Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що 13.10.2011 року між нею та ПАТ «Чернівцігаз» укладено договір №25657 про надання послуг з газопостачання. На момент укладення вказаного договору показник газового лічильника був зафіксований на позначці 22218 м. куб. при наявності заборгованості в сумі 234,09 грн., яка була погашена 17.10.2011 року. При цьому зазначала, що з моменту укладення договору вона належним чином виконувала його умови, сплачувала кошти за спожитий природний газ відповідно до показників газового лічильника, проте у вересні 2015 року отримала рахунок від ТОВ «Чернівцігаз збут» на оплату послуг з газопостачання за серпень 2015 року, згідно якого на момент формування вказаного розрахунку, а саме станом на 03.09.2015 року за нею рахується заборгованість за спожитий газ в розмірі 13738,42 грн. З метою з'ясування питання щодо виниклої заборгованості вона звернулась до ПАТ «Чернівці газ» та на її звернення щодо причин виникнення такої заборгованості, відповідач своїм листом від 18.11.2015 року повідомив, що станом на 25.12.2013 року показник її лічильника становив 32 650 м .куб., а станом на 04.01.2014 року 33898 м. куб., однак цей період контролером показники лічильника не перевірялись, а також зазначено, що станом на 31.12.2013 року показник лічильника становив 33578 м. куб. та станом на 31.12.2014 року 39680 м. куб., хоча в ці дні нею також такі показники лічильника контролеру не повідомлялись. При цьому, на її вимогу про надання відомостей про контрольне зняття показників лічильника на вказані дати, в яких би містився її підпис, ПАТ «Чернівцігаз» відмовою з посиланням на Закон України «Про захист персональних даних», вказуючи на те, що такі відомості містять інформацію щодо показників інших споживачів, які розголошенню не підлягають. Вказуючи на те, що Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року №2246, передбачено право споживання на звіряння фактично використаних ним обсягів природного газу з підписанням відповідного акту, проте відповідач не бажає проводити таку звірку, вона змушена звертатись до суду за захистом своїх порушених прав, оскільки з моменту укладення договору про надання послуг з газопостачання належним чином виконувала свої зобов'язання та сплачувала кошти за спожитий газ згідно показників лічильника по фактично використаному об'єму газу. Крім того, зазначала, що відповідач обґрунтовуючи свої розрахунки, стверджує, що заборгованість у неї виникла у зв'язку з перевищенням обсягів споживання газу за 2014 рік понад 6000 м. куб., у зв'язку з чим плата за спожитий газ нараховувалась з розрахунку 3,645 грн. за 1 м.куб. спожитого газу, проте у 2014 році нею було спожито 5700 м. куб. газу, а тому застосування тарифу 3,645 грн./м.куб є безпідставним. Посилаючись на вказане, а також ураховуючи заяви про зменшення позовних вимог, просила зобов'язати ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» та ТзОВ «Чернівцігаз збут» провести їй перерахунок за наданні послуги з газопостачання з 01.01.2014 року по 01.04.2015 рік з урахуванням фактичних показників лічильника вказаних при сплаті за газопостачання та цін, які діяли на день такої сплати, а також стягнути з відповідачів на її користь судовий збір. В судове засідання позивач не з'явилась, причини своєї неявки суду не повідомила, в її інтересах діяли представники, які позовні вимоги в редакції заяви про їх зменшення підтримали та просили позов задовольнити з підстав зазначених у ньому, а також підтримали подані ними розрахунки обсягів споживання газу згідно наявних квитанцій про сплату послуг за газопостачання, в яких зафіксовані фактичні показники використаних нею послуг по газопостачанню та обсягів газу. Представники відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, вказуючи на те, що позивачем обрано не належний спосіб захисту своїх прав. Крім того, представник ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» в судовому засіданні підтримав доводи викладені у письмових запереченнях проти позову та в додаткових поясненнях по справі, в яких зазначав, що оскарження дій газопостачальної компанії щодо здійсненого розрахунку заборгованості та зобов'язання здійснити такий перерахунок не передбачено чинним законодавством як спосіб судового захисту порушених прав, викладенні позивачем обставини у позовній заяві можуть бути враховані при пред'явлені до неї позову про стягнення такої заборгованості. Також вказував на те, що фіксування показників лічильника споживача працівником газопостачального підприємства не було передбачено на час виникнення спірних правовідносин та обсяг річного спожитого газу визначався в залежності від використаного за минулий рік згідно до встановлених НКРЕ обсягів, а контрольне зняття показань лічильників газу відбулась не менше ніж раз на 6 місяців при цьому підпису споживача не вимагалось. Вказував також на те, що з 01.07.2015 року, у зв'язку з анулюванням відповідної ліцензії, ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» здійснює послуги лише щодо розподілу газу, а постачанням газу займається ТОВ «Чернівцігаз збут», яке не проводить фіксації показників лічильників у споживачів. Також, зазначав, що відповідно до наданих позивачем квитанцій про сплату послуг газопостачання у грудні 2014 року та у січні 2015 року, нею фактично було оплачено спожитий газ за попередні місяці, оскільки оплата проведена до закінчення місяця споживання. Крім того, позивачем використано за 2014 рік більше ніж 6000 куб.м. газу, що призвело до переведення її як споживача до вищої цінової категорії та здійснення відповідного перерахунку. Звертав також увагу й на те, що кожна оплата здійснена позивачем до закінчення поточного місця вважається оплатою за минулий місяць. Вважає позов не доведеним та безпідставним. Представником ТзОВ «Чернівцігаз збут» в судовому засіданні наданні пояснення аналогічні змісту письмових заперечень, відповідно до яких вказував на те, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, який не передбачений законом, а також що норми права на які посилається позивач не діяли на момент виникнення спірних правовідносин. Крім того, позивачем не було повернуто заяву-приєднання до умов договору про постачання природного газу, яка надіслана їй супровідним листом по формі, встановленій НКРЕП від 30.09.2015 року №2500. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Так, відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] (а/с 4). В будинку з метою обліку газу для опалення приміщення встановлено газовий лічильник. Правовідносини між сторонами станом на 2014 рік врегульовані Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246 (далі Правилами), положеннями: ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до якої споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; ст. 714 ЦК України, якою встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також ст. 526 ЦК України, згідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зокрема, відповідно до п. 4 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року № 2246 з подальшими змінами та доповненнями, послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним підприємством відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. Як убачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, 13 жовтня 2011 року між позивачем та ПАТ «Чернівцігаз» укладено договір №25651 про надання населенню послуг з газопостачання, відповідно до умов якого ПАТ «Чернівцігаз» як виконавець зобов'язувався надавати позивачу послуги з постачання природного газу для побутового споживання, а позивач в свою чергу зобов'язувалась своєчасно здійснювати оплату за спожитий газ і користуватись послугами за встановленими згідно із законодавством цінами в термін і на умовах, передбачених цим договором (а/с 5). Таким чином, враховуючи вищевказане, між позивачем та ПАТ «Чернівцігаз» у спірний період, виникли взаємні права та обов'язки щодо газопостачання за вказаною вище адресою, а з липня 2015 року обов'язок по газопостачання покладено на другого відповідача - ТОВ «Чернівцігаз збут». При цьому, як убачається з направленого ТОВ «Чернівцігаз збут» розрахунку на оплату послуг з газопостачання за серпень 2015 року, позивачу рекомендовано сплатити борг в сумі 13738,42 грн. (а/с 8). Відповідно до повідомлення ТОВ «Чернівцігаз збут» про сплату за газ та послуги з газопостачання за січень 2016 року, станом на 01.01.2016 року за позивачем рахувалась заборгованість в сумі 16734,62 грн. (а/с 9). Крім того, на адресу позивача ТОВ «Чернівцігаз збут» направлялась досудова вимога про стягнення заборгованості та попередження про припинення газопостачання, відповідно до якої розмір заборгованості за спожитий газ становить станом на 31.10.2015 року - 15602,51 грн., а відповідно до попередження ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» від 18.12.2015 року станом на 01.07.2015 року борг становив 7998,03 грн. (а/с 111,112) У зв'язку з повідомленням про наявність заборгованості, позивач неодноразово зверталась до відповідача ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» з відповідними заявами щодо роз'яснення підстав виникнення боргу та надання відомостей про показники лічильника, зафіксовані товариством, на що отримувала листи відповідно до яких їй було роз'яснено про неможливість надання інформації щодо показників газового лічильника у зв'язку з відсутністю доказів, які б давали підстави вважати, що вона має право на отримання такої інформації, зокрема підтвердження її права власності на будинок [ADDRESS], а також у зв'язку з тим, що реєстри про зняття показників лічильників містять відомості про показники інших осіб та розголошення таких відомостей може призвести до порушення їх прав. Крім того, позивачу було повідомлено про анулювання ліцензії ПАТ «Чернівцігаз» на постачання природного газу. Також повідомлено про обсяг спожитого газу за 2013 рік, відповідно до наявних у відповідача показників газового лічильника, згідно яких за 2013 рік було використано газу більш ніж 6000 м. куб., а також запропоновано позивачу погодити акт звіряння фактично використаних обсягів природного газу станом на 30.06.2015 рік, який позивачем не підписано (а/с 12-15). Зокрема, звертаючись до суду з вимогою про зобов'язання відповідачів здійснити перерахунок оплати послуг за газопостачання за період з 01.01.2014 року по 01.04.2015 року позивач вказує, що останніми не вірно застосовано ціну за 1 м.куб. спожитого газу у розмірі 3,645 грн., тоді як застосуванню підлягала ціна з розрахунку 1,788 грн., у зв'язку з тим, що нею не перевищено ліміт обсягу спожитого газу, а саме не було використано у 2014 році газу більше 6000 м. куб. Так, порядок оплати послуг з газопостачання регулюється Правилами надання послуг населенню з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №2246 від 09.12.1999 року з подальшими змінами і доповненнями, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин. Зокрема у п. 10 Правил, в редакції станом на 1 січня 2014 року визначено, що розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 1 січня 2007 р. за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу використання природного газу (зафіксованого на особових рахунках споживача) у попередньому році. Газопостачальні підприємства проводять щороку станом на 01 січня перерахунок оплати вартості використаного природного газу та суми нарахованих пільг окремо щодо кожного споживача залежно від обсягу використання газу у попередньому році та від диференційованих залежно від річних обсягів споживання роздрібних цін, що діяли в зазначеному році. Якщо за підсумками попереднього року використання природного газу споживачем не відповідає обсягам, на підставі яких визначалась ціна на природний газ, зокрема: у разі перевищення обсягу використаного природного газу порівняно з встановленим у попередньому році (V 2 > V 1), споживач зобов'язаний протягом трьох місяців з дати здійснення перерахунку сплатити газопостачальному підприємству різницю його вартості, розрахунок якої здійснюється за відповідною формулою. У разі зменшення обсягу використаного природного газу порівняно з встановленим у попередньому році (V 2 < V 1), різниця у вартості газу залишається на особовому рахунку споживача і зараховується в рахунок майбутніх платежів. Розрахунок вартості у цьому разі здійснюється за відповідною формулою. Такий перерахунок здійснюється до 01 лютого поточного року. Визначення річного обсягу використання природного газу здійснюється шляхом додавання обсягу використаного природного газу згідно з показниками лічильника з початку попереднього року до зняття показників лічильника у грудні попереднього року та розрахункового обсягу використання природного газу за необліковані дні грудня у разі незняття показників лічильника газу газопостачальним підприємством станом на 1 січня. Розрахунковий обсяг використання природного газу за необліковані дні грудня розраховується як різниця між контрольними зняттями показників лічильника газопостачальним підприємством у січні поточного року та грудні попереднього року, що помножена на кількість днів, не облікованих до 1 січня поточного року, та поділена на кількість днів між зазначеними контрольними зняттями показників лічильника. Розрахунки за надання населенню послуг з газопостачання у разі використання лічильників газу (будинкових або на групу будинків) провадяться відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання лічильників природного газу (будинкових або на групу будинків), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 р. № 620. Крім того, відповідно до п. 10 Правил, які діяли після квітня 2014 року визначено, що газопостачальні підприємства проводять щороку станом на 1 січня перерахунок оплати вартості використаного природного газу та суми нарахованих пільг окремо щодо кожного споживача залежно від обсягу використання газу у попередньому році та від диференційованих залежно від річних обсягів споживання роздрібних цін, що діяли в зазначеному році. Якщо за підсумками попереднього року використання природного газу споживачем не відповідає обсягам, на підставі яких визначалась ціна на природний газ, зокрема: у разі перевищення обсягу використаного природного газу порівняно з встановленим у попередньому році (V2 > V1), споживач зобов'язаний протягом трьох місяців з дати здійснення перерахунку сплатити газопостачальному підприємству різницю його вартості, розрахунок якої здійснюється за відповідною формулою. Визначення річного обсягу використання природного газу здійснюється шляхом додавання обсягу використаного природного газу згідно з показниками лічильника з початку попереднього року до зняття показників лічильника у грудні попереднього року та розрахункового обсягу використання природного газу за необліковані дні грудня у разі незняття показників лічильника газу газопостачальним підприємством станом на 1 січня. Розрахунковий обсяг використання природного газу за необліковані дні грудня розраховується як різниця між контрольними зняттями показників лічильника газопостачальним підприємством у січні поточного року та грудні попереднього року, що помножена на кількість днів, не облікованих до 1 січня поточного року, та поділена на кількість днів між зазначеними контрольними зняттями показників лічильника. Визначення річного обсягу використання природного газу в попередньому році з урахуванням розрахункового обсягу використання природного газу за необліковані дні здійснюється за відповідною формулою. Таким чином, Правилами регламентовано визначення річного обсягу використання природного газу за рік. При цьому, відповідно до постанови НКРЕ №420 від 03.04.2014 року «Про встановлення роздрібних цін на природний газ, що використовується для потреб населення», яка втратила чинність з 01.04.2015 року, встановлено ціну за 1м. куб. спожитого газу при наявності лічильників за умови, що обсяг споживання природного газу не перевищує 6000 м. куб. на рік - 1,788 грн., а якщо перевищує 6000 м. куб на рік - 3,645 грн. Крім того, відповідно до п. 17 Правил визначено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим. Газопостачальне підприємство має право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів. Обов'язок споживача знімати фактичні показники лічильника газу встановлено також п. 29 Правил. Такий обов'язок позивача встановлено і умовами договору про надання населенню послуг з газопостачання, укладеного між сторонами, зокрема згідно п. 4.3 договору визначено, що за наявності лічильника газу розрахунок за надані послуги проводиться за встановленими цінами на підставі фактичних показань лічильника, а згідно п. 4.2 договору - оплата проводиться до 10 числа місяця наступного за звітним (а.с. 5). Крім того, відповідно до п. 30, п. 32 вказаних Правил, газопостачальне підприємство має право проводити разом із споживачем звіряння фактично використаних обсягів природного газу з підписанням відповідного акту та зобов'язане визначати величину роздрібної ціни на природний газ для споживача з урахуванням вимог Правил та за діючими роздрібними цінами на природний газ, що використовується для потреб населення. Відповідно до змін внесених у вказаний пункт Правил відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2015 року № 74, показники газового лічильника зазначаються споживачем у платіжних документах. Газопостачальне та газорозподільне підприємства мають право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів. Так, позивачем долучено до матеріалів справи копії квитанцій про оплату послуг газопостачання на розрахунковий рахунок ПАТ «Чернівцігаз» починаючи з 25.10.2013 року по 02.02.2016 року, із зазначенням показників лічильника за період оплати (а/с 17-41, 109-110). У відповідності до положень п. 28 Правил надання послуг населенню з газопостачання, споживач має право проведення звіряння фактично використаних обсягів природного газу з підписанням відповідного акта. Виходячи зі змісту позовних вимог, спірні правовідносини виникли на підставі даних показників лічильника, якими керуються сторони, щодо спожитого позивачем газу за період з 01.01.2014 року по 01.04.2015 року та які різняться між собою, що свідчить про наявність спору між сторонами про розмір нарахованої заборгованості про яку позивача було повідомлено шляхом направлення повідомлень, попередження та досудової вимоги (а/с 8,9, 111, 112). На неодноразові звернення до відповідача з вимогами про надання інформації щодо річних обсягів спожитого газу та показників лічильника, які є у наявності відповідачів, остання мотивованої відповіді не отримала, а тому суд приходить до висновку, що право позивача на отримання відповідної інформації, а також проведення звірки і у разі виявлення розбіжностей, перерахунку заборгованості, не визнається відповідачами, а тому підлягає захисту в порядку встановленому ст. 16 ЦК України. При цьому, у відповідності до вимог Правил надання послуг населенню з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №2246 від 09.12.1999 року, саме на газопостачальне підприємство покладається обов'язок звіряння показників фактично використаного газу споживачем та визначення величину роздрібної ціни. Однак, з 01.07.2015 року ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» анульовано ліцензію на постачання споживачам природного газу для побутових потреб, проте спірні правовідносини охоплюють період з 01.01.2014 року по 01.04.2015 року, коли ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» виконувало обов'язки газопостачального підприємства та вказаним підприємством 18.12.2015 року на адресу позивача направлялось попередження про погашення заборгованості. Разом з тим, враховуючи, що між сторонами виник спір з приводу річного обсягу спожитого газу та визначення з урахуванням вказаних показників роздрібної цін на газ, суд вважає безпідставними вимоги позивача щодо перерахунку заборгованості саме на підставі показників лічильника, вказаних нею при сплаті за газопостачання, оскільки оплата за даний період послуг позивачем проводилася з порушенням встановлених законом строків, а саме до 10 числа кожного місяця й відповідно, що зазначені у квитанціях дані щодо показників лічильника відповідають дійсному фактичному обсягу спожитого газу. Крім того, з деяких квитанцій убачається, що позивачем проводилася оплата двічі за один і той самий період, зокрема у квитанціях від 27 грудня 2013 року та від 29 січня 2014 року, за грудень 2013 року, що позбавляє суд достовірно встановити дійсний фактичний обсяг споживання газу станом на 31 грудня 2013 року й відповідно позивачем не надано доказів зняття показників лічильника у грудні 2014 року та належних доказів оплати за газ за грудень 2014 року до 10 числа наступного місяця. Також з наданих позивачем копій квитанцій убачається лише факт оплати за листопад 2014 року та за січень 2015 року, що також позбавляє суд достовірно встановити існуючий на 31 грудня 2014 року фактичний показник лічильника й відповідно визначити розмір річного обсягу спожитого газу. При цьому, як убачається з наданих відповідачем даних зняття контрольних показників лічильника, які позивачем не спростовано, станом на 25 грудня 2013 року показник лічильника позивача становив 33 100 куб. м. (а.с. 159, 181, 187), а станом на 31 грудня 2013 року, який обрахований згідно вимог п. 10 Правил за не обліковані дні грудня 2013 року - 33578 куб.м., станом на 31 грудня 2014 року - з урахуванням даних, вказаних у квитанції про оплату від 20 січня 2015 року 40 100 куб.м. та вимог п. 10 Правил, становить 39 675 куб.м., й відповідно такі показники лічильника свідчать про використання споживачем за 2014 рік обсягу газу, що перевищує 6000 куб.м. Крім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б вказували, що права та обов'язки по визначенню величини роздрібної ціни на газ та звіряння показників лічильників споживача за спірний період з 01.01.2014 року по 01.04.2015 року покладалось на ТзОВ «Чернівцігаз збут» та що до вказаного товариства перейшло право вимоги за зобов'язаннями, які були укладенні з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз», а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині вимог до ТзОВ «Чернівцігаз збут». При цьому варто зауважити, що як досудова пропозиція про стягнення заборгованості та попередження про припинення газопостачання так і розрахунки газ і послуги газопостачання, які містили відомості про борг, та направленні на адресу позивача ТзОВ «Чернівцігаз збут» не містять відомостей щодо періоду нарахування вказаного боргу, а тому відсутні належні та допустимі докази того, що вказані повідомлення охоплюють спірний період з 01.01.2014 року по 01.04.2015 року. На підставі вище викладеного та

Outcome: dismissed