Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернулася до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З 27.06.2003 року у будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] , який за місцем реєстрації не проживає більше трьох років, не сплачує комунальні послуги, не отримує кореспонденцію, в утриманні житла участі не бере, особистих речей у будинку не має. Оскільки відповідач тривалий час у спірному жилому приміщенні не проживає, порушується право власника будинку на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, тому вважає, що [PERSON] має бути визнаний таким, що втратив право на користування житлом. Ухвалою суду від 03.04.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. (а.с.19.20). 09.04.2019 року позивач до суду надала заяву про слухання справи за її відсутності у зв`язку зі станом здоров`я. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Ухвалою суду від 28.05.2019 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. (а.с.34-35). Представник позивача - адвокат Захарченко І.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовні заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся засобами поштового зв`язку. Крім того на сайті Бобринецького районного суду Кіровоградської області з 22.07.2019 року розміщено оголошення про виклик відповідача в судове засідання (а.с.51). Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. У судовому засіданні встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право власності від 19.05.2017 року належить житловий будинок номер 4 з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Отже, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї (ч.2). Відповідно до ч. 2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання, виданої Златопільською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області від 21.03.2019 року за № 285 [PERSON] , 31.10.1986 року зареєстрований за адресою [ADDRESS] , з 26.06.2003 року по теперішній час (а.с.9). Відповідно до акту про не проживання за місцем реєстрації від 21.03.2019 року засвідчено те, що [PERSON] , починаючи з 01.01.2010 року фактично за вказаною адресою не проживає. Зазначена обставина підтверджена показаннями свідків. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які являються сусідами позивача, надали показання про те, що [PERSON] являється онуком позивача. В 2010 році приїздив до неї у гості, але ніколи за місцем реєстрації не проживав. За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в жилому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON] на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Пунктом 8 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Відповідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що у справі позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved