Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

У вересні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ДП «КАЗ» про зобов'язання зареєструвати її за фактичним місцем проживання. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона разом зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON] була вселена і проживала в квартирі [NUMBER] по [ADDRESS]. Батькові, як молодому спеціалісту, для нього та його сім'ї (мама і вона) була надана квартира [NUMBER] по [ADDRESS]. 28.08.2007 в зв'язку з поступленням на навчання до Київського вузу, вона будучи неповнолітньою, була знята з реєстрації у вказаній квартирі так, як потрібно було зареєструватися в гуртожитку вузу. В 2013 році вона закінчила навчання і приїхала проживати додому. Однак, відповідач відмовляє в реєстрації її місця проживання за адресою проживання її батьків, а саме в квартирі [NUMBER] по [ADDRESS]. Відповідач безпідставно відмовляє їй у реєстрації її місця проживання, оскільки за нею зберігалося жиле приміщення у вищевказаній квартирі на протязі всього часу навчання. Ситуація, яка склалася з відмовою відповідача в реєстрації її місця проживання, позбавляє її можливості влаштуватися на роботу, зареєструватися приватним підприємцем чи зареєструватися в центрі зайнятості. Фактично вона позбавлена можливості утримувати себе самостійно. Просить зобов'язати адміністрацію Красилівського агрегатного заводу не чинити їй перешкод у реєстрації її постійного місця проживання за адресою: [ADDRESS] кв. [NUMBER], наймачами якої є її батьки [PERSON] і [PERSON] та оформити належним чином документи щодо реєстрації її місця проживання в квартирі [NUMBER] по [ADDRESS]. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Представник відповідача позов не визнав, надав письмові заперечення та пояснив, що на балансі ДП «КАЗ» знаходиться гуртожиток, що розташований у [ADDRESS], у якому немає квартир, а є кімнати для тимчасового проживання працівників їхнього підприємства. Відповідно до ст. 2 Примірного положення про гуртожитки гуртожитки призначаються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання. [PERSON] не має жодного відношення до їхнього підприємства, а тому не має права на реєстрацію в гуртожитку їхнього підприємства. Відповідно до ст. 9 цього ж Положення жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету. Згідно ст. 17 Положення громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вправі вселити в займані приміщення своїх неповнолітніх дітей. Вселення інших членів сім'ї в указані приміщення допускається лише з дозволу адміністрації та профспілкового комітету підприємства, установи, організації та письмової згоди членів сім'ї громадянина, які проживають разом з ним. Згідно п. 2.2 наказу Міністерства внутрішніх справ України № 1077 від 22.11.2012 року «Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів» для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС України, а після утворення центрів надання адміністративних послуг до відповідного центру ряд документів, серед яких, документи, що підтверджують: право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім'ї на реєстрацію місця проживання. У [PERSON] відсутні будь-які правовстановлюючі документи на кімнату [NUMBER] у гуртожитку ДП «КАЗ». Таким чином, єдиною підставою для реєстрації її в гуртожитку є згода адміністрації та профспілкового комітету підприємства, яка не надавалась. Відповідно до ст. 47 ЖК України норма жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу, у кімнаті [NUMBER] загальною площею 27,2 кв.м. прописано два чоловіки, що не дає правових підстав зареєструвати ще одну особу. Крім того, Примірним положенням про гуртожитки не передбачено збереження кімнати в уртожитку за особою, яка виписалась із неї в зв'язку з навчанням. Відповідно до п. 4 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень громадяни самостійно здійснюють право на одержання жилого приміщення в будинку державного і громадського житлового фонду з настанням повноліття, тобто після досягнення вісімнадцятирічного віку. [PERSON] є повнолітньою, уже створила власну сім'ю, самостійно реалізовує свої права та свободи, в тому числі право на житло, самостійно несе відповідальність за свої дії, а тому може самостійно придбати або іншим чином отримати у власність житло та зареєструватись у ньому. Працюючи в кладному економічному середовищі, на підприємстві гостро стоїть питання забезпечення молодими працівниками, одним із визначальних факторів залучення молодих фахівців є забезпечення їх житлом, саме маючи гуртожиток підприємство має можливість частково забезпечувати своїх працівників житлом. Треті особи [PERSON] та [PERSON] вважають позов обгрунтованим, не заперечують щодо реєстрації [PERSON] за їх місцем проживання. Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] разом зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON] проживала в квартирі [NUMBER] по [ADDRESS]. Її батькові [PERSON], працюючому інженером, для нього та його сім'ї у складі трьох осіб на підставі ордера № 13 серії Н.В. на житлову площу в гуртожитку від 19.09.1990 відповідно до спільного рішення адміністрації, профспілкового комітету та комітету комсомолу Красилівського агрегатного заводу було надано кімнату [NUMBER] розміром 17 кв.м. по [ADDRESS]. У зв'язку з навчанням у Київському політехнічному інституті позивач, будучи неповнолітньою, 28.08.2007 була знята з реєстрації у вказаній квартирі та зареєстрована в гуртожиткові ВУЗу. В 2013 році після закінчення навчання вона повернулась додому, однак, відповідач відмовив їй у реєстрації її місця проживання за адресою проживання її батьків, де вона проживала до виїзду на навчання. 18.03.2011 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] Відповідно до рішення № 235 від 31.01.1996 виконавчого комітету Красилівської міської ради зареєстровано кімнати [NUMBER]-[NUMBER] у будинку для малосімейних Красилівського агрегатного заводу по [ADDRESS], як гуртожиток. Ці обставини підтверджуються доказами: свідоцтвом про народження [PERSON], формою № 16 на [PERSON], адресним листком вибуття (форма № 20) від 23.05.2013, дипломами бакалавра та спеціаліста [PERSON], додатком до диплома про вищу освіту, листом № 18-987 від 11.07.2013 ДП «КАЗ», довідками ДП «КАЗ» про забезпеченість житловою площею № 578, № 523 від 09.02.2012, свідоцтвом про одруження [PERSON], експертним висновком № 877 від 19.11.2007, робочим проектом реконструкції систем газопостачання та опалення житлової квартири [NUMBER] по [ADDRESS], посвідченням № [NUMBER], заявою про реєстрацію місця проживання [PERSON], відомостями про реєстрацію місця проживання [PERSON], договором про надання населенню послуг з теплопостачання від 26.09.2000, типовим договором № 23 від 18.01.2002, договором № 4343 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, типовим договором про надання послуг з газопостачання; довідкою № 23-213 від 16.10.2013 ДП «КАЗ», рішенням виконавчого комітету Красилівської районної ради № 180 від 30.06.1976, довідкою відділу статистики в Красилівському районі № 29-105/1766 від 15.11.2013, ордером № 13 серії Н.В. на житлову площу в гуртожитку від 19.09.1990, рішенням № 235 від 31.01.1996 виконавчого комітету Красилівської міської ради, рішенням Красилівського районного суду від 28.05.2003. Згідно ч. 1 ст. 127 Житлового кодексу УРСР для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. В силу ч. 2 ст. 128 Житлового кодексу УРСР жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету. Відповідно до ст. 129 Житлового кодексу УРСР на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Згідно п. 17 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03 червня 1986 року № 208, громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вправі вселити в займані приміщення своїх неповнолітніх дітей. Вселення інших членів сім'ї у приміщення гуртожитку допускається лише з дозволу адміністрації підприємства, установи, організації та профспілкового комітету. Жила площа в гуртожитку по [ADDRESS] [PERSON] рішенням адміністрації державного підприємства «Красилівський агрегатний завод» та профспілкового комітету не надавалась. Ордер для вселення в кімнату гуртожитку [PERSON] адміністрацією державного підприємства «Красилівський агрегатний завод» не видавався. Таким чином, будь-яких рішень щодо надання [PERSON] житла в кімнаті [NUMBER] гуртожитку [ADDRESS] не приймалось, [PERSON] самовільно вселилась у вказану кімнату, а тому відсутні підстави для її реєстрації за вказаною адресою. Суд не вважає правомірним посилання позивача, як на підставу для її реєстрації в гуртожитку, на ст. 71 ЖК УРСР, якою передбачено, що жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання, оскільки, по-перше, зазначена стаття регулює правовідносини, що виникають під час користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду, а не в гуртожитках, а по-друге, відповідно до п. 13 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року N 208 повторне надання жилої площі в гуртожитку передбачене тільки громадянам, які вибули з гуртожитку в зв'язку з призовом на дійсну строкову військову службу, а також офіцерам, які вибули з гуртожитку в зв'язку з призовом із запасу на дійсну військову службу на строк до трьох років, якщо після проходження військової служби вони повернулися на те ж підприємство, установу, організацію. Повнолітнім громадянам, які вибули з гуртожитку для проходження навчання і повернулись, повторне надання житлової площі в гуртожитку інакше, ніж на підставі спільного рішення адміністрації підприємства, установи, організації та відповідного профспілкового комітету - чинним законодавством не передбачене. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed