Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

У вересні 2017 р. [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимого щодо предмета спору Орган опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні. Остаточно уточнивши позовні вимоги 18.12.2018 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що 15.07.2011 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON], було укладено шлюб. Під час шлюбного життя у них народилася донька [PERSON], [INFO]. З травня 2018 року [PERSON] та [PERSON] припинили сумісне проживання. 03.07.2018 року позивач [PERSON] подав позов до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області про розірвання шлюбу, на теперішній час справа розглядається у судді. [PERSON] є онукою [PERSON] та [PERSON] після фактичного припинення шлюбних відносно між [PERSON] та [PERSON] вона проживає із відповідачкою. Дитину було зареєстровано за адресою місцем проживання батька [ADDRESS], але без дозволу батька відповідачка зняла з реєстрації дитину та зареєструвала на своєю адресою, як це сталося позивач намагався з'ясувати, подав заяву від 09.10.2018 року до міського Голови, але досі не отримав відповіді. Батько, дідусь та бабуся дуже бажають бачити свою онуку, мати можливість з нею спілкуватись, виконувати свої батьківські обов'язки , проте не мають можливості бачити її взагалі, останній раз бачили [PERSON] у жовтні 2018 року. Позивачі по справі бажають в добровільному порядку допомагати дитині, проте не мають можливості досі бачити її. Вони мають всі умови для утримання і виховання дитини. Кожен з позивачів мешкає в окремому будинку. У зв'язку з тим, що на теперішній час не мають можливості бачити дитину, вони звернулися до служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради. Батько, дідусь, бабуся не проживають із дитиною, зустрічі з нею можливі тільки з дозволу відповідачки, яка не дає бачити дитину взагалі, маніпулює можливістю вирішувати, коли і скільки вони будуть бачитися із дитиною: може дозволити побачення , а потім передумати, а може взагалі заборонити бачитися із донькою. У зв'язку із складністю ситуації позивачі по справі були змушені звернутися до служби у справах дітей органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради. 25 липня 2018 року було прийнято рішення Виконавчого комітету №826, згідно якого визначили батьку, [PERSON], наступний спосіб участі у вихованні малолітньої доньки, щотижня у неділю або суботу з 10.00. до 13.00 бачити дитину без присутності матері. 29 серпня 2018 року було прийнято рішення Виконавчого комітету №960, згідно якого визначили дідусю, [PERSON], бабусі [PERSON], наступний спосіб у вихованні та спілкуванні з малолітньої онуки, [PERSON], [INFO] в середу або четвер з 17.00 до 20.00, та в суботу чи неділю з 10.00 до 18.00 за погодженням з матір'ю дитини. Оскільки дитина проживає разом із матір'ю, позивачі вважають за доцільне встановите спосіб та режим участі батька, бабусі та дідуся в вихованні доньки, онуки шляхом особистих побачень, спільного відпочинку, взяття участі у відвідуванні дитини за місцем її мешкання тощо, що передбачено правилами ст..159 СК України. В судовому засіданні представник позивача частково змінили позовні вимоги та просять встановити наступний порядок участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, а саме: кожного вівторка, середи з 16.00 до 20.00 години, суботи , з 10.00 год. до 19.00 год. на тиждень, без присутності матері згідно графіка роботи, за місцем проживання батька, [ADDRESS], потім супроводити доньку до її місця проживання; - також за домовленістю з [PERSON] надати можливість [PERSON] забирати дитину з дитячого садочка, якщо вона буде його відвідувати, зі школи та супроводжувати її до місця проживання дитини; - надати [PERSON] не більше 14 дні в присутності матері до 6 років у літній період, для санаторно-курортного оздоровлення дитини, або виїзду до моря; - надати можливість бачити дитину [PERSON], [INFO] на свята: 24 вересня (на день народження [PERSON]), 14 липня (день народження батька), 17 січня (день народження дідуся [PERSON], [PERSON]), 13 січня (день народження бабусі [PERSON], [PERSON]), 24 жовтня( день народження діді [PERSON], [PERSON]), 18 грудня на день Миколая, 30 грудня Новий рік, 09 січня - Різдво Христове. Від позивачів надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, на позовних вимогах наполягають. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засідання змінені позовні вимоги визнали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, підтримала висновок органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради від 14.11.2018р. та при вирішенні справи поклались на розсуд суду. Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Стаття 27 Конвенції визначає, що держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. У відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 цієї Конвенції передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Стаття 18 Конвенції проголошує, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Добровільно сторони не дійшли згоди щодо встановлення порядку зустрічі батька, дідуся та бабусі з малолітньою донькою. Позивачі вказують, що з часу окремого проживання неодноразово зверталися до відповідачки з проханням встановлення порядку їх участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, проте відповідачка у зустрічах з дитиною відмовляла. У Декларації прав дитини зазначено, що дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Також відповідно до ст. ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ч. 4 та 5 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, - обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, що стосуються справи За змістом ч.ч.8, 9 ст.7 СК України регулювання сімейних відношень має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. До суду було надано висновок органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради від 14.11.2018 року № 02-21-1497 про визначення способів участі батька [PERSON], бабусі [PERSON], дідуся [PERSON] у вихованні малолітньої [PERSON], [INFO], з якого вбачається, що орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради вважає доцільним визначити наступний способи участі батька [PERSON], бабусі [PERSON], дідуся [PERSON] у вихованні малолітньої [PERSON], [INFO]: -у середу з 17.00 до 20.00; -у суботу з 10.00 до 18.00; -святкові дня та 14 днів у літній період для сумісного відпочинку батька, бабусі та дідуся з дитиною. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст.150, ч.1 ст.151 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Стаття 153 СК України визначає, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно з ч.2 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. У відповідності до положень ч.ч.1, 2 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.07.2014 року. Від спільного подружнього життя у них [INFO] народилася донька - [PERSON], свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). За час окремого проживання, відповідач створює позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною та зустрічах з дитиною. Не досягнувши з відповідачем згоди щодо побачень та спілкування з дитиною, позивач звернувся до органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради . Висновком органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради № 02-21/1497 від 14.11.2018 року, у зв'язку з виникненням спору між батьками, які проживають окремо, щодо участі у вихованні дитини, з метою захисту її прав, визначено спосіб участі батька у вихованні дитини, та встановлено час спілкування батька з дитиною. Відповідач не виконувала рекомендації визначені у висновку, та продовжувала перешкоджати у зустрічах з дитиною. З показів сторін вбачається, що вони дійшли згоди щодо визначення порядку участі батька , бабуся та дідуся у вихованні та спілкуванні з дитиною. Вирішуючи спірне питання, суд виходить з того, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.. Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, батько, дідусь та бабуся дитини мають бажання приймати участь у вихованні дитини, а спілкування між позивачем та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку дитини, але виникли непорозуміння щодо врегулювання питання з приводу побачень батька з дитиною, суд, з урахуванням, інтересів дитини, її віку, поведінки батьків, а також приймаючи до уваги думку відповідача [PERSON], яка визнала змінені позовні вимоги та просить їх задовольнити, оскільки таке спілкування батька, дідуся та бабусі із донькою відповідає інтересам дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved