Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина, [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. від усіх видів доходу щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Як підставу позову зазначено, що 27.04.2002 року укладено шлюб. За час сумісного життя народився син, [PERSON] , [INFO] . Вказує, що на даний час з відповідачем не проживає, сина [PERSON] виховує сама. Офіційно працює продавцем продовольчих товарів, отримує мінімальну заробітну плату. Матеріальне становище доволі скрутне, так як син постійно потребує нормального повноцінного харчування, піклування, розвитку, лікування, забезпечення канцелярським приладдям тощо, а отже сама не здатна в повній мірі цього забезпечити. Добровільно сплачувати аліменти на утримання сина відповідач відмовляється. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. від усіх видів доходу щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. 15.03.2021 судом направлявся запит щодо підтвердження місця реєстрації відповідача [PERSON] . Відповідь на запит до суду надійшла 24.03.2021, цього ж дня ухвалою суду провадження по справі відкрито і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Станом на 20.04.2021 відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позовні вимоги підтримала, наполягала на задоволенні позову. Відповідач позов визнав повністю. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Березівською сільською радою Шевченківського району Харківської області, актовий запис № 3 від 27.04.2002 р. /а.с. 6/. Від шлюбу мають спільну дитину, [PERSON] , [INFO] /а.с. 7/. Сумісне життя у сторін не склалося, внаслідок чого на протязі тривалого часу шлюбні відносини фактично припинені. Син [PERSON] проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] /а.с. 13/, має задовільний стан здоров`я, є фізичною особою - підприємцем, має стабільний дохід, аліменти на користь інших осіб не сплачує, будь-яких стягнень на користь третіх осіб за виконавчими документами не здійснює, тобто має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. В добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. У відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимогам ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Частиною 5 ст. 183 СК України встановлено, що той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Враховуючи викладене, суд з вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. На підставі викладеного,

Outcome: partial