Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

У березні 2021 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява вмотивована тим, що між позивачем та відповідачкою 27.10.2001 укладено шлюб, зареєстрований Відділом РАГС Заводського райуправління юстиції м. Запоріжжя. Від шлюбу з відповідачкою мають повнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що між подружжям відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння. Ситуація в сім`ї стала напружена, все частіше виникають сварки, що призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. З вересня 2018 року позивач і відповідачка фактично проживають окремо і всі стосунки між ними припинено. Їх сім`я фактично розпалась, всі спроби налагодити відносини не дали жодного результату. За переконанням позивача в подальшому підтримувати шлюбні відносини немає сенсу, оскільки у нього та відповідачки розходяться погляди на шлюб та сім`ю, ведення домашнього господарства. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до позовної заяви додав заяву, відповідно до якої просив розглядати справу за його відсутності (а.с. 8). Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надала до суду заяву, відповідно до якої не заперечує проти задоволення позову, просить залишити їй прізвище « [PERSON] » (а.с. 34). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 27.10.2001 між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського райуправління юстиції м. Запоріжжя, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 6). Сторони подружні стосунки не підтримують з вересня 2018 року, позивач не має наміру на збереження шлюбу, відповідачка не здійснює заходів щодо збереження сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка проти задоволення позовних вимог не заперечує, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Згідно зі ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, неможливість продовження подружнього життя, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно з п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як учасник бойових дій, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved