Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, у якій зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS] (до перейменування проспект Кірова) у місті Дніпрі. Вказана квартира належить йому на підставі договору дарування, посвідченого 12.04.1994 державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] В договорі дарування прізвище заявника зазначено як «Лебедев». У 1997 році [PERSON] отримав паспорт громадянина України, у якому прізвище в перекладі на українську зазначено як «Лебедєв». В подальшому при реєстрації права власності в КП «ДМБТІ » ДОР, у відомості про право власності внесений запис про належність квартири [ADDRESS] [PERSON]. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 05.03.2018 року № 39993587 відмовлено у державній реєстрації права власності через розбіжності у написанні прізвища. Вважає, що розбіжності в написанні прізвища заявника в договорі дарування квартири є помилкою, яка була допущена через невірний переклад прізвища з російської на українську. Тому заявник просив суд встановити факт належності договору дарування квартири № 66 по проспекту Кірова (нині проспект [PERSON]), будинок 17 від 12.04.1994 року. В судове засідання заявник [PERSON] не зявився, про час та дату судового розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав через канцелярію суду заяву про розгляд заяви без його присутності, просив задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради свого представника у судове засідання не направив, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив Дослідивши докази, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, з огляду на таке. Судом встановлено, що 12 квітня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування квартири [ADDRESS], посвідчений державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 5 4147 (а.с. 8 11). Відповідно до листа КП «ДМБТІ» ДОР, вих. 2642 від 26.02.2018 року, вбачається, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору дарування від 12.04.1994 року, посвідченого Сьомої дніпропетровською державною нотаріальною конторою та зареєстровано в реєстрі за № 5 4147 (а.с. 12). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON], Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 05.03.2018 року № 39993587 [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру, що розташована: [ADDRESS], за субєктом: [PERSON], РНОКПП [NUMBER]. Відповідно до даних паспорта громадянина України, вірне зазначення прізвища заявника «Лебедєв», що підтверджується паспортом серії АЕ 576031, виданого 28 березня 1997 року Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 4 6). Згідно з інформацією, зазначеною у картці платника податків, виданої 18.06.1999 року ДПІ у м. Дніпропетровську, прізвище заявника вказане як «Лебедєв» (а.с. 7). Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Оскільки від встановлення факту належності правовстановлюючого документу [PERSON] залежить виникнення його цивільних прав та обов'язків, суд вважає що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved