Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту № 1638157 від 14.12.2019 року, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , станом на 23.04.2020 року в розмірі 10620,00 грн. В позовній заяві зазначено, що між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту № 1638157. 23 квітня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 23042020, за умовами якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» за умовами якого відбулося переуступлення прав вимоги за кредитними договорами, зокрема і за кредитним договором № 1638157 від 14.12.2019 року. Відповідач порушила умови вищевказаного договору про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту і тому станом на 23.04.2020 року (дату укладення договору факторингу між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ») має заборгованість в розмірі 10620,00 грн., яку до теперішнього часу добровільно не сплатила. Позивач просить стягнути з відповідача вищевказаний розмір заборгованості за кредитним договором та понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача Незамай А.Д. подала до суду клопотання, в якому просить задовольнити позовні вимоги, розгляд справи провести за відсутності представника позивача та не заперечує проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв та клопотань від неї до суду не надходило, відзив до суду не подала. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 14 грудня 2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту № 1638157. 23 квітня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 23042020, за умовами якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» за умовами якого відбулося переуступлення прав вимоги за кредитними договорами, зокрема і за кредитним договором № 1638157 від 14.12.2019 року. Згідно наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 23.04.2020 року (дату укладення договору факторингу) заборгованість складає 10620,00 грн. та складається із: заборгованості за основною сумою боргу - 6000,00 грн.; заборгованості за відсотками - 1620,00 грн.; заборгованості за пенею - 3000,00 грн. Ці обставини підтверджуються договором про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту № 1638157 від 14.12.2019 року; договором про відступлення права вимоги № 23042020 від 23.04.2020 року, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»; свідоцтвом про державну реєстрацію ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ». Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідачем порушено зобов`язання за кредитними договорами щодо своєчасного повернення кредиту, а тому сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь нового кредитора у зобов`язанні. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved