Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

У березні 2017 р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши наступне. [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з 1/3 частки у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На випадок своєї смерті залишив заповіт, посвідчений державним нотаріусом Куп'янської державної нотаріальної контори Харківської області 10 листопада 1999 року за реєстровим № 2-1462, в якому все майно заповідав рідному сину - [PERSON] Спадкоємицею за законом згідно ст. 1241 ЦК України є непрацездатна за віком дружина померлого - [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS], яка від належної їй обов'язкової частки в спадщині відмовилась. Позивач спадщину прийняв, подавши у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини, проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 січня 2017 року приватний нотаріус Куп'янського районного нотаріального округу Харківської області відмовив позивачу у видачі на його ім'я свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку вищевказаного житлового будинку з надвірними будівлями, після смерті [INFO] [PERSON], у зв'язку з тим, що за життя спадкодавець [PERSON] не оформив належним чином право власності на 1/ 3 частку у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями. За таких обставин, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, просить не фіксувати судовий процес технічними засобами. Представник відповідача в судовому засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, при винесенні рішення покладається на розсуд суду, просить не фіксувати судовий процес технічними засобами. Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174-175 цього Кодексу. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши надані доказі і матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановленні такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження позивача [PERSON] його батьком зазначений - [PERSON] (а.с. 11). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 27 червня 2016 року. (а.с. 16).На день відкриття спадщини [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS]. На випадок смерті [PERSON] залишив заповіт від 10 листопада 1999 року, посвідчений державним нотаріусом Куп'янської державної нотаріальної контори Харківського області за реєстровим № 2-1462, відповідно до якого він заповів все своє майно позивачу (а.с. 18). Спадкоємицею за законом згідно ст. 1241 ЦК України є непрацездатна за віком дружина померлого [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [ADDRESS], яка від належної їй обов'язкової частки відмовилась. Позивач спадщину прийняв, подавши у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно:1/3 частка у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS]. Вказаний вище житловий будинок належав колгоспному двору на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 02 квітня 1987 року виконкомом Петропавлівської сільської ради Куп'янського району Харківської області на підставі рішення вказаного виконавчого комітету № 20 від 10 лютого 1987 року, головою якого був [PERSON] (а.с. 12). Згідно технічного паспорту на житловий будинок, виданого 18 березня 1987 р., [PERSON] значиться власником вищевказаного житлового будинку з надвірними будівлями (а.с. 13-15). Із довідки № 1136 від 09 червня 2016 року, виданої Петропавлівською сільською радою Куп'янського району Харківської області вбачається, що згідно погосподарської книги виконавчого комітету Петропавлівської сільської ради Куп'янського району Харківської області житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02 квітня 1987 року , вказаний житловий будинок з надвірними будівлями розташований на земельній ділянці площею 0, 25 га кадастровий номер [NUMBER] (а.с. 19). Довідкою № 520 від 28 лютого 2017 року, виданою виконавчим комітетом Петропавлівської сільської ради Куп'янського району Харківської області підтверджується, що згідно погосподарської книги № 22 при виконкомі за 1991-1995 роки станом на 15 квітня 1991 року, [PERSON], [INFO], був зареєстрований та проживав у власному житловому будинку за адресою: [ADDRESS] особовий рахунок [NUMBER], тип двору бувший колгоспний. В житловому будинку за вище вказаною адресою стонам на 15 квітня 1991 року були зареєстровані: - дружина [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. Житловий будинок розміщений на земельній ділянці площею 0, 49 га, яка знаходиться в комунальній власності Петропавлівської сільської ради (а.с. 20). Постановою від 11 січня 2017 року приватний нотаріус Куп'янського районного нотаріального округу Харківської області відмовив у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з тим, що за життя [PERSON] не оформив належним чином право власності на 1/ 3 частку у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями. (а.с. 21). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обвязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 15 Закону України від 16 грудня 1993 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та у зв'язку з прийняттям Закону України «Про власність» були виключені з Цивільного кодексу України (1963 року) в главі ІІ «Спільна власність» статті 120-127, що стосувалися правового положення членів колгоспного двору. А в розділі VІІ «Спадкове право» зазначеного кодексу України 1963 року була виключена стаття 563, що стосувалася отримання спадщини в колгоспному дворі. Зазначений Закон України набрав чинності з моменту його публікації (Відомості Верховної Ради України № 3 1994 року). Таке поняття як «колгоспний двір» втратило своє значення на момент набрання чинності вказаним законом та внесенням відповідних змін. Зокрема, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Законом України «Про власність» (вступив у дію 15.04.1991 р.) скасовано інститут колгоспного двору, але не скасовано правового статусу членів колишнього колгоспного двору, щодо майна колгоспного двору , яке належало його членам на праві сумісної власності. Тому , всі члени колишнього колгоспного двору після 15.04 .1991 р. були і є власниками майна. В судовому засіданні з'ясовано, що житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] дійсно до 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, бо батько позивача був головою колгоспного двору . На момент припинення існування колгоспного двору його членами були: [PERSON], [PERSON], [PERSON], тобто, спадкодавець [PERSON] мав право на 1/3 частку майна, яке належало колгоспному двору. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] належала 1/3 частка житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS], яке було власністю колишнього колгоспного двору. Домоволодіння існує до теперішнього часу. Після смерті [PERSON] на нього відкрилася спадщина. Таким чином, зібрані по справі докази та їх належність вказує на наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі та визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом, на 1/3 частину вказаного житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, після смерті його батька - [PERSON]

Outcome: approved