Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

У вересні 2015 року позивач [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах дітей [PERSON], [PERSON], звернулась до суду із позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про позбавлення батьківських прав і збільшення розміру аліментів, посилаючись на те, що 07 грудня 2008 року між нею і [PERSON] був укладений шлюб. В шлюбі в них народились діти: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 червня 2012 року шлюб, укладений між [PERSON] і нею, [PERSON], був розірваний. Неповнолітні діти [PERSON] і [PERSON] весь час проживали і проживають з нею. Спільне проживання її з [PERSON], як і ведення ними спільного господарства, припинилось до розірвання шлюбу, коли їхньому сину не виповнилось і трьох років, а доньці не виповнилось і року. Спілкування між [PERSON] і дітьми припинилось. [PERSON] без жодних на те поважних причин не бере участі у вихованні і утриманні дітей, до місця проживання дітей не приїздить, коштів на їх утримання не надає. Від свого народження діти [PERSON] і [PERSON] постійно проживають з нею у м. Боярка, що підтверджується довідкою форми № 3 від 07 травня 2015 року № 559 КП «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства». Вона, як мати, самостійно займається вихованням і утриманням дітей, їхнім розвитком і освітою, опікується їхнім здоров»ям. Відповідач [PERSON] взагалі не приділяв і не приділяє уваги дітям, ніколи ними не опікувався, матеріальної допомоги на їх утримання, харчування, освіту не надавав, жодного разу не проявляв батьківської турботи і бажання з ними спілкуватись. Він не спілкується з дітьми, не приїздить до них, не вітає їх з днем народження та іншими святами, йому невідомо, де проживають діти, та він нічого не знає і не виявляє бажання знати про їхній спосіб життя. [PERSON] і [PERSON] проживають з своєю матір»ю, і фактично не знають свого батька та не відчувають до нього ніяких почуттів. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 березня 2012 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 30% прожиткового мінімуму залежно від віку дитини, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 22 лютого 2012 року. Однак, від сплати аліментів він ухиляється і взагалі їх не сплачував і не сплачує. Син [PERSON] пішов у цьому році до школи, через що вона, його мати, останнім часом понесла і продовжує нести значні витрати, у зв»язку з чим матеріальне становище її значно погіршилось. Позивач [PERSON] вважала, що у зв»язку із збільшенням витрат на освіту та виховання дітей і погіршенням внаслідок цього її матеріального стану, спосіб присудження аліментів має бути змінений, а розмір аліментів має бути збільшений: аліменти на утримання дітей мають стягуватись у розмірі 500 грн. на кожну дитину до їхнього повноліття. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., та аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 24 вересня 2015 року. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала і просила його задовольнити. У судове засіданні відповідач [PERSON] не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи відповідач неодноразово повідомлявся належним чином, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. У судове засідання представник третьої особи Служби у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява, в якій третя особа просила розглянути справу у відсутності її представника. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з»ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно вимог п. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до вимог ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що з 07 грудня 2008 року [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ОК № 073900, виданого виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, і прізвище після реєстрації шлюбу позивачу у справі було присвоєно Федотова-Татаркіна. В шлюбі подружжя має дітей: сина [PERSON], [INFO], і дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 червня 2012 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано, і після розірвання шлюбу залишено [PERSON] прізвище [PERSON]. Відповідно до наданої суду копії довідки Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу «Спадкоємець» від 21 серпня 2015 року [PERSON], [INFO], був зарахований і відвідував ДНЗ «Спадкоємець» м. Боярка з 01 вересня 2012 року по 01 червня 2015 року, та [PERSON] [INFO], дійсно була зарахована і відвідувала ДНЗ «Спадкоємець» м. Боярка з 01 вересня 2013 року по 01 червня 2015 року. [PERSON], яка є матір»ю дітей, відповідально відносилась до своїх обов»язків, приймала активну участь у громадському житті групи, була членом батьківського комітету групи, приймала активну участь у вихованні дітей і надавала посильну допомогу на облаштування групи і дитячого закладу. [PERSON] відвідували дитячий садок охайними, чистими, одяг відповідав сезону і гігієнічним вимогам. Всі витрати на утримання дітей в дитячому садку сплачувала мати дітей в повному обсязі і своєчасно. Батько [PERSON] за період відвідування дітьми дитячого закладу не з»являвся. Згідно довідки Києво-Святошинського районного центру творчості молоді «Оберіг» від 27 серпня 2015 року [PERSON], [INFO], дійсно відвідував заняття в студії підготовки до школи «АБВГДейка» в Києво-Святошинському районному центрі творчості молоді «Оберіг» з 01 березня 2015 року по 31 травня 2015 року. Оплату за навчання дитини вносила мати [PERSON], яка супроводжувала сина на заняття. Відповідно до наданої суду копії Свідоцтва про право власності на житло від 06 грудня 2004 року Органом приватизації Боярської міської ради квартира за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної часткової власності [PERSON]-1/3 та членам її сім»ї [PERSON]-1/3, [PERSON]-1/3. В довідці КП «БГВУЖКГ» від 13 листопада 2015 року № 1713 вказано, що [PERSON] дійсно мешкає і зареєстрована з 13 жовтня 1998 року за адресою: [ADDRESS], і в даній квартирі також зареєстровані діти: [PERSON]. [PERSON]. Згідно наданої характеристики ТОВ «Пронто-Фільм» від 08 жовтня 2015 року [PERSON] художник по костюмах, співпрацює з ТОВ «Пронто-Фільм» з 2004 року. За цей час вона працювала в рекламних роликах і ряді фільмів. За період співпраці і по даний час зарекомендувала себе позитивно, як високопрофесійний, відповідальний і сумлінний фахівець, ділові якості проявила на найвищому рівні, постійно прагне до самовдосконалення. За характером спокійна, порядна та врівноважена. В колективі користується повагою і авторитетом. З колегами має дружні стосунки, комунікабельна. Відповідно до наданого суду Висновку Органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 09 листопада 2015 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зазначено, що згідно Акту обстеження житлово-побутових умов проживання 10 жовтня 2015 року встановлено, що за адресою: [ADDRESS], проживає мати [PERSON], разом з малолітніми дітьми: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Батько [PERSON] написав нотаріально засвідчену заяву про те, що він аліменти на дітей не сплачує і не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації від 29 жовтня 2015 року № 11 (протокол № 20) орган опіки та піклування (Києво-Святошинська районна державна адміністрація) вважає за доцільне позбавлення батьківських прав батька [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] подав до Києво-Святошинського районного суду Київської області заяву, в якій не заперечував проти позбавлення його батьківських прав щодо його дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] з дітьми ніколи не спілкується, участі у їх вихованні не приймає, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] не приймає участі у вихованні дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], матеріально дітей не утримує, що стверджується наявними у справі письмовими доказами, а тому позов в частині вимог про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], підлягає задоволенню. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 березня 2012 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів позов задоволено, і стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 30% прожиткового мінімуму залежно від віку дитини, та аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 30% прожиткового мінімуму залежно від віку дитини, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 22 лютого 2012 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнила вимоги і зазначила, що позивачка просила збільшити розмір аліментів в розмірі, зазначеному в позовних вимогах, і просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., та аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 24 вересня 2015 року. Згідно вимог ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось з них. Позивачем [PERSON] в позовній заяві і представником позивача в судовому засіданні не доведено, що змінився матеріальний і сімейний стан її, як одержувача аліментів, і стан платника аліментів [PERSON], що може суттєво вплинути на розмір аліментів на утримання дітей і бути підставою для зміни розміру аліментів. Доводи позивача [PERSON] в позовній заяві, що син [PERSON] пішов у цьому році до школи, через що вона, його мати, останнім часом понесла і продовжує нести значні витрати, і тому у зв»язку із збільшенням витрат на освіту та виховання дітей і погіршенням внаслідок цього її матеріального стану, спосіб присудження аліментів має бути змінений, а розмір аліментів має бути збільшений у розмірі 500 грн. на кожну дитину до їхнього повноліття, не підтверджені ніякими доказами. Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Суд, зясувавши дійсні обставини справи, давши оцінку зібраним доказам в їх сукупності, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині збільшення розміру аліментів з відповідача [PERSON], оскільки позивачем не надано належних доказів у їх обгрунтування. За таких обставин у задоволенні позову в частині збільшення розміру аліментів з відповідача [PERSON] слід відмовити. Під час подання позовної заяви [PERSON] було помилково сплачено судовий збір у двічі більшому розмірі-974 грн. 40 коп., що підтверджується квитанціями № 327 від 18 вересня 2015 року, № 328 від 18 вересня 2015 року, а саме позивач сплатила вказані грошові кошти за подання позовних вимог до суду про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів. Відповідно до вимог п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовної заяви про стягнення аліментів. За таких обставин слід зобов»язати Управління Державної казначейської служби у Києво-Святошинському районі Київської області повернути позивачу [PERSON] сплачений згідно квитанції № 328 від 18 вересня 2015 року судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.. Також підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп., що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial