overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулась до Печерського районного суду м. Кива із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказано, що з 23.09.2011 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Однак, на даний час, сторони припинили спільне життя, як подружжя, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Основною причиною розпаду сім`ї являються непорозуміння та різниця характерів. У зв`язку з чим, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилась, проте подала заяву про розгляд справи у її відсутність та вказала, що позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просив задовольнити та розірвати шлюб. Враховуючи, що у справі на виконання положень п. 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набула чинності 15 грудня 2017 року, проведено підготовче засідання, у якому відповідачем надано заяву про визнання позову, суд дійшов висновку про ухвалення рішення в порядку ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23.09.2011 року між громадянами [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 758. Від шлюбу сторони мають дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що позивач бажає розірвати шлюб, а відповідач позовні вимоги визнає, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, оскільки позивач наполягає на припинені шлюбних відносин, а відповідач позовні вимоги підтримує, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам однієї з сторін. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка вказала, що з 01 грудня 2012 року вона з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області актовий запис №516. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачкою. Просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з кінця 2017 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER]), яка мешкає разом з позивачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачкою. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що причиною звернення до суду з даним позовом є те, що у них відсутні сімейно шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер, тому просить його розірвати. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та дату засідання була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про час та дату слухання справи повідомлений належним чином,про причини неявки в судове засідання не повідомив. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.03.1990 року в Палаці урочистих подій м. Одеса, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис 372. Сторони остаточно припинили сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, не пов'язані спільним побутом, проживають окремо. Спору про майно сторони не заявили. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При встановлених обставинах суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу не можливе, воно суперечить їх інтересам, що підтверджено матеріалами справи. Згідно ст.114, ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначає, що 06.09.2002 р. нею був укладений шлюб із відповідачем, зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 947. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2018 року, подальше збереження родини неможливо і суперечить їх спільним інтересам, почуття взаємоповаги та любові втрачені, майновий спір відсутній, сім*я фактично розпалась. Примирення з відповідачем, подальше спільне проживання як подружжя і збереження сім`ї неможливе. Посилаючись на вказані вище обставини позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем та після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.02.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Позивач у підготовче судове засідання не з*явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче судове засідання не з*явився. Представником відповідача на адресу суду був направлений відзив на позовну заяву за змістом якого сторона відповідача повідомила про свою згоду із заявленими позовними вимогами, проти їх задвоолення не заперечують, справу просили розглядати без участі сторони відповідача. У відповідності до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Відповідно до частин 3 та 4 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим судом ухвалено рішення про задоволення позову відповідно до частини 4 статті 200, частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України. Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначає, що з 2008 року по березень 2013 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , з яким вони вели спільне господарство, мали спільний побут та стосунки інтимного характеру. [INFO] позивач народила дитину [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Під час реєстрації дитини, до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні відповідач не з`явився, у зв`язку з чим ім`я та по батькові батька дитини у Книзі реєстрації народжень було записано у відповідності до положень ч. 1 ст. 135 СК України за вказівкою позивача, а саме « [PERSON] ». Окрім того, позивач зазначає, що їх спільна з відповідачем дитина мешкає з нею та потребує матеріальної допомоги. Посилаючись на вказані вище обставини позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] батьком дитини [PERSON] , яка народилась [INFO] , стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі ј частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно до повноліття дитини, а також стягнути з останнього судові витрати на її користь. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.02.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилась, надіслала на адресу суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву за змістом якої просив розглядати справу без його участі та зазначив, що позов визнає в повному обсязі, просив ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до частин 3 та 4 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим судом ухвалено рішення про задоволення позову відповідно до частини 4 статті 200, частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України. Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~У вересні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 вересня 1989 року Проскурівською сільською радою Ярмолинецького району Хмельницької області. На обгрунтування заявлених вимог зазначила, що від шлюбу з відповідачем в них неповнолітніх дітей немає, спільне життя не склалося, оскільки відповідач б'є її, зраджує і зловживає алкогольними напоями. З вересня 2018 року вони припинили подружні відносини, проживають окремо, а тому позивач вважає збереження шлюбу неможливим, проте відповідач відмовляється від розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Позивач заявлені вимоги підтримала за обставин, наведених в позовній заяві та повідомила, що вони з відповідачем з вересня 2018 року не підтримують сімейних відносин та проживають окремо. Відповідач позов не визнав та просив у позові відмовити, повідомив, що з вересня 2018 року з позивачем не підтримують сімейних відносин та проживають окремо. Заслухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 30 вересня 1989 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище Корнєєва) та [PERSON] Від спільного проживання у сторін неповнолітніх дітей немає. Сторони з вересня 2018 року не підтримують шлюбні стосунки та проживають окремо. Дані обставини визнані сторонами в судовому засіданні, а також підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-БВ №302712 від 09.04.1992 (а.с. 8). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі ст. 104, 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], у якому зазначає, що з 28 жовтня 2000 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого сторони мають сина [PERSON], [INFO], та доньку Катерину, [INFO]. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, шлюбні відносини фактично припинені. Оскільки подальше сумісне проживання і збереження сімї стало неможливим, позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 01 листопада 2018 року надано подружжю місячний строк на примирення. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Пояснила, що усі можливі заходи для збереження сімї вичерпано. Врятувати шлюб неможливо. Відповідач [PERSON] заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що має намір зберегти шлюб. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що [PERSON] і [PERSON] 28 жовтня 2000 року зареєстрували шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO], та доньку Катерину, [INFO]. Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння, спільних інтересів. Позивач категорично заперечує можливість примирення і збереження сімї. Наведене підтверджується свідоцтвом про шлюб, свідоцтвами про народження дітей та поясненнями сторін. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ч. 3 і ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). [PERSON] не надав доказів на підтвердження того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу можливе. За час перебування справи у провадженні суду з вересня 2018 року примирення сторін не відбулося. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, небажання позивача зберегти подружні відносини, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе. Підстав для відмови в позові немає. Відтак, шлюб підлягає розірванню. Судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 42 412 грн. та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що 11.12.2017 року [PERSON] позичила у неї кошти в сумі 42 412 грн. та написала розписку. Повернути кошти вона мала до 31.05.2018 року. Вона неодноразово нагадувала відповідачу про повернення коштів, однак відповідач борг не повернула, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не прибула, подала заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення заперечень не має. Відповідач в судове засідання не прибула повторно, про час і місце судового розгляду була повідомлена вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомила, відзив проти позову та клопотань про розгляд справи за її відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавала. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 08.08.2017 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON],\~[INFO]. В\~заяві посилається\~на те,\~що вже\~тривалий час\~вони з\~відповідачем разом\~не проживають,\~подружні відносини\~припинилися з\~вересня 2017\~року.\~Син проживає\~з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, через що виникали сварки. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю не мають. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу недоцільним і таким, що суперечить їх інтересам. Просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с.31). Відповідач, повідомлений належним чином про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав (а.с.33). Суд, відповідно до ст.ст. 223, 247 ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 08.08.2017 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від цього шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження (а.с.5). Шлюбні стосунки між сторонами припинені. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю не мають. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач жодних заперечень щодо обґрунтувань позову не висловив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд приймає до уваги те, що сімейні стосунки між сторонами фактично припинені, тривалий час вони спільно не поживають, спільне господарство не ведуть. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved