Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернувсь до суду з названим позовом. Свої вимоги мотивував тим, що він є власником автомобіля марки «Nissan Note», державний номерний знак [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. 19 квітня 2016 року близько 10 год 00 хв він приїхав на вищезазначеному автомобілі до знайомого за адресою: [ADDRESS]. Повертаючись додому близько 16 год 15 хв він помітив пошкодження лакофарбного покриття свого автомобіля. Переглянувши камери спостереження ним було виявлено, що дане пошкодження здійснили двоє малолітніх дітей. Проведеними мірами пошукового характеру співробітниками міліції було виявлено осіб, які вчинили пошкодження вищевказаного автомобіля, а саме шестирічний хлопчик [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], та шестирічна дівчинка [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS]. При цьому, батько малолітнього [PERSON] завданому йому матеріальну шкоду у рівній частині, яку заподіяв його син, відшкодував. Батьки малолітньої [PERSON] відмовляються відшкодовувати у добровільному порядку заподіяну донькою шкоду. Згідно звіту про оцінку вартості збитку нанесену власнику пошкодженого транспортного засобу розмір збитків складає 24 273,05 грн. Окрім того, за складання такого звіту ним додатково було сплачено 900 грн. Таким чином, відповідачами нанесено йому матеріальних збитків у розмірі 12 586,52 грн. Тому просив суд стягнути з відповідачів батьків малолітньої [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] завдані майнові збитки у розмірі 12 586,52 грн на його користь. А також стягнути судовий збір. У судове засідання позивач не з'явився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися. Про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі. Письмових клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. У зв'язку з чим суд з урахуванням заяви позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів та відповідно до положень ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При розгляді справи встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля марки «Nissan Note», державний номерний знак [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER]. Згідно висновку інспектора Києво-Святошинського відділу поліції старшого лейтенанта міліції Литвиненка С.А. встановлено, що 19 квітня 2016 року шестирічний [PERSON] та шестирічна [PERSON] здійснили пошкодження лакофарбового покриття автомобіля марки «Nissan Note», державний номерний знак [NUMBER], який був припаркований на узбіччі поруч. Батько шестирічного [PERSON] - [PERSON] відшкодував [PERSON] заподіяну шкоду, яку спричинив його син. Листом начальника Києво-Святошинського ВП Кошмак В.П. від 04 травня 2016 року за № 9127 повідомлено [PERSON], що аналіз матеріалів перевірки свідчить про те, що в даних подіях вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ст. 194 КК України, проте в силу своєї малозначності не становлять суспільної небезпеки. Рекомендовано для відшкодування спричинених матеріальних збитків, які спричинила дочка [PERSON] звернутись до суду. Відповідно до вимог ст. 1178 ч. 1 ЦК України, шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла 14 років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Згідно звіту про оцінку вартості збитків нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу №05/05/16 від 05 травня 2016 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності, вартість матеріального збитку нанесеного власнику транспортного засобу автомобіля марки «Nissan Note», державний номерний знак [NUMBER], складає 24 273,05 грн. Окрім того, за складання звіту про оцінку вартості збитків нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу №05/05/16 від 05 травня 2016 [PERSON] було сплачено 900 грн, що підтверджується товарним чеком від 29 квітня 2016 року. Згідно ч.1 ст. 1181 ЦК України шкода, завдана спільними діями кількох малолітніх осіб, відшкодовується їхніми батьками (усиновлювачами), опікунами в частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду. Враховуючи те, що майнова шкода завдана спільними діями двох малолітніх дітей, відповідачі, як батьки малолітньої доньки [PERSON] за законом повинні відшкодувати позивачеві лише 1/2 частину від загальної суми завданої майнової шкоди, тобто 12 586 грн 52 коп (24 273,05 + 900=25 173,05 /2 ). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат щодо сплати судового збору позивач надав платіжний документ за №0.0.610138860.1 від 01 вересня 2016 року. Тому позовні вимоги про стягнення з [PERSON], [PERSON] на користь позивача судового збору у розмірі 580 грн підлягають задоволенню.

Outcome: approved