Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

У вересні 2018 р. позивач звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 07.12.2007 р. Оболонським р/с м. Києва було винесено рішення щодо стягнення аліментів на утримання [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 21.11.2007 р. і до досягнення дитиною повноліття. Як вказує позивач, її син [PERSON] [INFO] має намір вступати до вузу у м. Варшава Польща та з 2017 р. вивчає польську мову, і 23.07.2018 р. вступив до польського інституту для інтенсивного вивчення польської мови, а відповідач ухиляється від виконання обов'язку щодо допомоги оплати даного навчання. При цьому позивач сплатила за навчання сина - інтенсив «А1» 3800 грн., а станом на березень 2019 р. її син пройшов курс «А2» і вона сплатила ще 3800 грн. зі слів позивача, для вступу у польський вуз потрібен рівень знань «В2». Тому посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] додаткові витрати на утримання дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 7600 грн., а також стягнути 7600 грн. передбачувальних витрат на навчання у майбутньому. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надіслала свою заяву щодо підтримки позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши отримані письмові докази по справі, прийшов до висновку щодо проведення заочного розгляду справи. Так судом встановлено, що позивач із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу [INFO] народився [PERSON] (а.с. 5). У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Як з'ясовано судом, (а.с. 8) рішенням Оболонського р/с м. Києва 07.12.2007 р. було стягнуто із відповідача [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, (а.с. 11-15) 23.07.2018 р. [PERSON] [INFO] вступив до польського інституту для інтенсивного вивчення польської мови, і за його навчання позивач сплатила 3800 грн., а станом на березень 2019 р., за курс «А2» нею сплачено ще 3800 грн. П. 18 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звернуто увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Тому суд приходить до висновку щодо стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивача сплачені кошти за навчання їх спільного сина на курсах «А1» та «А2» у сумі 3800 грн., як частка відповідача у вказаних витратах, ґрунтуючись на принципі рівності участі батьків в утриманні дитини, тобто 1/2 їх частину. Що стосується позовної вимоги, як вказує позивач «передбачувальні витрати» на подальше, тобто у майбутньому, навчання спільної із відповідачем дитини у польському вузі, то суд відмовляє у її задоволенні, так як жодного належного та допустимого доказу щодо існування такої суми, позивачем до суду не було надано. Згідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь держави витрати по оплаті судового збору у розмірі 352,40 грн., як частину задоволених позовних вимог позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial