Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із вказаним позовом, в якому просили визнати за кожним з них право власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 0,85 га в с.Білин Ковельського району Волинської області кадастровий номер [NUMBER] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. Позовні вимоги мотивовано тим, що спірна земельна ділянка належала на праві власності [PERSON]. Після її смерті земельну ділянку в рівних частках успадкували мати позивачів [PERSON] та мати відповідачів [PERSON]. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли відповідачі [PERSON] та [PERSON]. Кожен з них зареєстрував за собою право власності на ? частину спірної земельної ділянки. Після смерті матері позивачів спадщину прийняв їхній батько [PERSON], однак право власності на спірне спадкове майно за собою не зареєстрував, тому після його смерті позивачі позбавлені можливостіреалізувати спадкові права в позасудовому порядку, хоча своєчасно та відповідно до вимог законодавства прийняли спадщину. В судове засідання позивачі не з'явились, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Відповідачі також в судове засідання не з'явились, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних у справі доказах. Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку про підставність та обґрунтованість заявленого позову, який необхідно задовольнити. Як встановлено судом спірна земельна ділянка площею 0,85 га в с.Білин Ковельського району Волинської області, кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням для обслуговування жилового будинку і господарських будівель і споруд, ведення особистого підсобного господарства належала на праві приватної власності [PERSON] згідно державного акту про право власності на землю серії [NUMBER]. Згідно свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, в рівних частках спадщину прийняли її доньки [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON] ? спірної земельної ділянки успадкували в рівних частках відповідачі [PERSON] та [PERSON], про що зазначено у рішенні Ковельського міськрайонного суду від 02 липня 2008 року. Згідно матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, спадщину прийняв батько позивачів [PERSON]. Після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, спадщину в рівних частках прийняли позивачі у справі [PERSON] та [PERSON]. Кожному з них 10 лютого 2015 року видані свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину спадкового майна, окрім спірної земельної ділянки. В цій частині спадщині нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з тим, що спадкодавець не зареєстрував за собою право власності на нерухоме майно. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК) Суд переконався, що [PERSON] у визначеному законодавством порядку набув право власності на ? частину спірної земельної ділянки, тому вона входить до складу спадкової маси. Відсутність державної реєстрації права власності на спірне майно за [PERSON] не позбавляє позивачів, як спадкоємців за законом, права на це спадкове майно. В силу ст.1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В силу ч.5 ст.1268 ЦК спадщина належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття. Завідувачем Ковельської державної нотаріальної контори відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцю. Відповідно до вимог ст.68 Закону України «Про нотаріат» та п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, за таких обставин спадкове право позивачів може бути реалізовано лише в судовому порядку. Сукупність досліджених доказів дає суду підстави вжити заходи для захисту прав позивачів в спосіб, передбачений ст.16 ЦК України - шляхом визнання права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування. Відповідно до ст.1267 ЦК частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, тому за кожним із позивачем необхідно визнати право власності на ? частину спірної земельної ділянки. Судові витрати у справі слід залишити за сторонами, відповідно до поданих заяв.

Outcome: approved