Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

У вересні 2017 року позивач [PERSON], який проживає за адресою: [INFO], звернувся до відповідачів [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [INFO], [PERSON], який зареєстрований та проживає за адресою: [INFO], з позовною заявою про оспорювання батьківства. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 24.12.2005 по 29.02.2016 він з відповідачкою по справі [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Однак, шлюбні відносини між ними були припинені ще весною 2013 року. 06.02.2014 у відповідачів [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON]. Оскільки відповідачка [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з ним, його було записано батьком народженої дитини. Реєстрація народження дитини було здійснено в його відсутність, а тому він не мав змоги написати до органів ДРАЦС відповідної заяви про те, що народжена дитина не є його донькою так, як не знав про цей факт. Він вважав, що реєстрація дитини відбулась у відповідності із заявами її батьків і його не записано баьком дитини. Про те, що при реєстрації народження дитини 17.02.2016 його записано її батьком йому стало відомо під час слухання в суді справи про розірвання шлюбу 29.02.2016. Просить виключити з актового запису № 2, вчиненого Великозулинецькою сільською радою Красилівського району Хмельницької області 17.02.2014 з графи «батько» відомості про нього, [PERSON], як батька новонародженої дитини [PERSON], [INFO]. Ухвалою Красилівського районного суду від 19.12.2017 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в зазначеній справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, наведених у позові, не заперечував проти призначення справи до судового розгляду. Відповідачі в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечували проти призначення справи до судового розгляду. Представник третьої особи надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечив щодо задоволення позовних вимог. Статтею 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) зясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження в справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Частинами 1, 2, 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження в справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення в звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved