Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

У березні 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з названим позовом, в якому зазначило, що відповідно до кредитного договору, 05.12.2007 р. надало відповідачу кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою 36 % річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотки за користування кредитом, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Своїх зобовязань відповідач не виконує, внаслідок чого станом на 31.12.2016 р. має поточну заборгованість за кредитом у розмірі 33073,66 грн., з яких: 4732,71 грн. заборгованість за кредитом; 26289,82 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00грн. штраф (фіксована частина); 1551,13 грн. штраф (процентна складова). З наведених підстав банк просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором 33073,66 грн. та судові витрати. Відповідач в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової повістки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 2 ст. 1050 і ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У відповідності до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом встановлено, що 05.12.2007 р. між банком та відповідачем був укладений кредитний договір шляхом приєднання (частина перша статті 634 ЦК України), за яким позивач 05.12.2007 року надав відповідачу кредит в сумі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою 36 % річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своїх зобовязань відповідач не виконує, щомісячне погашення кредиту не здійснює, не сплачує відсотки за користування кредитом та комісію, внаслідок чого станом на 31.12.2016 р. має поточну заборгованість за кредитом у розмірі 33073,66 грн., з яких: 4732,71 грн. заборгованість за кредитом; 26289,82 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00грн. штраф (фіксована частина); 1551,13 грн. штраф (процентна складова). З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати з оплати судового збору 1600 грн.

Outcome: approved