Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на його користь вартість навчання у розмірі 11 138,08 грн. та сплачений судовий збір. Свої вимоги обґрунтовує тим, що Наказом т.в.о. ректора ОДУВС від 15.08.13 року № 117 о/с [PERSON] з 01.09.05 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання. 09.09.13 року між ОДУВС та відповідачем укладено Договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ, згідно з яким останній навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання, повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період навчання. 26.04.14 року відповідач звернувся до керівництва університету з рапортом про звільнення за власним бажанням. Наказом т.в.о. ректора ОДУВС від 06.05.14 року № 52 о/с [PERSON] на підставі поданого ним рапорту відраховано з університету та звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням. Вказував, що протягом 08 місяців 21 дня, у період навчання на здобуття вищої освіти за державним замовленням, перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням відповідних комунальних послуг. Укладений з відповідачем договір зобов'язує його у разі розірвання договору через небажання продовжувати навчання відшкодувати витрати за період навчання, та передбачає підстави, за наявності яких відповідач зобов'язаний відшкодувати затрати на навчання в повному обсязі: (п. 3.1.) У судове засідання представник позивача не з'явився, надав письмову заяву, в якій підтримав позовну заяву та просив розглядати справу у його відсутності Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, Наказом т.в.о. ректора ОДУВС від 15.08.13 року № 117 о/с [PERSON] з 01.09.05 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання. 09.09.13 року між ОДУВС та відповідачем укладено Договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ, згідно з яким останній навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання, повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період навчання. Наказом т.в.о. ректора ОДУВС від 06.05.14 року № 52 о/с [PERSON] на підставі поданого ним рапорту відраховано з університету та звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням. П. 3.1. Договору про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ зобов'язує відповідача у разі розірвання договору через небажання продовжувати навчання відшкодувати витрати за період навчання, та передбачає підстави, за наявності яких відповідач зобов'язаний відшкодувати затрати на навчання в повному обсязі. Відповідно до п.п. 4.1. п. 4 типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ від 14 травня 2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ» договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотньому напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно розрахунку про відшкодування фактичних витрат від 28.07.14 року, розмір фактичних витрат, пов'язаних з навчанням у навчальному закладі [PERSON] становить 11 138,08 грн. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи вищевикладене, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОДУВС, у зв'язку з чим позов про відшкодування витрат за навчання підлягає задоволенню. Крім того, у порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved