Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

У вересні 2013 року [PERSON] звернувся із позовною заявою до [PERSON], третя особа - Золочівська міська рада Львівської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобов'язати Відповідача демонтувати огорожу, що проходить по межі земельних ділянок. Заявлені позовні вимоги обґрунтовував тим, що Рішенням Золочівської міської ради №369 від 31.05.1996 року йому було надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0958 га по [ADDRESS] у місті Золочеві. Частина цієї земельної ділянки (0,0044 га) самовільно захоплена власником суміжної земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Золочів, [ADDRESS], [PERSON] у зв'язку з прийняттям Золочівською міською радою рішень №1197 від 02.03.2010 року та №734 від 16.11.2012 року про надання [PERSON] дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку площею відповідно 0,0807 га та 0,0830 га. В судовому засіданні Позивач [PERSON] подав заяву про уточнення позовних вимог, у якій зазначив, що інженером-землевпорядником Собонькевичем М.В., який діє у відповідності до кваліфікаційного сертифіката 000072, виданого 24 грудня 2012 року Державним агентством земельних ресурсів, було проведено заміри земельної ділянки [PERSON] та згідно кадастрового плану земельної ділянки [PERSON] її площа становить 0, 0911 га, хоча згідно із вищезазначеним рішенням йому належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,09418, тому встановлено, що [PERSON] захопив частину земельної ділянки [PERSON] по всій довжині межі, що розділяє їхні земельні ділянки, площею 0,00308 га. У зв'язку з чим просить демонтувати металічну огорожу та бетонний цоколь по усій довжині від літери А до літери Б, а саме по довжині 46,6 м, що позначено на плані зовнішніх меж земельної ділянки [PERSON] Представник Відповідача [PERSON] [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечувала та подала письмові заперечення, зазначивши наступне. Позивачем [PERSON] не виконані судові рішення Золочівського районного суду Львівської області від 22.05.2002 року та від 14.11.2002 року, якими було визнане частково недійсним рішення виконкому Золочівської міської ради від 14.11.2002 року та Державний акт про право власності на землю, що був виданий Позивачу в частині приватизації 16,2 кв.м. земельної ділянки. Стверджує, що він ([PERSON]) має право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0830 га по [ADDRESS] в м. Золочеві для обслуговування житлового будинку та житлових споруд, тому не створює перешкод у користуванні ділянкою [PERSON], а користується законно тою земельною ділянкою, яка належить йому. У зв'язку з невиконанням вказаних рішень суду [PERSON] є незаконним власником земельної ділянки, оскільки ним не було організовано внесення змін до державного акту та він не має чинного правовстановлюючого документу на земельну ділянку по [ADDRESS] у м. Золочеві, тому [PERSON] не має права заявляти про порушення його власності та вимагати усунути будь-які порушення. Відповідач вважає, що наявність у фактичному користуванні [PERSON] земельної ділянки, площею 0,0911 га є лише припущенням і не підтверджує факт захоплення земельної ділянки [PERSON] Третя особа Золочівська міська рада Львівської області подала письмове клопотання про розгляд справи без участі її представника у зв'язку з неможливістю забезпечити явку поважного представника. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог з наступних підстав. Рішенням Золочівської міської ради №544 від 30 вересня 1993 року за будинковолодінням [PERSON] по [ADDRESS] (яка в подальшому була перейменована на [ADDRESS]) було закріплено земельну ділянку, площею 600 кв.м. Рішенням Золочівської міської ради №369 від 31. 05.1996 року [PERSON] було надано в приватну власність земельну ділянку, площею 0,0958 га по [ADDRESS] у м. Золочеві. 05 липня 1996 року [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0958 га, яка розташована на території міста Золочева по [ADDRESS]. Рішенням Місцевого суду Золочівського району Львівської області від 29.05.2002 року визнано частково недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданий [PERSON] в частині приватизації земельної ділянки, розміром 16,2 кв.м. Суд зобов'язав [PERSON] та виконком Золочівської міської ради внести відповідні зміни у зазначений Державний акт. 14 листопада 2002 року Місцевий суд Золочівського району Львівської області ухвалив додаткове рішення, згідно із якого визнав частково недійсним рішення виконкому Золочівської міської ради №369 ВІД 31.05.1996 року в частині приватизації земельної ділянки [PERSON] 16,2 кв.м. Відповідним рішенням зобов'язав [PERSON] та виконком Золочівської міської ради в Державному акті на право приватної власності на землю серія [NUMBER] виданого [PERSON] внести відповідні зміни вилучивши при цьому земельну ділянку розміром 16,2 кв.м. зі сторони, що межує з [PERSON] відповідно від А в сторону Д 0,5 м. від А в сторону Б 32,4 м при цьому зазначити, що від А в сторону Б це межа земельної ділянки [PERSON] Залишити [PERSON]. на праві приватної власності земельну ділянку в розмірі 0,09418 га. Рішенням Золочівської міської ради №212 від 10.06.2003 року «Про передачу у власність земельної ділянки» вирішено передати [PERSON] у власність земельну ділянку загальною площею 0,0795 га по [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку і господарських будівель. 03 квітня 2008 року Золочівський районний суд Львівської області ухвалив рішення за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання меж земельних ділянок і перенесення вигрібної ями та свердловини. Вирішив позов задовольнити: зобов'язати [PERSON] перенести межу між його земельною ділянкою і земельною ділянкою [PERSON] на віддаль 1 метр 10 сантиметрів в районі його колодязя (свердловини), демонтувати саму свердловину, і на віддаль 1 метр 48 сантиметрів з боку [ADDRESS] в м.Золочеві. Зобов'язати [PERSON] демонтувати вигрібну яму, яка примикає до межі між земельними ділянками його і [PERSON] або дозволити виконати всі ці роботи самому [PERSON], але за рахунок [PERSON] 17 серпня 2009 року державним виконавцем Мартинюком З.І. відділу державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції винесено постанову про закриття виконавчого провадження №8637736, відкритого на підставі рішення Золочівський районний суд Львівської області від 03 квітня 2008 року, у зв'язку з виконанням умов, передбачених зазначеним рішенням , в ході примусового виконання в повному обсязі. Рішенням Золочівської міської ради № 1197 від 02.03.2010 року [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку загальною площею 0,0807 га, яка знаходиться за адресою: м. Золочів, [ADDRESS]. Рішенням Золочівської міської ради № 734 від 16.11.2012 року [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку загальною площею 0,0830 га, яка знаходиться за адресою: м. Золочів, [ADDRESS] та скасовано рішення №1197 від 02.02.2010 року. 28 жовтня 2013 року Золочівським районним судом Львівської області винесено постанову у справі за адміністративним позовом [PERSON] до Золочівської міської ради Львівської області, третя особа - [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення Золочівської міської ради Львівської області №1197 від 02 березня 2010 року та №734 від 16 листопада 2012 року. Постановив в задоволенні адміністративного позову відмовити. 29 січня 2015 року Львівський апеляційний адміністративний суд скасував постанову Золочівського районного суду Львівської області від 28 жовтня 2013 року у справі №445/452/13-а і прийняв нову постанову, якою визнав протиправними та скасував рішення Золочівської міської ради Львівської області №1197 від 02 березня 2010 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку» та №734 від 16 листопада 2012 року «Про внесення змін в рішення сесії міської ради». У 2015 році інженером-землевпорядником Собонькевич М.М. складено кадастровий план земельної ділянки за адресою м. Золочів, [ADDRESS], згідно із якого у володінні [PERSON] фактично перебуває земельна ділянка, площею 0, 0911 га. Згідно з п.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Відповідно до п.3 даної статті захист прав громадян або юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, які порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Статтею 95 ЗК України передбачено, що порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом, а в ст.212 ЗК України вказано, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. За змістом ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом способів. Відповідно до вимог ч.1 ст.106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. За змістом ч.1 ст.107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. Таким чином, суд приходить до висновку, що права [PERSON] як власника земельної ділянки порушені внаслідок побудови огорожі між земельними ділянками Позивача та Відповідача, що перешкоджає [PERSON] користуватися належною йому земельною ділянкою, а відтак зазначене право підлягає захисту шляхом усунення перешкод у здійсненні нею права користування власною земельною ділянкою шляхом демонтажу огорожі. На підставі ст. ст. 15, 16, 321, 391 Цивільного кодексу України, ст. ст. 106, 107, 152 Земельного кодексу України та

Outcome: approved