Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

У березні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики у сумі 4500грн., витрати на правову допомогу у сумі 1000грн., та судові витрати у сумі 243.60грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 15 серпня 2013 року він надав у борг відповідачу кошти у розмірі 4500грн., строком до 10 вересня 2013 року. Факт передачі коштів і строк повернення підтверджується власноручно написаною розпискою [PERSON] Однак до теперішнього часу борг відповідачем не повернуто, чим змусив [PERSON] звернутись до суду за захистом своїх прав. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, надали заяви, в яких просили позов розглядати у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, але надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про часткове задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 15 серпня 2013 року він надав у борг відповідачу кошти у розмірі 4500грн., строком до 10 вересня 2013 року. Факт передачі коштів і строк повернення підтверджується власноручно написаною розпискою [PERSON] Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Однак, відповідач свої зобовязання не виконав у встановлений договором строк, що передбачено розпискою від 15 серпня 2013 року. Згідно ч.1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі наведеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати у розмірі 214,60 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1000грн.

Outcome: approved