Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

У вересні 2014 року позивачка звернулася до суду із зазначеними вимогами мотивуючи їх тим, що після смерті її чоловіка [PERSON] залишилось спадкове майно. Крім неї спадкоємцями за законом є мати померлого [PERSON] та малолітня дочка померлого [PERSON] Будучи спадкоємицею за законом після померлого, 07 червня 2013 року позивачка у власних інтересах та в інтересах малолітньої дочки [PERSON] звернулася до відповідачки із заявою про прийняття спадщини. Із заявою аналогічного змісту звернулась мати померлого [PERSON] 26 серпня 2014 року позивачка звернулась до відповідачки до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом із заявою про посвідчення договору про поділ спадкового майна, зазначивши при цьому, що під час укладення договору про поділ спадкового майна від імені малолітньої [PERSON] буде діяти згідно з розпорядження Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, від 07.08.2014 року № 458 - [PERSON]. Разом з тим, постановою нотаріуса у вчиненні вказаної нотаріальної дії позивачці було відмовлено. Посилаючись на те, що відмова нотаріуса не відповідає вимогам закону та порушує її права та права її малолітньої дочки, позивачка просила суд задовольнити пред'явлені вимоги. В ході розгляду справи до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, залучено [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Також до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Дарницьку районну в м. Києві державну адміністрацію як орган опіки та піклування. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, просив суд задовольнити пред'явлені вимоги. Відповідачка проти задоволення позову заперечувала. Треті особи в судове засідання не з'явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Заслухавши пояснення представника позивачки та відповідачки, дослідивши матеріали даної справи, матеріали справи №757/7013/14-ц, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть, виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві 19 вересня 2012 рок, актовий запис № 16637. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина Будучи спадкоємицею за законом після померлого, 07 червня 2013 року позивачка у власних інтересах та в інтересах малолітньої дочки [PERSON] звернулася до відповідачки із заявою про прийняття спадщини. Із заявою відповідного змісту до нотаріуса звернулася мати померлого - [PERSON] 26 серпня 2014 року позивачка звернулася до нотаріуса із заявою, в якій просила до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідчити договір про поділ спадкового майна згідно ст. 1278 ЦК України. При цьому позивачка зазначила, що під час укладення договору про поділ спадкового майна від імені малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] буде діяти згідно з розпорядженням Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, від 07.08.2014 року № 458 - [PERSON] За результатами розгляду вказаної заяви, відповідачкою винесено оскаржувану постанову від 21 серпня 2014 року № 202/02-31, якою відмовлено позивачці у посвідченні договору про поділ спадкового майна померлого [PERSON] Відмовляючи у вчиненні вищевказаної нотаріальної дії, відповідачка в постанові вказала, що договір про поділ спадкового майна між спадкоємцями першої черги померлого не може бути посвідчений, оскільки особа, що представляє малолітнього спадкоємця, не наділена необхідними повноваженнями, якими визначаються зміст і межі дій, які представник може вчиняти. Відповідно ч. 1 ст. 237 ЦК України, представництво є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. З аналізу наведеної норми вбачається, що наявність у представника повноважень є обов'язковою умовою будь - якого представництва. Для того, щоб дії представника створили юридичні права і обов'язки для особи, яку представляють, необхідно, щоб представник мав відповідні повноваження, котрими визначаються зміст і межі дій, які представник може вчиняти від імені особи, яку він представляє. Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 242 ЦК України, батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх або неповнолітніх дітей. Опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною. Виникнення повноваження у опікуна ґрунтується на положеннях ч. 2 ст. 242 ЦК України, згідно якої опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною, а також на адміністративному акті (рішення про призначення опікуном). Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Тому при здійсненні ним діяльності від імені опікуваного необхідно подати відповідний документ про призначення опікуном. Відповідно пункту 3.2 глави 1 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, правочини за малолітніх, а також від імені фізичних осіб, визнаних у судовому порядку недієздатними, вчиняють батьки (усиновлювачі) або опікуни. Будь-якого документу, який би підтверджував факт призначення [PERSON] опікуном малолітньої [PERSON], [INFO], нотаріусу не надавалось. Як вбачається з матеріалів справи, розродженням Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, від 07.08.2014 року № 458, на укладення договору про поділ спадкового майна до видачі свідоцтва про право на спадщину від імені малолітньої [PERSON] уповноважено - [PERSON] Згідно ст. 7 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України. Законодавством на нотаріуса покладений обов'язок забезпечити, перш за все, законність та безспірність правочину. Враховуючи, що [PERSON] у встановленому законом порядку не набула статусу опікуна малолітнього спадкоємця та, відповідно, не є законним представником вказаної особи, постанова нотаріуса про відмову у посвідченні такого правочину відповідає вимогам закону. Оскільки в ході розгляду даної справи не знайшов підтвердження факт порушення приватним нотаріусом прав позивачки, позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed