Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

У вересні 2018 року до Баранівського районного суду звернувся [PERSON] (надалі також позивач) з позовом до Новоград-Волинського відділення ПАТ «Житомиргаз» (далі також відповідач) про визнання неправомірними дій, зобовязання вчинити дії та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначає, що згідно типового договору про надання населенню послуг з газопостачання укладеного між позивачем та представником відповідача 20 жовтня 2015 року, відповідач зобовязався постачати позивачу до будинку №25 розташованого по вул. Орсівській в смт. Довбиш Баранівського району Житомирської області природній газ для побутових потреб (приготування їжі, підігріву води), а позивачу свою чергу зобовязався своєчасно оплачувати надані послуги з газопостачання за встановленими цінами у строк передбачений вказаним договором. 20 липня 2018 року відповідач вручив позивачу попередження про те, що він має заборгованість за спожитий газ на вказану дату в розмірі 6545 гривень 50 копійок і його будинок буде відключений від газопостачання. 30 липня 2018 року працівники управління газового господарства [PERSON], і [PERSON] відключили від газопостачання, опломбували кран на стояку, про що склали відповідний акт, в якому зазначили, що причина відключення газу заборгованість по оплаті. Такі дії відповідача позивач вважає незаконними, такими що порушують його права на отримання комунальної послуг з газопостачання. При цьому, позивач зазначає, що 23 травня 2017 року в його будинку було демонтовано газовий лічильник і встановлено бойпас, опломбовано кран до газового котла, що підтверджується копією акта демонтажу засобу вимірювальної техніки. В січні 2018 року позивач отримав попередження про необхідність погасити борг за спожитий природний газ в розмірі 2752 грн. 14 коп. та про наслідки несплати боргу. Отримавши зазначене попередження позивач приїжджав у Баранівську дільницю Новоград-Волинського відділення ПАТ «Житомиргаз» та подав заяву в якій просив перерахувати розмір боргу згідно норм споживання з врахуванням того, що в період за який було нараховано борг, газовий котел не експлуатувався, оскільки був опломбований. Відповідь на зазначену заяву позивач не отримав і тому, 16.04.2018 року подав аналогічну заяву до Новоград-Волинського відділення ПАТ «Житомиргаз». Після цього, 17.04.2018 року в будинку позивача був встановлений газовий лічильник і він сплачував за використаний природній газ згідно його показників. Після цих подій 30 липня 2018 року будинок позивача було відключено від газопостачання. З огляду на викладене, позивач вирішив звернутися до суду із вказаним позовом. Відповідно до ч. 5ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення стороні за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. При цьому, відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив відповідач не надав. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подала відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 02.10.2015 року між позивачем та представником ТОВ «Житомиргаз збут» було укладено типовий договір №0400009788 про надання населенню послуг з газопостачання (а.с. 36-43). Виходячи з положень ст. ст.\~6,\~526,\~626-631 ЦК України, укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов вимог\~ЦК України\~та інших актів цивільного законодавства. Згідно акту про демонтаж засобу вимірювальної техніки від 23.05.2017 року [PERSON]С було демонтовано газовий лічильник та встановлено бойпас, опломбовано кран до газового котла (а.с. 44). 17.04.2018 року згідно акту перевірки стану обліку природного газу з побутовим лічильником (населення) [PERSON] було встановлено газовий лічильник замість раніше встановленого «бойпасу» (а.с. 47). 20.07.2018 року [PERSON] отримав повідомлення про припинення газопостачання. Підставою припинення газопостачання є отримання письмової заяви про припинення газопостачання від постачальника природного газу ТОВ «Житомиргаз збут» Новоград Волинський ВР Баранівська дільниця у звязку з наявною заборгованістю за природній газ. На показання лічильника 113 м. куб. від 30.06.2018 року (а.с. 48 30.07.2018 року [PERSON] було відключено газопостачання шляхом опломбування крану на стояку (а.с. 49). Згідно зі\~ст. 611 ЦК України\~в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Положеннями глави 7 розділу У1 Кодексу ГРМ, оператор має право припинити газопостачання на обєкт споживача з дотриманням Правил безпеки систем газопостачання, затверджених\~наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року №285\~та нормативних документів, що визначають порядок припинення природного газу у таких випадках: 3) подання споживачем або його постачальником письмової заяви про припинення газопостачання. Як було встановлено судом, відповідна заява була подана до ТОВ «Житомиргаз» постачальником природнього газу ТОВ «Житомиргаз збут» (а.с. 48). Відповідно до ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»\~споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Так, у поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що до 25 травня 2018 року він мав статус учасника бойових дій та в опалювальний період користувався пільгою у вигляді знижки по платі за використаний природний газ, в кількості 200 куб. м. на місяць, а з 25 травня 2018 року як інвалід війни третьої групи в літній період йому було надано право на безоплатне отримання 50 м. куб. природного газу за таких обставин позивач вважає, що борг по платі за газ не міг виникнути. Згідно ст. 12 Закону України «Про статус\~ветеранів війни,\~гарантії їх\~соціального захисту» учасникам бойових дій та особам до них прирівняних надається 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Відповідно до ст. 13 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються пільги у вигляді 100-процентної знижки плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Судом встановлено, що [PERSON] з 05 березня 2015 року було присвоєно статус учасника бойових дій, а з 25 травня 2018 року статус інваліда війни третьої групи (а.с. 6,7). Відповідно до п. 1 Договору постачальник зобовязується постачати природний газ споживачеві, членам його сімї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, житловому будинку, для побутових потреб (приготування їжі, підігріву води та опалення житлових приміщень), а споживач зобовязується своєчасно оплачувати надані послуги з газопостачання за встановленими цінами, у строки і на умовах, що передбачені цим договором (а.с. 36). У свою чергу відповідачем не надано доказів в обґрунтування суми заборгованості за газопостачання в розмірі 6545.5 грн., а саме, щодо того за який період утворилася вказана заборгованість та з яких сум спожитого газу виходив відповідач обраховуючи відповідну заборгованість. Частиною 3\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, суд вважає, що вимога позивача про визнання дій Новоград-Волинського відділення ПАТ «Житомиргаз» щодо припинення газопостачання до житлового будинку № 25, розташованого по вул. Орсівській в смт Довбиш Баранівського району Житомирської області неправомірними та зобовязання відповідача поновити постачання природного газу до зазначеного вище житлового будинку підлягає задоволенню. При цьому, позивач стверджує, що він спожив обсяг газу менший, ніж встановлено постачальником природного газу. Судом встановлено, що відповідно до ст.ст.\~13,\~14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року\~послуги з газопостачання віднесено до комунальних. Перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу, відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку. Статті\~67,\~68 Житлового Кодексу України\~передбачають, що плата за комунальні послуги вноситься окремо від плати за користування житлом та своєчасно. Відповідно до п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року №2246, під своєчасною оплатою послуг з газопостачання слід розуміти, здійснену не пізніше 10 числа наступного місяця оплату, визначену за результатами розрахункового періоду, тобто попереднього місяця. Відповідно до п.10\~Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання» від 09 грудня 1999 року № 2246\~розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 1 січня 2007 р. за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. Як зазначалося вище, відповідачем в спростування доводів позивача не надано суду відомостей про те за який період та за яку кількість спожитого газу позивачу по даній справі нараховано заборгованість за спожитий природній газ. Крім того, відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи не вжив заходів передбачених ЦПК України та не надав суду жодних доказів, які б в цілому спростовували доводи позивача, а тому, суд вважає, що вимога про перерахунок заборгованості за спожитий природній газ підлягає задоволенню. Що стосується відшкодування моральної шкоди, то суд дійшов наступного висновку. Положеннями ст.\~1167\~ЦК України однією з підстав виникнення зобов'язання є заподіяння шкоди іншій особі. На відміну від зобов'язань, які виникають із правомірних актів, цей вид зобов'язань виникає із неправомірних актів, яким є правопорушення, тобто протиправне, винне заподіяння шкоди деліктоздатною особою. Деліктне зобов'язання це зобов'язання, що виникло внаслідок заподіяння шкоди, а заподіяння шкоди іншій особі не завжди породжує деліктне зобов'язання. Воно виникає там, де заподіювач шкоди і потерпілий не перебували між собою у зобов'язальних відносинах або шкода виникла незалежно від існуючих між сторонами зобов'язальних правовідносин. За ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 р. № 2246 36. Газопостачальне та газорозподільне підприємство несуть відповідальність згідно із законодавством за: порушення вимог цих Правил; постачання споживачеві газу, якісні показники та тиск якого не відповідають вимогам нормативних документів; відмову споживачеві в припиненні газопостачання або відключенні окремих газових приладів, пристроїв та проведенні перерахунку плати за фактично надані послуги з газопостачання у разі відсутності лічильника газу (за заявою споживача); несвоєчасне надання інформації або надання недостовірної інформації; неякісне виконання робіт з технічного обслуговування та усунення пошкоджень внутрішньо будинкових систем газопостачання і дворових газопроводів, що здійснюються за рахунок експлуатаційних витрат (планове технічне обслуговування) або за заявою споживача; шкоду, заподіяну житловому приміщенню і майну споживача, а також його життю, здоров'ю та навколишньому середовищу; безпідставне припинення газопостачання. П.37 передбачено, що у разі порушення газопостачальним (газорозподільним) підприємством цих Правил та умов договору споживач подає одній із зазначених організацій претензію, складену у довільній формі. Газопостачальне (газорозподільне) підприємство повинне протягом п'яти днів усунути порушення, виявлені під час перевірки тиску та/або якісних показників газу, чи надати споживачеві обґрунтовану відмову. Тобто відносини з приводу газопостачання фізичним особам регулюються ст. 714 ЦК України, постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 р. № 2246 Законом України «Про електроенергетику» про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання, які не передбачають відшкодування моральної шкоди в разі порушення зобов'язання. А тому в цій частині позову суд вважає за необхідне відмовити. Відтак суд приходить до висновку, що\~заявлений позов [PERSON] до Новоград Волинського відділення Публічного акціонерного товариства «Житомиргаз» про визнання неправомірними дій, зобовязання вчинити дії та стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Крім того,

Outcome: partial