Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

У вересні 2016 року до Василівського районного суду Запорізької області звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. У позовній заяві зазначено, що квартира [ADDRESS] знаходиться на балансі [PERSON] міської ради. Основним квартиронаймачем даної квартири є позивач [PERSON] За даною адресою зареєстровані члени сім'ї квартиронаймача, а саме: дружина [PERSON], крім неї зареєстровані та не проживають син [PERSON], донька [PERSON] та колишня дружина [PERSON]. 28 березня 1989 року сім'я позивача вселиласть у квартиру за вищевказаною адресою на підставі ордеру №6096, виданого на підставі рішення виконкому [PERSON] міської ради народних депутатів від 1998 року №219. 02 жовтня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано шлюб, відповідачка разом з дітьми покинула квартиру та переїхала. 22 серпня 2015 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] та з дозволу [PERSON] міської ради зареєстрував її у службовому житлі за адресою м. Василівка вул. Театральна, 12/39. З березня 2008 року відповідачі в квартирі не проживали, комунальні послуги не сплачували, квартирою не користувались. Витрати по утриманню квартири несе позивач зі своєю дружиною. Факт не проживання відповідачів підтверджується відповідними актами обстеження. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні 21 лютого 2017 року позов підтримав у повному обсязі та просить задовольнити позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві. Суду пояснив, що отримав квартиру для проживання з сімєю. У період з 2001 року по 2015 рік їздив за кордон, працював. Відповідачка [PERSON] добровільно пішла з квартири влітку 2009 року, залишила все майно, оскільки, діти залишилися проживати з ним. Син [PERSON] пішов з квартири приблизно три роки тому, спочатку платив за утримання квартири, потім перестав. Донька [PERSON] не проживає в квартирі з часу, коли поступила в університет. Замки міняв приблизно 3 4 рази за десять років, нові ключі відповідачам не давав. З 2009 року, після того, як з квартири виїхала колишня дружина [PERSON], разом з ним почала проживати його нинішня дружина [PERSON] У наступне судове засідання позивач не зявився. Представник позивача адвокат [PERSON] вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідачка [PERSON] проти позову заперечує та суду пояснила, що разом з дітьми проживала у [INFO] з 1989 року, але з вини позивача вона була змушена покинути своє житло. Саме з нею усі житлово-комунальні установи укладали договірні відносини, вона оформлювала кредитні договори для облаштування як самого помешкання так і придбання меблів, побутової техніки тощо. Свого сина - [PERSON], позивач вигнав із дому у 2015 році. Позивач не є власником займаного ним одноособово житла, він мешкає у квартирі, яка має статус службового житла. Їх донька [PERSON] навчалася у виші у м. Запоріжжі на контрактній очній формі навчання. Після закінчення навчання у м. Запоріжжя [PERSON] виїхала за межі України до Грецької Республіки для продовжує навчання. Вона домовилася з позивачем, що отримана сім`єю квартира, залишиться місцем проживання для їх дітей. Однак після реєстрації шлюбу, у 2015 році, [PERSON] змінив своє ставлення до дітей. Він бажає приватизувати квартиру на двох з дружиною, і реєстрація дітей зменшить їх долю власності. Ні у неї, ні у [PERSON] та [PERSON], іншого житла немає. Таким чином, позов [PERSON] не підлягає задоволенню, є необґрунтованим. Представник відповідачки [PERSON] вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 20 січня 2017 року заперечував проти задоволення позову та суду пояснив, що не проживає у [INFO] з літа 2015 року, оскільки, позивач його вигнав та змінив замки, таким чином перешкоджаючи йому проживати та користуватися зазначеним житлом. Він працює у м. Запоріжжі, де наймає житло. На праві власності житла не має. З приводу вселення у спірну квартиру з позовом до суду не звертався, постільки [PERSON] є його батьком. У наступні судові засідання відповідач [PERSON] не зявився. Відповідачка [PERSON] у судові засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову заперечує. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] міської ради Запорізької області в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Свідок [PERSON], [INFO], суду показала, що проживає у [INFO], у одному підїзді з позивачем. Відповідачі по справі її колишні сусіди. Не проживають за вказаною адресою вже близько десяти років. Інколи була відсутня по півроку, проживала за іншою адресою. Свідок [PERSON], [INFO], суду показала, що проживає у [INFO]. Позивача [PERSON] знає, а відповідачів по справі не знає. За вказаною адресою вона проживає вісім років. У квартирі 39 проживає позивач [PERSON] зі своєю дружиною, відповідачі не проживають з ними. Відповідача [PERSON] не бачила приблизно 2 3 роки. Свідок [PERSON], [INFO], суду показала, що проживає у [INFO]. Позивача [PERSON] знає, а відповідачів по справі знає погано. За вказаною адресою вона проживає з 2000 року. У квартирі 39 проживає позивач [PERSON] зі своєю дружиною, відповідачі не проживають з ними вже більше пяти років. Відповідач [PERSON] покинув квартиру пізніше ніж відповідачки [PERSON] та [PERSON] Де зараз проживає [PERSON] їй не відомо. Свідок [PERSON], [INFO], суду показала, що проживає у [INFO]. Позивача [PERSON] знає як сусіда. У квартирі 39 проживає позивач [PERSON] зі своєю дружиною. [PERSON] не проживає у квартирі 39 вже приблизно десять років. Відповідача [PERSON] також давно не бачила. Відповідачка [PERSON] поїхала на навчання і вона її вже дано не бачила. Свідок [PERSON], [INFO], суду показала, що з 1988 року проживає у [INFO]. У квартирі 39 за вказаною адресою проживала сімя з чотирьох чоловік. Після того як між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб, остання пішла з квартири. Неодноразово через стінку чула скандали, позивач [PERSON] виганяв і жінку [PERSON] і дітей. Позивач [PERSON] зловживав алкогольними напоями, після того як припинив випивали, скандали все одно не припинилися. Відповідач [PERSON] продовжував проживати з батьком у 2013 2014 році. Відповідачка [PERSON] продовжила навчання за кордоном, тому не проживає з позивачем. Свідок [PERSON], [INFO], суду показала, що проживає у [INFO]. Відповідачка по справі [PERSON] її племінниця. Відповідачі брали кредити, купували меблі для облаштування квартири. Відповідачка [PERSON] пішла з квартири, все залишила дітям. В квартирі є дві лоджії, позивач просив гроші у сина [PERSON] і останній робив за свої кошти лоджію та вікно. [PERSON] пішов з квартири близько двох років тому, позивач поміняв замок. Позивач [PERSON] хоче приватизувати вказану квартиру. Відповідачка [PERSON] навчалася у м. Запоріжжі, потім поїхала навчатися за кордон. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав: Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичний осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України). Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] знаходиться на балансі [PERSON] міської ради Запорізької області (надалі Квартира). 28 березня 1989 року сім'я позивача вселиласть у Квартиру за вищевказаною адресою на підставі ордеру №6096, виданого на підставі рішення виконкому [PERSON] міської ради народних депутатів від 1998 року №219. Склад сім`ї позивача складався з трьох чоловік, позивач [PERSON] наймач, відповідач [PERSON] дружина та відповідач [PERSON] син. Крім вказаних осіб, у Квартирі також зареєстровані донька [PERSON] та [PERSON] відповідачка [PERSON], [INFO], та з 2014 року [PERSON]. Квартира є двокімнатною, основним квартиронаймачем залишається позивач [PERSON] 02 жовтня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано шлюб. 22 серпня 2015 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до частин 1 та 2 статті 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно розяснень, що містяться у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року, з наступними змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо), суд може продовжити пропущений строк. Як вбачається з пояснень позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON], з літа 2009 року [PERSON] у Квартирі не проживає. За взаємною домовленістю сторін, відповідачка спільно нажиті у шлюбі речі не забирала, постільки у Квартирі залишилися проживати їх діти - відповідачі [PERSON] та [PERSON] Вказані обставини у відповідності з ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Суд не вбачає підстав для визнання відсутності за місцем мешкання у Квартирі відповідачки [PERSON] з літа 2009 року і у подальшому, з поважних причин. Також [PERSON] не надано суду переконливих доказів, що її не проживання в Квартирі такий тривалий час було викликано неправомірними діями Позивача. За таких обставини, суд вважає необхідним задовольнити позов в частині позовних вимог до [PERSON] та визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням - кватирою №39 по вул. Театральній б.12 у м. Василівка Запорізької області В іншій частині позову суд у задоволенні відмовляє. Як вбачається з наданих суду Договору №19240 від 06 серпня 2007 року, Договору №447/7м про платне надання освітніх послуг від 29 червня 2011 року, з 2007 го по 2013 рік, відповідачка [PERSON] навчалася в Класичному Приватному Університеті у м. Запоріжжі з очною формою навчання. Згідно довідки про навчання від 20 грудня 2016 року, [PERSON] навчається в інституті «Єврогносі» на факультеті англійської мови у Республіці Греція. Відповідно до п.2 ч.3 ст.71 ЖК України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання. Приймаючи до уваги, що [PERSON] з 2007 року виїхала до м. Запоріжжя, де навчалася. Також станом на час звернення з позовом до суду відповідачка продовжує навчатися за кордоном. Тому суд приходить до висновку, що жиле приміщення Квартири з 2007 року по даний час зберігається за донькою наймача Квартири [PERSON] - [PERSON], яка тимчасово виїхала з місця постійного проживання у зв`язку з навчанням. Відповідач [PERSON] проживав у Квартирі до 2015 року. Влітку 2015 року він залишив квартиру через сварки з батьком [PERSON], який на той час зареєстрував у квартирі свою цивільну дружину [PERSON] 22 серпня 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] визнали, що [PERSON] за останні 10 років замки вхідних дверей міняв приблизно 3-4 рази, при цьому ключі від замків відповідачам не давав. Також після останньої заміни замків не надав ключі відповідачу [PERSON] За таких обставин суд приходить до висновку, що [PERSON] не міг проживати у Квартирі. Причини його відсутності у житловому приміщенні Квартири є поважними і позовні вимоги про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням не підлягають задоволенню. Суд критично оцінює надані позивачем [PERSON], про встановлення факту фактичного проживання від 27 липня 2016 року, обстеження житлового приміщення від 20 травня 2014 року та 22 серпня 2015 року. У вказаних Актах, що засвідчені сусідами [PERSON], [PERSON], [PERSON], вказано, що [PERSON] та [PERSON] фактично не проживають в Квартирі з серпня 2008 року, [PERSON] з березня 2013 року. Однак зазначена інформація не відповідає обставинам, встановленим судом. Так, відповідачка [PERSON] фактично відсутня за місцем реєстрації з вересня 2007 року, постільки виїхала до м. Запоріжжя у звязку з навчанням. Як пояснили позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON], остання не проживає в Квартирі з літа 2009 року. В Акті від 22 серпня 2015 року вказано, що [PERSON] зареєстрована та фактично проживає в Квартирі з вересня 2008 року. Разом з тим, позивач [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] проживає у квартирі після того, як з Квартири виїхала колишня дружина [PERSON], тобто не раніше літа 2009 року. Також дозвіл на реєстрацію [PERSON] у [ADDRESS] надано виконкомом [PERSON] міської ради лише 29 квітня 2014 року. Свідки [PERSON] та [PERSON], які підписували вказані Акти, суду показали, що вони підписували вже складені документи, які не читали. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які проживають у [INFO], суду показали, що відповідачів [PERSON] та [PERSON] вони давно не бачили, однак достовірно їм невідомі обставини взаємин в сім`ї [PERSON], причини відсутності вказаних відповідачів за місцем реєстрації. Суд стягує з відповідачки [PERSON] понесені позивачем [PERSON] витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial