Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Тростянецький районний центр зайнятості звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення матеріальної допомоги отриманої незаконним шляхом, посилаючись на те, що 26.08.2015 року відповідач звернувся до Тростянецького РЦЗ і того ж дня йому було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю. Виплату відповідачу допомоги по безробіттю та реєстрацію припинено 19.02.2016 року у звязку з поданням ним заяви про припинення реєстрації. У березні 2016 року до Тростянецького районного центру зайнятості надійшла інформація з Пенсійного фонду України про те, що безробітний [PERSON] у 3 кварталі 2015 року отримав стипендію в ДНЗ «Білопільське ВПУ», тобто під час його перебування на обліку у центрі зайнятості як безробітного. Таким чином [PERSON] незаконно отримав допомогу по безробіттю у період з 01.09.2015 року по 19.02.2016 року, оскільки фактично навчався на денній формі навчання у Державному навчальному закладі «Білопільське вище професійне училище» і належав до категорії зайнятого населення згідно ст.4 ЗУ «Про зайнятість населення». Оскільки він був ознайомлений з умовами перебування на обліку безробітного та під час відвідування свого особистого консультанта у центрі зайнятості в жодному разі не повідомив його про факт свого навчання, умисно порушив свої обовязки, що призвело до незаконного отримання ним допомоги по безробіттю на загальну суму 11124,62 грн. Тому, посилаючись на п.3 ст.36 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» позивач просить стягнути з відповідача виплачену йому допомогу по безробіттю за період з 01.09.2015 року по 19.02.2016 року у розмірі 11124,62 грн., а також судовий збір, сплачений позивачем під час подачі позову, у розмірі 1378 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та проти позову не заперечував. У судовому засіданні доказами встановлено, що [PERSON] звернувся до Тростянецького районного центру зайнятості з письмовою заявою про надання йому статусу безробітного (а.с.8) та з 26.08.2016 року він був поставлений на облік у Тростянецький районний центр зайнятості як особа, що шукає роботу (а.с.6-7). У Додатку 1 до Персональної картки маються відмітки про відвідування [PERSON] Тростянецького районного центру зайнятості (а.с.9). Наказом №НТ150828 від 28.08.2015 [PERSON] було надано статус безробітного з 26.08.2015 р., наказом №НТ150902 від 02.09.2015 р. було призначено допомогу по безробіттю та розпочато її виплату, наказом №НТ 160219 від 19.02.2016 р. [PERSON] припинено виплату по безробіттю у звязку з припиненням реєстрації безробітного на підставі письмової заяви [PERSON] про зняття його з реєстрації як безробітного та 07.06.2016 р. було видано наказ №НТ160607 про повернення виплати за період з 01.09.2015 р. по 18.02.2016 р. у розмірі 11124,62 грн. (а.с.10). Розмір заборгованості [PERSON] перед Тростянецьким районним центром зайнятості підтверджена довідкою, з якої вбачається, що [PERSON] у період з 01.09.2015 р. по 18.02.2016 р. була виплачена допомога по безробіттю у розмірі 11124,62 грн. (а.с.11). Відповідно до акту №25 від 20.05.2016 р. була проведена перевірка з питань уточнення щодо форми навчання [PERSON], якою було встановлено, що [PERSON] навчається у Державному навчальну закладі «Білопільське вище професійне училище» на денній форма навчання і отримує освіту по професії «Помічник машиніста тепловоза» та у 3 кварталі 2015 року ним була отримана стипендія (а.с.12). Факт навчання [PERSON] у вищевказаному навчальну закладі із 01.09.2015 р. також підтверджено довідкою (а.с.13). Наказом №64 від 01.06.2016 р. Тростянецьким районним центром зайнятості [PERSON] було запропоновано повернути кошти, виплачені як допомога по безробіттю у сумі 11124,62 грн. протягом 15 календарних днів після отримання копії наказу (а.с.14). 03.06.2016 р. [PERSON] рекомендованим листом було надіслано вимогу про повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю та розяснено, що випадку неповернення ним грошових коштів у добровільному порядку стягування буде проводитися у судовому порядку (а.с.15,16). Відповідно до ч.2 ст.36 ЗУ Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Пунктом 3 частини 1 статті 31 вказаного Закону передбачено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі вступу до навчального закладу на навчання з відривом від виробництва. З гідно з ч.3 ст.36 вказаного Закону встановлено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Таким чином встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, й не порушує права, свободи, інтереси інших осіб. Підстав для відмови у прийнятті цього визнання не знайдено, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст..88 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved