Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

У вересні 2013 року заявник звернулася до суду з заявою, де є заінтересована особа про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що 06.01.1996 р. Білогородською сільською радою народних депутатів, на підставі рішення виконавчого комітету від 15 вересня 1995 р. за № 528 їй було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,072 гектара в межах згідно із планом та видано Державний акт на право приватної власності на землю. Однак, державний акт містить описку, внаслідок чого неможливо ідентифікувати власника та просила встановити факт належності їй державного акту на право приватної власності на землю серія КВ ЗМ000868. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] заяву підтрималаи та просили її задовольнити у повному обсязі. Заінтересована особа садове товариство «Будівельник» в судове засідання не з'явився, повідомлений у встановленому законом порядку, причини не явки суду не відомі. Вислухавши пояснення заявник, представника заявника, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 06.01.1996 р. Білогородською сільською радою народних депутатів, на підставі рішення виконавчого комітету від 15 вересня 1995 р. за № 528, було передано у приватну власність [PERSON] (далі - Заявник) земельну ділянку площею 0,072 гектара в межах згідно із планом та 06.01.1996 р. видано Державний акт на право приватної власності на землю (далі - Державний акт) (а.с. 4). Державний акт містить описку. А саме, в прізвищі Заявника: [PERSON], тоді як вірно - [PERSON], в по батькові: [PERSON], тоді як вірно - [PERSON]; в адресі Заявника: [ADDRESS], тоді як вірно - [ADDRESS]. Отже, при складенні Державного акту допущено три описки, внаслідок чого неможливо ідентифікувати власника. Згідно ст. 373 Цивільного кодексу України, право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України, змістом права власності є право володіння, користування и розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав. Відповідно до ч. 1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин. Відповідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 1 Постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 1 ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. До таких фактів можна віднести адресу місця реєстрації Заявника у Державному акті, у якому допущено описку. Рішенням Білогородської сільської Ради народних депутатів № 528 було вилучено з земель запасу 0,382 га та надано їх Заінтересованій особі під розширення садового товариства. З яких, 0,072 га передано у власність Заявника, як дійсного члена даного садового товариства (а.с. 8-11, 12). Належність земельної ділянки саме Заявнику підтверджується довідкою за підписом Голови садового товариства «Будівельник». Справжнє прізвище, ім'я та по-батькові Заявника підтверджується паспортом серії [NUMBER], виданим 02.10.1998 р. Залізничним РУ ГУ МВС України в м. Києві. Так, Заявник звернувся до Заінтересованої особи з проханням виправити допущені описки, останнім було надано лише довідку про наявність помилки у Державному акті та Додатку до Рішення Виконавчого комітету Білогородської сільської Ради народних депутатів № 528 від 15.09.1995 р. (а.с. 7). На час передання земельної ділянки, місцем реєстрації Заявника була [ADDRESS]. На час звернення з даною заявою до суду місце реєстрації змінено на [ADDRESS]. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявниця, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved