Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Качалівської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який за життя, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , набув право на земельну частку (пай) у землі реформованого КСП АФ «Мурафська» на території Качалівської сільської ради. Згідно вказаного сертифікату спадкодавцю належать розпайовані рілля, пасовища та сіножаті. На земельну ділянку у вигляді ріллі площею 3,1116 га, яку, будучи єдиним спадкоємцем, успадкувала позивач, [PERSON] виготовив Державний акт на право власності на земельну ділянку. Маючи намір успадкувати пасовища та сіножаті, позивач звернулася до Краснокутської державної нотаріальної контори, однак, постановою нотаріуса від 06.03.2019 року, їй було відмовлено у оформленні спадкових прав після померлого у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно. Просила поновити строк звернення до суду та визнати за нею право на земельні частки (паї) у вигляді пасовищ та сіножатих. У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, подала заяву слухати справу у її відсутність, проти позову не заперечувала, просила ухвалити рішення на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що згідно довідки відділу у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 14.01.2019 року, 22 вересня 1997 року [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] по КСП «АФ «Мурафська» Качалівської сільської ради, про що в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) зроблено запис за № 98. Відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) по КСП «АФ «Мурафська» Качалівської сільської ради за [PERSON] , згідно вказаного сертифікату, визначено земельні ділянки № 391 - пасовище, площею 0,1441 га, № 677 - сіножаті, площею 0,5053 га. Про вказане також свідчать викопіровки, що містяться в матеріалах справи. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина, позивач по справі, [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину, оскільки на момент смерті останнього проживала разом з ним. Син спадкодавця [PERSON] приймати спадщину не бажає, на неї не претендує, про що свідчать його заяви. 17 липня 2008 року, рішенням Краснокутського районного суду, за позивачем, після смерті [PERSON] , визнано право приватної власності на будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] , земельну ділянку площею 3,1116 га, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , розташовану на території Качалівської сільської ради, іменні акції ВАТ «Мурафський цукровий завод» згідно сертифікату іменних акцій серії [NUMBER] та заощадження на рахунках № [NUMBER], № [NUMBER] ощадних книжок в Краснокутському ТВБВ № 10020/0365 ВАТ «Ощадбанк». Маючи намір успадкувати земельні ділянки у вигляді пасовища та сіножатих, позивач звернулася до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області, однак, постановою державного нотаріуса від 06.03.2019 року, їй було відмовлено у оформленні спадкових прав після померлого у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно. Оголошенням в газеті «Промінь» № 11 від 16.03.2019 року підтверджується, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданий на ім`я [PERSON] , втрачений і його слід вважати недійсним. Як передбачено ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини... У відповідності до вимог ст.ст. 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив… Той факт, що [PERSON] є дружиною [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Згідно з ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України є визнання права. Право [PERSON] на земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] є невизнаним, державний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що надало позивачу, в порядку ст.3 ЦПК України, підстави звернутися до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлого [PERSON] , до складу спадкового майна входять земельні частки (паї) ділянки площею 0,1441 га (пасовище), та площею 0,5053 га (сіножаті), розташовані на території Качалівської сільської ради. Іншого шляху оформлення спадкових прав, ніж визнання права на земельні частки (паї) в судовому порядку, у позивача немає. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд задовольняє вимоги позивача, так як вона надала суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved