Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Бердянської райдержадміністрації, про визнання свого батьківства. В обґрунтування позову вказує на те, що з травня 1999 р. почав проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] Впродовж спільного проживання у них народилося троє дітей: [INFO] року - [PERSON], [INFO] року - [PERSON], [INFO] року - [PERSON]. Відповідачка не бажала записувати його батьком, запис про батька цих дітей було зроблено за вказівкою матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 20.07.2010 року відповідачка була позбавлена батьківських прав на дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Цим же рішенням діти були передані органу опіки та піклування Бердянської райдержадміністрації Запорізької області для подальшого їх влаштування. Розпорядженням голови райдержадміністрації № 225 від 24.06.2016 року брат позивача [PERSON] був призначений опікуном дітей. Діти стали проживати у матері позивача, а в квітні 2013 року позивач, після звільнення з місць позбавлення волі став допомагати матері утримувати своїх дітей та дитину відповідачки від першого шлюбу [PERSON]. З квітня 2016 року позивач постійно проживає з дітьми, утримує їх, тому просить у судовому порядку визнати його батьком дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити. Суду пояснив, що проживав з відповідачкою в с. Луначарське з 2002 року, потім переїхали в с. Осипенко. Весь цей час вони вели спільне господарство, опікувалися один одним. У них народилося троє спільних дітей. Оскільки вони з відповідачкою не перебували у шлюбі, то батько дітей був записаний зі слів відповідачки. Але він завжди визнавав себе батьком цих дітей, забирав їх з пологового будинку, піклувався про них, займався їх вихованням, забезпечував матеріально. У 2008 році його було засуджено і він відбував покарання в місцях позбавлення волі до 26 квітня 2013 року. Відповідачка з дітьми жила у його матері. У 2010 році відповідачку за рішенням суду було позбавлено батьківських прав. Опікуном дітей була призначена його мати [PERSON], яка померла у [INFO] року. Після її смерті опікуном був призначений його брат [PERSON] З часу звільнення з місць позбавлення волі він став опікуватися дітьми, здійснював за ними догляд, утримував матеріально. Відповідачка зараз знаходиться в м. Запоріжжі, в якомусь реабілітаційному центрі. Про те, що в суді знаходиться ця справа він її особисто повідомив, вручив їй судову повістку. Позивач не звертався раніше до суду оскільки не міг знайти матір дітей. Відповідачка у судове засідання не з'явилася. Про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки. Причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не подала. Представник органу опіки та піклування Лузан О.П. проти задоволення позову не заперечує. Суду пояснила, що мати дітей була позбавлена батьківських прав. Діти були передані під опіку матері позивача [PERSON], після її смерті опікуватися дітьми став [PERSON] Свідок [PERSON] суду показав, що є братом позивача, позивач і відповідачка стали проживати разом в с. Луначарське коли старшій дитині відповідачки [PERSON] було 2 роки. Потім у 2004 році у них народилась [PERSON], у 2006 році [PERSON], а у 2008 році [PERSON]. Позивач завжди визнавав себе батьком цих дітей. Він забирав [PERSON] і [PERSON] з пологового будинку, займався їх вихованням, утримував матеріально. У 2008 році [PERSON] було засуджено. Катерина народилася коли брат вже був під вартою Після цього [PERSON] з дітьми деякий час проживала у [PERSON] Згодом вона почала зловживати спиртними напоями і покинула своїх дітей. Відповідача було позбавлено батьківських прав і діти передані під опіку спочатку [PERSON], а потім йому. Зараз позивач фактично виконує батьківські обов'язки щодо усіх дітей, опікується ними, здійснює догляд, готує їжу, пере. Свідок [PERSON] суду показав, що проживав з вітчимом [PERSON], мамою та [PERSON] в с. Луначарське, потім в с. Осипенко. Потім народилися ще [PERSON] і [PERSON]. Вони усі жили разом, завжди вважали [PERSON] своїм батьком. З мамою інколи спілкується, вона каже, що знаходиться в реабілітаційному центрі в м. Запоріжжя. Він, [PERSON], Катерина і [PERSON] зараз проживають з батьком [PERSON] Він опікується ними, утримує їх матеріально, готує їжу, прибирає, пере, в сім'ї у них все добре. Вислухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, вивчивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] з 2002 року стали проживати спільно однією сім'єю без реєстрації шлюбу, мали спільне господарство, опікувалися один одним. [INFO] року у них народилась донька [PERSON]. [INFO] року народився син [PERSON]. [INFO] року народилась донька [PERSON]. При реєстрації народження дітей, батько дітей був записаний відповідно до ст. 135 СК України, зі слів матері «[PERSON]», що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей та встановлено судовим рішенням від 20.07.2010 року (а.с.3-4,6-8). З часу народження цих дітей позивач завжди визнавав себе батьком дітей, опікувався дітьми, займався їх вихованням, утримував матеріально. Відповідачка [PERSON] за рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 липня 2010 року була позбавлена батьківських прав на дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Діти були передані під опіку матері позивача [PERSON], яка вважала себе бабусею дітей. А після її смерті опікуном став брат позивача [PERSON] Судом також було встановлено, що позивач зареєстрований та проживає разом з дітьми в [ADDRESS]. (а.с.9). Позивач, після звільнення з місця позбавлення волі, продовжує опікуватися дітьми, займається їх вихованням, утримує матеріально. Встановлені у судовому засіданні обставини були підтверджені показаннями свідків [PERSON] і [PERSON] За таких обставин, суд приходить до висновку, що надані позивачем докази зібрані відповідно до ЦПК України, і безперечно свідчать, що позивач є батьком дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], тому позовні вимоги [PERSON] про визнання його батьківства підлягають задоволенню.

Outcome: approved