Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просить визнати її такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що йому належить житловий будинок [ADDRESS]. У жовтні 2004 року в даний будинок поселилась його невістка [PERSON], яка прожила у будинку лише декілька місяців, після чого разом із його сином [PERSON] переїхала проживати на зйомку квартиру у м. Старокостянтинів. З того часу відповідачка у будинку не проживає, однак залишається зареєстрованою. Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 26 листопада 2013 року шлюб між [PERSON] та його сином розірвано й останній разом із дітьми повернувся проживати у спірний будинок, а відповідачка залишилась проживати у м. Старокостянтинів. Оскільки [PERSON] без поважних причин не проживає у будинку [ADDRESS] і не бажає в добровільному порядку знятись з реєстрації у цьому будинку, тому просить в судовому порядку визнати її такою, втратила право користування спірним будинком. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просять їх задоволити. Відповідачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з»явилась, причини неявки суду не повідомила. Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 07 травня 2014 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов»язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.355 цього Кодексу. Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеному у рішенні №6-164цс/12 від 23 січня 2013 року, у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до роз»ясень, даних у п.34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійснені права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, наприклад ст.ст.71, 72, 116, 156 ЖК України, ст.405 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] 1975 року забудови й згідно записів у погосподарських книгах Стецьківської сільської ради Старокостянтинівського району належав [PERSON], який помер [INFO]. Після його смерті погосподарський номер на вищезазначений будинок відкрито на [PERSON], який є єдиним спадкоємцем за законом померлого батька [PERSON] та оформив у встановленому законом порядку частину спадкового майна. З жовтня 2004 року у спірний будинок поселилась невістка позивача [PERSON], яка проживала у будинку до кінця 2004 року, після чого переїхала разом із чоловіком [PERSON] на постійне проживання до м. Старокостянтинів. З того часу [PERSON] у спірному будинку не проживає, однак за згодою позивача 28 липня 2008 року [PERSON] зареєструвала своє місце проживання у цьому будинку. Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 26 листопада 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] разом із дітьми повернувся проживати у будинок [ADDRESS], а відповідачка залишилась проживати у м. Старокостянтинів, де проживає по [ADDRESS] і на даний час. Зазначені обставини підтверджуються: витягом з погосподарських книг Стецьківської сільської ради Старокостянтинівського району за 1975-2014 роки, свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про право на спадщину за законом, яке видано після смерті [PERSON] на ім»я позивача від 27 листопада 2006 року, довідкою виконкому Стецьківської сільської ради №51 від 12 лютого 2014 року про склад сім»ї [PERSON] та реєстрацію у будинку [ADDRESS], рішенням Старокостянтинівського районного суду від 26 листопада 2013 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], довідкою Старокостянтинівського РС УДМС України у Хмельницькій області про реєстрацію з 28 липня 2008 року [PERSON] у будинку [ADDRESS]. Допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON], кожен окремо показали, що [PERSON] з кінця 2004 року у спірному будинку не проживає, забрала свої речі та виїхала з будинку на інше місце проживання у м. Старокостянтинів, де проживає і на даний час. Оцінивши усі надані докази, в їх сукупності, суд вважає, що [PERSON] з грудня 2004 року не проживає у будинку [ADDRESS] без поважних на те причин, а тому втратила право користування цим житлом.

Outcome: approved