Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства до [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 19 червня 2014 року між ним, [PERSON], та відповідачем, [PERSON], був укладений договір строкової позики. Згідно з даним договором, він надав у борг відповідачеві грошові кошти у сумі 60 700 (шістдесят тисяч сім\-сот) грн. строком на один рік, починаючи з 10 липня 2014 року. Відповідно до умов вказано\-го договору, відповідач-Поліщук [PERSON], зобовязана повернути грошові кошти у сумі 60 700 (шістьдесят тисяч сімсот) грн. позивачу-Крячеку [PERSON], шляхом банківського перерахунку на належну йому банківську карту № 5168755351632944 ПАТ [PERSON] «ПРИВАТБАНК» з належної відповідачу банківської карти № 4149497806258242 ПАТ [PERSON] «ПРИВАТБАНК» у строк не пізніше 10 липня 2015 року у повному обсязі. До спливу строку надання позики борг відповідачем у повному обсязі не був сплаче\-ний, а саме: 06 липня 2015 року відповідачем було перераховано на його банківський рахунок 14 895,00 грн. та 08 липня 2015 року24 805,00 грн., що разом складає 39 700(тридцять девять тисяч сімсот) грн. Таким чином борг відповідача за тілом позики складає: 60 700 - 39 700=21 000грн. До цього часу борг не повернутий, відповідач уникає зустрічей, і, відповідно, жодних пояснень з цього приводу не дає. Отже, відповідач повинен повернути йому борг, проценти за користування позикою в юзмірі облікової ставки Національного банку України, три проценти річних від простроче\-ної суми, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а саме: -21 000 грн. боргу; -3113,75 грн. проценти за користування позикою в розмірі облікової ставки Національ\-ного банку України(період розрахунку: 15.07.2015р.17.03.2016.р; розмір облікової ставки НБУ-22%; кількість днів у періоді -246); 425 грн. 3% річних (період розрахунку: 15.07.2015р.17.03.2016.р; сума боргу 21 000 грн.); 388,91 грн. інфляційне збільшення боргу(період розрахунку: 15.07.2015р. 17.03.2016.р; сума боргу 21 000 грн.; сума боргу з інфляцією 21388,91 грн.) тобто за\-галом 24927,66 грн. На підставі вищевказаного просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 21 000 грн. боргу; 3113,75 грн. проценти за користування позикою в розмірі облікової ставки Національного банку України; 425 грн . 3% річних; 388,91 грн. інфляції за весь час прострочення, що разом складає 24927,66 грн. та 551 грн. 21 коп. судових витрат. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов повністю. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена через ЗМІ, причини неявки суду не відомі. Інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету [PERSON] Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. \~\~\~ Суд, вислухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог з наступних підстав. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. До\-говір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родови\-ми ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, [кщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неопода- ковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути іредставлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому юзикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право і а одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено дого- юром або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо юговором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової став- си Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти ви- їлачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій :амій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого ро- іу та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що з становлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України). Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити -рошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша стаття 1050 ЦК Украї- ш). За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання -ротового зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуван\-ням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних зід простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або зако\-ном Враховуючи що правовідносини сторін за договором позики внаслідок прийнятого судового рішення не припиняються, заборгованість не погашена суд вважає правомірною вимогу позивача про стягнення відсотків за користування грошовими коштами основною сумою боргу. Зважаючи на невиконання відповідачкоюсвого зобовязання з повернення позики, позивачем також нараховано 3% річних відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України. Період нарахування аналогічний періоду, за який нараховано відсотки за користування грошовими коштами з 15.07.2015 по 17.03.2016р. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З огляду на задоволення позову про стягнення коштів з відповідачки в повному обсязі, сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню також з відповідача Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Outcome: approved