Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

У березня 2018 року позивач ПАТ «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» (далі - ПАТ «КИЇВЗНДІЕП») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить стягнути заборгованість за оренду житла та за надання житлово-комунальних послуг в розмірі 28 023,31 грн., інфляційні втрати в розмірі 4 723,22 грн, 3% річних в розмірі 631,10 грн. Обґрунтовуючи позов позивач посилається на те, що 28.10.2015 між сторонами укладено договір найму (оренди) житла № Гурт-18в/2015, згідно з яким орендна плата складає 2 457,09 грн. на місяць. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором оренди не виконує, зокрема, не сплачує орендну плату та комунальні послуги, у зв`язку з чим станом на 30.03.2017 у відповідача утворилась заборгованість у вказаному розмірі. Ухвалою суду від 23.05.2017 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду на 19 червня 2017 року (а.с. 34). Представник позивача - Григоренко М.І. у судовому засіданні 29.09.2017 подав суду заяву про збільшення позовних вимог, згідно з якою просить стягнути заборгованість за оренду житла та за надання житлово-комунальних послуг в розмірі 37 764,30 грн., інфляційні втрати в розмірі 4 106,71 грн. 3 % річних в розмірі 952,54 грн. за період з 23.05.2016 по 31.03.2017, та подвійну плату за користування річчю за час прострочення в розмірі 10 244 грн. за період з 01.04.2017 по 02.06.2017, а всього - 53 067,53грн. Ухвалою суду від 29.09.2017, занесеною до журналу судового засідання, заяву про збільшення розміру позовних вимог прийнято до розгляду та приєднано до матеріалів справи. Відповідач у судовому засіданні подала заперечення на позовну заяву. Зазначила, що з червня 2016 року вона не проживає у вказаному приміщенні, оскільки представники позивача починаючи з травня 2016 року чинили їй перешкоди у проживанні, зокрема, не допускали її до помешкання, відключали електрику. Таким чином, на її думку, заборгованість за комунальні послуги та оренду житла, яку вона не сплатила за 31.08.2016 складає 1 618,91 грн. та за 31.10.2016 складає 2 912,06 грн., інфляційні втрати складають 585,50 грн. та 3% річних в розмірі 123,19 грн. Іншу частину заборгованості в розмірі 28 506,26 грн. за період з листопада 2015 року по жовтень 2016 рік вона погасила в повному обсязі, проте, позивачем не було враховано при розрахунку. Представник позивача в судовому засіданні 29.09.2017 заявив клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів та виклик і допит в якості свідків: [PERSON] та [PERSON] , яке ухвалою суду від 29.09.2017, занесеною до журналу судового засідання, задоволено. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на викладені в позові обставини та доводи, просив позов задовольнити з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог. Звернув увагу суду на те, що надана відповідачем квитанція до прибуткового ордеру № 2 є підробленою, оскільки бухгалтерія ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» не обладнана касовим апаратом, а тому всі розрахунки з 01.01.2015 проводяться виключно через банківські установи. У зв`язку з чим, просив не брати до уваги вказану квитанцію в якості доказів. У судовому засіданні відповідач та її представник позов не визнали, посилаючись на викладене в письмових запереченнях, просили відмовити у задоволенні позову. Згодом до судового засідання не з`явились. Тому, суд розглянув справу у їх відсутність. Суд, заслухавши пояснення сторні, допитавши свідків, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 28.10.2015 між ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» та [PERSON] укладено договір найму (оренди) житла № Гурт-18в/2015 (далі - договір), відповідно до якого 29.10.2015 позивач передав відповідачу в строкове платне користування (оренду) приміщення для проживання, до якого входить кімната № [ADDRESS] , загальною площею 35,10 кв.м. на 2-му поверсі в гуртожитку для аспірантів ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» за адресою: [ADDRESS] , а також речі, що зазначені в акті передачі-приймання. Згідно з п. 3.1, 3.3 договору відповідач зобов`язалася сплачувати орендну плату за найм 1 (одного) кв.м. в розмірі 70грн. з ПДВ протягом 7 днів після отримання рахунку, але не пізніше 20 числа кожного місяця. Крім того, 28.10.2015 між тими ж сторонами укладені угода про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території та угода про відшкодування витрат на комунальні послуги, які є невід`ємними додатками до вказаного договору. Відповідно до умов вказаних угод відповідач зобов`язалася сплачувати комунальні платежі. У зв`язку з не сплатою орендної плати та комунальних платежів у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, розрахована позивачем, за період з 23.05.2016 по 31.03.2017 у розмірі 37 764,30 грн., інфляційної складової боргу в розмірі 4 106,71грн., 3% річних - 952,54 грн. та подвійної плати за користування річчю за час прострочення в розмірі 10 244 грн. за період з 01.04.2017 по 02.06.2017, а всього - 53 067,53 грн. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи належними і допустимими письмовими доказами, які прийнято до уваги судом: договором найму (оренди) житла № Гурт-18в/2015 від 28.10.2015, угодою про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території від 28.10.2015, угодою про відшкодування витрат на комунальні послуги від 28.10.2015, актом передачі-приймання від 29.10.2015, листом від 10.08.2016 за №01-510, претензією від 02.11.2016, службовою запискою про невручення претензії від 08.11.2016, актом про відсутність відповідача в гуртожитку ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» від 08.11.2016, листом від 05.12.2016 за №01-938, рекомендованим зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення, листом за підписом [PERSON] від 03.03.2017, довідками про нарахування та оплату оренди майна, утримання будинку та прибудинкової території і житлово-комунальних послуг в гуртожитку за період з 28.01.2015 по 01.03.2017, за період з 01.11.2015 по 01.04.2017, розрахунком відшкодування матеріальних втрат, розрахунком заборгованості за житлово-комунальні послуги (а.с. 7-8, 9-10, 11, 12, 13, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 26, 27, 89, 90, 91, 97, 98). Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму ( ч. 1 ст. 762, ч. 1 ст. 820 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 781 ЦК України договір найму припиняється у разі смерті фізичної особи - наймача, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Згідно з п. 9.3, 9.4 договору порушення однією із сторін своїх обов`язків за даним договором та умов даного договору є підставою для іншої сторони достроково розірвати договір в односторонньому порядку. Порушення наймачем своїх обов`язків за угодою про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території та угодою про відшкодування витрат на комунальні послуги, що є додатками до даного договору, є підставою для наймодавця розірвати договір в односторонньому порядку. Відповідно до п. 9.6 договору наймодавець має право достроково розірвати цей договір в односторонньому порядку у випадку, якщо наймач не сплатив орендну плату протягом двох місяців з дня закінчення строку платежу, встановленого п. 3.3 договору. Відповідно до п. 9.7 договору дострокове припинення договору оренди за ініціативою наймача здійснюється за його особистою письмовою заявою направленою наймодавцю не пізніше ніж за один місяць та після обов`язкового погашення боргу за фактичне проживання у гуртожитку. Відповідно до п. 9.9 договору у разі закінчення або дострокового розірвання даного договору наймач зобов`язаний за першою вимогою наймодавця, повернути майно протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту припинення дії договору в належному стані. Майно вважається повернутим з часу підписання сторонами акту повернення майна. Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог «Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями», які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 2 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМ України від 08.10.1992 №572 (в редакції Постанови КМ України від 24.01.2006 № 45, надалі Правила) користування приміщеннями житлових будинків здійснюється згідно зі свідоцтвом на право власності або договором найму. Згідно зі ст. 151, 162 Житлового кодексу України та п. 5, 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач зобов`язаний вчасно сплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13 споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. За вказаних обставин, відповідно до встановлених судом обставин, відповідач в порушення вимог чинного законодавства та умов договору та вказаних угод належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за договором та вказаними угодами, в період з 23.05.2016 по 31.03.2017, не сплачувала орендну плату та житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за цей період у розмірі 37 764,30 грн. Заперечуючи проти нарахованої позивачем суми заборгованості, відповідачем належних та допустимих доказів на її спростування суду не надали. Надана відповідачем суду квитанція до прибуткового касового ордеру № 2 від 04.01.2016 за підписом головного бухгалтера [PERSON] на суму 12 000 грн. на підтвердження погашення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг судом не береться до уваги як недопустимий доказ, оскільки ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» не має реєстратора розрахункових операцій (далі - РРО), а тому всі розрахунки з 01.01.2015 проводяться виключно через банківські установи. Вказана обставина підтверджується бухгалтерською довідкою № 27/09/2017 від 27.09.2017 щодо виплати РРО та показаннями допитаних в судовому засіданні свідків: [PERSON] - головного бухгалтера, яка працювала на вказаній посаді в ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» до 04.03.2016, [PERSON] - завідувача гуртожитку, які пояснили суду, що станом на 04.01.2016 і по сьогоднішній день бухгалтерія ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» не обладнана касовим апаратом, всі розрахунки проводяться через банківські установи. Крім того, [PERSON] звернула увагу суду на те, що на вказаній квитанції № 2 до прибуткового касового ордеру міститься не її підпис. Інших даних та належних доказів на підтвердження відсутності у відповідача перед позивачем заборгованості за оренду житла та надання житлово-комунальних послуг матеріали справи не містять. Посилання відповідача та її представника на відсутність обов`язку відповідача перед позивачем щодо сплати заборгованості за певний період, у зв`язку з тим, що відповідач вимушена була звільнити приміщення через-те, що позивач у травні 2016 року почав чинити перешкоди є безпідставними та необгрунтованими, оскільки належних та достатніх доказів, що підтверджують вказане суду не надано. Суд також бере до уваги, що про наявну заборгованість відповідач неодноразово повідомлялася позивачем. 02.11.2016 позивачем на адресу відповідача була направлена претензія про погашення наявної заборгованості за оренду житла та надання житлово-комунальних послуг. 05.12.2016 позивачем на адресу відповідача направлено лист про дострокове розірвання договору оренди і виселення. Вказані листи повернулися позивачеві з відміткою поштаря «за закінченням терміну зберігання». 03.03.2017 від відповідача на адресу позивача надійшов лист, яким повідомлено позивача про те, що відповідач з 02.06.2016 фактично відмовилася від найму кімнати № [ADDRESS] за вказаною адресою, витрати за фактичне проживання нею сплачені в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач прострочила виконання грошового зобов`язання, неоплативши вчасно платежі за оренду та утримання житла, та комунальні послуги, виходячи із суми основного боргу - 37 764,30 грн., суд вважає позовні вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 952,54 грн. та інфляційні втрати у розмірі 4 106,71 грн. за період з 23.05.2016 по 31.03.2017 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки договір між позивачем та відповідачем розірваний і відповідач в порушення умов п. 9.9 договору передане в користування їй майно не повернула позивачу, суд відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача подвійну плату за користування річчю за час прострочення в розмірі 10 244 грн. за період з 01.04.2017 по 02.06.2017. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати, а саме сплачена сума судового збору у розмірі 1 600 грн.

Outcome: approved