Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

У вересні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 27 серпня 2011 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Чехова, 5, земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер 3222480401:01:071:5007, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, земельна ділянка площею 0,1758 га, кадастровий номер 3222480401:01:070:5002, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за вказаною адресою. [PERSON] та його батько прийняли спадщину в розмірі по ? частині спадкового майна у відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем, і є спадкоємцями першої черги. [PERSON] спадщину не приймала, оскільки на час відкриття спадщини проживала окремо та заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавала, а [PERSON] є сином його батька від першого шлюбу. 15 вересня помер [PERSON], заповіту батько не залишив. Після смерті батька в установлений строк він звернувся до Першої Киїської обласної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину спадкового майна, оскільки зазначене майно є спільною сумісною власністю його померлих батька та матері, а частка матері після її смерті не визначалася. Факт проживання із спадкодавцями на час відкриття спадщини підтверджується копією паспорту, будинковою книгою, довідками Білогородської сільської ради. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після померлого 15 вересня 2013 року [PERSON] право власності на: ? частину житлового будинку № 5 по вул. Чехова в с. Білогородка, Києво-Святошинського району, Киїської області, загальною площею 96,2 кв.м., житловою площею 57,5 кв.м. площа літніх приміщень 6,7 кв.м.; на ? частину земельної ділянки, кадастровий номер 3222480401:01:071:5007, загальною площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Чехова, 5; на ? частину земельної ділянки, кадастровий номер 3222480401:01:070:5002, загальною площею 0,1758 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Чехова, 5; на ? частину земельної ділянки, кадастровий номер 3222480401:01:070:5008, загальною площею 0,0123 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Чехова, 5. В подальшому на підставі вимог ст. 31 ЦПК України позивач [PERSON] подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після померлої 27 серпня 2011 року матері [PERSON] та після смерті померлого 15 вересня 2013 року батька [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку № 5 по вул. Чехова в с. Білогородка, Києво-Святошинського району, Киїської області, загальною площею 96,2 кв.м., житловою площею 57,5 кв.м. площа літніх приміщень 6,7 кв.м.; на ? частину земельної ділянки, кадастровий номер 3222480401:01:071:5007, загальною площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Чехова, 5; на ? частину земельної ділянки, кадастровий номер 3222480401:01:070:5002, загальною площею 0,1758 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Чехова, 5; на ? частину земельної ділянки, кадастровий номер 3222480401:01:070:5008, загальною площею 0,0123 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Чехова, 5. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнала та заперечувала проти його задоволення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву про слухання справи у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 серпня 2011 року у віці 60 років померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 219720. 15 вересня 2013 року у віці 89 років помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 281019. [PERSON] та [PERSON] є рідними батьками позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Білогородською сільською радою Києво-Святошинського району 28 листопада 1985 року, серії V-БК № 370756. Як вбачається з матеріалів справи померлі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого Білогородською сільською радою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 квітня 1977 року, серії І-БК № 408485. 29 липня 1999 року [PERSON] продала, а [PERSON] придбав жилий будинок під № 5, що знаходиться по пров. Чехова в с. Білогородка, Київської області, що підтверджується договором купівлі-продажу жилого будинку від 29 липня 1999 року серії АВВ № 001465. Згідно умов п. 1 вказаного договору будинок розташований на земельній ділянці площа, якого в бюро технічної інвентаризації не визначена, має розмір жилої площі 57,7 кв.м. Біля будинку є: господарський блок лі. Б, гараж літ. В., прибудова літ. Г, сарай літ. Д, погріб під літ. Д, вбиральня літ. Е, душ літ. Ж, огорожа, доріжка, колодязь, каналізаційна яма. Відповідно до умов п. 3 договору купівлі-продажу продаж будинку вчинено за 33\~000 грн., які [PERSON] отримала повністю від [PERSON] до підписання даного договору. Як вбачається з Державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] на підставі рішення Білогородської сільської ради від 15 листопада 2009 року № 159, у приватну власність передана земельна ділянка площею 0,438 га, яка розташована за адресою: вул. Чехова, 5, с. Білогородка, цільове признання для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,188 га. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0123 га, кадастровий номер 3222480401:01:071:5008, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: вул. Чехова, 5, с. Білогородка, Києво-Святошинський район, Київська область. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер 3222480401:01:071:5007, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: вул. Чехова, 5, с. Білогородка, Києво-Святошинський район, Київська область. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1758 га, кадастровий номер 3222480401:01:070:5002, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: вул. Чехова, 5, с. Білогородка, Києво-Святошинський район, Київська область. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків може бути настання або ненастання певної події. Так, підставою для виникнення права на спадщину у [PERSON] є смерть його батька [PERSON] та матері [PERSON], які є спадкодавцями відносно нього. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно довідки Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району № 89/1 від 16.09.2013 року вказано, що [PERSON], який зареєстрований в [INFO] здійснив поховання [PERSON], який помер 15 вересня 2013 року. До дня смерті доглядав, постійно проживав разом, вів спільне господарство з 1985 року в с. Білогородка по вул. Чехова, 5. Згідно довідки виконавчого комітету Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району № 62 від 25.04.2014 року зазначено, що [PERSON] з дня свого народження і по теперішній час дійсно проживає за адресою: [INFO]. Згідно довідки виконавчого комітету Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району № 855 від 19 серпня 2014 року вказано, що на момент смерті [PERSON], 27 серпня 2011 року за адресою: с. Білогородка, вул. Чехова, 5, разом з нею були зареєстровані: [PERSON] чоловік, [PERSON] син. Вказані докази підтверджують той факт, що позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцями. Відповідно до [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. Відповідно до положень п. 1.2. вказаного [PERSON] право власності на житловий будинок, земельну ділянку може бути підтверджено, зокрема, нотаріально-посвідченим договором купівлі-продажу, пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, дарування, міни, спадковим договором; свідоцтвом про придбання арештованого нерухомого майна з публічних торгів (аукціонів); свідоцтвом про придбання заставленого майна на аукціоні (публічних торгах); свідоцтвом про право власності на об'єкти нерухомого майна; свідоцтвом про право на спадщину; свідоцтвом про право власності на частку в спільному майні подружжя; договором про поділ спадкового майна; договором про припинення права на утримання за умови набуття права на нерухоме майно; договором про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно; договором про виділення частки в натурі (поділ); іпотечним договором, договором про задоволення вимог іпотекодержателя, якщо умовами таких договорів передбачено передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки; рішенням суду; договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі, укладеним відповідно до вимог законодавства, за наявності відмітки на ньому про реєстрацію відповідних прав тощо. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до положень ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до вимог п. «Г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Як вбачається з викладеного, на підставі вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги, який постійно проживав разом із спадкоємцями на час відкриття спадщини і вважається таким, що прийняв спадщину. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову [PERSON] про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved