Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON],\~[PERSON] про стягнення заборгованості, який був уточнений 24.09.2018. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №\~ZPC0GL0000000077 від 09.06.2008, [PERSON] отримала кредит у розмірі 24850,97 Доларів США на термін до 09.06.2028. В день укладення кредитного договору між ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем [PERSON] укладено Договір поруки в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором [PERSON] Відповідно до умов Договору поруки, позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобовязань за кредитним договором, яка відповідачами залишена без задоволення. Зазначає, що позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. В порушення умов кредитного договору, [PERSON] свої зобовязання не виконала, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому кредитним договором порядку та строки. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, [PERSON] станом на 12.09.2018 має заборгованість 46482,20 Доларів США, яка складається з наступного: 20128,57 Доларів США заборгованість за кредитом, 12609,85 Доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 13743,78 Доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Беручи до уваги те, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, позивач вважає за необхідне стягнути з [PERSON] лише заборгованість у розмірі 20128,57 Доларів США заборгованість за кредитом. На підставі викладеного, в уточненій позовній заяві позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 20128,57 Доларів США, що за курсом від 12.09.2018 складає 565411,53 грн., за кредитним договором №\~ZPC0GL0000000077 від 09.06.2008 та судові витрати у розмірі 7649,72 грн. Представник позивача у судовому засіданні повністю підтримав уточнену позовну заяву, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Зазначив, що [PERSON] видано всю суму кредиту, відповідно до умов Кредитного договору, які вона прийняла та певний час виконувала, частково сплачуючи Банку кошти. Зауважив, що особливі умови Кредитного договору зазначені у п. 7 вказаного договору, а п. 2.1.3 Кредитного договору визначені умови надання та сплати Банком страхових платежів від імені [PERSON] Також наголосив на тому, що раніше рішенням судді Запорізького районного суду Запорізької області Сакояна\~Д.І., яке не оскаржене та не скасоване, відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання несправедливими умов кредитного договору, чим підтверджено справедливість умов Кредитного договору. Відповідачка [PERSON] до суду не зявилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином. Раніше в судовому засіданні [PERSON] підтвердила отримання грошей за кредитним договором, однак проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на зростання курсу долара та неможливість сплачувати Банку кредитні кошти в такому розмірі. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Зазначив, що кредитний договір це цивільно-правовий документ, який повинен відповідати певним вимогам для заповнення документів, однак представником позивача не було надано належних документів, які підтверджували законність підписання кредитного договору. Не оскаржуючи питання видачі коштів [PERSON], оскільки відповідачка сама підтвердила отримання грошей, вважає, що укладення саме кредитного договору не відбулось. Крім того зауважив, що кредитний договір підписаний директором Центрального відділення Запорізького Регіонального Управління ЗАТ КБ «ПриватБанк», однак Положенням про філію «Запорізьке регіональне управління» ЗАТ КБ «ПриватБанк» у новій редакції від 2006 року взагалі не передбачено посади директора, а є лише керівник, тому вважає, що Кредитний договір підписаний не уповноваженою особою. Також зазначив, що Кредитний договір та Додатки № 1 і № 2 до нього не відповідають вимогам Постанови [PERSON] Банку України № 168 від 10.05.2007 та тексту Кредитного договору. Так, відповідно до Додатку № 1 до Кредитного договору, [PERSON] внесла початковий внесок 2950,00 долл. США, однак представником позивача документів, на підтвердження цього факту не надано. У п. 7.1 Кредитного договору зазначено, що Банк надає кредитні кошти у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 24850,98 долл. США, однак у Додатку №\~1 до Кредитного договору сума кредиту зазначена у сумі 22050,00 долл. США, що не відповідає умовам Кредитного договору. Додатки № 1 та № 2 до Кредитного договору, всупереч вимог Постанови [PERSON] Банку України № 168 від 10.05.2007, не містять прізвищ та ініціалів сторін, які їх підписали. Крім того, всупереч вимог п. 3.2 Постанови [PERSON] Банку України №\~168 від 10.05.2007, Кредитний договір не містить Графіку платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі, - щомісяця, щокварталу тощо), а Розрахунок заборгованості є неналежним та некоректним. Наголосив на тому, що п. 2.1 та 7.1 Кредитного договору містять несправедливі умови, які порушують вимоги ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», що дає підстави вважати договір нікчемним. Також зазначив, що відповідно до [PERSON] Банку України від 17.07.2016, станом на 13.07.2016 в ЄІС «Реєстр позичальників» відсутня інформація щодо простроченої заборгованості [PERSON] по кредитному договору від 09.06.2008 з ПАТ КБ «ПриватБанк». Наголосив на тому, що до позову додано копію Банківської ліцензії № 22 від 05.10.2011, хоча Кредитний договір укладався у 2008 році, відтак у Банку взагалі не було повноважень для видачі валютних кредитів. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 09.06.2008 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (яке змінило своє найменування у звязку зі зміною типу акціонерного товариства на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] укладено Кредитний договір № ZPC0GL0000000077 (Т. 1 а.с. 14-17). До Кредитного договору надано Додаток № 1 Детальний опис загальної вартості кредиту та Додаток № 2 Графік погашення кредиту (Т. 1 а.с. 17 зворотна сторона, 18-20). Згідно з умовами п. 7.1 Кредитного договору, Банк зобовязався надати Позичальникові кредитні кошти шляхом: видачі готівки через касу на строк з 09.06.2008 по 09.06.2028 включно, у вигляді не поновлювальної лінії (далі «Кредит») у розмірі 24850,98 долл. США на наступні цілі: у розмірі 22050,00 долл. США на придбання нерухомості, у розмірі 330,75 долл. США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 62,50 долл. США страхування майна, 55,13 долл. США особисте страхування, а також у розмірі 2352,60 долл. США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,32 % на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,50 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяця в Період сплати, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 0,48 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно з п. 8.2 даного Договору. Періодом сплати вважати з «9» по «15» число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим Договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в Період сплати Позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 322,27 долл. США згідно з Графіком погашення кредиту (Додаток 2 до Кредитного договору) для погашення заборгованості за Кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Відповідно до п. 7.2 Кредитного договору, для виконання даного договору Банк відкриває Позичальникові рахунок 29093059219116 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та ін. платежам. Позичальник доручає, без додаткового узгодження, перерахувати кредитні кошти: Винагороду за надання фінансового інструменту Банку у розмірі 330,75 долл. США, на оплату страхових платежів у розмірі 117,63 долл. США на поточний рахунок Страхової компанії «Інгосстрах». Кредит надається в обмін на зобовязання Позичальника по поверненню Кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені даним Договором строки. На підтвердження факту передачі кредитних коштів [PERSON] позивачем надано копію Заяви на видачу готівки № 1 від 09 червня 2008 року (Т. 1 а.с. 21). Відтак, позивач свої зобовязання за Кредитним договором виконав та надав позичальнику кредит на суму 24850,98 доларів США шляхом видачі [PERSON] кредитних коштів у розмірі 22050,00 доларів США готівкою та шляхом перерахування кредитних коштів винагороди за надання фінансового інструменту Банку у розмірі 330,75 доларів США, на оплату страхових платежів у розмірі 117,63 доларів США, а також 2352,60 долл. США на сплату страхових платежів на поточний рахунок Страхової компанії «Інгосстрах». Крім того, факт отримання кредитних коштів визнавався відповідачкою у судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до п. 7.3 Кредитного договору, забезпеченням виконання Позичальником зобовязань за даним Договором виступає іпотека будинку загальною площею 32,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, село Новоолександрівка, вул. Гагаріна, буд. 43. 09 червня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Іпотечний договір житлового будинку (Т. 2 а.с. 239-244). Предметом цього договору є надання Іпотекодавцем [PERSON] в іпотеку нерухомого майна жилий будинок (реєстраційний номер 829464, загальною площею 32,0 кв.м., розташований за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с.\~Новоолександрівка, вул. Гагаріна, буд. 43). 09 червня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем [PERSON] укладено Договір поруки в забезпечення виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором від 09.06.2008 № ZPC0GL0000000077, що підтверджується копією вказаного договору (Т. 1 а.с. 22). Відповідно до п. 4 Договору поруки, у випадку невиконання Боржником зобовязань за Кредитним договором, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Згідно з п. 2 Договору поруки, Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобовязань за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. 18.08.2015 ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідно до умов Договору поруки, а саме п. 5, та з метою вирішення питання про погашення заборгованості за кредитним договором № ZPC0GL0000000077 від 09.06.2008 в досудовому порядку, звернувся до [PERSON] та [PERSON] з письмовою вимогою із зазначенням невиконаних зобовязань за Кредитним договором (Т. 1 а.с. 10). Однак, вказана вимога залишена відповідачами без задоволення та станом на день звернення до суду з позовною заявою, заборгованість за Кредитним договором не погашена. Дії відповідача [PERSON] у вигляді часткової сплати заборгованості за Кредитним договором у доларах США підтверджують факт отримання нею кредитних коштів по Кредитному договору та вказують на прийняття пропозиції банку, у звязку з чим, враховуючи ч.ч. 2, 3 ст. 205, ч. 2 ст. 642 ЦК України, правочин вважається вчиненим. За вказаних обставин, [PERSON] своїми діями визнала наявність у неї зобовязання за умовами Кредитного договору № ZPC0GL0000000077 від 09.06.2008 та частково виконувала свій обовязок по погашенню боргу за Кредитним договором у валюті, сплачуючи кошти на адресу банку, що підтверджується копіями виписок по рахункам відповідачки (Т. 1 а.с. 74-198). Слід зауважити, що рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 17 березня 2017 року, яке набрало законної сили 28 березня 2017 року, по справі № 317/4088/16-ц №/п 2/317/93/2017 відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання несправедливими умов кредитного договору (Т. 2 а.с. 77-82). Зазначеним рішенням суду підтверджується факт отримання відповідачкою [PERSON] кредитних коштів, а також встановлено справедливість умов Кредитного договору № ZPC0GL0000000077 від 09.06.2008. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вказаними доводами спростовуються твердження представника відповідачки щодо несправедливих умов кредитного договору. Крім того, необхідно звернути увагу, що предметом позову, який наразі розглядається, є стягнення заборгованості за кредитним договором, а не оспорювання чинності чи дійсності вказаного договору, до чого зводяться всі заперечення представника відповідача проти позову. Як встановлено в ході розгляду справи, у звязку з тим, що [PERSON] шляхом підписання Кредитного договору, погодилась зі всіма його умовами, а також отримала кредитні кошти, що нею не заперечується, Кредитний договір вважається укладеним. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом встановлено, що в порушення норм закону і умов Кредитного договору, [PERSON] зобовязання за вказаним Кредитним договором належним чином не виконала, у звязку з чим виникла заборгованість. Станом на 12.09.2018 сума заборгованості [PERSON] становить 46482,20 Доларів США, яка складається з: заборгованості за кредитом 20128,57 Доларів США, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 12609,85 Доларів США та пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 13743,78 Доларів США, що підтверджується Розрахунком заборгованості (Т. 3 а.с. 88-92). Проте, беручи до уваги те, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, позивач вважає за необхідне стягнути в з відповідачів лише заборгованість у розмірі 20128,57 Доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом. За визначенням ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України, відповідно до якої, зобовязання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачі [PERSON] та [PERSON] зобовязання за Кредитним договором не виконали. Оскільки відповідачі не сплатили заборгованість та з урахуванням вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» є законними, достатнім чином обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, а отже з відповідачів слід солідарно стягнути на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором в розмірі 20128,57 доларів США. Слід зауважити, що постановою Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц [PERSON] Верховного Суду зазначила, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046 ЦК України, а також ч. 1 ст. 1049 ЦК України, належним виконанням зобовязання з боку позичальника є повернення коштів у строки, в розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому, суд вважає, що судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача у сумі по 3824,86 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved