Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

У березні 2019 року позивач підприємство з іноземними інвестиціями у формі ТОВ «Німецьке індустріальне представництво» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 09 липня 2018року між підприємством з іноземними інвестиціями у формі ТОВ «Німецьке індустріальне представництво»та [PERSON] укладено договір безпроцентної позики №0907, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 40 000,00 грн. на строк до 31.12.2018року. Підприємства з іноземними інвестиціями у формі ТОВ «Німецьке індустріальне представництво» стверджувало, що [PERSON] своєчасно не повернув грошові кошти Зважаючи на те, що відповідач не дотримувався умов договору від 09.07.2018року договір №0907, підприємство з іноземними інвестиціями у формі ТОВ «Німецьке індустріальне представництво» просило суд стягнути з відповідача заборгованість за вказаним договором у сумі 16268,35 грн., та суму інфляційнийх витрат в розмірі 294,45гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача надіслала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки в судові засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що 09 липня 2018року між підприємством з іноземними інвестиціями у формі ТОВ «Німецьке індустріальне представництво»та [PERSON] укладено договір безпроцентної позики №0907, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 40 000,00 грн. на строк до 31.12.2018року (а. с. 11-13). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Підприємство з іноземними інвестиціями у формі ТОВ «Німецьке індустріальне представництво» належно виконало умови кредитного договору, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі 40 000,00 грн. За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з п. 4.1 договору позичальник зобов`язався повернути кредит у термін до 31.12.2018 року. Однак [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе за договором від 09.07.2018року договір №0904зобов`язання, своєчасно не повернув грошові кошти. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь Підприємства з іноземними інвестиціями у формі ТОВ «Німецьке індустріальне представництво»заборгованість за договором від 09.07.2018року договір №0907 у сумі 16562,80 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1921,00 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 549, 550, 551, 553, 554, 610, 625, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, та,

Outcome: approved