Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

У вересні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом про визначення місця мешкання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якого вказав, що він з 23.11.2007 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, 23.08.2013 року рішенням суду шлюб було розірвано. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Відповідачка не бере ніякої участі у вихованні сина, знаходиться за межами України. Позивач має постійне місце роботи, отримує стабільний заробіток, який дозволяє створити для сина необхідні умови для його виховання та розвитку. Мешкає з сином у будинку, який належить йому на праві приватної власності. Просив визначити місце мешкання сина за місцем його постійного проживання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав свої вимоги, просив їх задовольнити, вказав, що емоційний стан дитини з ним кращий, аніж з матір'ю. Вважає, що відповідачка не зможе належним чином виховувати сина. З серпня 2013 року по грудень 2013 року вона виїжджала за межі України, за весь цей час життям та здоров'ям дитини не цікавилась, у його вихованні та утриманні участі не приймала. 12.03.2014 року до судового засідання не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. 12.03.2014 року до судового засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в грудні 2007 року придбали будинок, робили ремонт. Вона завагітніла, позивач майже весь час мешкав в с.Розовка з [PERSON], вдома появлявся рідко. В лютому 2013 року відповідачка пішла від нього. [PERSON] неодноразово бив її, як у стані вагітності, так і після народження дитини. У всьому потакає дитині, намагається бути хорошим татом. За межі країни виїздила на заробітки, дитину залишила батькам, яким переводила гроші для сина, цікавилась в них його здоров'ям. 12.03.2014 року до судового засідання не з'явилась, однак надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти того, щоб син проживав разом з батьком. Представник відповідачки [PERSON], яка діє на підставі довіреності, до судового засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала. Третя особа [PERSON] пояснила, що доводиться відповідачці матір'ю. [PERSON] 01.08.2013 року поїхала за межі країни на заробітки, онук мешкав з нею та дідусем, для дитини наявні всі умови для проживання, просила в задоволенні позову відмовити. 12.03.2014 року до судового засідання не з'явилася, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Третя особа [PERSON] пояснив, що доводиться відповідачці батьком, для онука наявні всі умови для проживання, просив в задоволенні позову відмовити. 12.03.2014 року до судового засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи Служби у справах дітей Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради, [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні просила визначити місце проживання малолітнього [PERSON] з матір'ю [PERSON] 12.03.2014 року до судового засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності. Суд заслухавши пояснення сторін, їх представників, третіх осіб та дослідивши письмові матеріали справи та наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 141 СК України встановлено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності до вимог ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя , а також зобов'язані поважати дитину. Згідно зі ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Статтею 161 СК України передбачено, що спір між матір'ю та батьком щодо місця проживання малолітньої дитини, які проживають окремо, та не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. За ст.9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. Відповідно до положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Таким чином, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо про те, з ким із них залишається дитина, суд, виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своєї дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітнього. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 23.08.2013 року шлюб, зареєстрований 23.11.2007 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [INFO] року народився [PERSON], батьками якого є позивач та відповідачка, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. Згідно заяви відповідачки на ім'я заступника начальника Служби у справах дітей Іллічівського району від 24.07.2013 року вона повідомила, що змушена виїхати на роботу за кордон строком на 4 місяці. На час її відсутності вихованням дитини будуть займатися батьки. Позивачу належить жилий будинок [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу, завіреним приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] займається вихованням та утриманням дитини, влаштував сина до дитячих навчальних закладів №140, №167, на заняття у Маріупольський спортивний клуб кіокушинкай карате «Катана», до школи раннього розвитку «Развивалка», водив сина до лікарні, стоматологу, перукаря, Сартанського зоопарку, купував іграшки, розвиваючі ігри, книжки, одяг, що підтверджується довідками лікарів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], товарними чеками, накладною, довідкою ПП «[PERSON]», довідкою школи раннього розвитку «Розвивалка», довідкою громадської організації «Маріупольський спортивний клуб кіокушинкай карате», довідкою ДНЗ №167, довідкою ательє «Силует», довідкою ПП [PERSON] Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов служби у справах дітей Іллічівської рай адміністрації за адресою в [ADDRESS], де мешкає позивач є всі необхідні умови для проживання та розвитку дитини. З характеристики за місцем роботи вбачається, що позивач працює в ПП «Аскона» на посаді слюсара, порушень трудової дисципліни не допускає. Має постійний прибуток, відповідно до довідки його середньомісячна заробітна платня з урахуванням утримань складає 4232,80грн. За місцем мешкання характеризується позитивно, на обліках не перебуває, що підтверджується характеристикою наданою дільничним інспектором, згідно характеристики КСН с.Волонтерівка мешкає разом з сином, веде здоровий образ життя. Позивач 30.07.2013 року уклав трудову угоду з [PERSON], найняв її в якості няньки-вихователя. Відповідно до характеристики з місця роботи [PERSON] зарекомендувала себе відповідальним, ініціативним та надійним спеціалістом. Доброзичлива та комунікабельна, користувалась великою повагою та симпатією в колективі. Порушень трудової дисципліни не має, обладає спокійним характером. За місцем мешкання характеризується посередньо, на обліках не перебуває, що підтверджується характеристикою наданою дільничним інспектором. Згідно довідки Іллічівського РВ злочинів не вчиняла. [PERSON] надав суду письмові пояснення [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] які вказали, що [PERSON] проживає разом з сином, відповідачка участі у вихованні дитини не приймає. Згідно висновку психологічного дослідження від 26.10.2013 року [PERSON] сумує за своєю матір'ю, але спогади з нею пов'язані з конфліктами. В силу свого віку та психоемоційного стану дитині складно зробити вибір на користь одного із батьків. На теперішній час свій вибір робить на користь батька. Згідно витягу з протоколу №3 від 12.02.2014 року Комісії з питань захисту прав дитини Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради, останні вважають за доцільне встановити місце проживання малолітнього [PERSON] з матір'ю [PERSON] На підставі викладеного, а також враховуючи, що відповідачка визнала заявлені до неї вимоги і погодилась на проживання дитини з батьком, суд приходить до висновку, що позов підлягає задовольнню та визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON], разом з батьком за адресою: [ADDRESS], де йому створено рівень життя, достатній для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На підставі ст.ст. 10,11,60,88,212,213,215-218,367 ЦПК України,

Outcome: approved