Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

У березні 2020 року заявник звернулася до суду із вказаною заявою, у якій просила зобов`язати АТ «Державний ощадний банк України» розкрити інформацію, що містить банківську таємницю щодо вмісту (змісту) індивідуального банківського сейфу № [NUMBER] ( номер чарунки [NUMBER] ), який орендувала померла [PERSON] . Свої вимоги мотивувала тим, що вона є спадкоємцем та виконавцем секретного спільного заповіту подружжя: [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] який помер [INFO] . Секретний спільний заповіт подружжя оголошено 05.08.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кузьмичем В.М. На виконання вимог ЗУ «Про нотаріат» з метою встановлення складу спадкового майна нотаріусом здійснено відповідний запит до банку, який 27.04.2018 року надав відповідь про наявність рахунків, що належали спадкодавцю [PERSON] та інформацію, що у ТВБВ №10026/016 було укладено договір про оренду банківського сейфу № [NUMBER] ( номер чарунки [NUMBER]). Заявник зауважила, що нею було отримано свідоцтво про право на спадщину, щодо банківських рахунків та оформлено зазначені рахунки у власність. Разом з тим, банком не було надано інформацію про вміст індивідуального банківського сейфу [NUMBER] (номер чарунки [NUMBER]), який за життя орендувався [PERSON] . По прибуттю до ТВБВ №10026/016 нею було з`ясувано, що за умовами договору оренди у разі смерті особи орендаря сейф було відкрито, без присутності клієнта, спеціально створеною керівником установи банку комісією, при цьому складено акт про відкриття сейфу з детальним описом цінностей. Вміст сейфу передано до сховища на зберігання. З метою отримання інформації про вміст індивідуального сейфу необхідної для отримання свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було повторно відправлено запит про отримання копії акта про відкриття банківського сейфу [NUMBER] (номер чарунки [NUMBER]) з детальним описом його вмісту. 26.12.2019 року AT «Державний ощадний банк України» повторно повідомив загальну інформацію про укладений договір про оренду банківського сейфу № [NUMBER] (номер чарунки [NUMBER] ) без зазначення інформації про вміст банківського сейфу. Внаслідок нерозкриття AT «Державний ощадний банк України» банківської таємниці про вміст банківського сейфу [NUMBER] (номер чарунки [NUMBER]), 28.01.2020 року їй нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. В зв`язку з чим вона звернулась до суду із даною заявою. В судове засідання сторони не з`явились, про день та час розгляду заяви повідомлялись належним чином. Причина неявки суду не відома. За ч. 2 ст. 349 ЦПК України неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов`язковою. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів у матеріалах справи, та оцінивши у сукупності, вважаючи за можливе розглянути справу за відсутності заявника та представника банку, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є виконавцем секретного заповіту подружжя [PERSON] та [PERSON] . До її повноважень, як виконавця секретного заповіту, належить: вжиття заходів щодо охорони спадкового майна; вжиття заходів щодо повідомлення спадкоємців, відказоодержувачів, кредиторів про відкриття спадщини; право вимоги до боржників спадкодавця виконання ними своїх зобов`язань; управління спадщиною; забезпечення одержання кожним зі спадкоємців частки спадщини, яка визначена у заповіті; забезпечення одержання частки у спадщині особам, які мають право на обов`язкову частку у спадщині (а.с.9). 10.06.2016 року між [PERSON] та АТ «Ощадбанк» укладено договір про оренду індивідуального банківського сейфу № [NUMBER] (номер чарунки [NUMBER] ) (а.с.11). Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кузьмичем В.М. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вміст (зміст) індивідуального банківського сейфу № [NUMBER] (номер чарунки [NUMBER] ), що знаходиться у ТВБВ № 100126 /016 АТ «Ощадбанк», яким користувалась померла [INFO] [PERSON] у зв`язку з ненаданням інформації щодо вмісту (змісту) сейфа (чарунки) (а.с.12). Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися, внаслідок його смерті і таким чином, кошти та інше майно, яке знаходилось у володінні спадкодавця на момент смерті також входить до складу спадщини, і повинно переходити у власність спадкоємців у порядку спадкування за законом. В статті 1290 ЦК України визначені обов`язки виконавця заповіту, зокрема: 1) вжити заходів щодо охорони спадкового майна; 2) вжити заходів щодо повідомлення спадкоємців, відказоодержувачів, кредиторів про відкриття спадщини; 3) вимагати від боржників спадкодавця виконання ними своїх зобов`язань; 4) управляти спадщиною; 5) забезпечити одержання кожним із спадкоємців частки спадщини, яка визначена у заповіті; 6) забезпечити одержання частки у спадщині особами, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. 2. Виконавець заповіту зобов`язаний забезпечити виконання спадкоємцями дій, до яких вони були зобов`язані заповітом. Відповідно до частини першої статті 1076 Цивільного кодексу України, банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Зокрема, у статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» поняття «банківська таємниця» визначено як інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку в процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальну чи моральну шкоди клієнту. Відповідно до статті 62 цього Закону, інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмову вимогу суду або за рішенням суду. Постановою Правління Національного банку України від 14 липня 2006 року № 267 затверджено Правила зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, розділом 3 якої визначено порядок та межі розкриття банками інформації, що містить, банківську таємницю. Так, пунктом 3.2 зазначеного розділу встановлено, що банки зобов`язані виконувати рішення суду про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, у порядку, установленому законодавством України. За рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду. Метою розкриття банківської таємниці є з`ясування вмісту (змісту) індивідуального банківського сейфу № [NUMBER] (чарунка [NUMBER] ) з метою виконання виконавцем заповіту своїх обов`язків за секретним заповітом подружжя. З огляду на встановлені обставини та мету отримання охоронюваної законом інформації, що міститься у банківській установі, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про розкриття такої інформації. У відповідності до частини третьої статті 350 та пункту 6 частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. На підставі наведеного та

Outcome: approved