Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

у вересні 2013 р. Державна іпотечна установа (далі - позивач) звернулася в Голосіївський районний суд міста Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, пені та інфляційних витрат, при цьому пояснивши наступне. 24.04.2012р. між Публічним акціонерним товариством «Ерде Банк» та [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит № К-44/12, згідно умов якого ПАТ «Ерде Банк» як кредитодавець надало та [PERSON] як позичальник отримала кошти кредиту у сумі 1000000,0 грн. та зобов'язалася їх повернути в термін до 23.04.2022р шляхом щомісячної сплати, а також плати за користування кредитом за ставкою 15% річних. В наступному 31.05.2012р. між ПАТ «Ерде Банк» та Державною іпотечною установою було укладено Договір про відступлення права вимоги № 295/12, відповідно до умов якого ПАТ «Ерде Банк» передав Державній іпотечній установі своє право вимоги за Договором про іпотечний кредит № К-44/12. В свою чергу відповідач [PERSON] порушила свої зобов'язання за Договором про іпотечний кредит № К-44/12 щодо повернення коштів кредиту шляхом сплати щомісячних платежів та плати за користування кредитом за ставкою 15% річних. У зв'язку зі наведеним позивач просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість за Договором про іпотечний кредит № К-44/12 у сумі 1021776,78 грн., в тому числі, по основній сумі боргу - 974767,26 грн., нараховані відсотки - 46426,78 грн., пеня за прострочення сплати кредитних коштів - 377,12 грн., інфляційні витрати - 205,30 грн., а також судові витрати позивача. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності у судовому засіданні, якою позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги повністю, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач, повідомлена про дату та час судового розгляду у порядку ст.74ЦПК України, у судове засідання не з'явилася, про поважність причин неявки не повідомила суд. У зв'язку з вищевикладеним суд ухвалив проводити заочний розгляд справи згідно ст. 224 ЦПК України та на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Врахувавши зазначені у позові доводи позивача, з'ясувавши обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, які підтверджено доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновків про необхідність задовольнити позов повністю виходячи з наступного. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Ерде Банк» та [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит № К-44/12, згідно умов якого ПАТ «Ерде Банк» як кредитодавець надало та [PERSON] як позичальник отримала кошти кредиту у сумі 1000000,0 грн. із сплато за користування кредитом за ставкою 15% річних. При цьому відповідно до 2.4. Договору про іпотечний кредит № К-44/12, відповідач зобов'язалася щомісячно до 24 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладення цього договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки ануїтетними платежами в сумі не менше 16133,50 грн. Останню плату ануїтетного платежу здійснити не пізніше 23.04.2022р. Разом з цим згідно п.п. 5.3.3. п. 5.3. Договору про іпотечний кредит № К-44/12, відповідач як позичальник зобов'язався у разі порушення умов цього договору на вимогу кредитора достроково повернути кредит з одночасною сплатою нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, штрафних санкцій. Крім того, відповідно до п. 6.1. Договору про іпотечний кредит № К-44/12, за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань за цим договором, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених чинним законодавством України та цим договором. Відповідно до п. 6.2. Договору про іпотечний кредит № К-44/12 за порушення взятих на себе зобов'язань з повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, позичальник зобов'язується сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачуться пеня, від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. Разом з цим, 31.05.2012р. між ПАТ «Ерде Банк» та Державною іпотечною установою було укладено Договір про відступлення права вимоги № 295/12, відповідно до умов якого ПАТ «Ерде Банк» передав Державній іпотечній установі своє право вимоги за Договором про іпотечний кредит № К-44/12. В свою чергу, згідно наданої позивачем Державною іпотечною установою довідки від 26.06.2013р. за № 2408/11/13 заборгованість відповідача за Договором про іпотечний кредит № К-44/12 станом на 25.06.2013р. склала суму розміром 1021776,78 грн., в тому числі: по основній сумі боргу 974767,26 грн., нараховані відсотки у сумі 46426,78 грн., пеня за прострочення сплати кредитних коштів з 06.06.2013р. по 10.06.2013р. у сумі 377,12 грн., інфляційні витрати з 24.11.2012р. по 24.04.2013р. у сумі 205,30 грн. При цьому в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем на користь позивача вищезазначеної заборгованості у сумі 1021776,78 грн. Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. При цьому відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Разом з цим, ч. 1. ст. 599 ЦК України унормовано, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконанням або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення на його користь із відповідача за Договором про іпотечний кредит № К-44/12 коштів кредиту у сумі 974767,26 грн., відсотків у сумі 46426,78 грн. Крім того згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч. 3 с. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно наданих позивачем розрахунків за прострочення сплати кредитних коштів з 06.06.2013р. по 10.06.2013р. пеня складає суму розміром 377,12 грн. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому згідно наданих позивачем розрахунків інфляційні витрати з 24.11.2012р. по 24.04.2013р. складають суму розміром 205,30 грн. Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно платіжного доручення із відміткою банку про оплату від 03.07.2013р. за № 161 позивачем здійснено витрати на оплату судового збору за позовом у сумі 3441,0 грн. Враховуючи наведене суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у сумі 3441,0 грн. на оплату судового збору. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позов повністю.

Outcome: approved