Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 13 липня 1991 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбувід 12 листопада 2010 року. В період перебування в зареєстрованому шлюбі вона за згодою відповідача на підставі договору від 05 квітня 2007 року (далі - Кредитний договір) отримала у ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 15 тис. доларів США, який був використаний на ремонт спільної квартири. Разом з тим, відповідач відмовився виконувати грошове зобов»язання перед банком та не приймав участі у погашенні заборгованості перед банком. На день звернення до суду, тобто станом на 15 березня 2018 року кредит погашено. У зв»язку з цим просить, стягнути з відповідача на її користь 385 397,09 гривень та понесені судові витрати. В подальшому 11.05.2018 року позивачем було подано заяву про зменшення позовних вимог. В даній заяві позивач просила стягнути грошові кошти в розмірі 284 717, 12 гривень та судові витрати. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, зменшені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Щодо винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи судом повідомлявся належним чином, однак причину неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань, заперечень суду не надав. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву відповідача, беручи до уваги, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути справу заочно та, згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювати фіксацію процесу звукозаписувальними технічними засобами. Оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що з 13 липня 1991 року по 12 листопада 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. (а.с.22,66). Сторони є співвласниками квартири за адресою [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на житло від 28.12.1995 року.(а.с.25) Відповідно до статті 68 Сімейного кодексу України (далі - СК України) розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України. Згідно з частиною першою статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частина перша статті 544 ЦК України). Встановлено, що в період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі позивачем за згодою відповідача 05 квітня 2007 року було укладено з ПАТ КБ «Приватбанк» Кредитний договір, за умовами якого банк надав кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 05 квітня 2007 року по 04 квітня 2017 року включно у вигляді не відновлюваної лінії у розмірі 15 тис. доларів США на ремонт будинку, а також 1 733,91. дол..США на сплату страхових платежів. (а.с.5-9). 31 березня 2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору від 05.04.2007 року, згідно до якої сторони узгодили заборгованість за договором на дату укладення цієї додаткової угоди в розмірі 3927,88 дол. Замінити валюту з долара на гривню, і така на дату укладення угоди становить 29188,04 гривень прострочена заборгованість за кредитом, 1205,24 прострочена заборгованість за відсотками, 786,54 прострочена заборгованість за комісією, 40.38 пеня.(а.с.18-20). Після розірвання шлюбу, а саме з 13 листопада 2010 року по 31.03.2016 року зобов'язання за Кредитним договором позивач виконував у повному обсязі належним чином за власні кошти. Згідно квитанції Мукачівського відділення Закарпастького РУ [PERSON] здійснила повне погашення заборгованості 31 березня 2016 року в розмірі 88108 грн 07 коп. (а.с.21) Відповідно до частини третьої статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з частиною четвертою статті 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Згідно зі статтею 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. За змістом вищенаведеної частини першої статті 544 ЦК України право на зворотну вимогу (регрес) виникає у одного з солідарних боржників до інших лише після виконання ним солідарного обов'язку. Правовий аналіз положень зазначеної правової норми дає підстави для висновку про те, що наслідки, передбачені у ній, настають лише в разі повного виконання боржником солідарного обов'язку. Часткове виконання боржником солідарного обов'язку не породжує перехід до нього права на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників. Згідно з наданим позивачем суду розрахунком, який наведений в заяві про зменшення позовних вимог, половина сплаченої нею банку за період після розірвання шлюбу заборгованості за Кредитним договором в українській валюті, згідно курсу НБУ станом на день подання позову (15.03.2018 року) становить 239082,55 гривень. Тому, ця сума підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] За правилами статті 141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню понесені нею судові витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2390,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial