Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 23.03.2019 року і до закінчення навчання. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 07 жовтня 1995 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя мають двох дітей: повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] та повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя між сторонами не склалося, тому рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2013 року шлюб розірвано. Позивач з сином проживають у [ADDRESS] , а відповідач - за місцем своєї реєстрації. Син зареєстрований за однією адресою з батьком, але фактично проживає з позивачем та повністю перебуває на утриманні матері. На даний час син, який досягнув повноліття, навчається в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» на 1-му курсі за денною формою навчання за державним замовленням до [INFO]. Навчання сина постійно потребує додаткових витрат, зокрема, на підручники, новий одяг та взуття, проїзд, витрати на їжу та додаткові заняття. Відповідач офіційно працевлаштований, та як батько дитини, має брати участь в його утриманні. У зв`язку з вищевикладеним та враховуючи той факт, що [PERSON] є студентом, власного заробітку не має, а після досягнення останнім повноліття та продовження навчання відповідач не бажає добровільно надавати матеріальну допомогу, позивач змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. У разі неявки відповідача, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав. Причини неявки суду не відомі. Третя особа [PERSON] у судове засідання також не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 07 жовтня 1995 року у Плосківській сільській раді Броварського району Київської області зареєстровано шлюб між позивачем та [PERSON] , актовий запис № 16. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Від спільного подружнього життя у сторін [INFO] року народився син - [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії [NUMBER] , виданого 19 квітня 2001 року Плосківською сільською радою Броварського району Київської області. Батьком у свідоцтві про його народження записаний [PERSON] (а.с. 6). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2013 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). У зв`язку з реєстрацією шлюбу із [PERSON] , прізвище позивача із « [PERSON] » змінено на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 12 березня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Згідно довідки № 144 від 04.03.2019 р., виданої виконкомом Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області вбачається, що [PERSON] не зареєстрований, але проживає в будинку за адресою [ADDRESS] та знаходиться на утриманні матері [PERSON] (а.с. 12). Як вбачається з довідки № 96 від 04 березня 2019 року, [PERSON] є студентом 1-го курсу, групи ФБ-82 фізико-технічного інституту НТУУ «КПІ ім. Ігоря Сікорського» денної форми навчання та навчається за держзамовленням і закінчує університет 30.06.2022 року (а.с. 11). За змістом ст. ст. 181,182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 198СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. За змістом ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В абз. 1 п. 20 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. Таким чином, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги той факт, що повнолітній син продовжує навчання, відзиву на позовну заяву відповідач не надав, доказів неможливості сплачувати позивачу аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, до матеріалів справи не надано, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, шляхом стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання. Позовні вимоги в частині стягнення із відповідача аліментів на утримання сина, починаючи з 23.03.2019 року, задоволенню не підлягають, так як із позовом про стягнення аліментів позивач звернулася 29.03.2019 року. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на викладені норми чинного законодавства, та враховуючи ті обставини, що позивач звільнена від сплати судового збору, стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial