Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання сина [PERSON] , 2014 року народження, та стягнути з нього аліменти на її користь в твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 14.11.2018. Від спільного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Цим же рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 14.11.2018 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Але позивач вважає, що цієї суми замало. Зараз їх спільний син продовжує проживати з нею, повністю знаходиться на її забезпечені. Позивач працює, але її заробітної плати не завжди вистачає для забезпечення дитини всім необхідним для навчання та повноцінного розвитку, адже сума витрат на дитину щомісяця складає близько 6000,00 - 6500,00 грн. Відповідач протягом трьох років після розірвання шлюбу періодично перебуває на заробітках у Польщі, отримує достатній дохід щоб утримувати дитину у більшому розмірі, ніж вимагала позивач. Саме тому вона вважає, що призначені до виплати платежі мають бути зазначені у твердій грошовій сумі, та збільшені до розміру 3000,00 грн., щомісячно. Відповідач надав до суду відзив на позов в якому проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на наступне. Позивачем не надано суду жодного доказу того, що після прийняття судом рішення про стягнення аліментів відбулись зміни матеріального чи сімейного стану, поліпшення стану відповідача та/або настали інші суттєві зміни, які враховуються при визначені розміру аліментів. Крім того, вказав, що його фінансовий стан погіршився в порівнянні з 2018 роком, оскільки через розповсюдження інфекції «COVID-19» він обмежений в можливості працювати за кордоном, а працює неофіційно і навіть звернувся до центру зайнятості у пошуках офіційної роботи, Крім того, проживає з матір`ю, яка є інвалідом ІІІ групи, та кожних півроку потребує планового лікування, у зв`язку чим надає їй фінансову допомогу та сплачує комунальні послуги, купує продукти харчування. В той час як матеріальний стан позивача є набагато кращим, вона має у власності три квартири, гараж та земельну ділянку, а також отримує стабільний дохід у розмірі 8293,50 грн. за офіційним місцем роботи та має дохід від роботи за сумісництвом. Посилаючись на викладене, відповідач вважає, що його доходу не вистачає для того, щоб сплачувати 3000,00 грн. щомісячно на утримання сина. За такого, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 02.03.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24.03.2021 про витребування доказів ухвалено витребувати у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» інформацію про рахунки та рух коштів й операції по ним (виписки по рахункам), відкритих на ім`я [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , за період 02.03.2018 по 02.03.2021. У відповідності до частини тринадцятої\~статті 7 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої\~статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 14.11.2018. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №2265, сторони записані батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 14.11.2018 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі, що відповідає 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з подальшою індексацією, починаючи з 13.08.2018, до досягнення сином повноліття. Зі змісту позовної заяви вбачається та не заперечується сторонами, що син сторін проживає разом з позивачем. За змістом статті 18 Конвенції про захист прав дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 та ратифікованої\~Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частино першою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181 СК\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна,грошових коштів;\~\~3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; 4) інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 182 СК України). Частиною першою статті 192\~СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до статей\~183,\~184 СК України\~за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статей\~181,\~192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 у справі № 6-143цс-13. В силу частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»\~встановлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: зокрема, для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2395,00 грн., з 1 липня 2510,00 грн., з 1 грудня 2618,00 грн. Положеннями статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Отже, аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, працює неофіційно та має дохід, який дозволяє йому забезпечувати свій рівень життя та допомагати матері, яка є інвалідом ІІІ групи (а.с.59-61). Приймаючи до уваги те, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, судом визнається необхідним та достатнім збільшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сина [PERSON] , шляхом їх збільшення із твердої грошової суми у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 2500,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідно до вимог закону. На думку суду, вказаний розмір аліментів є максимально справедливим по відношенню до всіх сторін спірних правовідносин. Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи наведе, стягнення аліментів у зміненому розмірі необхідно здійснити з дати набрання цим рішенням законної сили, а не з моменту звернення позивача до суду. На підставі\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial