Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

У вересні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що за період з 01.10.2014 року по 01.05.2018 року боржник належним чином обов'язок по оплаті поточних рахунків не виконував, у зв'язку з чим виникла загальна заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 9 344 грн. 09 коп. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача вищевказану заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, а також понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 762 грн. 00 коп. 16.11.2018 року представник позивача Концерну «Міські теплові мережі» Свинухов В.В. подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти постановлення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, причину неявки суду не повідомив, з заявою з проханням слухати справу за його відсутності до суду не звертався, письмового відзиву на позов суду не подав. За таких обставин, в зв'язку із повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя, з 01.01.2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «Міські теплові мережі» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], та є користувачем послуг, що надає Концерн «Міські теплові мережі», особовий рахунок № [NUMBER]. Позивач у період з 01.10.2014 року по 01.05.2018 року надав відповідачу послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення, в якому він зареєстрований. Проте, боржник належним чином обов'язок по оплаті поточних рахунків не виконував, у зв'язку з чим виникла загальна заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 9 344 грн. 09 коп., що підтверджується доданими до позову розрахунком. Концерн «Міські теплові мережі» діє на підставі статуту. Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут, інше. Концерн «Міські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання по відношенню до Відповідача, як споживача послуг та керується положеннями ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-1V від 24.06.2004 року, «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення і типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затвердженими Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 та іншими нормативно-правовими актами України. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем. Вищевказаними Правилами та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між Виконавцем та Споживачем відповідного договору . Пунктом 8 Правил встановлюється, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на (основі ціпового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, причому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.20 вищевказаного Закону, споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону, виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до п. 5 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов'язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання мого обов'язку. Відсутність укладеного між сторонами договору, обов'язковість укладання якого лежить і на споживачеві, і на теплопостачальній організації не виключає можливості стягнення з споживача на користь теплопостачальної організації вартості послуг з теплопостачання, оскільки між сторонами склалися фактичні договірні відносини. За вказаний період заперечень з боку [PERSON] на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води на адресу Концерну «МТМ» не надходило. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК УРСР, наймачі (власники) квартир зобов'язані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Згідно п. 79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України» від 09.11.2006 року (Заява N 33949/02), відповідно до прецедентної практики Суду заявник має право на відшкодування витрат, тільки якщо буде доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром. Крім цього статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. З розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 01.10.2014 року по 01.05.2018 року Концерном «МТМ» було надано послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води на загальну суму 9 344 грн. 09 коп. за адресою: [ADDRESS] (гуртожиток), де на [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER]. При вирішенні спору судом враховано, що відповідачем не надано суду докази відсутності його вини в виникненні заборгованості зі сплати послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, тому заявлена позивачем сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача. Як передбачено ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України,та вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 762 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved