Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] міської ради Київської області (далі [PERSON] м/рада), у якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок №\~20, загальною площею 190,3 м2, житловою площею 106,2 м2, із господарськими будівлями і спорудами по вулиці Пархоменка у місті Бровари Київської області, посилаючись на те, що оригінали документів, які посвідчують його право власності на це нерухоме майно ним втрачені. Представник позивача [PERSON] у суді позов підтримала та пояснила, що позивачем [PERSON] втрачені оригінали правовстановлюючих документів на належний йому на праві приватної власності вказаний вище житловий будинок, у звязку з чим у реєстрації права власності на будинок йому відмовлено, тому він змушений звернутися до суду. Відповідач [PERSON] м/рада у судове засідання не зявилася, подала до суду письмові пояснення на позов, у яких зазначала, що оскільки правовстановлюючі документи на належний [PERSON] житловий будинок, що розташований за адресою: місто Бровари Київської області, вулиця Пархоменка, 20, втрачені, позивач відповідно до ст. 392 ЦК України має право предявити позов про визнання його права власності. Просила суд розглянути справу згідно із вимогами чинного законодавства за відсутності їхнього представника. Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Рішенням виконкому [PERSON] міської ради Київської області Про визнання права власності на житлові будинки громадянам міста Бровари від 28 лютого 1972 року №\~106 визнано право власності на житловий будинок №\~20 по вулиці Пархоменка у місті Бровари Київської області за [PERSON] на 7/8 часток цього будинку та [PERSON] на 1/8 частку цього будинку. Із довідки-характеристики №\~2014 від 24 січня 1990 року, виданої Бориспільським міжміським бюро технічної інвентаризації, вбачається, що 01 березня 1972 року [PERSON] комбінатом комунальних підприємств на підставі вказаного вище рішення [PERSON] м/ради [PERSON] видано свідоцтво за №\~668 про право особистої власності на 7/8 часток зазначеного житлового будинку, [PERSON] свідоцтво за №\~669 про право власності на 1/8 частку цього житлового будинку. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 травня 1997 року, виданого [PERSON] міською державною нотаріальною конторою Київської області, зареєстрованого в реєстрі за №\~2-1072, після смерті [PERSON], який помер 05 квітня 1972 року, позивач [PERSON] успадкував 1/8 частку житлового будинку №\~20 по вулиці Пархоменка у місті Бровари Київської області, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності за №\~669 від 01 березня 1972 року. Із довідки №\~2265 від 24 грудня 2015 року, виданої Комунальним підприємством [PERSON] міської ради Київської області [PERSON] бюро технічної інвентаризації, видно, що згідно із архівними даними станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок №\~20, що розташований по вулиці Пархоменка у місті Бровари Київської області, зареєстровано за [PERSON] на підставі таких документів: 7/8 часток відповідно до свідоцтва за №\~668 про право особистої власності на жилий будинок, виданого 01 березня 1972 року [PERSON] комбінатом комунальних підприємств згідно із рішенням виконкому [PERSON] м/ради №\~106 від 28 лютого 1972 року; 1/8 частка відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 травня 1997 року за реєстраційним номером №\~2-1072. 29 січня 2016 року у газеті [PERSON] міської та районної рад, районної державної адміністрації Нове життя №\~4 опубліковано оголошення про те, що свідоцтво за №\~668 про право особистої власності на 7/8 часток житлового будинку, видане 01 березня 1972 року на імя [PERSON], втрачено та воно вважається недійсним. Згідно із державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №\~073899, виданим 05 липня 2000 року на підставі рішення виконкому [PERSON] міської ради народних депутатів №\~97 від 21 березня 2000 року, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1000 га, розташована за адресою: місто Бровари Київської області, вулиця Пархоменка, 20, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки 3210600000:01:026:0103. Право власності на дану земельну ділянку за позивачем [PERSON] зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16 лютого 2016 року. Із технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок №\~20 по вулиці Пархоменка у місті Бровари Київської області, виготовленого 16 грудня 2015 року на імя [PERSON] Комунальним підприємством [PERSON] міської ради Київської області [PERSON] бюро технічної інвентаризації видно, що за вказаною вище адресою знаходяться житловий будинок, 1971 року побудови, позначений А-1, загальною площею 190,3 м2, житловою площею 106,2 м2, із господарськими будівлями та спорудами: сарай Б, погріб б, вбиральня В, колодязь К та огорожа N. 26 лютого 2016 року позивач [PERSON] подав заяву для проведення державної реєстрації його права власності на житловий будинок, що розташований у місті Бровари Київської області по вулиці Пархоменка, 20. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області від 09 березня 2016 року за №\~28634504 [PERSON] у державній реєстрації прав та їх обтяжень відмовлено, оскільки за наданими ним документами неможливо встановити набуття, зміну або припинення речових прав та їх обтяжень на спірний житловий будинок. У ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав є визнання права. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач [PERSON] втратив видане на його імя свідоцтво за №\~668 про право особистої власності на 7/8 часток житлового будинку №\~20, розташованого по вулиці Пархоменка у місті Бровари Київської області, а також те, що він успадкував 1/8 частку цього житлового будинку, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved