overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

У вересні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що позивач з відповідачем проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2003 року до серпня 2013 року. Від спільного проживання мають дитину - [PERSON]. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку батька, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.11.2005 року батьком [PERSON] [INFO] є [PERSON]. Згідно довідки, виданої Осокорівською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області від 12.09.2014 року №731, [PERSON] проживає біля матері - [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на викладене, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у зв'язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

У вересні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, третя особа: Орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті ради про позбавлення батьківських прав, в якій вказує, що неповнолітня [PERSON], 2008 року народження, проживає разом із матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Батько дитини вихованням дочки не займається, з 2011 року проживає окремо в іншому місті. Оскільки відповідач свідомо не виконує свої батьківські обов'язки, позивачка просить позбавити його у батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Позивачка у судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився. В матеріалах справи є нотаріально посвідчена заява відповідача про розгляд справи без його участі та згоду на позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON]. В судовому засіданні прокурор вважав за необхідне задовольнити позов у повному обсязі, оскільки є всі законні підстави для позбавлення відповідач батьківських прав. Представник відділу опіки та піклування прохав суд задовольнити позов у повному обсязі, оскільки вважає, що є достатньо законних підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дочки. Суд вислухавши пояснення сторін, думку прокурора, представника відділу опіки та піклування Індустріального району, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що батьками малолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON], 1985 року народження та [PERSON], 1980 року народження. Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.06.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно довідки КЖЕП № 50 малолітня [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно п. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України, підставою позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно висновку відділу опіки та піклування Індустріальної районної у місті ради № 18/5-909 від 11.12.2014 року батько дитини вихованням не займається тому орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

У вересні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що 01.08.2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №45. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, з не відомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, за згодою позивачки, вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 224 ЦПК України за відсутністю відповідача. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що 01.08.2007 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №45, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на життя. У зв'язку з цим шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та відповідача, суд приходить до висновку про те, що збереження сім'ї неможливе і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

У вересні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], в обґрунтування заявлених вимог зазначила, що полягає в шлюбі з відповідачем з 22.09.2006 року зареєстрованому в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №768. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини з відповідачем припинились унаслідок розбіжностей у характерах, різних поглядів на життя, вважає, що відновити сімейні стосунки неможливо і просить розірвати шлюб, зауважує, що спору відносно розподілу майна та місця мешкання дитини не має, просить та стягнути судові витрати з відповідача. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позивні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про визнання позовних вимог, та з проханням про розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про можливість розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 22.09.2006 року між [PERSON] та [PERSON] у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис №768. Подружні відносини між сторонами припинені, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, при таких обставинах шлюб слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст. 112 СК України при розгляді справи суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Крім того відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

У вересні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на своє утримання. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей 2007 року та 2013 року народження. На даний час сторони шлюбні відносини не підтримують, разом не проживають. Вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, не працює, відповідач не надає матеріальної допомоги, що є обтяжуючим фактором. Тому, просить суд, стягнути з відповідача на своє утримання аліменти в розмірі 1/6 частині всіх видів заробітку відповідача, щомісячно. До початку розгляду справи [PERSON] надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. При цьому зазначила, що не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи належним чином сповіщений, що знаходить підтвердження в матеріалах справи, про причину не явки не повідомив. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. У судовому засіданні встановлено та підтверджено, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14 липня 2007 року Жовтневим відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 507. Від шлюбу подружжя мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Дані обставини знаходять підтвердження в матеріалах справи (а.с. 3-5). Малолітні діти знаходяться на утриманні позивача та проживають разом з нею. Позивачка не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином [PERSON] 3-х років, тому коштів на утримання не вистачає. Відповідач у добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги не надає, що є обтяжуючим фактором для повного виховання малолітніх дітей та їх забезпечення. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач стягнень за виконавчими листами на користь третіх осіб не має, місце роботи від позивача приховує, що приводить суд до переконання про можливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання дружини. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України та стягує з відповідача на користь держави судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

У вересні 2014 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 18 серпня 2012 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі РАЦС Маріупольського МУЮ в Донецькій області, актовий запис № 228. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON],[INFO]. З березня 2014 року однією сім'єю вони не проживають, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обов'язків, через що в сім'ї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати, на примирення не згодна. Позивачка в судове засідання не з'явилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, а також не заперечує проти винесення заочного рішення. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 18 серпня 2012 року в Іллічівському відділі РАЦС Маріупольського МУЮ в Донецькій області, актовий запис № 228. Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили в березні 2014 року та примиритись не намагались, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сімєю, втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

У вересні 2014 року позивачка звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 02 червня 2007 вона уклала шлюб із відповідачем в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 153. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Вказала, що з 2013 року матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, зловживає алкогольними напоями, у зв'язку із чим позивачка знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини його доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих підстав, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб, виданого Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02 червня 2007 року, актовий запис № 153, після чого дружині присвоєне прізвище «[PERSON]». Як вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 25.11.2008 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки № 582, виданої КСН «Центральний-1», [PERSON] мешкає разом із матір'ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд, з урахуванням матеріального положення позивачки та платника аліментів, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку(доходу)щомісячно. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243,60 грн., від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

У вересні 2014 року позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини посилаючись на те, що останній є батьком їх спільного сина [PERSON] 2012 р.н , проте ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому, просила вирішити питання про стягнення аліментів в судовому порядку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила стягнути аліменти з відповідача в установленій нею твердій грошовій сумі, яка складає по 500 грн. щомісячно. Такі вимоги мотивує тим, що відповідач не працює, не отримує заробітної плати. Відповідач в судове засідання надав заяву в якій просив розглянути справу у його відсутності, позов визнав частково, просив покласти на нього обов'язки по сплаті аліментів у розмірі по 200 грн. щомісячно. Мотивує тим, що створив нову сім'ю та на утриманні має також малолітню дитину (а.с.15) Суд ухвалив відповідно до ст..158 ч.2 ЦПК України розглянути справу у відсутності відповідача. Дослідивши докази у справі судом встановлено, що спір витікає із сімейних правовідносин. Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі (а.с.2) [INFO]. народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5) [PERSON] проживає в м.Львові, малолітній [PERSON] у с. Заверещиця Городоцького району Львівської області і перебуває на утриманні позивачки (а.с.6,16) Ненадання відповідачем матеріальної допомоги на утримання сина ставить позивачку в скрутне матеріальне становище. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що аліменти слід присуджувати відповідно до вимог ст.182, 184 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що обидва батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Позивачка надала довідки, які стверджують що її місячний дохід складає в середньому 2170 грн. Відповідач надав довідку, що не перебуває на обліку в центрі зайнятості, допомогу по безробіттю не отримує. З акта складеного за місцем проживання відповідача вбачається, що останній не працює. (а.с.17) За таких обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме , на дитину відповідного віку слід стягувати аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно. Встановлено, що відповідач є працездатним і відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України зобов'язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Не заслуговує на увагу покликання відповідача на наявність іншої малолітньої дитини на утриманні, оскільки таке нічим не підтверджено. Судовий збір відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

У вересні 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом і просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред»явлення даного позову до суду на період його /сина/ навчання у Київському вищому професійному училищі залізничного транспорту до 20 червня 2015 року. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, щодо його задоволення заперечував, посилаючись на скрутне матеріальне становище та невелику заробітну плату. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається у Київському вищому професійному училищі залізничного транспорту з терміном навчання до 20 червня 2015 року /а.с.7,8/. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач коштів на утримання сина, який продовжує навчання не надає, жодних доказів того, що він неспроможний сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі суду не надав, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON], на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 вересня 2014 року на період його навчання у Київському вищому професійному училищі залізничного транспорту до 20 червня 2015 року. Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved