Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

У березні 2020 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2002 року. Мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2007 року народження, [PERSON] , 2010 року народження. Спільне життя не склалось, шлюб розірваний. Неповнолітні діти залишились проживати разом з нею та перебувають на її утриманні. Вказала, що відповідач, як батько, має надавати матеріальну допомогу. Враховуючи його доходи, наявність нерухомого майна, відповідач має змогу сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей по 5000 грн. на кожну дитину щомісячно; судові витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що з нею проживають діти, щомісячно на харчування, одяг, навчання вона витрачає приблизно 18000 грн. За домовленістю з відповідачем кошти від оренди отримує вона. Просила задоволити позов у повному обсязі. У судовому засіданні відповідач проти позову заперечував в частині розміру стягуваних аліментів. Суду пояснив, що він працює, але його дохід складає приблизно 7000 грн., то сплачувати аліменти в заявленому розмірі не має можливості. Просив врахувати, що дохід від оренди квартири отримує за їх спільною домовленістю позивачка. Просив позов задоволити частково та стягнути аліменти в розмірі 5000 грн. на двох дітей. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи судом встановлено, що між [PERSON] , та [PERSON] зареєстровано шлюб 05 жовтня 2002 року. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] проживає разом з неповнолітніми дітьми за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. З огляду на те, що діти проживають з матір`ю, вартість продуктів харчування, інших речей першої необхідності, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, надані суду пояснення щодо витрат на утримання дитини, матеріального стану відповідача по справі суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково та стягнення з відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі 3000 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, як це передбачено ч. 2 ст. 183 СК України. Щодо вимог позивача про стягнення аліментів по 5000 грн. на кожну дитину, то в цій частині вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачка не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження таких витрат. При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що позивачка витрачає приблизно 18\~000 грн. на двох дітей щомісячно, отримує орендну плату, матеріальне становище відповідача та відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження доходів відповідача достатніх для стягнення аліментів в заявленому розмірі, а права та обов`язки батьків по утриманню дитини є рівними, розмір аліментів має бути виправданий дійсними потребами дитини та з урахуванням матеріального становища сторін. Доказів того, що відповідач вчиняє діє на приховання доходу, відчуження майна матеріали справи не містять. Таким чином, зважаючи на викладене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та виходячи із закріплених частиною дев`ятою статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, суд доходить висновку про задоволення позову частково стягнення аліментів в розмірі 6000 грн. на дітей. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved