Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

У вересні 2017 року представник органу опіки та піклування в особі начальника служби в справах дітей Красилівської районної державної адміністрації звернулась до суду в інтересах малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначила, що відповідно до свідоцтв про народження дітей їх матірю є [PERSON], [INFO], батьком [PERSON], [INFO]. Сімя [PERSON] перебуває на обліку сімей, що опинилися в складних життєвих обставинах у Красилівському районному центрі соціальних служб для сімї дітей та молоді з 07.12.2013. Під соціальним супроводом Красилівського районного центру соціальних служб для сімї дітей та молоді знаходилася з 23 квітня по 23 жовтня 2014 року. Допоки з [PERSON] та [PERSON] працював фахівець соціальної роботи, ситуація змінювалася періодично на краще, але на досить короткий термін. Служба в справах дітей Старокостянтинівської міської ради повідомила про те, що 10.05.2014 під час рейду було виявлено [PERSON] на вулиці міста з малолітньою дитиною о 22 годині вечора у стані алкогольного спяніння. Матір та дитину було влаштовано до дитячого відділення Старокостянтинівської ЦРЛ. В той же день [PERSON] у дитячому відділенні Старокостянтинівської ЦРЛ написала заяву про відмову від дитини. 22.05.2014 року на комісії з питань захисту прав дитини заслуховувалося питання щодо безвідповідального батьківства [PERSON] та було запропоновано влаштування до Соціального центру матері та дитини. Після повернення малолітнього [PERSON] у сімю матері, остання категорично відмовилася влаштовуватися до Соціального центру матері та дитини. Протягом тривалого часу з [PERSON] та її співмешканцем [PERSON] проводилася соціальна робота та однак у сімї нічого суттєво не змінювалося, в будинку спостерігався повний безлад, антисанітарія, відсутні продукти харчування, [PERSON] зловживала алкогольними напоями, вела аморальний спосіб життя, зникала з дому на тривалий час, залишаючи дітей на бабусю, або на співмешканця, який також зловживав алкогольними напоями, діти потребували посиленого догляду зі сторони мами та лікарів. Відповідно до акту обстеження умов проживання малолітніх дітей від 07.11.2016 в будинку антисанітарні умови, відсутні продукти харчування, батьки вживають алкогольні напої. Тільки завдяки бабусі, яка проживає окремо діти могли споживати хоч якусь їжу, діти не милися до двох тижнів, допоки їх не помиє бабуся. Відповідно до акту обстеження умов проживання малолітніх дітей від 22.11.2016 в будинку антисанітарія, діти не доглянуті, брудні, голодні, співмешканець перебував у нетверезому стані, у будинку перебували сторонні особи. На засіданні виконавчого комітету Михайловецької сільської ради було заслухано [PERSON] про неналежне виконання батьківських обовязків, де і було попереджено її про відібрання дітей у разі продовження невиконання своїх обовязків. 4 січня 2017 року було проведено обстеження умов проживання малолітніх дітей [PERSON] та її співмешканця [PERSON] Відповідно до акту у будинку холодно, антисанітарія, відсутні продукти харчування, засоби гігієни, десятимісячна [PERSON] лежала на мокрому дивані в одній футболці. Тіло дитини було покрите червоними плямами і батьки дітей були у стані алкогольного спяніння. Того ж дня рішенням виконавчого комітету було прийняте рішення про відібрання малолітніх дітей. 06.01.2017 малолітніх дітей було влаштовано у Хмельницький спеціалізований будинок дитини «Берізка». Незважаючи на те, що гр. [PERSON] відповідно до статті 126 СК України визнав себе батьком та на те, що відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини і на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, ситуація в сімї ніяк не змінилася так, як відповідно до характеристики № 87 від 03.04.2017, наданої Михайловецькою сільською радою, [PERSON] характеризується з негативної сторони, зловживає алкогольними напоями, ніде не працює, вихованням та утриманням дітей не займається. Враховуючи, що відповідачі умисно нестворюють належні умови для проживання та виховання малолітніх дітей; не піклуються про здоров'я дітей, їхній фізичний, духовний та моральний розвиток; не виховують дітей у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; не забезпечують здобуття дітьми освіти, не готують їх до самостійного життя, надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо їх малолітніх дітей. Просить позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], та [PERSON], стягнути з них на утримання дітей аліменти. Ухвалою Красилівського районного суду від 19.12.2017 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в зазначеній справі та призначено підготовче судове засідання. Представник позивача в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів, наведених у позові, не заперечував проти призначення справи до судового розгляду. Відповідачі в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечували проти призначення справи до судового розгляду. Статтею 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) зясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження в справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Частинами 1, 2, 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження в справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення в звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а тому з відповідачів на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved