Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

У вересні 2018 позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти в розмірі 16,5 % від заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду із вказаною позовною заявою і до закінчення навчання [PERSON] у Націонаональному університеті харчових технологій. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач [PERSON] , [INFO] , є сином відповідача [PERSON] . До досягнення позивачем повноліття, відповідач сплачував аліменти на користь матері позивача - [PERSON] . Після досягнення повноліття позивачем, відповідач припинив сплату аліментів на його користь. Як зазначає позивач, відповідач сплачує аліменти на його молодшого брата, [PERSON] , [INFO] . У 2018 позивач вступив до Націонаонального університету харчових технологій, де навчається на третьому курсі. Разом з цим, позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається на денній формі навчання та не має можливості працювати, а тому змушений звернутися до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, який за своїм матеріальним станом спроможний сплачувати аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперучує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив до суду не направив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 51 Конституцією України, ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 183 СК України, передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як вбачається із наявої в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] - батько, [PERSON] - мати. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві і це встановлено судом, матеріальну допомогу позивачу, який є повнолітнім та продовжує навчання, надає лише мати. Разом з цим, відповідно до довідки № 20-355, виданої 20.09.2018 Національним університетом харчових технологій, [PERSON] є студентом денної форми навчання; закінчує навчання 30.06.2020. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дочки, сина, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Як зазначає позивач, на утриманні відповідача перебуває його молодший брат [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищевикладене, оскільки судом було встановлено, що позивач є студентом денної форми навчання та потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання, а відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги, суд приходить до висновку про задоволення позову, а саме вважає необхідним призначити аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , які підлягатимуть стягненню з відповідача на користь позивача, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23 років. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,8 грн. на користь держави. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved