Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право на спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонернопайового товариства закритого типу імені Ю.Гагаріна Краснопільського району Сумської області розміром 5,30 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, належної [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 002253 виданого на підставі розпорядження голови Краснопільської районної державної адміністрації від 26 березня 1996 року за № 162 та зареєстрованого 29 квітня 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 4, в порядку спадкування за законом після померлого 11 січня 2004 року [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті дружини [PERSON], померлої 28 листопада 2002 року, яка фактично прийняла, але юридично не оформила спадщину після смерті 14 квітня 1997 року матері [PERSON]. Вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після померлого 11 січня 2004 року батька [PERSON], спадщину прийняла шляхом фактичного проживання зі спадкодавцем і на частину спадкового майна отримала Свідоцтва про право на спадщину за законом, але отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом у вигляді права на земельну частку /пай/ не має можливості, оскільки спадкодавець за життя втратив правовстановлюючий документ, про що є оголошення у пресі, а відділ держгеокадастру у Краснопільському районі Сумської області відмовив у видачі його дублікату по причини смерті власника. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позов з викладених у ньому підстав. Відповідач та третя особа явку представника в судове засідання не забезпечили, відповідно поданих заяв просили справу розглянути за відсутності їх представника, не заперечують проти задоволення позову /ас. 37-38/. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем рішення по справі може бути ухвалено судом у попередньому судовому засіданні у порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З вимог ч.1 ст. 3 ЦПК України вбачається, що захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси. Як вбачається з матеріалів справи, право на земельну частку /пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно пайового товариства закритого типу імені Ю.Гагаріна Краснопільського району Сумської області розміром 5,03 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі нормативною грошовою оцінкою 71232 грн. виникло у [PERSON] на підставі Державного акту на право колективної власності на землю виданого колективному сільськогосподарському підприємству ім. Гагаріна Краснопільського району Сумської області у розмірі 4299,9 га для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Хмелівської сільської ради народних депутатів Краснопільського району від 16 березня 1995 року, де [PERSON] значиться під номером 4 у додатку до списку громадян - членів КСП; 26 березня 1996 року на імя [PERSON] був виданий Сертифікат на право на земельну частку /пай/ серія СМ № 002253, який згодом втрачено, про що було зроблено оголошення в газеті «Перемога» №72 від 05 вересня 2015 року /копії ас.21, 23-29/. Згідно Свідоцтва про смерть серія І-БП № 248084, виданого повторно 21 серпня 2015 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснопільського районного управління юстиції у Сумській області, 14 квітня 1997 року померла [PERSON], місце реєстрації смерті виконком Хмелівської сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис за № 10 від 14 квітня 1997; до дня смерті проживала в [INFO] разом з дочкою [PERSON] та зятем [PERSON], заповіт від її імені у виконкомі сільради не посвідчувався /копія ас. 8, ас. 9/. Згідно Свідоцтва про смерть серія І-БП № 145371, виданого 29 листопада 2002 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснопільського району Сумської області, 28 листопада 2002 року померла [PERSON], місце реєстрації смерті виконком Краснопільської селищної ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис за № 160 від 29 листопада 2002 року; до дня смерті проживала в [INFO] разом з чоловіком [PERSON], заповіт від її імені у виконкомі сільради не посвідчувався /копія ас. 10, ас. 11/. Згідно Свідоцтва про смерть серія І-БП № 179869, виданого 12 січня 2004 р. виконкомом Хмелівської сільської ради Краснопільського району Сумської області, 11 січня 2004 року помер [PERSON], місце реєстрації смерті виконком Хмелівської сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис за № 02 від 12 січня 2004 року; до дня смерті проживав в [INFO] разом з донькою [PERSON], заповіт від його імені у виконкомі сільради не посвідчувався /копія ас. 12, ас. 13/. За інформацією завідувача Краснопільської районної державної нотаріальної контори від 30 вересня 2015 року після померлих [PERSON], [PERSON] згідно Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру спадкові справи не заводилися, заповіти не посвідчувалися /ас. 39-44/; після померлого 11 січня 2004 [PERSON] заведена спадкова справа № 360/04 від 18.10.2005 за Р№ 1383 та видані Свідоцтва про право на спадщину за законом на імя [PERSON] /копія спадкової справи ас. 46-50/. Постановою державного нотаріуса Краснопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області від 07 вересня 2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку /пай/у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу ім. Ю.Гагаріна Краснопільського району Сумської області розміром 5,30 в умовах кадастрових гектарах після померлого 11 січня 2004 року [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті дружини [PERSON], померлої 28 листопада 2002 року, яка фактично прийняла, але юридично не оформила спадщину після померлої 14 квітня 1997 року її матері [PERSON]у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа /ас. 20/. Родинні відносини позивач та померлих [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтверджуються свідоцтвами про народження, про шлюб / копії ас. 14-17/. За інформацією відділу Держгеокадастру у Краснопільському районі Сумської області № 15/2-15 від 28 серпня 2015 року видати дублікат Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 002253 виданого на підставі розпорядження голови Краснопільської районної державної адміністрації від 26 березня 1996 року за № 162 та зареєстрованого 29 квітня 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 4 на імя [PERSON], не можливо у звязку зі смертю власника /ас. 22/. Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Правовідносини, що склалися між сторонами, виникли із спадкових правовідносин і врегульовані нормами цивільного та земельного законодавства України. Підставою позову є обставини, що підтверджують право власності на земельну ділянку та стаття 16 ЦК України, яка визначає визнання права як способу захисту цивільних прав та інтересів. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Відповідно до ст. 25 ЦК України органи виконавчої влади не мають права оформляти право власності, тому що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі статей 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського товариства включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю набуває права на земельну частку /пай/ з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на земельну частку /пай/. Відповідно до судової практики з розгляду цивільних справ про спадкування Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 /п.3.5/ у разі втрати, пошкодження сертифікату на право на земельну частку /пай/ порядку видачі нового сертифікату на імя спадкоємця - особи, яка мала право на земельну частку /пай/, не передбачено. Належним способом захисту прав спадкоємця є звернення спадкоємця з вимогами про визнання права на земельну частку /пай/ у порядку спадкування. Як убачається з матеріалів справи, позивач є спадкоємцем на спадкове майно, належне померлій 14 квітня 1997 року [PERSON], у порядку спадкування за законом. Відповідно до ст. 1277 Цивільного кодексу України, спадщина може бути визнана відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини і може перейти у власність територіальної громади, належним відповідачем по даній справі є Хмелівська сільська рада Краснопільського району Сумської області, на території якої знаходиться вказане спадкове майно. Підсумовуючи викладене, встановлені факти суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання відповідачем позову суд не вбачає. Заперечень проти позову і доказів відносно належності майна іншим особам в суд не надійшло, інших спадкоємців, які б вступили у спадщину, немає, спадщина не визнана відумерлою. Право, яке належало [PERSON] на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. Дане право не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини, та передбачені ст. 1219 ЦК України. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача, яка є спадкоємицею за законом, прийняла спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказану земельну частку /пай/ в нотаріальній конторі не може, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, тому її право\~\~підлягає захисту, іншим шляхом вирішити спір не можливо. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим, і таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved