Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в якому вказувала, що з 31 липня 2010 року по 25 лютого 2018 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. [PERSON] є працездатною особою, проте постійної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому, враховуючи те, що відповідач має змогу та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, позивач просила суд стягувати з [PERSON] на свою користь кошти (аліменти) на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 березня 2019 року і до його повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, проте направила суду заяву про розгляд справи без її участі в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивач в своїй заяві проти цього не заперечувала. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та знаходиться на утриманні останньої. В матеріалах справи відсутні докази надання відповідачем постійної матеріальної допомоги на утримання дитини. Проте, згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 та ч. 1 ст.183 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними в грошовій або натуральній формі, а в разі недосягнення між ними згоди - за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дітей присуджується в частині від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.Розмір частки заробітку (доходу) батька, матері, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дітей та платника аліментів, наявність в останнього інших осіб на утриманні тощо (ч.1 ст.182 СК України). Суд, при визначенні підстав для стягнення та розміру аліментів, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, а також відсутність в матеріалах справи відомостей щодо особи відповідача, що б вказували на неможливість виконання ним свого обов`язку щодо утримання дитини або були підставою для зміни розміру аліментів в сторону їх зменшення, а тому дійшов висновку, що останній може щомісячно сплачувати аліменти на утримання сина у звичайному розмірі - 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів починається з дати подачі позову до суду та припиняється з досягненням дитиною повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача також підлягають стягненню на користь державного бюджету 768,40 грн. судового збору.

Outcome: approved