Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

У вересні 2016 року до суду звернувся позивач з позовною заявою [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 46107,16 грн. та судових витрат в розмірі 1378,00 грн. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 06.08.2012 року між ПАТ « Банк Професійного Фінансування» та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений договір купівлі-продажу кредитних портфелів, згідного якого відбулося відступлення права вимоги користь ПАТ «Альфа-Банк» за кредитним договором № 21050957698 від 23.11.2011 року, укладеного між ПАТ « Банк Професійного Фінансування» та [PERSON] Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, Банк зобов'язується надати відповідачу кредит у сумі 73710,00 грн., а відповідач зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, відповідно до цього станом на 24.08.2016 року утворилась прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 34952,29 грн., та за відсотками -11154,87 грн. В позові ставиться питання про стягнення вказаної суми заборгованості та судових витрат в розмірі 1378,00 грн. з відповідача на користь ПАТ «Альфа-Банк». Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України - заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, відповідно до договору № 21050957698 від 23.11.2011 року [PERSON] отримав кредит у сумі 73710,00 грн., зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 16,7 % річних від непогашеної суми кредиту та разової комісії за надання кредиту в розмірі 2,50% від суми кредиту, з кінцевим терміном повернення 24.11.2016 року. Однак, в порушення умов договору [PERSON] не сплачував суми кредиту та відсотки за його користування, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. Суд перевіривши розрахунок заборгованості за кредитним договором № 21050957698 від 23.11.2011 року, укладеного між ПАТ « Банк Професійного Фінансування» та [PERSON] встановив, що станом на 24.08.2016 року утворилась прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 34952,29 грн., та за відсотками -11154,87 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства України. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Вимогами ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобов'язання повинна бути стягнена з відповідача. Таким чином, суд вважає позовні вимоги доведеними, тому підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved