Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до районного суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн. Позов мотивний тим, що [INFO] в ефірі ТОВ «Телерадіокомпанія «Студія 1+1» вийшов сюжет у телепрограмі «Гроші», в якому була поширена негативна неправдива інформація про позивача. Зазначає, що сюжет був присвячений темі неправомірного відчуження експонатів різних музеїв їх керівниками на користь третіх осіб двома способами: підміна оригіналів експонатів на підробку та продаж експонатів з одночасним складанням документів про їх знищення. Вказаною інформацію відповідача від [INFO] порушено право позивача, підірвано його ділову репутацію, як керівника НІЕЗ «Переяслав». Вказує, що поширена відповідачем інформація спричинила для нього серйозні негативні наслідки, а саме: 07.03.2013 року наказом Міністра культури України його відсторонили від виконання посадових обов`язків; цього ж дня у мережі Інтернет поширено безліч неправдивих образливих для позивача публікацій з цього приводу, які шкодять його діловій репутації; 12.03.2013 року Переяслав-Хмельницьким МВ ГУМВС України у Київській області було розпочато досудове розслідування за ознаками у діях позивача кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 2 ст. 191 КК України; до моменту закінчення усіх перевірок (понад три місяці) позивач не отримував заробітну плату; проти позивача ініційовано судову справу про розірвання з ним контракту. Крім того, правоохороні органи та Міністерство культури України за результатами перевірок підтвердили відсутність в діях позивача злочинів та правопорушень, які були приписані йому відповідачем. Провадження у справі відкрито ухвалою від 18.04.2016 року (суддя Трегубенко Л.О.). У червні 2016 р. представником відповідача подані письмові заперечення, в яких сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідно до наданого позивачем листа заступника начальника СВ Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області Чичиркіна А.О., кримінальне провадження № 12013100240000307, внесене до ЄРДР у зв`язку з сюжетом в передачі «Гроші» [INFO], розпочато за фактом замаху на розтрату майна службовою особою, а щодо позивача кримінальне провадження не здійснювалось. 19.06.2013 року кримінальне провадження було закрито, а тому твердження позивача про те, що це провадження суттєво та негативно вплинуло на його життя, є надуманим та безпідставним. Зазначає, що відсторонення позивача тривало з 07.03.2013 року по 14.05.2013 року, відповідно до Наказів Міністерства культури України. Вказує, що судову справу щодо розірвання трудового контракту з позивачем ініційовано трудовим колективом НІЗЕ «Переяслав», а точніше Первинною профспілковою організацією Всеукраїнської професійної спілки «Захист справедливості «працівників НІЕЗ «Переяслав». Крім того, до травня 2015 року позивач продовжував працювати на посаді директора НІЕЗ «Переяслав».Таким чином, жодна з обставин, представлених позивачем як негативні наслідки поширення відповідачем інформації, не є таким наслідком сюжету від [INFO]. В квітні 2018 року позивачем був поданий відзив на заперечення представника відповідача в якому позивач зазначив, що постановою від 19.06.2013 року кримінальне провадження № 12013100240000307, внесене до ЄРДР 12.03.2013 року закрито, а тому неправомірність діяльності позивача спростовано. Однак, сам факт порушення кримінального провадження не може не спричинити наслідків. Крім того, через поширення відповідачем негативної недостовірної інформації про позивача, останній зазнав моральних страждань, які на даний час відповідач не визнає. Вказує, що порушення відповідачем особистих немайнових прав позивача спричинило йому моральну шкоду. Приниження честі, гідності особи апріорі завдає йому шкоду. Розмір моральної шкоди визначено позивачем із врахуванням усіх обставин, за яких відбулося порушення немайнових прав. На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу від 12.09.2018 р. матеріали вищевказаної справи передані в провадження судді Ларіонової Н.М. Відповідно п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України (2017 р.). В зв`язку з чим справа розглянута в порядку загального позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та надала пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам. Представник відповідача ТОВ «Телерадіокомпанія «Студія 1+1» в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити в його задоволенні з підстав, наведених у відзиві. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана приходить до таких висновків. Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. У свою чергу ст. 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Право кожного на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань гарантується. Відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Відповідно ч.ч.1-2 ст.299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. За ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крімвипадків, встановленихцим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] в ефірі ТОВ «Телерадіокомпанія «Студія 1+1» вийшов сюжет у телепрограмі «Гроші», в якому була поширена інформація про [PERSON] .. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 12.06.2015 року у справі № 758/6767/13-ц позов задоволено частково, визнано недостовірною інформацію, поширену [INFO] в ефірі телепрограми «Гроші» ТОВ «Телерадіокомпанія «Студія 1+1» про [PERSON] , а саме: « [PERSON] , у мене до Вас делікатна розмова є, може ми могли б поговорити десь в кабінеті?», «Директор музею призначає зустріч за п`ятнадцять хвилин пояснює - дуже заклопотаний.», «Я працюю на одну дуже впливову людину, вона хотіла б поділитися грішми з вашим музеєм або з вами особисто.» «за одну послугу? НУ, меценати нам завжди потрібні, а що за послуга? Ця людина хотіла б мати одне з ваших полотен», «Директор просить 15 хвилин на роздуми і одразу хапається за мобільний. Вдруге йти лячно. Певно, нас уже чекає міліція. Он уже і охоронець визирає з двору. Аж ні.» «Ви ж назвали картини різних цінових категорій. П`ятдесят тисяч доларів вас влаштовує? Давайте продовжимо хвилин за сорок.», «Звичайно, у кафе ми не пішли і сподіваємося, що єдині люди з ким зустрінеться такий директор музею - правооронці.»; зобов`язано ТОВ «Телерадіокомпанія «Студія 1+1» спростувати інформацію, поширену [INFO] в ефірі телепрограми «Гроші» ТОВ «Телерадіокомпанія «Студія 1+1» про [PERSON] шляхом повідомлення резолютивної частини рішення в ефірі телепрограми «Гроші» ТОВ «Телерадіокомпанія «Студія 1+1», не пізніше 15 календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою Апеляційного суду м. Києві від 03.11.2015 року апеляційну скаргу ТОВ «Телерадіокомпанія «Студія 1+1» відхилено, рішення Подільського районного суду м. Києві від 12.06.2015 року залишено без змін. Однак, рішення судом не виконано. Позивач стверджує, що після виходу сюжету його здоров`я погіршилось, про свідчить надана ним медична документація. Згідно зі ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і частин другої та третьої статті 34 Конституції України кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 6 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Коституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Статтею 201 ЦК України (тут і далі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є , зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб; підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка іх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації ( ч.1 ст 277 ЦК України). Конструкція наведеної у ч. 1 ст 277 ЦК України норми уповноважує особу, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення недостовірної інформації про неї та (або) членів її сім`ї, звернутися до суду за спростуванням цієї інформації як щодо себе, так і членів родини, якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує її особисті немайнові права. Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема,права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв`язку з цим суди повинні брати до уваги, що відповідно до ст. 275 ЦК України захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту належать, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (ст. 277 ЦК України), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права ( ст. 278 ЦК України) тощо. Згідно з абз. 3 п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Відповідно до ст. 23 ЦК України, яка закріплює загальні положення про відшкодування моральної шкоди визначаючи, що моральна шкода, полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи, та статті 1167 цього Кодексу, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У пункті 27 постанови Пленуму Верховний Суд України роз`яснив, що способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями фізичній особі. Зазначені вимоги розглядаються відповідно до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди. На підставі оцінки наведених у позовній заяві доводів і аргументів суд дійшов висновку про частвоу доведеність факту завдання позивачу моральної шкоди, яка була зумовлена поширенням негативної, неправдивої інформації про генерального директора НІЕЗ «Переяслав», що дискредитує його ділову репутацію, породжує негативне ставлення до нього. З урахуванням наведеного, даних про особу позивача та способу поширення інформації, суд визнає обґрунтованою компенсацію завданої позивачу моральної шкоди в сумі 50 000 грн. вважаючи, що такий розмір моральної шкоди є цілком розумним і справедливим. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1 378,0 грн. Беручи до уваги вищевикладене, на підставі ст.ст. 3, 68 Конституції України, ст.ст. 16, 201, 277 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», враховуючи практику Європейського суду з прав людини,

Outcome: partial