Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

У березні 2014 року позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що судами України при розгляді цивільних справ щодо позивачів було порушено право людини на судовий захист, створено перешкоди у доступі до правосуддя, не виконано функцій правосуддя, не здійснено контролю за прийнятими рішеннями, не дотримано норм Європейської конвенції 1950 року, не дотримано та проігноровано положення закону щодо обов'язкового застосування судами України практики Європейського Суду. У зв'язку з цим, позивачі просили суд стягнути з відповідача на їх користь по 51 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. До судового представник позивачів [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позивач [PERSON] та представник відповідача до судового засідання не з'явились з невідомих причин, хоча про час, день та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Тому, суд розглянув дану справу у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування шкоди за рахунок держави, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно з ч. 5 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення в цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Разом з тим, ч. 6 ст. 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Отже завдана шкода підлягає відшкодуванню за умови, коли такі дії або бездіяльність чи рішення суду визнано незаконними. Під час судового розгляду справи встановлено, що ухвалою Амур-Нижньогірського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2014 року позовну заяву [PERSON] до Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди повернуто позивачу (а.с. 5). Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2014 року ухвалу Амур-Нижньогірського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2013 року в частині відмови у відкритті провадження у справі за позовом [PERSON] до Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди скасовано та передано на новий судовий розгляд (а.с. 8-9). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2013 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі за позовом [PERSON] до Вищого адміністративного суду України, Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, Державної казначейської служби про визнання дій, рішень протиправними, відшкодування за рахунок держави в особі Державної казначейської служби майнової та матеріальної шкоди (а.с. 13). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області, Державної казначейської служби про відшкодування моральної шкоди на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 4 листопада 2013 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2013 року (а.с. 14-19). Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 9 жовтня 2013 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області, Державної казначейської служби про відшкодування шкоди (а.с. 24) Ухвалою Амур-Нижньогірського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2014 року відмовлено у відкритті провадження за позовом [PERSON] до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Апеляційного суду м. Києва, Печерського районного суду м. Києва, Вищого адміністративного суду України, Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди (а.с. 26). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 березня 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі за позовом [PERSON] до Державної казначейської служби, третя особа Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області про відшкодування моральної шкоди (а.с. 29). Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 9 жовтня 2013 року позов АКБ «Східно-Європейський банк» задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором (а.с. 30-33, 35-39). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 березня 2013 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі за позовом [PERSON] до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про визнання дій незаконними, відшкодування матеріальної та моральної шкоди (а.с. 34). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 квітня 2013 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом [PERSON] до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Апеляційного суду м. Києва, Печерського районного суду м. Києва про відшкодування матеріальної та моральної шкоди (а.с. 40) Ухвалою Світловодського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2013 року позовну заяву [PERSON] до ВДВС Світловодського міськрайонного управління юстиції про визнання рішень, дій незаконними, визнання права власності на майно, відшкодування шкоди повернуто позивачу (а.с. 43-45). Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 листопада 2013 року позовну заяву [PERSON] про поновлення строку на подання виконавчих листів до виконання повернуто позивачу (а.с. 49). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2013 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом [PERSON], [PERSON] до Світловодського районного суду Кіровоградської області, Апеляційного суду Кіровоградської області, Комсомольського міського суду, Апеляційного суду Полтавської області, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Державного казначейства України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди (а.с. 56-57, 64). Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2010 року позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено та стягнуто з [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором (а.с. 58-62). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 листопада 2013 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом [PERSON], [PERSON] до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про визнання рішень, дій незаконними, відшкодування матеріальної та моральної шкоди (а.с. 63). Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2013 року відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Департаменту державної виконавчої служби України, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області, Черкаського міського управління юстиції, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди (а.с. 67-69). Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 4 листопада 2011 року позов [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в м. Світловодську Кіровоградської області та Управління праці та соціального захисту населення в м. Світловодську про стягнення моральної та матеріальної шкоди залишено без розгляду (а.с. 79). Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 червня 2011 року стягнуто з [PERSON] на користь КП «Світловодський міський водоканал» заборгованість (а.с. 80-81, 85, 86). Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 8 квітня 2011 року позов [PERSON] до КП «Світловодський міський водоканал» про визнання заборгованості по оплаті послуг недійсною залишено без розгляду (а.с. 83-84). Усі зазначені судові рішення набули законної сили. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Тобто, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення нормальних життєвих зв'язків позивачів, вимагають від них додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Проте, позивачами не надано доказів у підтвердження моральної шкоди, завданої їм судовими рішеннями, які набули законної сили. Враховуючи те, що під час судового розгляду справи не підтвердився факт заподіяння позивачам будь-якої шкоди з вини судів та відсутній будь-який причинно-наслідковий зв'язок між шкодою та діяннями судів, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у зв'язку з відсутністю для цього правових підстав. При цьому, доводи позивачів про те, що зазначеними судовими рішеннями було порушено право позивачів, як людини на судовий захист, судами створено перешкоди у доступі до правосуддя, не виконано функцій правосуддя, не здійснено контролю за прийнятими рішеннями, не дотримано норм Європейської конвенції 1950 року, не дотримано та проігноровано положення закону щодо обов'язкового застосування судами України практики Європейського Суду є безпідставними. Оскільки при пред'явленні позову позивачі були звільнені від сплати судового збору, то з врахуванням положень ст. 88 ЦПК України судові витрати стягненню не підлягають, оскільки компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed