Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що 14.07.2013 року між ним та відповідачем у м. Вінниці в письмовій формі було укладено договір безпроцентної позики грошей, згідно якого відповідач [PERSON] отримала від нього кошти у сумі 160 000,00 грн. Підтвердженням факту отримання грошей є п. 2 договору позики. Всю суму позики відповідач зобов'язалася повернути до 01.07.2014 року. Однак після спливу зазначеного строку відповідач позичені кошти не повернула. Вказана обставина змусила позивача звернутися до суду. В судове засідання позивач не з'явився, від його представника до суду надійшла письмова заява з проханням розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14.07.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір безпроцентної позики грошей, згідно якого [PERSON] передав у власність, а [PERSON] прийняла 160000,00 грн., з зобов'язанням повернути таку ж саму суму до 01.07.2014 року включно (а.с.8). Згідно п. 2, 3 вищевказаного договору, сума позики прийнята в повному обсязі від позикодавця позичальником до підписання цього договору. За домовленістю сторін позика є безпроцентною. Пунком 5 договору визначено, що сума позики має повертатись одним платежем в строк до 01.07.2014р. Позика (її частина) вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця, або особистої передачі. З вищевикладеного, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли правовідносини позики, які підлягають врегулюванню нормами ст.ст. 1046-1053 ЦК України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частина 1 статті 1049 ЦК України визначає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610 ЦК Ураїни порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Ст. 611 ЦК Ураїни, визначає, що у разі порушення зобов'язанння настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обгрунтовані та підлягають задоволенню як доведені, оскільки позивачем надано договір безпроцентної позики грошей від 14.07.2013 року. Також, представником відповідача в судовому засіданні не заперечувався факт укладення даного договору та отримання грошей [PERSON] Крім того, встановлено, що у визначений в договорі строк, позика відповідачем позивачу не повернута. У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Зважаючи на те, що позовні вимоги [PERSON] доведені, а також приймаючи до уваги, що визнання представником відповідачем позову не суперечить чинному законодавству, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд вважає, що з останнього на користь позивача слід стягнути борг за договором безпроцентної позики грошей в сумі 160000,00 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1721 грн. 80 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved