Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з зазначеною позовною заявою мотивуючи її тим, що 10 червня 2014 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 520560460, за умовами якого остання отримала кредит у сумі 11555,96 грн., із сплатою за його користування в розмірі 0,01% річних та щомісячною платою за кредитом в розмірі 2,50% від суми кредиту, що становить 288,90 грн., строком на 36 місяців. Проте, [PERSON] у порушення умов Договору, а також вимог ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування належним чином не виконує, у зв'язку з чим, станом на 14 липня 2017 року має заборгованість в розмірі 25333,90 грн., з яких: 10533,18 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2,44 грн. - сума заборгованості за відсотками; 9020,3 грн. - сума заборгованості за платою за управління кредитом; 5777,98 грн. - сума заборгованості за пенею. 14 липня 2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» був укладений Договір відступлення прав вимоги №20170714, відповідно до умов якого та ст.512 ЦК України ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до боржників ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», зокрема і за кредитним договором, укладеним між Товариством та [PERSON] За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 520560460 у розмірі 25333,90 грн., а також судові витрати у розмірі 1762,00 грн. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.06.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Згідно даної ухвали відповідачу встановлений строк не менше п'ятнадцяти днів з дня вручення йому цієї ухвали для подання відзиву на позов. Сторони у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України в судове засідання не викликались. Згідно супровідного листа №308/5779/18 від 26.06.2018 року судом ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з доданими до неї документами були направленні на адресу місця реєстрації відповідача [PERSON], однак рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулось на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Частиною 8 статті 128 ЦПК України визначено, що днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч.9 ст.130 ЦПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. 27.08.2018 року судом було повідомлено відповідача [PERSON] про перебування у провадженні суду цивільної справи №308/5779/18 за позовною заявою ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом розміщення повідомлення на офіційному вебсайті судової влади України. Відзиву у визначений судом строк відповідач не надіслала. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Положеннями статті 279 ЦПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України, не надійшло. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що 10 червня 2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 520560460, за умовами якого остання отримала кредит у сумі 11555,96 грн., із сплатою за його користування в розмірі 0,01% річних та щомісячною платою за кредитом в розмірі 2,50% від суми кредиту, що становить 288,90 грн., строком на 36 місяців. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» свої зобов'язання за Договором виконало в повному обсязі, а саме надало Позичальнику кредит у розмірі, встановленому Договором. Проте, Позичальник [PERSON] всупереч умовам Договору, а також вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування належним чином не виконує. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч.1 ст. 611 ЦК України). Згідно з ч.1 та ч.2 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до п.4.9 Договору пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань становить 0,3% від суми прострочення за кожний день прострочення та сплачується Позичальником за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або внесення плати за кредитом. Як вбачається з матеріалів справи, 14 липня 2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (первісний кредитор) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (новий кредитор) був укладений Договір відступлення прав вимоги №20170714, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору за плату, а Новий кредитор приймає належні йому права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників, укладеними між Первісним кредитором і боржниками (портфель заборгованості). Внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим Договором, Новий кредитор замінює Кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог Кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимоги від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань боржників за кредитними договорами. З витягу з Реєстру божників до Договору відступлення прав вимоги №20170714 від 14.07.2017 року слідує, що відбулося відступлення права вимоги на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №520560460 від 10.06.2014 року, що був укладений між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З наданого позивачем суду розрахунку слідує, що у зв'язку з порушенням Позичальником зобов'язань, станом на 14 липня 2017 року останній має заборгованість за кредитним договором №520560460 від 10.06.2014 року в розмірі 25333,90 грн., з яких: 10533,18 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2,44 грн. - сума заборгованості за відсотками; 9020,3 грн. - сума заборгованості за платою за управління кредитом; 5777,98 грн. - сума заборгованості за пенею. Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В статті 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а відповідно дост.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання Позичальником [PERSON] умов Договору, а відповідач жодних доказів відсутності у нього заборгованості перед Банком не надав, інших заяв, у тому числі про застосування строків давності, як того вимагає ст.267 ЦК України, до суду не подавав, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №520560460 від 10.06.2014 року у розмірі 25333,90 грн. У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 1762,00 грн. сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved