Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

У вересні 2015 року ПАТ «Банк Фамільний» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 14450,98 грн. В обґрунтування позову зазначили, що 31.07.2007 року [PERSON] звернувся до ПАТ «Банк Фамільний» з заявою про відкриття та обслуговування карткового рахунку і овердрафту по рахунку платіжної карти фізичної особи, про що було укладено договір №35509. На виконання цього договору банк відкрив [PERSON] картковий рахунок №26253000036784 та видав платіжну карту. Відповідно до розділу 1.4 договору банк надав [PERSON] кредит у вигляді овердрафта на суму 8305 грн. на строк та на умовах, передбачених договором. Відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки, комісійну винагороду та іншу заборгованість на умовах, передбачених договором. Однак [PERSON] свої зобов'язання за цим договором не виконував. 24.09.2008 року Калінінським районним судом м. Донецька був виданий судовий наказ про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 10182,15 грн. До теперішнього часу [PERSON] кредитний борг повністю не повернув, тобто відсотки за користування кредитом продовжували нараховуватись згідно договору. Станом на 01.08.2015 року сума заборгованості за кредитом та відсотками становить 14450,98 грн., яку позивач і просив стягнути з відповідача, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі , проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує (а.с.37). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с.28, 34, 35). Причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, заперечень проти позову не надав. Суд на підставі ст.ст.169, 224-226 ЦПК України, за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених осіб, на підставі наявних у ній даних в заочному порядку. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснювалось, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд встановив наступне. 31.07.2007 року між ПАТ «Банк Фамільний» та [PERSON] був укладений договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку фізичної особи, а також відкриття та обслуговування овердрафта за даним рахунком (а.с.5-11). Відповідно до п. 1.4 договору позивач надав відповідачу кредит (овердрафт) по картковому рахунку на суму 8305 грн. 00 коп. на строк та на умовах, передбачених договором. Відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за його використання, комісійну винагороду та іншу заборгованість на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 10.1 договору, договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по договору. При умові своєчасного погашення частини використаної суми кредиту у строки, що вказані у розділі 5 Договору, Відповідач має право періодично за необхідністю знову використовувати кредит на суму овердрафту у межах встановленого ліміту, продовжуючи своєчасне погашення заборгованості у строки та на умовах, передбачених договором. Оскільки відповідач погашення кредиту не здійснював, 24.09.2008 року Калінінським районним судом м. Донецька був виданий судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у сумі 10182,15 грн. Згідно довідки-рахунку (а.с.14) сума боргу за кредитом була сплачена відповідачем остаточно лише 01.11.2013 року. Проценти за користування кредитом відповідачем не сплачувались, пому станом на 01.08.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 14450,98 грн. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобовязанні встановлений сирок (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому (ч.1 ст. 1049, ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов'язань відповідачем [PERSON] за кредитним договором, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по процентам за користування кредитом в загальній сумі 14450,98 грн. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 243,60 грн. також підлягають стягненню з відповідача (а.с.1).

Outcome: approved