Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів із вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором за кредитом та процентами у розмірі 10043,19 доларів США, пені в розмірі 27313,03 грн., аргументуючи свої вимоги тим, що 11.07.2007 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») було укладено кредитний договір №11181640000 з додатковими угодами №1 від 18.06.2013 року, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредит в іноземній валюті в сумі 35000,00 доларів США, а відповідач був зобовязаний його повернути не пізніше 11.07.2017 року та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13,5% річних. Також, в забезпечення кредитних зобовязань [PERSON] за кредитним договором №11181640000 від 11.07.2007 року, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №П/11181640000 від 11.07.2007 року. Позивач зазначив, що в порушення умов кредитного договору, [PERSON], не здійснює погашення кредиту та сплати відсотків у строки та в розмірах, встановлених кредитним договором, таким чином станом на 29.02.2016 року заборгованість відповідача по кредиту та процентам становить 10043,19 доларів США та пені у розмірі 27313,03 грн.. У звязку з чим позивач просив стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитом та судові витрати. В судове засідання представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності №30-1/2238 від 27.01.2016 року не зявилась, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала, не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с.54-56). Оскільки наслідки ст. 224 ЦПК України представнику позивача зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час, дату і місце судового засідання повідомлялись належним чином (а.с.52-53), причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надавали, у звязку з чим, на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України, ухвалою суду від 13.04.2016 року з урахуванням згоди представника позивача, суд вирішив розглянути дану справу у заочному порядку. Суд, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, вважає, що позовні вимоги потрібно задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 р. з матеріалів справи вбачається, що у Статут АКІБ «УкрСиббанк» були внесені зміни, відповідно до яких нове повне найменування Банку стало Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Згідно з положеннями Цивільного кодексу України та Закону України «Про акціонерні товариства» дані зміни не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи АКІБ «УкрСиббанк». Судом встановлено, що відповідно до умов кредитного договору № 11181640000 від 11.07.2007 року, позивач надав [PERSON] кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в розмірі 35000,00 доларів США, шляхом зарахування коштів на поточний рахунок [PERSON], а відповідач зобов'язалась повернути наданий кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку № 1, викладеного в новій редакції, відповідно до додаткової угоди №1 від 18.06.2013 року . (а.с. 19-21, 26-27) Банк повністю виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором, зарахувавши кошти на поточний рахунок [PERSON] №26205137110300, що підтверджується випискою з поточного рахунку. (а.с. 40) Крім того, відповідно до кредитного договору, [PERSON] зобов'язалася сплатити проценти у розмірі 13,5% річних. За умовами договору передбачалося, що розмір процентної ставки може бути змінений , у разі настання будь-якої із обставин, передбачених ч. 1 п. 5.2 кредитного договору (а.с. 20). Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку та сплачуються щомісячно у порядку, передбаченому п. 1.3 кредитного договору. Відповідно до додаткової угоди №1 від 18.06.2016 року, сторони домовились про зміну строків сплати процентів (п. 1.3.4), а саме з 01 по 25 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти. (а.с. 23) Згідно з п.4.1 кредитного договору, у випадку порушення термінів повернення кредиту та/або термінів сплати процентів за кредит, [PERSON] повинна сплатити банку додатково пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, розрахованої за кожний день прострочення платежу, починаючи з 32 календарного дня. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Як вбачається з довідки розрахунку заборгованості за кредитом, та довідки розрахунку заборгованості по процентам за користування кредитом, [PERSON] не здійснено погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, у строки встановлені кредитним договором, чим порушено договірні зобов'язання.(а.с. 33-37) Відповідно до розділу 6 кредитного договору передбачено право дострокової вимоги повернення кредитних коштів, в разі порушення позичальником термінів погашення кредиту. Як вбачається із матеріалів справи, 29.09.2015 року позивач направляв відповідачам вимоги про необхідність усунення порушень кредитного договору, а саме погашення простроченої заборгованості, а у разі непогашення - про дострокове повернення кредиту та процентів у повному обсязі. (а.с.29-31). Статтями\~525,526,530 ЦК України\~встановлено, що зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч.2\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, а відповідно до\~ст.1048 ЦК України, Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики , при цьому розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Ст.536 ЦК України\~передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, при цьому розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідно\~ст.612 ЦК України\~- боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Всупереч умов кредитного договору [PERSON] не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам, чим тривалий час порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Таким чином, станом на 29.02.2016 року заборгованість за кредитним договором , №11181640000 від 11.07.2007 року становить: по кредиту та процентам у сумі 10043,19 доларів США та пені в сумі 27313,03 грн., з яких: 9078,00 доларів США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 4120,01 доларів США за період з 26.01.2015 року по 29.02.2016 року. 965,19 доларів США заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 817,89 доларів США за період з 01.02.2015 року по 31.01.2016 року. 16204,20 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту за період з 30.05.2015 року по 29.02.2016 року. 3311,72 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за період з 30.05.2015 року по 29.02.2016 року. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, в забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальником було укладено договір поруки №П/11181640000 від 11.07.2007 року з [PERSON] (а.с.28) Відповідно до умов договору поруки [PERSON] зобов'язався відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору (п.1.1-1.3). Відповідальність відповідачів є солідарною (п. 1.4 ). Частиною 1\~статті 553 ЦК України\~передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткова (субсидіарна) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обовязку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі. Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених\~\~обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Щодо валюти виконання зобов'язання та ціни позову, то це обґрунтовується наступним, відповідно до положень ч. 2 ст. 192 ЦК іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок та правила використання іноземної валюти на території України на сьогодні встановлені Декретом від 19 лютого 1993 р. № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі Декрет № 15-93), Правилами використання готівкової іноземної валюти на території України (затверджено постановою Правління Національного банку України (далі НБУ) від 30 травня 2007 р. № 200; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 червня 2007 р. за № 656/13923), Положенням про порядок здійснення операцій з чеками в іноземній валюті на території України (затверджено постановою Правління НБУ від 29 грудня 2000 р. № 520; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 лютого 2001 р. за № 152/5343) та іншими документами. Згідно зі ст. 524 ЦК зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Відповідно до вказаних норм, суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192 ЦК, ч. 3 ст. 533 ЦК, Декрет № 15-93). Положеннями п.12 «Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» визначено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої\~статті 533 ЦК України. У звязку із вищезазначеним, суд вважає обґрунтованою необхідність стягнення з відповідачів на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором та процентам саме у валюті - долар, при цьому вважає, що вказані кошти повинні бути сплачені відповідачем у доларах США без конвертації у гривню. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то відповідно вимоги щодо стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат, а саме судового збору у розмірі 3654 грн. 600 коп., також підлягають задоволенню в частковому порядку. На підставі викладеного й

Outcome: approved