Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, де третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування, в обґрунтування позову зазначивши, що він народився [INFO] , актовий запис про народження №1195 від 19.06.1974. Батьками відповідно до свідоцтва про народження зазначені [PERSON] та [PERSON] . [INFO] його мати [PERSON] , [INFO] , повторно зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом РАЦС м.Дніпропетровська, актовий запис №1558. Після реєстрації шлюбу вони стали проживати разом за адресою: [ADDRESS] , та 08.07.1982 їх місце проживання було зареєстровано за вказаною адресою, що підтверджується відповідними штампами у паспортах. Оскільки на момент реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] позивачу було 6 років, то він також проживав з ними разом у зазначеному домоволодінні, а з 10.02.1994 був зареєстрований за вказаною адресою: [ADDRESS] . Вітчим позивача [PERSON] є рідним сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 07.01.1959, актовий запис №49, де у графі «Мати» зазначена [PERSON] , у графі «Батько» дані не зазначені. [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори 14.07.1966, реєстровий №1-5109, належала 1/5 частина домоволодіння [ADDRESS] . Інші 48/100 частини домоволодіння по [ADDRESS] належали [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори 25.10.1977, реєстровий №1-3200; та інші 25/100 частини домоволодіння по [ADDRESS] належали також [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори 03.08.1959, реєстровий №2-6639. Пізніше рішенням Народного суду Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська №2-2692/76 від 23.12.1976 були встановлені ідеальні частки у домоволодінні по [ADDRESS] , зокрема визнано за [PERSON] право власності на 27/100 частини вказаного домоволодіння, які складаються з: житловий будинок літ. Б-1, сені літ. б, тамбур літ. б1, вбиральня літ.Д, сарай літ. Е, паркан №№4,5,6, колодязь №8. Рішенням Амур-Нижньодніпровської райради депутатів від 12.12.1973 №697 домоволодінню [PERSON] присвоєна адреса: [ADDRESS] , про що було видано повідомлення 22 грудня 1986 року. На підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 17.08.2000 №2120 на ім`я [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0188 га по [ADDRESS] . Вказаний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів за №032104. [PERSON] померла [INFO] , після її смерті відкрилась спадщина на належне їй домоволодіння [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0188 га по [ADDRESS] . Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] був її син та вітчим позивача [PERSON] , який прийняв спадщину, оскільки проживав разом з матір`ю, а також звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була відкрита спадкова справа №653/2016, проте право на спадщину не оформив, свідоцтво про право на спадщину не отримував. [PERSON] помер [INFO] , після його смерті відкрилась спадщина на належне йому домоволодіння [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0188 га по [ADDRESS] . Спадкоємці 1,2 або 3 черги відсутні, заповіту він не залишав, ніхто із заявою про прийняття спадщини (або відмову) не звертався. У грудні 2018 року позивач звернувся до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після вітчима, на яку 18.01.2019 отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не надані документи, підтверджуючи ступінь споріднення з вітчимом [PERSON] , а також не надані правовстановлюючі документи на спадкове майно. Посилаючись на те, що з [PERSON] позивач проживали однією сім`єю з моменту реєстрації шлюбу з його матір`ю [PERSON] та до дня його смерті, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, позивач просив суд встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння [ADDRESS] , а також на земельну ділянку площею 0,0188 га, надану для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 28 березня 2019 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, а також витребувано з Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори докази, а саме спадкові справи після [PERSON] /, яка померла [INFO] /, та [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 18 квітня 2019 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до розгляду по суті на 23 травня 2019 року, а також за клопотанням представника позивача витребувано з архіву Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська для огляду цивільної справи №199/10658/14 за позовом ПАТ «Дніпрообленерго» до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування збитків. 23 травня 2019 року розгляд справи відкладено за клопотанням представника відповідача. 05 червня 2019 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] . надав пояснення, аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягав. Представник відповідача Камишникова Ю.М. у судовому засіданні проти позову заперечувала частково, зазначивши, що просить суд вирішити питання встановлення факту проживання позивача разом зі спадкодавцем [PERSON] на день його смерті на підставі чинного законодавства та наданих позивачем доказів. Щодо позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно заперечує, оскільки після встановлення факту проживання зі спадкодавцем, позивач не позбавлений права звернення до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину. Представник третьої особи Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, до суду надано заяву з прохання слухати справи у їх відсутність та вирішення справи на розсуд суду. Суд, вислухавши представника позивача та представника відповідача, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори 14.07.1966, реєстровий №1-5109, належала 1/5 частина домоволодіння [ADDRESS] ). Інші 48/100 та 25/100 частин домоволодіння по [ADDRESS] належали [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори 25.10.1977, реєстровий №1-3200, та на підставі договору дарування, посвідченого нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори 03.08.1959, реєстровий №2-6639, відповідно. Рішенням Народного суду Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська №2-2692/76 від 23.12.1976 встановлені ідеальні частки у домоволодінні по [ADDRESS] , зокрема визнано за [PERSON] право власності на 27/100 частин вказаного домоволодіння, які складаються з: житловий будинок літ. Б-1, сені літ. б, тамбур літ. б1, вбиральня літ.Д, сарай літ. Е, паркан №№4,5,6, колодязь №8. Рішенням Амур-Нижньодніпровської райради депутатів від 12.12.1973 №697 домоволодінню [PERSON] присвоєна адреса: [ADDRESS] , про що було видано повідомлення 22 грудня 1986 року. На підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 17.08.2000 №2120 на ім`я [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0188 га по [ADDRESS] . Вказаний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів за №032104 і який на теперішній час не скасований та не визнаний недійсним. Відповідно до технічного паспорту від 28.03.2014 домоволодіння [ADDRESS] складається з: житловий будинок літ. Б-1, загальною площею 35,6 м.кв., житловою - 22,2 м.кв., з прибудовою літ. б-1, верандою літ. б1-1, ґанком літ. б, сарай літ. Е, вбиральня літ. Д, споруди, замощення №1-11,І. 05 грудня 1980 року мати позивача [PERSON] , [INFO] , повторно зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом РАЦС м.Дніпропетровська, актовий запис №1558. Після реєстрації шлюбу вони стали проживати разом за адресою: [ADDRESS] , та 08.07.1982 їх місце проживання було зареєстровано за вказаною адресою, що підтверджується відповідними штампами у паспортах. На момент реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] позивачу було 6 років, тому він також проживав з ними разом у зазначеному домоволодінні, а з 10.02.1994 був зареєстрований за вказаною адресою, про що свідчить штамп у його паспорті серії [NUMBER] виданий 26.08.2004. [PERSON] померла [INFO] , після її смерті відкрилась спадщина на належне їй домоволодіння [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0188 га по [ADDRESS] . Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] був її син та вітчим позивача [PERSON] , який фактично прийняв спадщину, оскільки проживав разом з матір`ю, а також шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була відкрита спадкова справа №653/2016, проте право на спадщину не оформив, свідоцтво про право на спадщину не отримував. [PERSON] помер [INFO] , після його смерті відкрилась спадщина на належне йому домоволодіння [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0188 га по [ADDRESS] . Спадкоємці 1,2 або 3 черги відсутні, заповіту він не залишав, ніхто із заявою про прийняття спадщини (або відмову) не звертався. У грудні 2018 року позивач звернувся до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після вітчима, на яку 18.01.2019 отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не надані документи, підтверджуючи ступінь споріднення з вітчимом [PERSON] , а також не надані правовстановлюючі документи на спадкове майно. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зміст юридичної процедури встановлення факту прийняття спадщини однією особою від фізичної особи, яка померла, полягає у наданні права особі-спадкоємцю у передбаченому законом порядку реалізувати набуті нею спадкові права. Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Як встановлено ст.1264 ЦК України, в четверту чергу право на спадщину за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», п. 21 - «При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Згідно вимог ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Факт постійного проживання [PERSON] з вітчимом [PERSON] знайшов своє підтвердження під час судового розгляду справи та підтверджується показаннями свідків. Зокрема свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивача, зазначила, що знайома з позивачем з дитинства та він постійно проживав разом з [PERSON] та вітчимом [PERSON] , до його смерті він дбав про нього, витрачав особисті кошти на його утримання. Також пояснила, що їй відомо проте, що оригінали правовстановлюючих документів на домоволодіння та земельну ділянку по [ADDRESS] були викрадені невідомою особою з будинку, в якому проживала [PERSON] . Свідок [PERSON] , яка була знайома з [PERSON] , та їй відомо, що позивач проживав разом з ним до самої його смерті, дбав про нього та утримував його, оскільки [PERSON] не мав пенсії. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивача, також підтвердила факт проживання [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] . Окрім показів свідків, факт проживання позивача зі спадкодавцем [PERSON] також підтверджується матеріалами цивільної справи №199/10658/14 за позовом ПАТ «Дніпрообленерго» до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування збитків, дослідженої у судовому засіданні. Оскільки позивач використав позасудовий шлях оформлення спадкових прав і отримав відмову, він вимушена був звернутися до суду. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі, а саме слід встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] , та вважає визнати в порядку спадкування за законом за [PERSON] право власності на домоволодіння [ADDRESS] , а також на земельну ділянку площею 0,0188 га, надану для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою домоволодіння [ADDRESS] . Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що судові витрати віднести на рахунок позивача.

Outcome: approved