Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

У березні 2019 року ПАТ «СК «Альфа Страхування» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення виплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог ПАТ «СК «Альфа Страхування» зазначає, що 28.04.2017 року з вини водія автомобіля BMW X1, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якої застрахована позивачем, сталася ДТП внаслідок якої було пошкоджено автомобіль Lexus GS 350, д.н.з. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] Оскільки ПАТ «СК «Альфа Страхування» відшкодовано потерпілій в ДТП особі завдану [PERSON] шкоду, у відповідності до вимог ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] не повідомила страховика у триденний строк про настання страхового випадку, ПАТ «СК «Альфа Страхування» просить суд стягнути з відповідачки на його користь 4 981 грн. 72 коп. виплаченого страхового відшкодування. У судове засідання представник ПАТ «СК «Альфа Страхування» не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначає, що позов підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлена шляхом направлення судової повістки на зареєстроване місце проживання, тому вважається такою, що повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у позові, виходячи з наступного. Судом установлено, що 28.04.2017 року близько 15 год. 40 хв. по пр-ту Г. Сталінграда, 12-Ж відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Lexus GS 350, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , BMW X1, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механычны пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 26.05.2017 року, [PERSON] визнано виною у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення (а.с. 39). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу BMW X1, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] була застрахована у ПАТ «СК «Альфа Страхування» згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/8917945. 11.05.2017 року потерпіла звернулася до ПАТ «СК «Альфа Страхування» із заявою про пошкодження транспортного засобу Lexus GS 350, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка є страховим випадком. Платіжним дорученням № 18307 від 04.08.2017 року ПАТ «СК «Альфа Страхування» перерахувало [PERSON] у рахунок страхового відшкодування 4 981 грн. 72 коп. на підставі страхового акту, розрахунку до нього та звіту № 6068 від 12.07.2016 року. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про страхування», страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією). Згідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником. Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Предметом позову є регресна вимога до страхувальника за договором обов`язкового страхування у зв`язку з невиконанням останнім обов`язку своєчасного повідомлення страховика про ДТП. Згідно ст. 3 України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обо`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону). Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону, зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов`язку перед страховиком, зокрема з надання своєчасного повідомлення про настання страхового випадку. Так, підпункт 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 вказаного Закону передбачає, що у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. У випадку невиконання чи неналежного виконання страхувальником вказаного обов`язку страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (підпункт 38.1.1 («ґ») пункту 38.1 статті 38 Закону). Разом з тим, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону). Саме такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/18006/15-ц від 04.07.2018 року. Враховуючи, що судом установлено на підставі зібраних по справі доказів те, що ДТП сталася з вини водія [PERSON] , яка на той час мала чинний договыр обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим ПАТ «СК «Альфа Страхування» проведено страхову виплату іншому учаснику ДТП на відшкодування завданого збитку, а покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ПАТ «СК «Альфа Страхування».

Outcome: dismissed