Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

У вересні 2017 року Львівський міський центр зайнятості звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Як на підставу своїх вимог позивач зазначав, що [PERSON] звернулась до Львівського міського центру зайнятості в пошуках роботи 09 жовтня 2015 року. Статус безробітної [PERSON] надано 10 листопада 2015 року відповідно до статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» на підставі власноручно підписаної цією особою заяви. Перебуваючи на обліку [PERSON] отримувала в центрі зайнятості матеріальне забезпеченням - допомогу по безробіттю та соціальні послуги, зокрема згідно заяви від 21 листопада 2016 року була направлена на професійне навчання з компенсацією вартості проїзду до місця навчання та у зворотному напрямку у Вище професійне училище харчових технологій за професією кондитера зі строком навчання з 22 листопада 2016 року по 24 травня 2017 року, з метою сприяння подальшому працевлаштуванню відповідно до договору від 21 листопада 2016 року №135016112100005, який був укладений між [PERSON] та Львівським міським центром зайнятості. Відповідно до п. 3.1.1. договору передбачено: «у разі припинення навчання без поважних причин або відмови працювати за професією (спеціальністю) безробітний відшкодовує Територіальному органу. який уклав з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, витрат на проїзд до місця розташування навчального заклад зворотному напрямку, проживання у період навчання. Особистим консультантом [PERSON] видано направлення на працевлаштування 04 липня 2017 року №13501612150020001 до фізичної особи - підприємця [PERSON] на робоче місце (вакансію) кондитера. [PERSON] роботодавця - ФОП [PERSON] не відвідала та відмовилась від підходящої роботи з урахування здобутої професії-кондитера. Вартість професійного навчання [PERSON] згідно листа Львівського обласного центру зайнятості від 20 липня 2017 року №09 - 2527/0 - 17 за період з 22 листопада 2016 року по 24 травня 2017 становить 2770,72 грн. Сума виплаченої [PERSON] компенсації витрат на проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотному напрямку становить 944 грн. Відповідно до п.2.10. «Порядку професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних» затвердженого наказом Міністерством соціальної політики України, Міністерства освіти і науки України від 31 травня 2013 року №318/665 передбачено, що у разі припинення безробітним професійного навчання без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) безробітний відшкодовує територіальному органу, який уклав з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотному напрямку, проживання у період навчання. Відповідно до абзацу 2 п. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», у разі припинення професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікацій. Львівським міським центром зайнятості скеровано [PERSON] претензію від 24 липня 2017 року про відшкодування коштів за навчання та вартості проїзду у сумі 3714,72 грн., яка залишена без розгляду та задоволення. З огляду на такі обставини, просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь Львівського міського центру зайнятості кошти в сумі 3 714,72 грн. В судове засідання представник позивача Водолазький Д.Д. не з'явився та подав заяву, з якої убачається, що він позов підтримує, просить проводити розгляд справи без його участі та проти ухвалення в справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась повторно, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялась в установленому порядку. За згодою представника позивача та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних в справі доказів. У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 09 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до Львівського міського центру зайнятості в пошуках роботи. 10 листопада 2015 року їй надано статус безробітної відповідно до статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» на підставі власноручно підписаної заяви. Відповідно до абз.6 ч.1 ст.19 Закону України «Про зайнятість населення» державна служба зайнятості організовує при потребі професійну підготовку і перепідготовку громадян у системі служби зайнятості або направляє їх до інших навчальних закладів, що ведуть підготовку та перепідготовку працівників, сприяє підприємствам у розвиткові та визначенні змісту курсів навчання й перенавчання. Цьому завданню кореспондує право державної служби зайнятості оплачувати вартість професійної підготовки осіб, працевлаштування яких потребує здобуття нової професії (спеціальності), а також установлювати їм на період навчання матеріальної допомоги у розмірах, передбачених законодавством України про зайнятість населення, встановлене положеннями абз.7 ч.2 ст.19 Закону України «Про зайнятість населення». Згідно із ч.2 ст.24 Закону України «Про зайнятість населення» професійна підготовка, підвищення кваліфікації і перепідготовка громадян організовуються державною службою зайнятості за її направленням у навчальних закладах, на підприємствах, в установах і організаціях (незалежно від їх підпорядкованості) згідно з укладеними договорами або у спеціально створюваних для цього навчальних закладах державної служби зайнятості за рахунок кошів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, провадження збору та акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій. Перебуваючи на обліку [PERSON] отримувала в центрі зайнятості матеріальне забезпеченням - допомогу по безробіттю та соціальні послуги, зокрема згідно заяви від 21 листопада 2016 року була направлена на професійне навчання з компенсацією вартості проїзду до місця навчання та у зворотному напрямку у Вище професійне училище харчових технологій за професією кондитера зі строком навчання з 22 листопада 2016 року по 24 травня 2017 року, з метою сприяння подальшому працевлаштуванню відповідно до договору від 21 листопада 2016 року №135016112100005, який був укладений між [PERSON] та Львівським міським центром зайнятості. Відповідно до п. 3.1.1. договору передбачено, що у разі припинення навчання без поважних причин або відмови працювати за професією (спеціальністю) безробітний відшкодовує Територіальному органу, який уклав з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, витрат на проїзд до місця розташування навчального заклад зворотному напрямку, проживання у період навчання. Відповідачу [PERSON] видано направлення на працевлаштування 04 липня 2017 року №13501612150020001 до фізичної особи - підприємця [PERSON] на робоче місце (вакансію) кондитера, однак відповідачка роботодавця - ФОП [PERSON] не відвідала та відмовилась від роботи з урахування здобутої професії-кондитера. Вартість професійного навчання [PERSON] згідно листа Львівського обласного центру зайнятості від 20 липня 2017 року №09 - 2527/0 - 17 за період з 22 листопада 2016 року по 24 травня 2017 становить 2770,72 грн. Сума виплаченої [PERSON] компенсації витрат на проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотному напрямку становить 944 грн. Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» у разі припинення професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) із застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації. У відповідності до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, та якщо у договорі встановлений строк виконання зобов'язання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до п.2.10. «Порядку професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних» затвердженого наказом Міністерством соціальної політики України, Міністерства освіти і науки України від 31 травня 2013 року №318/665 передбачено, що, у разі припинення безробітним професійного навчання без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) безробітний відшкодовує територіальному органу, який уклав з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотному напрямку, проживання у період навчання. Відповідно до абзацу 2 п. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», у разі припинення професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікацій. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача коштів, витрачених на професійне навчання є законними, обґрунтованими, підтверджуються наявними в справі доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved