Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

ТОВ «ФК «Прайм Альянс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, посилаючись на те, що 17 квітня 2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R52110411161В, згідно з яким останній отримав кредит в сумі 82 000,00 грн. зі строком повернення кредитних коштів до 17 квітня 2020 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами в розмірі 0,01% річних. В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком і відповідачем було укладено договір застави № R52110411161В від 17 квітня 2013 року, згідно з яким надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки - FІАT, модель - LINEA, тип - легковий сєдан, 2013 року випуску, колір - червоний, номер державної реєстрації [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , що належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого ВРЕР № 1 м. Донецька при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 16 квітня 2013 року. 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» були укладені договори відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615нв, відповідно до яких ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло право нового кредитора до відповідача за вказаними кредитним договором і договором застави. 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» укладено договір факторингу № 29/01/19-1, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло права нового кредитора до відповідача за кредитним договором № R52110411161В від 17 квітня 2013 року. 14 березня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами застави до договору факторингу № 29/01/19-1 від 29 січня 2019 року, за яким ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право вимоги з відповідача за договором застави № R52110411161В від 17 квітня 2013 року на предмет застави. В зв`язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору по поверненню кредитних коштів останній має заборгованість у розмірі 138 983,25 грн., з яких: загальна заборгованість за кредитом - 108 095,62 грн.; індекс інфляції та 3% річних станом на 18 червня 2021 року - 30 887,63 грн. Позивач просив звернути стягнення на предмет застави шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному сайті судової влади України, відповідно до вимог п. 19 Перехідних положень, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, оскільки відповідач проживає в зоні проведення операції об`єднаних сил. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 17 квітня 2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R52110411161В, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 82 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №26754 від 17 квітня 2013 року, зі строком повернення кредитних коштів до 17 квітня 2020 року з нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних. В якості забезпечення виконання зобов`язань з приводу повернення кредитних коштів між банком і відповідачем було укладено договір застави № R52110411161В від 17 квітня 2013 року, посвідчений нотаріусом, згідно з яким відповідачем надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки - FIAT, модель - LINEA, тип - легковий сєдан, 2013 року випуску, колір - червоний, номер державної реєстрації [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , що належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого ВРЕР № 1 м. Донецька УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 16 квітня 2013 року. 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» були укладені договори відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами та за договорами застави № 220615нв і № 220615зн відповідно, за якими ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором і договором застави. 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» укладено договір факторингу № 29/01/19-1 від 29 січня 2019 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло права нового кредитора до відповідача за кредитним договором № R52110411161В від 17 квітня 2013 року. 14 березня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами застави до договору факторингу № 29/01/19-1 від 29 січня 2019 року, за яким ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право вимоги з відповідача за договором застави № R52110411161В від 17 квітня 2013 року на предмет застави. В зв`язку з невиконанням [PERSON] зобов`язань по поверненню кредитних коштів за кредитним договором налічується заборгованість у розмірі 138 983,25 грн., з яких: - загальна заборгованість за кредитом - 108 095,62 грн.; - індекс інфляції та 3% річних станом на 18 червня 2021 року - 30 887,63 грн. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Нормами ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено право обтяжувача на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: 1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувана в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання в порядку, встановленому цим Законом; 2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Таким чином, враховуючи, що термін виконання зобов`язань по кредитному договору було встановлено до 17 квітня 2020 року, а зобов`язання відповідачем не виконано, у позивача виникло право на звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволенні судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шліхом проведення публічних торгів або із застосуванням одні з процедур , передбачених ст. 26 цього Закону. Згідно ст. 27 вказаного Закону, якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов`язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов`язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов`язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов`язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно з аналізом вказаних норм, законодавець надає право заставодержателю звернути стягнення на майно у випадку невиконання заставодавцем зобов`язань з погашення заборгованості за кредитним договором, на забезпечення якого укладено договір застави. Виконання вимог ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» кредитором є необхідним у разі, якщо звернення стягнення відбувається в позасудовому порядку, на що прямо вказується у цій статті. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Враховуючи викладене, факт того, що позивач ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло прав нового кредитора до відповідача за кредитним договором № R52110411161В від 17 квітня 2013 року та право вимоги за договором застави № R52110411161В від 17 квітня 2013 року, а відповідач, будучи зобов`язаним сплатити кредит та відсотки за користування кредитом, умови кредитного договору не виконав, що призвело до утворення заборгованості в розмірі 138 983,25 грн., вимоги позивача, забезпечені заставою, є обґрунтованими, а тому підлягають судовому захисту шляхом звернення стягнення на предмет застави. У зв`язку з задоволенням позову, з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2 084,75 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved