overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 12 липня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницького міського управління юстиції, між нею та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис № 799. Від шлюбу мають двох синів [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, оскільки в них різні погляди на життя, ведення спільного господарства, виховання дітей, що виявлялося в періодичних сварках та конфліктах, які негативно впливали на психологічний клімат у сім»ї та вихованні дітей. Ведення спільного господарства між подружжям припинено, примирення між подружжям не можливо, позивач вважає, що подальше збереження шлюбу також є неможливим. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 12 липня 2001 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ № 9066934, видане 12 липня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницького міського управління юстиції, актовий запис № 799. Від шлюбу подружжя має двох синів [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] Спільне життя між ними не склалося, оскільки в них різні погляди на життя, ведення спільного господарства, виховання дітей, що виявлялося в періодичних сварках та конфліктах, які негативно впливали на психологічний клімат у сім»ї та виховання дітей. Подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] просила залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Руда», а тому суд залишає прізвище позивачу після розірвання шлюбу [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 липня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 249. Від спільного подружнього життя мають дитину - сина [PERSON] [INFO]. Подружнє життя не склалося, оскільки в них різні погляди на життя, та вони є різними за характерами, в сім'ї часто виникають непорозуміння. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу стало неможливим. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 14 липня 2012 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 249 Від спільного подружнього життя мають дитину - сина [PERSON] [INFO]. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, в них різні погляди на життя, та вони є різними за характерами, в сім'ї часто виникають непорозуміння. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу стало неможливим.Їхня сім'я розпалася, протягом останніх дев'яти місяців вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 лютого 2014 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 49. Від спільного подружнього життя вони дітей не мають. Подружнє життя не склалося, оскільки в них різні погляди на життя, вони є різними за характерами, в сім'ї часто виникають непорозуміння та сварки, втрачено почуття взаємної любові та поваги один до одного. Ведення спільного господарства між подружжям припинено з жовтня 2014 року, примирення між подружжям не можливо, позивач вважає, що подальше збереження шлюбу також є неможливим. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 14 лютого 2014 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 155392, видане 14 лютого 2014 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 49. Подружнє життя не склалося, оскільки в них різні погляди на життя, вони є різними за характерами, в сім'ї часто виникають непорозуміння та сварки, втрачено почуття взаємної любові та поваги один до одного. Ведення спільного господарства між подружжям припинено з жовтня 2014 року, примирення між подружжям не можливо, позивач вважає, що подальше збереження шлюбу також є неможливим. Спільного господарства подружжя не веде, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] просила залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Марчук», а тому суд залишає прізвище позивачу після розірвання шлюбу [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 15 липня 2003 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 164. Від шлюбу вони мають дитину дочку [PERSON], 15 жовтня 2003 року. Спільне життя між ними не склалося, оскільки вони втратили повагу один до одного, різні за характером люди, з різними поглядами на сімейне життя, подружжя разом не проживає близько трьох років. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення між ними не можливе. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 15 липня 2003 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БК № 216919, видане 15 липня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 164. Від шлюбу подружжя має дитину дочку [PERSON], 15 жовтня 2003 року. Подружнє життя між ними не склалося, оскільки вони втратили повагу один до одного, різні за характером люди, з різними поглядами на сімейне життя, подружжя разом не проживає близько трьох років. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення ними не можливе. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] просила залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Назарчук», а тому суд залишає прізвище позивачу після розірвання шлюбу [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 16 березня 2013 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, між нею та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис № 54. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, оскільки між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, вони різні за характером люди з різними поглядами на життя, сім»ю та ведення спільного господарства, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Ведення спільного господарства між подружжям припинено близько року, примирення між подружжям не можливо, позивач вважає, що подальше збереження шлюбу також є неможливим. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 16 березня 2013 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 139041, видане 16 березня 2013 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 54. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, оскільки між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, вони різні за характером люди з різними поглядами на життя, сім»ю та ведення спільного господарства, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Близько року подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] просила залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Олішевська», а тому суд залишає прізвище позивачу після розірвання шлюбу [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 16 червня 2012 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрованийВідділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького РУЮ у м. Києві, актовий запис № 290. Від шлюбу вони мають дитину -сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення ними не можливе. Враховуючи викладене, позивач[PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON],. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 16 червня 2012 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], видане 16 червня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького РУЮ у м. Києві, актовий запис № 290 Від шлюбу подружжя має дитину - сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення ними не можливе. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON]звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбупосилаючись на те, що 20 вересня 2014 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 288. Від шлюбу вони мають дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаємних почуттів та непорозумінь. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення ними не можливе. Враховуючи викладене, позивач [PERSON]просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 20 вересня 2014 року [PERSON]та [PERSON]перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], видане 20 вересня 2014 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області. Від шлюбу подружжя має дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаємних почуттів та різних поглядів на життя. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення ними не можливе. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24 листопада 1995 року Торезьким відділом реєстрації актів громадянського стану між нею та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис № 588. Від шлюбу мають двох дітей сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, оскільки у подружжя різні погляди на життя. Шлюбні відносини між ними припинені з 2009 року. Ведення спільного господарства між подружжям припинено, примирення між подружжям не можливо, позивач вважає, що подальше збереження шлюбу також є неможливим. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Оскільки позивач у судовому засіданні не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши думку позивача, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 24 листопада 1995 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 323294, видане 24 листопада 1995 року Торезьким відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 588. Від шлюбу мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Спільне життя між ними не склалося, оскільки у подружжя різні погляди на життя, шлюб та сім»ю. Подружжя разом спільного господарства не веде, шлюбно-сімейні відносини не підтримує з 2009 року. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] просила залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Сироватська», а тому суд залишає прізвище позивачу після розірвання шлюбу [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 25 вересня 2010 року вона уклала шлюб з [PERSON] який зареєстрований Виконкомом Вишневої міської ради Києво-Святошиського району Київської області, актовий запис № 278. Від шлюбу вони мають дитину -сина [PERSON] [INFO]. Спільне життя між подружжям не склалося через різні погляди на життя, втратою взаємної любові та поваги. Позивач вважає, що шлюб існує лише формально. Причиною розпаду сім'ї стали постійні непорозуміння. Шлюбні відносини між подружжям припинилися. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 25 вересня 2010 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] видане 25 вересня 2010 року Виконкомом Вишневої міської ради Києво-Святошиського району Київської області, актовий запис № 278. Від шлюбу вони мають дитину - сина [PERSON] [INFO]. Спільне життя між подружжям не склалося через різні погляди на життя, втратою взаємної любові та поваги. Позивач вважає, що шлюб існує лише формально. Причиною розпаду сім'ї стали постійні непорозуміння, збереження сім'ї не можливе, строк на примирення не потрібен Шлюбні відносини між подружжям припинилися, сім'я спільного господарства не веде. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбупосилаючись на те, що 27 вересня 2008 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Чорнухинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 26. Від шлюбу вони мають двох дітей - сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. Спільне життя між ними не виявилось не вдалим, оскільки у подружжя склалися різні погляди на життя, шлюбні відносини подружжя не підтримує, спільного господарства не веде. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення ними не можливе. Враховуючи викладене, позивач [PERSON]просила розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 27 вересня 2008року [PERSON]та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюбсерії [NUMBER], видане 27 вересня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чорнухинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 26. Від шлюбу вони мають двох дітей - сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. Спільне життя між ними не виявилось не вдалим, оскільки у подружжя склалися різні погляди на життя, шлюбні відносини подружжя не підтримує, спільного господарства не веде. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення ними не можливе. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved