Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Експрес-Банк» (далі ПАТ АБ «Експрес-Банк») звернулося до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 13 травня 2013 року між ним і [PERSON] було укладено кредитний договір № 36391/30/к3, за яким остання отримала спожитий кредит 18 тис. 400,00 грн під 24,0 % річних на суму залишку зі сплатою щомісячними платежами строком на 24 місяці та кінцевим терміном повернення по 13 травня 2015 року. Посилаючись на те, що своїх зобовязань за договором відповідачка не виконала, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 45 тис. 804 грн 35 коп. та судові витрати в сумі 1218 грн (а.с. 3-5). Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, на заочне рішення позивач згоден. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі і надала пояснення на позов про визнання позову частково. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено та із матеріалів справи вбачається, що 13 травня 2013 року між ПАТ АБ «Експрес-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 36391/30/к3, за умовами якого [PERSON] отримала споживчий кредит 18 тис. 400 грн під 24,0 % річних на суму залишку зі сплатою щомісячними платежами строком на 24 місяці та кінцевим терміном повернення 13 травня 2015 року (а.с. 6, 11-18, 22-42). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають із підстав, установлених ст. 11 ЦК України, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України. За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). У той самий час, згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобовязання і одночасно способом цивільно-правової відповідальності. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Аналіз правових норм, зокрема, ст. ст. 536, 549 ЦК України дає підстави для висновку про те, що проценти та неустойка є різними правовими інститутами, обмеження можливості одночасного застосування яких законом не встановлена. У заяві на отримання кредиту зазначено, що боржник ознайомився та згодний із Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були їй надані у письмовій формі та своїм підписом вона підтвердила факт надання їй повної інформації про умови кредитування. Умовами п. 6 договору передбачено застосування неустойки (пені, штрафу) як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків погашення кредиту і процентів за користування ним. Відповідно до умов кредитного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, а також інші витрати згідно умов. На\~\~порушення\~\~умов кредитного договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, оскільки належним чином не сплачувала кредит, остання погашення кредиту 06.12.2013 року на загальну суму 3\~874,10 грн, процентів 05.06.2014 року в сумі 550,00 грн. Зазначені обставини не оспорювалися відповідачкою та у поясненнях відповідачки, яка пояснила порушення умов договору тяжким матеріальним і сімейним станом\~позичальника. Станом на 11.09.2015 року виникла заборгованість у розмірі 45 тис. 804 грн 35 коп, яка складається: - суми заборгованості за кредитом 18\~339,44 грн; - суми заборгованості за процентами за користування кредитом 17\~363,38 грн; - суми заборгованості по пені за несвоєчасне повернення кредиту 1\~314,50 грн; - суми заборгованості по пені за несвоєчасне повернення процентів 128,93 грн; - суми заборгованості по кредиту з урахуванням індексу інфляції 10\~692,20 грн; - сума штрафу 1\~840,35 грн (а.с. 7, 8-10). Наданий\~\~банком розрахунок заборгованості відповідає вимогам діючого законодавства України і умовам кредитного договору, та відповідачкою не спростований. Виходячи з наведеного,\~\~суд дійшов до висновку\~\~про те, що відповідачкою порушені зобов'язання за договором, які є обов'язковими для сторін. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Між тим, із загальної заборгованості за кредитним договором в сумі 18\~339 грн 44 коп., з якої частину\~складає неустойка в загальній сумі 3\~283,78 грн\~\~у вигляді пені за несвоєчасність виконання зобов'язання в сумі 1\~314,50 грн, пені за несвоєчасне повернення процентів 128,93 грн, штрафу 1\~840,35 грн, суд враховує, що відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України\~\~розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тому, враховуючи матеріали справи, які свідчать про погіршення матеріального стану [PERSON], яка не працює, має тяжкі сімейні обставини, на які відповідач посилалась у поясненнях на позов (а.с. 59-60) та наданих документів (а.с. 61-76), суд вважає можливим з урахуванням вимог ч.3 ст. 551 ЦК України зменшити розмір неустойки за кредитними зобов'язаннями\~із загальної суми 3\~283,78 грн до\~500 грн. Таким чином з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитом 43 тис. 020 грн 92 коп., яка складається: - суми заборгованості за кредитом 18\~339,44 грн; - суми заборгованості за процентами за користування кредитом 13489,28 грн; - суми заборгованості по пені за несвоєчасне повернення кредиту і процентів 500 грн; - суми заборгованості по кредиту з урахуванням індексу інфляції 10\~692,20 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України сплачений судовий збір в сумі 1218 грн 00 коп., який підтверджується документально, стягується з відповідача на рахунок позивача (а.с. 2).

Outcome: partial