Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

У березні 2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області і просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності агропромислового закритого акціонерного товариства (далі - АЗАТ) «Вікторія» с. Зеленці Старокостянтинівського району Хмельницької області розміром 3,10 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що [INFO] в с. Райки Старокостянтинівського району Хмельницької області померла її мати [PERSON] . Вказує, що вона є єдиною її спадкоємицею за законом та прийняла у встановленому законом порядку спадщину. До складу спадщини увійшло також право на земельну частку (пай) в АЗАТ «Вікторія» с. Зеленці Старокостянтинівського району Хмельницької області розміром 3,10 в умовних кадастрових гектарах. Однак, оформити свої спадкові права вона не в змозі, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) видано на ім`я [PERSON] вже після її смерті, через що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. В підготовче засідання представник позивачки - адвокат Поліщук Н.Г. подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач - Губчанська сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника, позов визнала. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Позов підлягає задоволенню в порядку, визначеному ч. 4 ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 549 цього Кодексу спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] в с. Райки Старокостянтинівського району Хмельницької області померла [PERSON] , яка була матір`ю позивачки [PERSON] . На день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] разом із: дочкою [PERSON] , зятем [PERSON] , онукою [PERSON] , онуком [PERSON] , правнучкою [PERSON] , правнуком [PERSON] . На день смерті вона мала право на земельну частку (пай) на території Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району. Після смерті [PERSON] фактично в управління і розпорядження спадковим майном з 09 квітня 1996 року вступила її дочка [PERSON] , яка доглядала за матір`ю та проводила її поховання. Спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилася. Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON] , свідоцтвом про народження позивачки та її свідоцтвом про одруження, з якого вбачається, що вона в зв`язку з одруженням змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », довідкою Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області № 1489 від 15 липня 2019 року, інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 60157654 від 12 травня 2020 року. Таким чином, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом першої черги до майна померлої [INFO] матері [PERSON] , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Відповідно до роз`яснень, даних у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» з наступними змінами та доповненнями, член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Судом встановлено, що 21 червня 1995 року агропромисловому акціонерному товариству «Вікторія» с. Зеленці Старокостянтинівського району Хмельницької області передано у колективну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 2644,6 га землі, що підтверджується Державним актом на право колективної власності на землю серії ХМ № 008 від 21 червня 1995 року. 06 травня 1999 року Старокостянтинівська районна державна адміністрація Хмельницької області, вже після смерті [PERSON] , на підставі рішення № 343-р від 17 листопада 1997 року видала на її ім`я сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , згідно якого належна для [PERSON] земельна частка (пай) визначена в розмірі 3,10 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). На час розгляду справи в суді вищезазначений сертифікат є чинним і у встановленому законом порядку не скасований. Оскільки право на земельну частку (пай) в АЗАТ «Вікторія» с. Зеленці Старокостянтинівського району Хмельницької області в розмірі 3,10 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) [PERSON] набула за життя, тому це право перейшло до її спадкоємця за законом - дочки [PERSON] . Відповідно до роз`яснень, даних в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 17 березня 2020 року приватний нотаріус Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області Мельник Л.П. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна померлої [PERSON] , а саме земельної частки (паю), через відсутність правовстановлюючого документу. Разом з тим, досліджені судом докази вказують на те, що [PERSON] у встановленому законом порядку набула право на земельну частку (пай) в АЗАТ «Вікторія» с. Зеленці Старокостянтинівського району Хмельницької області у розмірі 3,10 в умовних кадастрових гектарах. Зазначене право після її смерті перейшло в порядку спадкування за законом до її дочки [PERSON] . З огляду на викладене, за [PERSON] слід визнати в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] право на земельну частку (пай) в АЗАТ «Вікторія» с. Зеленці Старокостянтинівського району Хмельницької області у розмірі 3,10 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Outcome: approved