Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 12 серпня 1990 року Ізяславським відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, актовий запис №\~10. В обґрунтування позову зазначала, що з 12 серпня 1990 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON], від цього шлюбу вони мають двох дітей, на даний час неповнолітньою є дочка [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини, права та обовязки подружжя. Понад один рік подружніх відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Їхній шлюб існує лише формально, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не зявився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позовні вимоги він визнає, просив суд задовольнити позов та розглянути справу за його відсутності. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 12 серпня 1990 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Ізяславським відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, актовий запис №\~10. У шлюбі у них народилося двоє дітей, на даний час неповнолітньою є їхня дочка [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що сторони понад рік подружніх відносин не підтримують, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Примиритися подружжя не бажає. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені\~у судовому\~засіданні докази\~в їх\~сукупності,\~зясувавши фактичні\~взаємини подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~враховуючи,\~що сторони\~подружніх відносин\~не підтримують,\~спільного господарства\~не ведуть,\~проживають окремо,\~суд дійшов\~висновку,\~що шлюб\~між [PERSON]і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. При подачі до суду позову [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved