Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

У вересні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, до якої входить квартира [ADDRESS], яку він має намір прийняти. У встановлений законом строк він спадщину не прийняв у зв'язку із тим, що з 19.03.2008 по 16.06.2014 року перебував у місцях позбавлення волі, будучи засудженим вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2008 року до 9 років позбавлення волі. Після звільнення, позивачу стало відомо про те, що його батько помер, а спадщину прийняла та оформила дружина батька відповідач [PERSON] Просить суд визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, визначити частково недійсним свідоцтво про право власності за законом, видане 25.02.2009 року на ім'я [PERSON], на квартиру [ADDRESS] в частині 1/2, скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати позов за її відсутності, задовольнити позовні вимоги. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила, заяв з проханням розглянути справу за її відсутністю або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від відповідача до суду не надходило. Представник третьої особи восьмої Запорізької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, просив суд розглядати справи за його відсутності. Представник третьої особи ТОВ «ЗМБТІ» в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з цим суд вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, зареєстрованим у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №6284. Позивач [PERSON], [INFO], є сином померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] Квартира [ADDRESS] належала на праві приватної власності померлому [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12.04.1995 року. Після смерті [PERSON], [INFO] із заявою про прийняття спадщини звернулась його дружина [PERSON], яка в заяві вказала, що інших спадкоємців за законом окрім неї немає. Інші спадкоємці в шестимісячний строк після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не звертались, що встановлено дослідженими матеріалами спадкової справи. 25.02.2009 року державним нотаріусом Восьмої Запорізької нотаріальної контори Котькорло В.А. було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на спадкове майно, що складається з квартири [ADDRESS]. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 віл 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2008 року, [PERSON] був засуджений за ч.2 ст.121, ст. 297 КК України до 9 років позбавлення волі. [PERSON] було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, затриманий [PERSON] був 19.03.2008 року. В довідці про звільнення, виданої [PERSON], вказано, що він перебував в місцях позбавлення волі з 19.03.2008 по 16.06.2014 року. Таким чином, на момент смерті [PERSON] [INFO], його син [PERSON] знаходився під вартою, після чого відбував покарання за вироком суду в місцях позбавлення волі до 16.06.2014 року. Суд вважає, що знаходження позивача в умовах ізоляції є об'єктивною підставою не бути обізнаним про смерть свого батька. Оскільки суд розглядає справу в заочному порядку, рішення ухвалюється на підставі наявних у справі доказів. Будь-які обставини, які дають підстави вважати, що [PERSON] було відомо про смерть свого батька до 2014 року, в матеріалах справи відсутні, а тому суд прийшов до висновку, що позивач не подав заяву про прийняття спадщини з поважних причин, що є підставою для визначення йому додаткового строку. Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Свідоцтво про право на спадщину від 25.02.2009 року видане [PERSON] на всю квартиру [ADDRESS], в той час як [PERSON], будучи спадкоємцем першої черги, має право на спадкування 1/2 частини спадкового майна після смерті [PERSON] У зв'язку із цим, свідоцтво про право на спадщину від 25.02.2009 року підлягає визнанню частково недійсним в частині права власності [PERSON] на 1/2 частину квартири [ADDRESS] із скасуванням державної реєстрації права власності на квартиру. Проаналізувавши матеріали справи та позовні вимоги позивача, суд знаходить їх обґрунтованими, доведеними доказами по справі, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру [ADDRESS], підлягають скасуванню після набрання рішенням законної сили. Крім того, згідно вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. з відповідача.

Outcome: approved