Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка вказує, що вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 33 % з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Посилався на те, що відповідач є працездатним, офіційно працює регіональним керівником ТОВ «Байєр» підрозділу підприємства «Байєр КропСайєнс» в Україні. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином, будь-яких пояснень та заперечень на позов до суду на надав. Представник відповідача, письмово повідомляючи суд про укладення з відповідачем договору про надання адвокатських послуг, просила суд відкласти судовий розгляд, у звязку з чим розгляд справи було відкладено. Проте, в наступне судове засіданні відповідач та його представник не зявилися, жодних заяв, пояснень чи заперечень проти позову до суду не надали. Заслухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Батьком дитини у свідоцтві про народження серії І-ФП № 027216 записаний відповідач [PERSON]. Згідно ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. У разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може за заявою платника або одержувача визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При визначенні розміру аліментів, згідно із ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. З відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 вересня 2015 року і до повноліття дитини. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial