Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

У вересні 2013 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила усунути порушення її прав з боку відповідача [PERSON] і зобов'язати його та інших відповідачів не чинити їй перешкод на вселення у квартиру [ADDRESS]; змінити існуючий порядок користування квартирою і визначити порядок наступним чином: [PERSON] і [PERSON] виділити в користування житлову кімнату № 3 площею 10,1 кв.м., а в спільне користування відповідачів виділити житлові кімнати № 4 площею 16,7 кв.м., кімнату № 1 площею 12,1 кв.м., кімнату № 2 площею 11,6 кв.м. Кухню, ванну, коридор, вбудовану шафу, балкон та лоджію залишити в загальному користуванні; зобов'язати КП «Жилкомсервіс» відкрити окремий особовий рахунок на [PERSON] В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що на теперішній час з [PERSON] не проживають однією сім'єю, вона вимушена була піти проживати зі своєю матір'ю. Сторонам зазначена квартира належить кожному по 1 / 6 частині. Всі, крім нею з донькою мешкають у цій квартирі. Є рішення Жовтневого районного суду м. Харкова, яким визначено порядок користування квартирою [ADDRESS]: [PERSON], [PERSON], [PERSON] виділено в користування житлову кімнату № 4 пл. 16,7 кв.м., в спільне користування [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] виділено кімнату № 1 площею 12,1 кв.м., кімнату № 2 площею 11,6 кв.м., кімнату № 3 площею 10,1 ка.м., кухню, коридор, вбудовану шафу, балкон та лоджію залишено в загальному користуванні. Зобов'язано КП «Жилкомсервіс» відкрити особовий рахунок на ім'я [PERSON] на кімнату № 4 площею 16,7 кв.м. [PERSON] чинить їй перешкоди у вселенні в квартиру. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити ти, надала пояснення аналогічні вищевикладеним, суду пояснила, що на даний момент перешкод у проживанні відповідачі їй не чинять, не чинить перешкод і [PERSON], у неї є ключі, але вона вважає, що вони можуть у майбутньому їй перешкоджати у вселенні в квартиру. Рішення суду не виконано, вони з [PERSON] займають кімнату площею 10,1 кв.м. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог, пояснив, що позивач брала участь у приватизації квартири, однак дана квартира їй не належить, їй ніхто не перешкоджає користуватися кімнатою. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, [PERSON], ухвалу про відкриття провадження у справі отримав, уся інша кореспонденція, яка направлялась на адресу відповідачів повернулася до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Представник відповідача КП «Жилкомсервіс» у судове засідання не з'явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи, заяв про відкладення справи розглядом або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що квартира [ADDRESS] знаходиться у спільній частковій власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/ 6 частині кожному, що підтверджується свідоцтво про право власності на жито від 17.12.2008 р. (а.с. 7). Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.04.2011 р., визначено порядок користування квартою [ADDRESS] наступним чином: [PERSON], [PERSON], [PERSON] виділено в користування житлову кімнату № 4 площею 16,7 кв.м., в спільне користування [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] виділено кімнату № 1 площею 12, 1 кв.м, кімнату № 2 площею 11,6 кв.м. кімнату № 3 площею 10, 1 кв.м., кухню, ванну, коридор, вбудовану шафу, балкон та лоджію залишено в загальному користуванні та зобов'язано КП «Жилкомсервіс» відкрити особовий рахунок на ім'я [PERSON] на кімнату ; 4 площею 16,7 кв.м., що знаходиться у користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON] Рішення набрало законної сили (а.с. 4). Рішення суду не виконано. Позивач разом із своєю донькою мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8-9). Відмовляючи у задоволені позовних вимог щодо усунення перешкод у користуванні власністю та вселення , суд виходить із того, що перешкод позивачу у вселенні і користуванні кватирою відповідачі не чинять, вона має ключі і без перешкод потрапляє до квартири, чого позивач не заперечувала у судовому засіданні. Відповідно до ст.104 ЖК УРСР встановлено, що укладання окремого договору найму на одного з членів сім»ї допускається, якщо жила площа, що припадає на нього, може бути виділена у вигляді окремої квартири, або іншого ізольованого приміщення що складається з однієї або кількох кімнат. Відповідно до ч.2 ст.63 ЖК УРСР не може бути самостійним предметом договору найму жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі. Статтею 47 ЖК УРСР визначено, що норма жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 кв.м. на одну особу. На підставі ст.150 ЖК УРСР для жилих приміщень в квартирах приватного жилого фонду чинним законодавством не передбачено відкриття рахунків, натомість може бути встановлено порядок користування цим приміщенням за згодою сторін або за рішенням суду. Відповідно до ст..369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог у іншій частині суд виходить із того, що жодних доказів на їх підтвердження вона суду не надала, позивач не у повному обсязі користувалася наданими їй процесуальними правами і обов,язками, що дає суду підстави для відмови у позові за недоведеністю цих вимог. Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], у заявленій редакції не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed