Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

У березні 2014 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON], ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» про визнання договору іпотеки недійсним та визнання права власності на частину квартири. У позові позивач просить визнати недійсним договір іпотеки № 5878857 від 30 листопада 2007 року та визнати за собою право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 24 березня 2014 року відкрито провадження у справі. 03 квітня 2014 року від позивача надійшла друга заява про забезпечення позову, в якій він просить заборонити відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві вчиняти будь-які дії, направлені на звернення стягнення і реалізацію предмета іпотеки, а саме: вищевказаної квартири, в рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 89, вчиненого 12 січня 2009 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно зі ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, тощо. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Як убачається з матеріалів справи, позивач оскаржує договір іпотеки від 13 листопада 2007 року та просить визнати право власності на предмет іпотеки - 1/2 частину квартири [ADDRESS]. За рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11 листопада 2011 року стягнуто в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] заборгованість за договором кредиту у розмірі 813379,15 доларів США шляхом звернення стягнення на спірну квартиру. 12 січня 2009 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві власності. Відповідно до постанови державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві від 26 лютого 2009 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» 689624,52 доларів США та 244408,55 гривень. У заяві про забезпечення позову [PERSON] не наведено жодних обставин, які б свідчили про реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. [PERSON] зазначає, що при виконанні ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 26 березня 2014 року про забезпечення позову позивачем з'ясовано, що на виконанні у відділі ще перебуває вищевказаний виконавчий напис нотаріуса, про що позивача повідомив державний виконавець. Приймаючи до уваги те, що виконавчий напис приватного нотаріуса ДМНО [PERSON] перебуває на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві, починаючи з 2009 року, позивачем не надано доказів вжиття державним виконавцем заходів, направлених на реалізацію спірної квартири, судом не встановлено обставин реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а тому заява [PERSON] про забезпечення позову від 03 квітня 2014 року задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed