Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

У вересні 2015 року позивач ПАТ КБ « ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 23 серпня 2006 року в сумі 18 584 грн. 24 коп. та судового збору. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вказану в позові суму заборгованості, а також судові витрати та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі вказаних осіб, з постановленням по справі заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 23 серпня 2006 року відповідач [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» підписали заяву позичальника № б/н про видачу кредиту на суму 10 000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За таких обставин, беручи до уваги вимоги ст.ст. 207, 638, 639 1054 ЦК України суд приходить до висновку, що 23 серпня 2006 року Банк та відповідач [PERSON] уклали письмовий договір позики, зміст якого зафіксовано в кількох документах, в тому числі в Умовах і правилах надання банківських послуг, тарифах Банку. Як вбачається з розрахунку заборгованості Банк виконав свої зобовязання видав кошти відповідачу. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач [PERSON] у строки, встановлені Умовами та правилами надання банківських послуг, не сплачувала кошти на повернення кредиту та процентів, тому станом на 31 серпня 2015 року виникла заборгованість в сумі 48 458 грн. 48 коп. ( в тому числі 9 141 грн. 77 коп. заборгованості за кредитом, 39 316 грн. 71 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом). Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави № 553/564/13-ц від 06 вересня 2013 року з відповідача на користь Банку стягнуто 31 265 грн. 39 коп., тому загальний розмір заборгованості підлягає зменшенню на вказану суму, та з відповідача на користь Банку підлягає стягненню 17 223 грн. 09 коп. Зважаючи, що відповідач має заборгованість з повернення кредиту та сплати відсотків, тому з урахуванням положень п. 8.6. умов та правил надання банківських послуг, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом та відсотками в сумі 17 223 грн. 09 коп., штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) в сумі 861 грн. 15 коп. Частина 1 ст. 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошових зобовязань. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи те, що відповідач на день розгляду справи не погасив заборгованість по договору, тому суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 18 584 грн. 24 коп., підлягають задоволенню в повному обємі. Судові витрати, понесені позивачем по справі, підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved