Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

У вересні 2016р. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі - ПАТ КБ «Приват Банк») звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 22 березня 2007р. між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 9500,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою» та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит, у встановленому договором розмірі. Оскільки відповідачка ухиляється від належного виконання взятих на себе зобовязань, встановлених кредитним договором, позивач просив стягнути з останньої суму заборгованості за кредитним договором б/н від 22 березня 2007р. в розмірі 16253,63грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00грн. Представник ПАТ КБ «Приват Банк», діючий за довіреністю від 04 вересня 2015р., в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути поданий позов за його відсутності (а.с.1,56). Відповідачка в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України. (а.с.66,70). Раніше надавала через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи, аналіз викладених вище обставин, неявки в судові засідання відповідачки [PERSON], якій було відомо про розгляд справи, призвело до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті. Тому суд, такі дії відповідачки відносить до таких, що суперечать вимогам ч.3 ст. 27 ЦПК України, та розцінює їх як зловживання стороною своїми процесуальними правами, що призводить до порушення розумних строків розгляду справи (а.с.67,71). У зв'язку з неявкою відповідачки [PERSON], суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність відповідачки та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Встановлено, що ПАТ КБ «Приват Банк» є юридичною особою, керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки (а.с.55,57,58). Судом встановлено, що 22 березня 2007р. між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 9500,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти (а.с.19-54). Відповідно до умов кредитного договору, договір складається з заяви позичальника, «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною картою» та «Тарифів Банку». Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правила користування платіжною картою» та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Судом встановлено, що банк свої зобовязання за кредитним договором б/н від 22 березня 2007р. виконав в повному обсязі, однак відповідачка від виконання своїх зобовязань ухиляється. Через невиконання зобовязань за кредитним договором б/н від 22 березня 2007р. у [PERSON] станом на 19 серпня 2016р. склалася заборгованість перед ПАТ КБ «Приват Банк» в розмірі 16253,63грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 8015,26грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 1926,91грн., заборгованості за пенею за прострочене зобовязання 4493,51грн., заборгованості за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100грн. 850,00грн., штрафу (фіксована частина) 250,00грн., штрафу (процентна ставка) 762,08грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов Кредитного договору б/н від 22 березня 2007р. (а.с.7-18). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом та умовами договору кредиту для досудового врегулювання спірних правовідносин. Відповідачкою не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутньою у судових засіданнях відповідачка також розпорядилась на свій розсуд. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір в розмірі 1378,00грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача (а.с.59).

Outcome: approved