Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що між ним та [PERSON] був укладений договір позики, за яким вона отримала в борг 2500 дол. США на термін 2 місяці. У визначений договором строк відповідач кошти не повернув. У звязку з несвоєчасним виконанням зобовязання, відповідач має сплатити відсотки за користування чужими коштами за період з жовтня 202 року по вересень 2015 року в розмірі 59\~717,25 грн. Просив суд стягнути з відповідача [PERSON] відсотки за користування грошовими коштами в розмірі 59\~717,25 грн.; судові витрати покласти на відповідача. У судове засіданні позивач не зявивсь. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Надав суду письму заяву про розгляд справи у його відсутність. Просив суд задоволити позовні вимоги. У судове засідання відповідач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвали провести заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як визначено у ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (сума позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. При розгляді справи судом встановлено, що 08 липня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики. По тексту розписки вказано, що [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в розмірі 2500 доларів США. Зазначену суму коштів позичальник зобовязується повернути через два місяці тобто до 08 вересня 2012 року. У відповідності до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неподаткового мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Факт передачі коштів [PERSON] та отримання [PERSON] позики підтверджується розпискою від 08 липня 2012 року. За таких обставин суд вважає, що факт передачі коштів підтверджений належними та допустимими доказами, права [PERSON] порушені неповерненням коштів. За ст. 611 ЦК України у раз порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом: припинення зобовязання, зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування та моральної шкоди. Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З поданої суду розписки також вбачається, що при передачі грошових коштів сторони погодили, що в разі неповернення грошових коштів в строки, [PERSON] зобовязувалась сплатити три відсотки за кожний місяць прострочення. Перевіривши подані суду розрахунки щодо трьох відсотків, суд вважає, що до стягнення підлягають відсотки в розмірі 59\~717,25 грн. за період з вересня 2012 року по вересень 2015 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно квитанції від 08 вересня 2015 року позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 597,18 грн., які підлягають стягненню з [PERSON]

Outcome: approved