належного (нотаріального) посвідчення договору купівлі-продажу. Разом з тим нотаріальне посвідчення договору на час розгляду справи неможливе, оскільки СТОВ Колос припинило свою діяльність, разом з тим право власності на частку в будинку вже зареєстроване за позивачем. Ст. 9 Житлового Кодексу України вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах. При укладенні договору сторони узгодили всі його істотні умови і виконали свої зобовязання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 227 ЦК України 1963 року (чинна на час придбання майна). З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обовязкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною. Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що цивільне право позивача підлягає захисту, а позов задоволенню.

Outcome: approved