Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

У березні 2017 р. позивач звернулась до Святошинського районного суду з позовом, вимогами якого є визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач є наймачем неприватизованої квартири, на підставі ордеру на жиле приміщення. У вказаній квартирі зареєстровано крім позивача - її дітей та її мати [PERSON] Однак, відповідач з 1997 р. не проживає у даній квартирі та зареєстрована в м . Маріуполі , витрат по утриманню квартири не здійснює. Позивач вважає, що відповідач створює перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні належним позивачу майном. Тому, позивач просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . 11.09.2017 року у повторному автоматичному розподілі справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, була зареєстрована за суддею Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І .Ю., у зв`язку з відстороненням судді [PERSON] Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 12.09.2017 р. справу прийнято в провадження судді Миколаєць І.Ю. (а.с.30). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.03.2018 р. продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.04.1986 р. Київською КЕЧ Міністерства оборона СССР видано ордер № 769 [PERSON] на нього та його сім`ю: [PERSON] та [PERSON] на право зайняття квартири [ADDRESS] (а.с. 4). Згідно свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 21.02.1981 р. (а.с. 5). Від шлюбу вони мають дітей: [PERSON] , [INFO] (а.с. 6) та [PERSON] , [INFO] (7). Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис № 13787, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 12). Відповідно до довідки форми № 3 від 21.02.2017 р. № 02108-02-896, виданої КК «ЦКС» м. Києва у квартирі [ADDRESS] [PERSON] зареєстрована з 01.06.1994 року (а.с. 8). Проте, згідно довідки Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради Донецької області № 11-0128 від 06.03.2017 р. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 20.05.1997 року по теперішній час (а.с. 9). Також надана довідка УПФУ Жовтневого району м. Маріуполя про те, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] , перебуває на обліку Жовтневого УПФУ та отримує пенсію по віку (а.с. 10). 04.08.2017 р. [PERSON] надано суду заяву, в якій оствання проти задоволення позовних вимог не заперечує, оскільки дійсно проживає та зареєстрована за іншою адресою (а.с. 25), що підтверджує копією паспорта (а.с. 26). Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, оцінивши докази у справі суд вважає, що відповідач не проживає в даній квартирі близько десяти років, що ускладнює здійснення позивачем повноважень користування нею, оскільки вона вимушена сплачувати за відповідача витрати на комунальні послуги, а тому є підстави для визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Рішення після набрання законної сили є підставою для зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: квартира [ADDRESS] ..

Outcome: approved