overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

У березні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» суму заборгованості за несвоєчасне виконання зобов'язань за Кредитним договором № 500969376 від 15.01.2015 року у розмірі 26146 грн. 22 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378, 00 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказав, що 15 січня 2015 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір № 500969376 про надання кредиту в розмірі 22133 (двадцять дві тисячі сто тридцять три) гривні 18 коп. на строк до 16 січня 2020 року зі сплатою щомісячних відсотків. Кредит видавався на споживчі цілі. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів, сплати комісії. Відповідач зобов'язувався забезпечити повернення кредиту на позичковий рахунок та щомісячну сплату нарахованих відсотків, комісії. Станом на 15 лютого2016 року заборгованість позичальника по кредиту становить - 37933 (тридцять сім тисяч дев'ятсот тридцять три) гривні 08 копійок, з яких: . - неповернута сума кредиту - 20757 гривень 57 коп.; . - прострочені відсотки за користування кредитом - 1928 гривень 16 коп.; . - комісія - 1860 гривень 49 коп.; . - штраф за несвоєчасне виконання зобов'язань - 1600 гривень 00 коп. В наданій до суду письмовій заяві представник позивача просить суд розглянути справу без участі представника «Альфа-Банку», зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про місце, день та час розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки не повідомила. Тому суд вважає можливим розглянути справу за її відсутності та провести заочний розгляд справи. Суд, взявши до уваги письмові пояснення представника позивача, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 15 січня 2015 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір № 500969376 про надання кредиту в розмірі 22133 (двадцять дві тисячі сто тридцять три) гривні 18 коп. на строк до 16 січня 2020 року зі сплатою щомісячних відсотків. Кредит видавався на споживчі цілі. Відповідач зобов'язувалася забезпечити повернення кредиту, щомісячну сплату нарахованих відсотків та комісії. Відповідач умов кредитного договору в частині повернення кредиту та погашення відсотків, сплати комісії за кредитним договором не виконала в повному обсязі, чим порушила не тільки умови кредитного договору, але й вимоги чинного законодавства України. При розподілі судових витрат суд враховує, що позов задоволено. Тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

У березні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не заявився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без участі представника та просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не зявився, попередньо не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Статтею 224 ЦПК України\~передбачено, що у разі\~\~неявки в судове засідання відповідача, який\~\~належним чином повідомлений\~\~і від якого\~\~не надійшло\~\~повідомлення про\~\~причини неявки\~\~або якщо\~\~зазначені\~\~ним причини\~\~визнані\~\~неповажними, суд може ухвалити\~\~заочне рішення на підставі\~\~наявних\~\~у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти\~\~ такого\~\~вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку\~\~про можливість\~\~заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає\~\~задоволенню виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що 04.08.2014 р. ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №500506307 та отримав кредит у розмірі 16 396,95 грн. у строк з 04.08.2014 року до 05.08.2016 року. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ «Альфа-Банк» свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав та має прострочену заборгованість за кредитним договором в сумі 12 220 грн. 11 коп., тому ПАТ «Альфа-Банк» просить стягнути з відповідача виниклу заборгованість за кредитним договором та судові витрати. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 25.02.2016 року має заборгованість - 12 220 грн. 11 коп., яка складається з наступного: - 8591,30 грн. - заборгованість за кредитом; - 559,57 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 1869,24 грн. - заборгованість по комісії; - 1200 грн.- розмір неустойки (штраф). Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

У березні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк», Позивач) звернулося в суд із вищезазначеним позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 листопада 2010 року між ПАТ «Астра Банк» та [PERSON] ( далі по тексту - Відповідач) було укладено кредитний договір № 150101020667023 ( далі по тексту - Договір), відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 200 000,00 грн. із розрахунку 20,9 % річних за користування кредитом на строк з 16 листопада 2010 року по 16 листопада 2015 року на умовах платності, повернення та строковості. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договіром № 150101020667023 між ПАТ «Астра Банк»та відповідачем укладено Договір іпотеки №б/н від 16 листопада 2010 року (далі - Договір іпотеки), за яким [PERSON] передав в іпотеку Банку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 82,7 кв.м, житловою площею 22,4 кв.м., заставна вартість предмету іпотеки за домовленістю сторін становить 422 997,00 гривень. Банк свої зобов'язання перед [PERSON] відповідно до укладеного договору виконав у повному обсязі. 02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Астра Банк» передає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Позивач стверджує, що свої зобов`язання за Кредитним договором ПАТ «Астра Банк» виконав, в той час як [PERSON] кредит не погашає, у зв`язку з чим станом на 26.01.2016 року утворилася заборгованість в сумі 129 052,53 грн., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту у розмірі 68 381,44 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 24 702,17 грн., пені - 33 972,73 грн., за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу кредиту - 1 533,98 грн., за ставкою 3% від простроченої заборгованості по процентах - 462,21 грн. Посилаючись на умови вищезазначеного Кредитного договору та Договору іпотеки, а також стст. 33, 35-37 Закону України «Про іпотеку», позивач просить суд задовольнити позов та стягнути з відповідача судові витрати пов»зані з розглядом справи. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та проти заочного розгляду справи не заперечував. Третя особа, Національний бак України, в судове засідання свого представника не направила, про розгляд справи повідомлялась належним чином. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений в установленому порядку.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

У березні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулися до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 01.07.2013 року в розмірі 16 603 грн. 57 коп. (а.с. 3-4). Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Харківській області [PERSON] 19.12.2013 року змінила прізвище «Зацепіна» на «Шаля» (а.с.41). Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, просить суд позовні вимоги задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, без поважних причин, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, заяв про розгляд справи за її відсутності не надійшло. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Матеріалами справи встановлено, що 01 липня 2013 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», з одної сторони, та гр. [PERSON], з другої сторони, був укладений кредитний договір № б/н від 01.07.2013 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка не сплачувала кредит і припинила виконання своїх зобов'язань. Сума заборгованості по кредитному договору станом на 08.02.2016 року складає розмір 16 603,57 гривень, яка складається: -8 961,38 грн. - заборгованість за кредитом, -2,36 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, -5 735,20 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, -1 904,63 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Таким чином позов підлягає задоволенню. Судовий збір в сумі 1 378 гривень 00 копійок, які документально підтверджуються, відповідно до статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на рахунок позивача (а.с.2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

У березні 2016 року ТОВ « Тріасистемс» до суду подано заяву про розстрочку виконання рішення Оболонського суду м. Києва від 09.11.2015 року у справі №756/4635/15-ц за позовом [PERSON] до ТОВ «Тріасистемс» про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування заяви заявник вказував, що у даній справі Оболонським судом м. Києва ухвалено рішення від 09.11.2015 року за яким стягнуто з ТОВ « Тріасистемс» на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 100 000 грн., інфляційне збільшення - 34056,22грн., 3% річних 3 494,80грн. та судовий збір 1375,51грн. Заявник звернувся до суду з заявою про розстрочку виконання рішення посилаючись на те, що не має можливості сплатити заборгованості в повному обсязі у зв»язку з скрутним фінансовим станом товариства. Відтак, ТОВ «Тріасистемс» стверджує, що зможе добровільно погасити заборгованість перед [PERSON] поетапно з наступним графіком в частині рішення Оболонського суду м. Києва від 09.11.2015року: 08.04.2016р. - 8685,00 грн..; 22.04.2016р. - 8685,00 грн..; 06.05.2016р. - 8685,00 грн..; 20.05.2016р. - 8685,00 грн..; 27.05.2016р. - 8685,00 грн..; 03.06.2016р. - 8685,00 грн..; 10.06.2016р. - 8685,00 грн..; 17.06.2016р. - 8685,00 грн..; 24.06.2016р. - 8685,00 грн..; 01.07.2016р. - 8685,00 грн..; 08.07.2016р. - 8685,00 грн..; 15.07.2016р. - 8685,00 грн..; 22.07.2016р. - 8685,00 грн..; 29.07.2016р. - 8685,00 грн..; 05.08.2016р. - 8685,00 грн..; 12.08.2016р. - 8685,00 грн..; Представник заявника до судового засідання надали заяву з проханням розглядати справу без участі їхнього представника, оскільки заяву пітримують. Інші учасники процесу до судового засідання не з'явилися про дату, місце та час повідомлялися належним чином про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява відповідача ТОВ «Тріасистемс» підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі змісту ст. 373 ЦПК України вбачається, що за наявності обставин, які утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення в судовому засіданні і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для відмови у розстроченні виконання рішення Оболонського суду м. Києва від 09.11.2015 року за заявою відповідача ТОВ «Тріасистемс». На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

У березні 2016 року Уїздецька сільська рада Здолбунівського району Рівненської області звернулась до суду з заявою, просила ухвалити рішення про визнання відумерлою спадщину, у вигляді права на земельну ділянку (пай), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0172807, виданого 22 квітня 1997 року [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що протягом тривалого часу [PERSON] проживала в [INFO]. Після її смерті 06 лютого 2002 року залишилася спадщина у вигляді сертифікату на право на земельну частку (пай) від 22 квітня 1997 року. Залишену спадщину у встановлений термін ніхто не прийняв, спадкова справа за заявою спадкодавців у нотаріальній конторі не заводилася, тому має бути визнана відумерлою спадщиною. В судове засідання представник заявника не з'явився, подав до суду заяву від 21.04.2016 року, якою підтримав вимоги, просив розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 22.04.1997 р. [PERSON], як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Волинь», на підставі рішення Здолбунівської районної державної адміністрації № 156 від 01.04.1997 р., був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0172807 розміром 1,99 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). 06 лютого 2002 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 07.02.2002 року. Згідно повідомлення Здолбунівської районної державної нотаріальної контори № 354/01-16 від 12.03.2016 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Вказане підтверджується і інформаційною довідкою із Спадкового реєстру. У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України,суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. За таких обставин заява підлягає до задоволення. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

У березні 2016 року управління пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва звернулося до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства із позовом до [PERSON] про стягнення переплати пенсії в сумі 272 грн. 78 коп. Разом з позовною заявою позивачем до суду подано клопотання про звільнення від сплати судового збору оскільки управління пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва не має коштів та можливості його оплатити. Частина 3 ст. 82 ЦПК України дає можливість суду з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов»язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати. З аналізу ст. 82 ЦПК України вбачається, що ця норма стосується лише витрат, пов»язаних із розглядом справи, які чітко визначені ч. 3 ст. 79 ЦПК України і не застосовується до судового збору. Законом України «Про судовий збір» визначено вичерпний перелік пільг щодо сплати судового збору, який не містить виключень для державних органів в залежності від функцій на них покладених. Зі змісту ст. 8 зазначеного Закону вбачається, що враховуючи майновий стан сторони суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення і лише у виключних випадках, враховуючи майновий стан сторони зменшити або звільнити від його сплати. При цьому, посилання позивача на важливу роль та функції в системі загальнообов»язкового державного пенсійного страхування та відсутність коштів фінансування, на думку суду, не є обставиною, що дає підстави для виключень та звільнення від сплати судового збору. З огляду на зазначене, суд не знаходить підстав для звільнення управління пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва від сплати судового розгляду.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

У березні 2016 році позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що протягом останніх років сімейне життя між позивачем та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивач вказує, що відповідач нехтує сімейними цінностями, переконана, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25 жовтня 1997 року Софіївсько - Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 28. Позивач та її представник в судовому засідання підтримали позовні вимоги, просили суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Просив суд позов задовольнити. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 жовтня 1997 року Софіївсько-Борщагівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 28, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серія [NUMBER] від 25 жовтня 1997 року. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER], видане Софіївсько-Борщагівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис - № 44. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

У березні 2016 р. ПАТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 11644,30 грн. і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00грн. В судове засіданні представник позивача не зявилася, матеріали справи містять клопотання про розгляд справи у його відсутність, підтримку позовних вимог, а також погодження на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Відповідно до заяви позичальника № ABHORX129690098 від 23 червня 2014 р., йому був наданий кредит в сумі 4994,47 грн. на споживчі цілі строком до 22 червня 2017 р. зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 0,12% у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Позичальник зобовязався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки, які обумовлені в заяві та Умовах і правилах надання банківських послуг, щомісячно з 25 по 29 число кожного місяця шляхом сплати суми мінімального платежу в розмірі 288,83 грн. (а.с.7). Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам передбачена відповідальність позичальника, зокрема, сплата пені в розмірі 1,25 % від суми просроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу (п. 5.1). Також, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, більше ніж 30 днів, позичальник сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (а.с. 7-13). Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. Статтею 611 ч. 1 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до довідки банку про заборгованість відповідача, станом на 10 березня 2016 р. загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору становить 11644,30 грн. В дану суму входить: заборгованість по кредиту 4994,47 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 7,66 грн., 2996,60 грн. комісії, пеня 2614,89 грн., штраф 500,00 грн. (фіксована частина), 530,68 грн. штраф(процентна складова). Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком предявлених грошових вимог, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України позовні вимог обґрунтовані і підлягають задоволенню, а саме в сумі: 11644,30 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved