Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

У вересні 2014 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Київської міської ради, третя особа Головне управління юстиції у м. Києві про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 28 вересня 2009 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві. Оскільки його батько заповіту не складав, то він є спадкоємцем за законом. За правилами ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом. У червні 2014 року йому було відмовлено про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ним пропущено строк для прийняття спадщини. Посилаючись на викладені в позовній заяві обставини щодо визнання поважними причини пропуску строку звернення до нотаріуса, позивач просив: визначити [PERSON] додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася [INFO] після смерті [PERSON]. У поясненнях представника Київської міської ради (а.с. 59) зазначено, що суд може визнати поважними причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та надати додатковий строк достатній для подання нотаріусу такої заяви, якщо причини пропуску строку пов'язані із об'єктивними непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення дій із прийняття спадщини. Враховуючи викладене, позивач просив прийняти рішення з врахуванням встановлених судом обставин з цього питання. У поясненнях третьої особи Головного управління юстиції у м. Києві (а.с. 50) також йдеться про те, що суд має прийняти рішення згідно із встановленими обставинами щодо поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Розгляд справи залишають на розсуд суду. У судове засідання з'явився позивач підтримав позовну заяву та просив її задовольнити. В судовому засіданні позивач надав додаткові пояснення, в яких зазначив, що звернувся до нотаріуса лише в 2014 році, так як в період смерті батька (2009 рік) у позивача народилася донька, яка часто хворіла, в тому числі кілька разів перебувала на стаціонарному лікуванні в медичних закладах, позивач сам часто хворів (в тому числі в 2012 році перебував на лікарняному близько 8 місяців (складний перелам ноги) та в 2013-2014 роках потребував реабілітації. Для своєї реабілітації та лікування і профілактики дочки їздив на морські лікувальні курорти (в тому числі за кордон). В судове засідання не з'явились представник відповідача. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому порядку. В поясненнях (а.с. 53) зазначив, що просить провести розгляд даної справи за їх відсутності, за наявними документами та доказами. Представник третьої особи Головного управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з'явився. В поясненнях (а.с. 50-51) зазначив, що просить провести розгляд даної справи за їх відсутності, за наявними документами та доказами. Представник третьої особи Першої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву від 25.02.2015 року, в якій просить провести розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Заслухавши позивача, врахувавши письмові пояснення відповідача, вивчивши матеріали спадкової справи № 732/2014 та цивільної справи № 761/27802/14-ц, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог на підставі наступного. Як вбачається із матеріалів справи, після смерті батька позивача залишилося спадкове майно, оскільки його батько заповіту не складав, то позивач є спадкоємцем за законом. Посилаючись на обставини, за яких було пропущено строк для прийняття спадщини, а саме народження першої дитини у родині позивача у березні 2009 року, її хворобливий стан, що підтверджено медичними довідками та відповідно до цього обмеження щодо часу оформлення спадщини. Окрім того, [PERSON] був необізнаний з приводу строків прийняття спадщини, а також просив прийняти до уваги тяжкий психологічний стан, пов'язаний з втратою батька, та просив суд вважати причини пропуску мною строку для звернення з заявою про прийняття спадщини від батька поважними. А також зазначив, що батько проживав окремо від його сім'ї і він не знав про наявність у його власності нерухомого майна, спору про спадкування немає, а сама спадщина не визнана відумерлою відповідно до ч.1, 2 ст. 1277 Цивільного кодексу України. Позивач в 2014 році звернувся до Першої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON]. Позивачу було відмовлено за пропуском терміну прийняття спадщини. Як встановлено судом, згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] [INFO] [PERSON] помер. (а.с. 5) Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 19 липня 1994 року [PERSON] є сином померлого [PERSON]. (а.с. 6) Згідно довідки Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» відділення № 1 від 16.10.2013 року за вих. № 85 спадкодавець [PERSON] проживав та був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] з 19.11.2008 року до дня своєї смерті [INFO]. (а.с. 20) Зареєстрований за адресою: [ADDRESS] [PERSON], не мешкав разом зі своїм батьком. Згідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 04 квітня 2009 року - [INFO] народилась дочка позивача [PERSON]. Позивач 18 червня 2014 року звернувся до Першої Київської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, так як на день смерті його батька [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з вкладів з відповідними відсотками та компенсаціями, нарахованими за станом на день отримання вкладів, що знаходяться в Ощадбанках міста Києва. Відповідно до листа Першої Київської державної нотаріальної контори № 5694/02-14 від 16 червня 2014 року позивача повідомлено, про те, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно після померлого [INFO] [PERSON] неможливо, так як [PERSON] пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. (а.с. 7) Відповідно до статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносинах. Згідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» суду слід звернути увагу на наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Як зазначено в листі Першої Київської державної нотаріальної контори № 5694/02-14 від 16 червня 2014 року щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після померлого [INFO] [PERSON] є неможливим, так як [PERSON] пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 1270 цього кодексу, суд може за його позовом визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку, виходячи з того, що поважними є причини, пов'язані, об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно зі статтею 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї. Відповідно до статті 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 Цивільного кодексу України передбачає у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до поданих матеріалів справи позивач належить до першої черги спадкоємців за законом. З'ясовуючи обставини, що мають значення для справи, суд встановив, що як вбачається із копії свідоцтва про смерть виданого 28 вересня 2009 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві батько позивача [PERSON] помер [INFO]. Враховуючи те, що встановлені судом обставини, за яких було пропущено строк для прийняття спадщини, зокрема, що позивач не мав можливості оформити своєчасно звернення до нотаріальної контори за станом його здоров'я, у зв'язку з народженням дочки позивача та станом її здоров'я (а.с. 24-25), тому підстави його пропуску, суд вважає поважними, тому позов [PERSON] до Київської міської ради, третя особа Головне управління юстиції у м. Києві Перша Київська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягає задоволенню. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про визначення додаткового строку на прийняття спадщини - терміном у чотири місяці після набрання рішенням законної сили. З огляду на викладене на підставі ч.3 ст. 1272 ЦК України та

Outcome: approved