Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

У вересні 2014 р. позивач- Бараннік А.С. звернулася до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства Національна страхова компанія «Оранта» ( далі ВАТ «НАСК «Оранта») про стягнення суми страхового відшкодування, у зв'язку с дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 24.10.2013 р. у розмірі 27640 грн. 21 коп. та з урахуванням доповнень, просила стягнути також з відповідача пеню за прострочення виконання зобов'язання станом на 02.11.2014 р. -3387 грн. 24 коп., інфляційних втрат- 2515 грн. 25 коп., 3% річних-456 грн. 63 коп., судових витрат та витрат, пов'язаних з правовою допомогою-2800 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 16.01.2014 р. вона звернулася до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування через настання події, що мала ознаки страхового випадку. У червні 2014 р. ВАТ «НАСК «Оранта» письмово повідомила про здійснення виплати найближчим часом, але гроші так і не перерахувало. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав , за виключенням стягнення суми страхового відшкодування і пені, стверджуючи, що на рахунок [PERSON] отримано 10.11.2014 р. від НАСК «Оранта» виплату за договором страхування № АС 7508472 від 07.10.2013 р. заборгованості-27640 грн. 21 коп. і пені за прострочення виплат-3467 грн. 52 коп.Крім того, представник позивача зменшив суму витрат на правову допомогу, яку просить стягнути, до 1050 грн. Представник відповідача проти позову заперечував, стверджуючи, що позивачем не надано доказів стосовно надання їй правової допомоги, а також розрахунку робочого часу, витраченого на проведення процесуальних дій. Щодо стягнення інфляційних витрат та річних , то відповідач зазначив про нерозповсюдження дії ч.2 ст. 625 ЦК України на правовідносини, що виникають у зв'язку із заподіянням шкоди та застосування лише при порушенні зобов'язань за договором. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані докази, приходить до наступного. 24.10.2013 р. сталася ДТП за участю автомобіля «Деу» державний номерний знак [NUMBER] та автомобіля «Рено» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] який постановою Ленінського районного суду м.Харкова від 24.12.2013 р. визнано винним за ст.ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП у скоєнні цієї ДТП. В результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. Автомобіль [PERSON] «Рено» державний номерний знак [NUMBER] забезпечений полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АС 7508472 від 07.10.2013 р. у ВАТ «НАСК «Оранта». 16.01.2014 р. власник автомобіля «Дeo Sens» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON]звернулася до відповідача із заявою про страхове відшкодування. Згідно п.36.2 ст. 36 цього Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства ( ст.999 ЦК України). Таким чином, між сторонами виникли договірні правовідносини щодо виконання договору обов'язкового страхування. Як випливає з листа від 13.06.2014 р., відповідач повідомив [PERSON] про здійснення виплати страхового відшкодування у розмірі 24640 грн. 21 коп. на рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк» найближчим часом. Тільки після звернення позивача до суду про стягнення суми страхового відшкодування, в процесі розгляду справи відповідач перерахував [PERSON] зазначену суму за платіжним дорученням № 64533 від 10.11.2014 р. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки НАСК «Оранта» прострочила виконання грошового зобов'язання, стягненню на користь позивача підлягають інфляційні втрати та 3% річних. Інфляція за період з травня 2014 р. по жовтень 2014 року становить 111,79% (1,038 х 1,010 х 1,004 х 1,008 х 1,029 х 1,024 = 1,1179 х 100 = 111,79). Таким чином, інфляційні втрати за цей період склали 3258 грн. 78 коп. (27640,21 : 100 х 111,79% -27640,21). Три відсотки від несплаченої суми становлять 2 грн. 27 коп. (27640,21х 3% /365)= 2,2717). Таким чином, три відсотки річних за період з 17.04.2014 р. ( строк виконання зобов'язання) по 02.11.2014 р. складають 456 грн. 63 коп. (2,27 грн. х 201 день). Згідно п. 2 ч.3 ст. 79 ЦПК України витрати на юридичну допомогу відносяться до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи. За ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Статтею 84 ЦПК України встановлено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюються законом. Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» визначено, що граничний розмір витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинен перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40% розміру встановленої мінімальної заробітної плати за годину її роботи, участі особи, яка надавала правову допомогу в судовому засіданні, під час окремих процесуальних дій поза судовим засіданням. Згідно звіту до договору про надання юридичних послуг, позивачу надана правова допомога у вигляді складання позовної заяви до суду 02.09.2014 р. та поточних консультацій у 2014 р., на що витрачено в цілому 3 години робочого часу. Мінімальна заробітна плата на місяць за цей період складає 1218 грн. Таким чином, 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати становить 487 грн. 20 коп. за 1 годину робочого часу та відповідно 1461 грн. 60 коп. за 3 години робочого часу, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 1050 грн. в межах позовних вимог, що були зменшені в судовому засіданні представником позивача до цієї суми.

Outcome: approved