Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

У березні 2014 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Екобуд», Публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «Київ» та з урахуванням уточнених позовних вимог просила суд постановити рішення, яким визнати недійсним договір іпотеки №371д від 18.09.2007 р. в частині передачі в іпотеку ПАТ АКБ «Київ» квартири [ADDRESS] яка належить на праві приватної власності [PERSON], зобов»язати ПАТ АКБ «Київ» у десятиденний термін з моменту набрання рішенням законної сили звернутись до приватного нотаріуса КМНО [PERSON] за вчиненням нотаріальної дії - зняття заборони відчуження нерухомого майна з майнових прав на квартиру [ADDRESS], зобов»язати ПАТ АКБ «Київ» у десятиденний термін з моменту набрання рішенням законної сили звернутись до приватного нотаріуса КМНО [PERSON] з заявою про вилучення запису з ЄДРЗВНМ заборони відчуження нерухомого майна з майнових прав на квартиру [ADDRESS], зобов»язати ПАТ АКБ «Київ» у десятиденний термін з моменту набрання рішенням законної сили звернутись до приватного нотаріуса КМНО [PERSON] з повідомленням про реєстрацію змін обтяження нерухомого майна іпотекою, про виключення інформації про обтяження іпотекою квартири [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], однак в вересні 2013 р. їй як власнику квартири стало відомо про те, що належна їй кваптира знаходиться серед інших в числі тих на які за договором укладеним між ТОВ «Екобуд» та ПАТ АКБ «Київ» укладено договір іпотеки 18.09.2007 р. за умовами якого на забезпечення виконання вказаного зобов»язання в іпотеку передана дана належна їй квартира. Вказуючи в позовній заяві на те, що ТОВ «Екобуд» передано в іпотеку ПАТ АБ «Київ» майнові права на спірну квартиру без достатніх правових підстав, адже на час укладення договору іпотеки заставодавець ТОВ «Екобуд» не мав майнових прав на дану нерухомість та посилаючись на ст..203, 215, 583 ЦК України та ЗУ «Про іпотеку» просила заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач у судове засідання не з'явилася, направила в суд свого представника з належним чином оформленими повноваженнями, тому суд вражає можливим розглянути справу в її відсутності. Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити вказуючи на обставини справи викладені в позовній заяві. Представник відповідача ТОВ «Екобуд» у судові засідання двічі не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не подавав. Представник ПАТ АКБ «Київ» у судові засідання двічі не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не подавав. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З врахуванням наведеного та з враховуючи думку представника позивача яка не заперечувала щодо заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу в відсутності представників відповідачів та постановленням по справі заочного рішення суду. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає,можливим зазначити наступне. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності виданого Головним управлінням житлового забезпечення КМР 05.03.2012 р. є власником однокімнатної квартири [ADDRESS]. Право власності відповідача на дане жиле приміщення підтверджено витягом про державну реєстрацію прав КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності а об2єкти нерухомого майна від 19.03.2012 р. ( а.с. 4,5). Як вбачається з матеріалів справи, 18.09.2007 р. між АКБ «Київ»та ТОВ «Екобуд» укладений іпотечний договір майнових прав, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], за умовами якого на забезпечення виконання ТОВ «Екобуд» зобов'язань за кредитним договором від 12.09.2007 р. ТОВ «Екобуд» передає в іпотеку банку належні йому майнові права на отримання у власність нерухомості, у тому числі квартиру [ADDRESS]. Після завершення будівництва та отримання правовстановлюючих документів предметом іпотеки будуть квартири, майнові права на які за цим договором є предметом іпотеки (а.с.36-38). Згідно з рішення про відмову у державній реєстрації прав та обтяжень від 19.09.2013 р. спірну квартиру було обтяжено іпотекою та на спірну квартиру за заявою АКБ «Київ» накладено заборону відчуження. Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не повинен суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, що є обов'язковою умовою чинності правочину. Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені в тому числі ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. За змістом ст. 583 Цивільного кодексу України заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, або особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави. Застава права на чужу річ здійснюється за згодою власника цієї речі, якщо для відчуження цього права відповідно до договору або закону потрібна згода власника. Законом України «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва»від 25.12.2008 р. № 800-VI було внесено зміни до Закону України «Про іпотеку», а саме частину 2 статті 5 даного Закону викладено у новій редакції, відповідно до якої в число об'єктів, що можуть бути предметом іпотеки включено майнові права на об'єкти незавершеного будівництва, інше нерухоме майно, що стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуте ним у власність відповідне нерухоме майно у майбутньому. До внесення вищезазначених змін до Закону України «Про іпотеку» майнові права на об'єкти незавершеного будівництва не могли бути предметом договору іпотеки. Із спірного договору іпотеки вбачається, що його предметом є майнові права на квартири, у тому числі квартиру [ADDRESS]. Оскільки зазначений договір укладений 18.09.2007 р., суд приходить до висновку, що він укладений щодо об'єкту, який не був передбачений в Законі України «Про іпотеку» як предмет іпотеки. Слід зазначити, що із змісту ч. 2 ст. 5 Закону України «Про іпотеку», вбачається, що предметом іпотеки можуть бути майнові права на об'єкти незавершеного будівництва, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору. Враховуючи те, о в судовому засіданні встановлено, що позивачка є власницею квартири [ADDRESS], суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для отримання ТОВ «Екобуд» у подальшому у свою власність вищезазначеної квартири, майнові права на яку ТОВ «Екобуд» передало в іпотеку. Із змісту ст. 331 ЦК України вбачається, що право власності на об'єкти незавершеного будівництва виникає з моменту державної реєстрації. Державну реєстрацію квартири [ADDRESS], як об'єкта незавершеного будівництва, що належить на праві власності ТОВ «Екобуд», проведено не було. Тобто до здачі об'єкта замовнику - позивачу що може відбутися лише після введення будинку в експлуатацію, ніхто, навіть підрядник (ТОВ «Екобуд») не може бути власником цього майна. Таким чином спірний договір іпотеки в частині передачі в іпотеку майнових прав на квартиру [ADDRESS], укладений за відсутності майнових прав на дане майно та без згоди [PERSON] і її дозволу передати спірну квартиру в іпотеку. Укладення ТОВ «Екобуд» та АКБ «Київ» іпотечного договору щодо квартири [ADDRESS], за відсутності майнових прав на дане майно суперечить положенням ч. 2 ст. 583 Цивільного кодексу України. Крім того майнові права на об'єкт незавершеного будівництва на момент укладення спірного іпотечного договору не могли бути предметом іпотеки. Тому позовні вимоги щодо визнання договору недійсним в частині передачі в іпотеку ПАТ АКБ «Київ» квартири [ADDRESS], є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог позивача в яких остання просить зобов»язати ПАТ АКБ «Київ» у десятиденний термін з моменту набрання рішенням законної сили звернутись до приватного нотаріуса КМНО [PERSON] за вчиненням нотаріальної дії - зняття заборони відчуження нерухомого майна з майнових прав на квартиру [ADDRESS], зобов»язати ПАТ АКБ «Київ» у десятиденний термін з моменту набрання рішенням законної сили звернутись до приватного нотаріуса КМНО [PERSON] з заявою про вилучення запису з ЄДРЗВНМ заборони відчуження нерухомого майна з майнових прав на квартиру [ADDRESS], зобов»язати ПАТ АКБ «Київ» у десятиденний термін з моменту набрання рішенням законної сили звернутись до приватного нотаріуса КМНО [PERSON] з повідомленням про реєстрацію змін обтяження нерухомого майна іпотекою, про виключення інформації про обтяження іпотекою квартири [ADDRESS] слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Відповідно до п. 5.1 Глави 15 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки). Відповідно до п. 6.2 Глави 15 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, відомості про зняття заборони відчуження нерухомого майна, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на об'єкти нерухомого майна підлягають обов'язковій реєстрації в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку, установленому Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Відповідно до п. 25 Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України за № 410 від 31.03.2004 року, після виконання зобов'язання, забезпеченого іпотекою, іпотекодержатель зобов'язаний протягом десяти днів надіслати реєстратору письмове повідомлення про виключення запису з Реєстру з обов'язковим зазначенням порядкового номера запису. Запис про обтяження майна іпотекою може бути виключений на підставі рішення суду з обов'язковим зазначенням порядкового номера запису. Таким чином, зі змісту наведених правових норм вбачається, що вимоги позивача заявлені відповідно до чинного законодавства та є обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved