Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

У березні 2019 року ТОВ «ПАСІПОЛ» звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив: зобов`язати [PERSON] звільнити водопровідну мережу КП ПОР «Полтававодоканал» від будівлі за адресою [ADDRESS] , що знаходиться на даній мережі; зобов`язати [PERSON] припинити проведення будівельних робіт на проїзді для пожежної спецтехніки та іншого автотранспорту за адресою [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] відновити зруйноване асфальтобетонне покриття на ділянці проїзду по [ADDRESS] , що межує з його земельною ділянкою по в [ADDRESS] та його ширину 3,5\~м., визначену Проектом розподілу території частини кварталу за адресою [ADDRESS] ); стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору в сумі 1921 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ТОВ «ПАСІПОЛ», є приватним власником громадських будівель за адресою: [ADDRESS] . Проектом розподілу території частини кварталу за адресою [ADDRESS] ) в 2005 році виділені частки земельних ділянок ряду користувачів, а також проїзд спільного користування, які погоджені власними підписами землекористувачів. 13 років, з моменту розподілу території в 2005 році, виключно силами і коштами ТОВ «ПАСІПОЛ» здійснюється ремонт дорожнього покриття, прибирання снігу, освітлення, охорона та благоустрій земельної ділянки під проїздом спільного користування за адресою [ADDRESS] . Даний проїзд примикає до земельної ділянки з кадастровим номером 531013700:15:012:0066, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , яка з 03.02.2016 року зареєстрована за [PERSON] , а до 2016 року взагалі не мала документів. Згідно з Проектом, ширина проїзду спільного користування за адресою [ADDRESS] (кадастровий номер 5310137000:15:012:0141) складає 3,5 м і має загальну площу 593 м2. Узгоджений ще в 2005 році проїзд спільного користування, зазначений на Проекті розподілу території частини кварталу за адресою [ADDRESS] , розташований впритул до земельної ділянки відповідача за адресою [ADDRESS] , на якій на протязі 2016-2018 років в теплу пору року проводяться будівельні роботи. Відповідачем проведена добудова частини стіни будівлі за адресою [ADDRESS] , яка проходить вздовж частини проїзду спільного користування, внаслідок чого, ширина проїзду зменшилася і тепер становить 3 м, що створює складність та небезпечність маневрування автомобілів, які пересуваються по даному проїзду, а також неможливість проїзду пожежної техніки. Влітку 2018 року, під вказаною будівлею сталося пошкодження каналізаційної мережі, внаслідок порушення відповідачем вимог п. 15.5 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України. Для усунення прориву, відповідач зі сторони проїзду загального користування зірвав асфальтобетонне покриття, розбив частину власного фундаменту під «гаражем», викопав яму на проїзді, ще більше звузивши ширину проїзду. Вирита земля, каміння та шмати асфальтового покриття так і залишилися на проїзді загального користування. Підкоп асфальтного покриття та значний час підтоплень даної ділянки, призвів до провалу проїзної частини на глибину 20 см. Відповідачем порушено вимоги п. 15.5 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства з питань ЖКГ № 190 від 27.06.2008 року, яким не дозволяється \~ \~ \~ \~складання матеріалів\~і предметів,\~накопичування сміття\~ближче ніж\~за 5\~м від\~осі водопровідних\~і каналізаційних\~мереж і\~пристроїв та\~самовільне спорудження\~над водопровідними\~і каналізаційними\~мережами та\~пристроями будь-яких\~будівель та\~предметів благоустрою,\~а також\~здійснювати роботи\~на мережах\~централізованого питного\~водопостачання та\~водовідведення (витяг\~додається),\~оскільки частина\~капітальної будівлі,\~яка на\~Плані розподілу\~зазначена,\~як «гараж»,\~розташована прямо\~над підземною\~водопровідною мережею\~КП ПОР\~«Полтававодоканал». З метою усунення вказаних перешкод звернулися до суду із позовом. Ухвалою від 15.04.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. 30.05.2019 року надійшов відзив [PERSON] . Відповідач зазначав, що вимоги ТОВ «ПАСІПОЛ» є безпідставними та надуманими. ТОВ «ПАСІПОЛ» є власником земельної ділянки на якій розміщені належні йому споруди і не більше. Право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] зареєстровано за територіальною громадою м. Полтави. Власник земельної ділянки ніколи не пред`являв претензій щодо порушення його прав. Так як і не було ніяких скарг і від КП ІІОР «Полтазаводоканал». У матеріалах доданих до позовної заяви відсутня технічна документація, яка б вказувала на розміщення мереж водопостачання під належною йому нерухомістю. Після того, як відповідач став власником домоволодіння по [ADDRESS] - нічого на межі не будував. Позивачем не надано документів, які підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою , яка знаходиться на межі між [ADDRESS] . ТОВ «ПАСІПОЛ» у своїй\~позовній заяві\~посилається,\~що відповідачем\~здійснено добудову\~на земельній\~ділянці за\~адресою [ADDRESS] , однак на його ім`я зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер 5310137000:15:012:0066 за адресою : [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача Федоренко [PERSON] просив відмовити у задоволенні повному у повному обсязі. Третя особа КП ПОР\~«Полтававодоканал» в судове засідання свого представника не направив, заперечень, заяв та клопотань не надав. Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи,\~\~ проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, прийшов до наступного. Встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 22.07.2004 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Крокуль-Плюс» продало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАСІПОЛ» купило 15/100 частин нежитлових приміщень, що складають буд.літ. Д-2, загальною площею 524, 50 кв.м, та знаходяться: [ADDRESS] , розташованих на земельній ділянці, норма якої не встановлена ( а.с.102). З копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13158972 від 09.01.2007 року вбачається, що Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАСІПОЛ» на підставі рішення Господарського суду Полтавської області від 31.07.2006 року належить на праві приватної власності адміністративно-господарська будівля в [ADDRESS] (а.с.5). Відповідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13159160 від 09.01.2007 року встановлено, що Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАСІПОЛ» на підставі рішення Господарського суду Полтавської області від 28.04.2005 року належить на праві приватної власності адміністративно-господарська будівля в [ADDRESS] (а.с.6). Рішень Господарського суду Полтавської області від 28.04.2005 року та 31.07.2006 року суду не надано. Як вбачається із копії договору міни від 03.02.2016 року [PERSON] належить на праві власності: житловий будинок [ADDRESS] , літ. «А-2» житловою площею 60,3 кв.м., загальною площею 238,4 кв.м. з надвірними спорудами: літня кухня літ. «Б», майстерня літ. «В», оглядова яма літ. «д», навіс літ. «в2», огорожа № 1-7 та земельна ділянка на якій він розташований, площею 0,065 га, кадастровий номер 5310137000:15:012:0066 ( а.с.44-45). Відповідно до\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.ч.1,2,3\~ст. 12 ЦПК України,\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.ч.1, 5, 6\~ст.81 ЦПК України\~\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.89\~ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~\~\~\~\~ В обґрунтування позову позивач посилається на те, що узгоджений ще в 2005 році проїзд спільного користування, зазначений на Проекті розподілу території частини кварталу за адресою [ADDRESS] , розташований впритул до земельної ділянки [PERSON] за адресою [ADDRESS] , на якій на протязі 2016-2018 років в теплу пору року проводяться будівельні роботи. Внаслідок проведених відповідачем будівельних робіт звузилась ширина проїзду. Окрім цього відповідачем самовільно споруджено капітальну будівля над водопровідними та каналізаційними мережами. Позивачем надані фотокартки від 12.03.2019 року на яких зображений проїзд спільного користування. Встановити наявність на вказаних зображеннях проведення ремонтних робіт не представляється можливим, тим більше проведення ремонтних робіт саме [PERSON] (11-13). Надані акти від 27.08.2018 року, 15.10.2018 року та 26.02.2019 року за підписом директора, інженера та юрисконсульта ТОВ «ПІАСІПОЛ», складені в тому, що: на ділянці проїзду спільного користування зірване асфальтоване покриття за дорученням власника земельної ділянки по [ADDRESS] [PERSON] ; внаслідок добудови частини стіни будівлі по [ADDRESS] ширина ділянки спільного проїзду склала 3м., що унеможливлює безпечний проїзд автотранспорту та спецтехніки; у серпні 2018 року робітники власника земельної ділянки по [ADDRESS] , [PERSON] вирили траншею на ділянці спільного проїзду, внаслідок проїзду по даній ділянці великовагового автотранспорту, утворилась вибоїна 110см. на 45 см. Глибино. 20 см. (а.с. 29-31). Вказані акти суд не може прийняти як допустимі та належні докази, оскільки вони містять підписи лише службових осіб позивача, виміри проводились без участі інших користувачів земельної ділянки спільного користування, дані про проведення ремонтних робіт [PERSON] внесені до акту на підставі слів невідомих чоловіків. Вказані фотокартки та акти не можуть свідчити про проведення будівельних робіт [PERSON] та руйнування асфальтобетонного покриття на ділянці проїзду по [ADDRESS] , що межує з земельною ділянкою по [ADDRESS] саме з винити [PERSON] . Зокрема, вище встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку та земельної ділянки на якій він знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Окрім того, на підтвердження наявності невідповідності ширини проїзду протипожежним вимогам, наявності самовільного спорудження капітальної будівлі над водопровідними та каналізаційними мережами відповідачем [PERSON] , позивачем не надано жодного доказу, зокрема висновків відповідних установ, експертів. Також відсутні відомості про власника будівлі та земельної ділянки по [ADDRESS] , якого позивач просить усунути перешкоди. Частиною 2\~статті 95 Земельного кодексу України\~встановлено, що порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно ч.2\~ст. 152 ЗК України\~ власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 3 вказаної статті, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Разом з тим, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, що ТОВ «ПАСІПОЛ» є власником або користувачем земельної ділянки проїзду по [ADDRESS] , що межує із земельною ділянкою по [ADDRESS] . Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновку, про відсутність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ч.2\~ст.141 ЦПК України\~судові витрати у разі відмови у задоволенні позову покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed