overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 08 липня 2006 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися з вересня 2014 року, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просила розірвати шлюб. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, просив розірвати шлюб. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 08 липня 2006 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 08 липня 2006 року актовий запис № 2 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а.с. 4-5). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися з вересня 2014 року, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Спір щодо місця проживання [PERSON] та [PERSON] відсутній. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому вказує, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 22.12.2011 року, та являються батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу неповнолітній син проживає разом з матір'ю, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до його повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 05 серпня 2006 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 22.12.2011 року. Сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.05.2009 року, виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому вказує, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали за рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 27.08.2012 року. свідоцтва. є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживає разом з матір'ю, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до його повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, незважаючи на те, що повідомлялася судом про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 30 вересня 2006 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 27.08.2012 року. Сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.11.2012 року, виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис за № 105. Після припинення шлюбних відносин сторони проживають окремо, неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому вказує, що з 21 липня 2012 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 17.03.2015 року, та є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. З 11.08.2014 року вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти щомісячно в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], до її повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій уточнила розмір позовних вимог, просила стягнути з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 21 липня 2012 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвали згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 17.03.2015 року. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження [NUMBER] від 20.02.2013 року, виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області. З серпня 2014 року сторони проживають окремо, неповнолітня донька проживає разом з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, з відповідача на її користь підлягають стягненню аліменти на утриманні неповнолітньої доньки до досягнення нею повноліття в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непловнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів, але не менше ніж тридцять відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду із позовом до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 27 серпня 2005 року вона з відповідачем знаходиться у шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Також зазначає, що батько дитини не надає матеріальної допомоги на її утримання. У судове засідання сторонни не з'явилися. [PERSON] надала суду заяву, у якій просила розглянути справу без її участі. Зазначила, що позовні вимоги підтримує. [PERSON] до суду не з'явився, надав суду заяву, у якій позов визнав у повному обсязі, просив розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. За змістом ч. 3 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 27 серпня 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 27 серпня 2005 року). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 23 листопада 2006 року, видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції). Донька проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач позов визнав у повному обсязі, а також те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували незадовільний стан здоров'я дитини чи відповідача, перебування чи необхідність перебування відповідача на стаціонарному лікуванні, наявність у відповідача інших дітей та/або непрацездатних батьків або інших обставин, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів, позовна заява підлягає задоволенню. У силу положень п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року звільнений від сплати судового збору, розмір якого у справах даної категорії складає 243 гривні 6 0 копійок, відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача вказану суму судового збору в дохід держави у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх доньок [PERSON], 2004 року народження та [PERSON], 2008 року народження, мотивуючи позов тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом із нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дітей не надає. Позивач в судовому засіданні, позов підтримала посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Менського районного управління юстиції в Чернігівській області (а.с. 4) Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). Із довідки № 58 від 20.02.2015 року виданої виконкомом Осьмаківської сільської ради Менського району Чернігівської області, що [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] дійсно проживають спільно з позивачкою та знаходяться на її утриманні (а.с. 7). Відповідно до вимог ст.ст. 180, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частку заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. З таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], стверджуючи, що їхня сім'я розпалася через несумісність характерів з відповідачем, різні погляди на сімейне життя, вживання відповідачем спиртних напоїв, внаслідок чого вони втратили повагу один до одного, припинили шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство. У зв'язку з цим позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, надав до суду заяву про те, що він згодний з позовом та просить розглядати справу без його участі. Також відповідач вказав в заяві, що він просить змінити своє прізвище, яке було у нього до реєстрації шлюбу на «[PERSON]». Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 червня 2010 року виконавчим комітетом Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, актовий запис №06 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.10). Сім'я розпалася і її збереження неможливо, сімейні відносини припинені з лютого 2015 року. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на сімейне життя, шлюб і подружні відносини. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах суд доходить висновку, що причини, що спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], стверджуючи, що їхня сім'я розпалася через несумісність характерів з відповідачем, різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого вони втратили повагу один до одного, припинили шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство. У зв'язку з цим позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного рішення у справі не заперечила, просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, однак до суду не з'явився, причину неявки суду не повідомив. У зв'язку з цим, згідно із ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди представника позивача, розглянути позов за відсутністю представника відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 січня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №25 (а.с.8). Від шлюбу сторони дітей не мають. Сім'я розпалася і її збереження неможливо,причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на сімейне життя, шлюб і подружні відносини. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах суд доходить висновку, що причини, що спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем - [PERSON] та зареєстрований 16 серпня 1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, зроблено запис №411. Від спільного життя мають двоє дітей: повнолітню доньку - [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинено, оскільки спільне життя з відповідачем не склалося з причин різних поглядів на життя, постійних сварок. Це призвело до того, що подружжя перестало бути однією родиною, мешкає окремо один від одного, спільного господарства не веде. Позивачка надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, свої вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач проти розірвання шлюбу на заперечував, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 1996 року, шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, зроблено запис №411. Шлюб у сторін перший. Від шлюбу мають двоє дітей: повнолітню доньку - [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою. Подружні стосунки припинено, подружжя разом не проживає. На момент розгляду справи між подружжям майнового спору не існує. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, відновити їх бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем - [PERSON] та зареєстрований 27 квітня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневого рай онного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, зроблено запис №191. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. З січня 2012 року шлюбні відносини припинено, оскільки спільне життя з відповідачем не склалося з причин різних поглядів на життя, постійних сварок. Це призвело до того, що подружжя перестало бути однією родиною, мешкає окремо один від одного, спільного господарства не веде. Позивачка надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, свої вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надавав, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 2001 року, шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневого рай онного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, зроблено запис №191. Шлюб у сторін перший. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою. Подружні стосунки припинено, подружжя разом не проживає. На момент розгляду справи між подружжям майнового спору не існує. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, відновити їх бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved