Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до Публічного акціонерного товариства «Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів» із вимогою сплатити на його користь грошові кошти у розмірі 9\~036\~194,66 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з?явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 квітня 2011 року між ТОВ «Торговий Дім Дитяче та спеціальне харчування» та ВАТ «Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів» було укладено Дистрибюторський договір № 515, відповідно до умов якого ТОВ «Торговий Дім Дитяче та спеціальне харчування» було призначено уповноваженим дистрибютором на території України. 01 березня 2016 року між ТОВ «Торговий Дім Дитяче та спеціальне харчування» та [PERSON] ([NUMBER], виданий Жовтневим РВ ДМС УМВС України в Дніпропетровській області від 11 квітня 1996 року), було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «Торговий Дім Дитяче та спеціальне харчування» відступив право вимоги, що виникло на підставі Дистрибюторського договору № 515 від 01 квітня 2011 року, на користь Позивача. Відповідно до п. 4 вказаного дистрибюторського договору, під дистрибуцією мається на увазі здійснення ритмічних (систематичних) поставок в оптово-роздрібну мережу всього товару торгових марок Відповідача, забезпечення викладення і наявності товару в роздрібній мережі відповідно до вимог Відповідача, контроль залишків товару на складі торгової точки та підтримка необхідного товарного запасу для забезпечення безперебійних продажів кінцевому споживачеві, постійний моніторинг роздрібної мережі на предмет поліпшення місця розташування і представленості товару згідно вимог Відповідача. Детальний перелік робіт визначався у Додатку № 2 до Договору, що є його невідємною частиною. Серед інших обовязків, відповідно до п. 9 Договору, Відповідач зобовязувався здійснювати оплату послуг за реалізацію товару на умовах, визначених ц Додатку № 1 до Договору, що є його невідємною частиною. Між Сторонами Договору було укладено ряд Додаткових угод, якими було затверджено нові порядки розрахунків оплати послуг по реалізації товарів та внесено зміни в Додаток № 1 до Договору. ТОВ «Торговий Дім Дитяче та спеціальне харчування» виконував свої зобовязання належним чином, надавав послуги в обсязі, визначеному Сторонами у Договорі та у строки і на умовах, викладених у Дистрибюторському договорі та додатках до нього. На підтвердження належного виконання ТОВ «Торговий Дім Дитяче та спеціальне харчування» своїх зобовязань за Дистрибюторським договором, Позивачем було надано наступні документи: Акт здачі-прийому робіт (надання послуг) № 2104 від 31 грудня 2015 року на загальну суму 3\~773\~620,73 грн. Акт здачі-прийому робіт (надання послуг) № 443 від 31 січня 2016 року на загальну суму 3\~886\~900,88 грн. [PERSON] дійсно підтверджують факт надання ТОВ «Торговий Дім Дитяче та спеціальне харчування» послуг, обумовлених Договором, в повному обсязі та прийняття Відповідачем даних послуг як належним чином наданих. Також позивачем було надано [PERSON] звірки, що підписаний з обох сторін ТОВ «Торговий Дім Дитяче та спеціальне харчування» та Відповідачем, згідно із яким, станом на 31.01.2016 року заборгованість Відповідача на користь ТОВ «Торговий Дім Дитяче та спеціальне харчування» становить 7\~660\~521,61 грн. Станом на день подачі даної Позовної заяви, Відповідач взяті на себе зобовязання за Дистрибюторським договором не виконав, борг у розмірі 7\~660\~521,61 грн. не повернув, жодної відповіді або пояснень з приводу даних вимог не надав, у звязку з чим Позивач, який набув права вимоги на підставі Договору про відступлення права вимоги, вважає за потрібне скористатися передбаченим законодавством України правом на звернення до господарського суду. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, передача права вимоги являє собою заміну кредитора в зобов'язанні шляхом передачі ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України, за підсумками укладання угоди до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦКУ, - заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Грошовим вважається будь-яке зобов'язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору. Грошове зобов'язання виражається в грошових одиницях України або в грошовому еквіваленті в іноземній валюті. Якщо зобов'язання виражене в банківському металі, то відповідне правовідношення не є грошовим зобов'язанням, і до нього не застосовуються норми про відповідальність за порушення такого зобов'язання. З урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу. З огляду на те, що згадану статтю 625 ЦК України вміщено в розділі 1 книги 5 цього Кодексу «Загальні положення про зобов'язання», ця стаття застосовується до всіх грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов'язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов'язань. Щодо розміру пені, що Відповідач повинен сплатити на користь Позивача, вважаємо за необхідне застосовувати норми ст.ст. 1, 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань». Так, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Відповідно до умов, викладених у Додатку № 1 до Договору, Відповідач гарантує оплату послуг протягом 10 (робочих) днів з моменту надання ТОВ «Торговий Дім Дитяче та спеціальне харчування» всіх необхідних документів (акті виконаних робіт, податкові накладні тощо). Такими документами, що свідчать про належне виконання своїх зобовязань ТОВ «Торговий Дім Дитяче та спеціальне харчування», є [PERSON] здачі-прийому робіт (надання послуг) № 2104 від 31 грудня 2015 року на загальну суму 3 773 620,73 грн. та [PERSON] здачі-прийому робіт (надання послуг) № 443 від 31 січня 2016 року на загальну суму 3 886 900,88 грн., що були прийняті Відповідачем, підписані ним та скріплені печатками Сторін Договору. Отже, сума основного боргу Відповідача перед Позивачем складає 7\~660\~521,61 грн. За неналежне виконання своїх зобовязань за Договором Відповідач повинен також сплатити на користь Позивача наступні штрафні санкції: пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент виникнення прострочення; інфляційні нарахування; 3%-річних від суми основного боргу за весь період прострочення. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів, що спростовують позовні вимоги. На підставі наведеного та

Outcome: approved