Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернулась в суд з цим позовом, в якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Позов аргументувала тим, що з 2014 року вона проживала з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу, під час спільного проживання в них народився син [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого батьком значиться відповідач по справі. Вказала, що дитина знаходиться на її утриманні, вона водить сина до дитячого садочку та до поліклініки. Відповідно до заяви посвідченої державним нотаріусом Жмеринського районного нотаріального округу Драчевською Л.О., відповідач просив позбавити його батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не займається вихованням сина, не цікавиться його психічним та фізичним розвитком, не виявляє щодо своєї дитини батьківського піклування та не проявляє зацікавленості, а навпаки ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. З січня 2016 року відповідач проживає окремо від сина, не відвідує його як вдома так і в дитячому садочку, не вітає з днем народження та іншими святами, не надає матеріальної допомоги, тобто свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. 04.10.2017 - ухвалою суду відкрито провадження в справі. 15.11.2017 - ухвалою суду за клопотанням позивача витребувано висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши заяву, в якій позов підтримала, просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву, згідно якої позовні вимоги [PERSON] визнає повністю та справу просив розглянути у його відсутність. Третя особа в особі служби у справах дітей Жмеринської районної державної адміністрації Голуб С.І. не заперечувала проти задоволення вимог позивача, про що надала відповідну заяву та просила розгляд справи провести у її відсутність. Оскільки сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, то їх неявка в судове засідання, згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, відповідач позов визнав повністю і визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Із системного аналізу діючого законодавства України вбачається, що позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст.164 СК встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав, а саме: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. п. 15, 16 Постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні відповідно до матеріалів справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження відповідач зазначений батьком [PERSON], [INFO] (а.с.5), відповідно до написаної ним заяви посвідченої державним нотаріусом Жмеринського районного нотаріального округу Драчевською Л.О., відповідач просив позбавити його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що надав нотаріально завірену заяву (а.с.6). Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, батько [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає (а.с.7). Дитину [PERSON] в садочок та в лікарню приводить матір - позивач [PERSON] (а.с.8,9). Згідно висновку органу опіки та піклування Жмеринської районної державної адміністрації є доцільним позбавити батьківських прав [PERSON],[INFO], відносно дитини [PERSON], [INFO] (а.с.30-31). Оскільки вищезазначені обставини визнані сторонами, то у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved