Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

у вересні 2017 р. позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона 28.10.2006 р. зареєструвала шлюб з [PERSON], від якого [INFO] року народився син - [PERSON]. Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2011 р. шлюб було розірвано. З часу розірвання шлюбу із відповідачем вони проживають окремо, при цьому позивач проживає разом із сином. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина, не спілкується з ним, матеріальної допомоги йому не надає, не піклується про його фізичний, духовний та моральний розвиток. Судовим наказом Апостолівського районного суду Дніпропетровської області №2н-480 від 22.10.2010 р. стягнуто з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) до повноліття сина [PERSON]. Але [PERSON] їх не сплачує, що підтверджується довідками Тернівським ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області. Оскільки відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками щодо виховання дитини, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON]. Позивач надала заяву про підтримку позову у повному обсязі, та розгляд справи за її відсутності. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, про підтримку позову та про те, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS], про що свідчить повідомлення поштового відділення № 83 про вручення рекомендованого листа. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа - Орган опіки та піклування Апостолівської районної державної адміністрації Апостолівського району Дніпропетровської області в судове засідання явку свого представника не забезпечив, будучи повідомленим належним чином. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 28.10.2006 р. було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 28.10.2006 року, виданого Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.12). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 30.11.2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.13). Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2011 р., яке набрало законної сили 01.11.2011 р., шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №574 було розірвано (а.с.15). Позивач 25.11.2011 р. уклала шлюб із [PERSON], про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.14). Судовим наказом Апостолівського районного суду Дніпропетровської області №2н-480 від 22.10.2010 р. стягнуто з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 21.10.2010 р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с.16). Але відповідач аліменти за даним судовим наказом не сплачує, про що свідчать довідки Тернівського ВДВС Криворізького МУЮ від 16.09.2011 р., 28.03.2012 р., 19.12.2013 р., 01.04.2014 р., 27.02.2014 р., 01.11.2016 р., 20.06.2011 р. (а.с.17-22). Актом обстеження від 30.08.2017 р., проведеного депутатом Апостолівської міської ради [PERSON] за участю свідків, встановлено, що за адресою: [ADDRESS] фактично проживають [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] З 2010 року колишній чоловік [PERSON] - [PERSON], не спілкується з нею та сином [PERSON]. Аліменти не сплачує, матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні дитини не приймає (а.с.23). Відповідно до довідок Апостолівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 вих. №101 від 31.08.2017 р., №99 від 30.08.2017 р. [PERSON] дійсно навчається у 5-Б класі даної школи. Батько [PERSON] - [PERSON] протягом чотирьох років жодного разу не з'являвся на батьківські збори, не цікавився успіхами та шкільним життям дитини (а.с.24, 25). Згідно з ч. 1-2 статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їхній фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона або він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до положень Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. У п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не створюють умов отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що батько зобов'язаний неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно, невиконання зазначеного обов'язку тягне за собою встановлену законом відповідальність. Малолітня дитина - [PERSON] проживає зі своєю матір'ю - [PERSON], яка і займається його вихованням, розвитком, матеріальним забезпеченням та лікуванням. Відповідно до характеристики з місця роботи позивача, остання є тактовною, вихованою, не конфліктною (а.с.28). У висновку вих.№28-2818/0/268-17 від 07.11.2017 р. районного органу опіки та піклування Апостолівської райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON], [INFO], по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження, зазначено, що з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] (а.с.41). Після дослідження та оцінки доказів у справі, надані позивачем відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України докази, вважаються судом належними та допустимими згідно зі ст. ст. 58, 59 ЦПК України і вони свідчать про невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, та відповідно наявність фактичних і правових підстав для позбавлення його батьківських прав у відношенні малолітнього сина [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 60, 63-64 ЦК України, ст. ст. 150, 164 СК України,

Outcome: approved