Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

У вересні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 435-013/ZФКВІП-08 від 01.07.2008 р., посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 6524, а саме квартиру, що знаходиться за адресою : м. Одеса, провулок Покровський (пров. Грибоєдова, пров. Шухевича Романа)[ADDRESS] та складається з двох кімнат, житловою площею 19,7 кв.м., загальною площею 37,3 кв.м., й належить іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 08.11.2000 р. за р. № 4326, зареєстрованого 25.12.2000 р. Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості в книзі 330пр на стор. 15 під р. № 409, заставною вартістю 279360,00 грн., - шляхом визнання права власності на цей предмет іпотеки за ПАТ «Дельта Банк», - в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 435-013/ФКВІП-08 від 01.07.2008 року, укладеним між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON], у загальному розмірі 257843,83 грн. (з яких : заборгованість за кредитом 238160,08 грн. ; заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами 19683,74 грн. ; пеня 6532,08 грн.). Представник позивача [PERSON] просив розглянути дану справу без участі представника позивача, про що подав адресоване суду своє письмове клопотання яке приєднано судом до матеріалів справи. Направлена судом судова повістка відповідачу, за останньою відомою судові адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, в черговий раз була повернута судові з поміткою пошти про те, що відповідач не зявляється на пошту для одержання судової повістки за залишеними для нього повідомленнями пошти. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти ; за ч.2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом установлено, що згідно з кредитним договором № 435-013/ФКВІП-08 від 01.07.2008 року ТОВ «Український промисловий банк» надало [PERSON] кредит у розмірі 44000,00 доларів США на строк користування 180 місяців, з 01.07.2008 р. по 28.06.2023 р., із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою у розмірі 12,50 % річних і сплатою комісії, з погашенням кредиту та сплатою процентів за користування кредитом шляхом внесення щомісячних платежів в терміни, розмірі та на умовах, що встановлені цим договором, з датою кінцевого повернення кредиту та усіх нарахувань за ним 28.06.2023 р. Згідно з п. 3.1. цього кредитного договору, в забезпечення виконання позичальником усіх грошових зобовязань за цим договором, 01.07.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» як іпотекодержателем та [PERSON] як іпотекодателем був укладений іпотечний договір № 435-013/ZФКВІП-08, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 6524, за умовами якого предметом іпотеки є квартира, що знаходиться за адресою : м. Одеса, провулок Покровський (пров. Грибоєдова, пров. Шухевича Романа)[ADDRESS] та складається з двох кімнат, житловою площею 19,7 кв.м., загальною площею 37,3 кв.м., й належить іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 08.11.2000 р. за р. № 4326, зареєстрованого 25.12.2000 р. Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості в книзі 330пр на стор. 15 під р. № 409, заставною вартістю 279360,00 грн. У звязку з посвідченням цього іпотечного договору, 01.07.2008 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] накладено заборону відчуження зазначеної в цьому договорі квартири до припинення чи розірвання іпотечного договору, зареєстровану за р. № 6525. Відповідно до ст.ст. 512-519 ЦК України, ст.ст. 92, 95 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Постанови Правління НБУ № 369 «Про затвердження Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства» від 28.08.2001 р., 30.06.2010 р. між ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Український промисловий банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу Активів та Кредитних зобовязань [PERSON] на користь [PERSON], відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, [PERSON] передає (відступає) [PERSON] права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобовязань перед НБУ, внаслідок чого [PERSON] замінює [PERSON] як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а згідно з п. 4.2. цього договору внаслідок передачі [PERSON] [PERSON] прав вимоги до боржників, [PERSON] переходить (відступається) право вимагати (замість [PERSON]) від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальими договорами. Таким чином, до позивача перейшли всі права ТОВ «Укрпромбанк» щодо права вимоги до боржника [PERSON] за вищевказаними кредитним та іпотечним договорами. Через неналежне виконання умов кредитного договору № 435-013/ФКВІП-08 від 01.07.2008 року, у позичальника [PERSON] станом на 28.07.2015 р. утворилась заборгованість за цим договором у загальному розмірі 257843,83 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ (2206,2278 грн. за 100 дол. США) на вказану дату дорівнює 11687,09 дол. США, з яких : заборгованість за кредитом 238160,08 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює 10794,90 дол. США ; заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами 19683,74 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює 892,19 дол. США ; пеня 6532,08 грн.). Відповідно до п.п. 4.2.5., 6.2. цього кредитного договору, у випадку порушення позичальником строків платежів, що встановлені цим договором, банк має право вимагати дострокового повного повернення кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених цим договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником та/або його поручителем умов цього договору та/або договорів, укладених в забезпечення виконання позичальником зобовязань за цим договором, а позичальник зобовязаний протягом 30-ти календарних днів з дати отримання позичальником відповідної вимоги від банку (а у випадку передбаченому п. 4.2.5. не пізніше наступного робочого дня) повернути суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції, інші платежі за цим договором, а також відшкодувати збитки, завдані банку. Пункт 7.11. цього договору передбачає, що всі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином, у разі якщо вони здійснені в письмовій формі за підписом уповноваженого представника банку/ підписом позичальника, тобто сторони, що відправила повідомлення, засвідченої печаткою (для повідомлень банку) та надіслані рекомендованим листом, курєром, телеграфом, або вручені особисто за адресами, зазначеним в цьому договорі, а у випадку передбаченому п. 4.2.4. за адресою позичальника, зазначеною у відповідному повідомленні. Датою таких повідомлень буде вважатися дата поштового штемпеля відділення звязку відправлення. Згідно з п. 4.3.4. цього договору, при настанні будь-якого із випадків, передбачених п. 6.2. цього договору, банк має право призупинити подальше кредитування позичальника та/або вимагати дострокового повного повернення кредиту, сплати процентів за фактичний період користування ним, комісій та штрафних санкцій (за наявності) та інших платежів позичальника за цим договором. У випадку невиконання позичальником вимоги банку про дострокове виконання зобовязань за цим договором, у встановлений цим договором строк, банк має право стягнути примусово (в т.ч. шляхом звернення стягнення на заставлене майно, стягнення заборгованості із заставодавців, іпотекодавців, гарантів, поручителів, майнових поручителів та/ао шляхом договірного списання) всю заборгованість за цим договором (кредит, проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі). Статтю 589 ЦК України та статтею 20 Закону України «Про заставу» встановлено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст. 575 ЦК України іпотека є окремим видом застави. Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Пункт 4.1. іпотечного договору № 435-013/ZФКВІП-08 від 01.07.2008 року передбачає, що якщо у момент настання строку виконання основного зобовязання за кредитним договором за кредитним договором воно не буде виконано належним чином, а саме : при повному або частковому неповерненні кредиту (чергового платежу по кредиту) та/або при несплаті або частковій несплаті процентів та/або при несплаті або частковій несплаті штрафних санкцій у встановлені кредитним договором строки, а також у разі порушення іпотекодавцем (позичальником) обовязків за цим та/або кредитним договором та невиконання вимоги іпотекодержателя про дострокове виконання основного зобовязання, іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 4.2. цього іпотечного договору, у випадку порушення іпотекодавцем (позичальником) обовязків за цим та/або кредитним договором іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю (та позичальнику) письмову вимогу про усунення порушення, в якій зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з п. 4.3. цього іпотечного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса бо згідно з порядком задоволення вимог іпотекодержателя, передбаченим п. 4.4. цього договору. Пункти 4.4., 4.4.1. цього іпотечного договору передбачають, що у випадку настання будь-якої з підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, передбачених п. 4.1. цього договору, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги, зокрема шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. У випадку прийняття іпотекодержателем предмету у власність це застереження є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки. У відповідності до ст. 36 Закону України «Про іпотеку», договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Відповідно до положень ст.ст. 33, 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Як зазначено вище, аналогічні положення містяться й у п. 4.2. іпотечного договору № 435-013/ZФКВІП-08 від 01.07.2008 року. Однак позивач не надав суду докази на підтвердження того, що письмова вимога, передбачена ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» та п. 4.2. іпотечного договору № 435-013/ZФКВІП-08 від 01.07.2008 року, була направлена ним іпотекодавцю та боржнику [PERSON] Також позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що письмова вимога про дострокове виконання зобовязань, передбачена п.п. 4.2.5., 4.3.4., 6.2. кредитного договору № 435-013/ФКВІП-08 від 01.07.2008 року, була направлена ним [PERSON] в порядку, визначеному п. 7.11. цього договору. З огляду на наведене, суд вважає, що недотримання позивачем як іпотекодержателем процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, передбаченої ст. 35 Закону України «Про іпотеку» та п. 4.2. іпотечного договору № 435-013/ZФКВІП-08 від 01.07.2008 року, є підставою для відмови у позові, оскільки позов про звернення стягнення на предмет іпотеки є передчасним. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed