Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

У вересні 2016 року ПАТ «КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову ПАТ «КБ «Приватбанк» зазначає, що 03.06.2011 року [PERSON] надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 30.06.2016 року [PERSON] порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Оскільки відповідачка продовжує ухилятись від виконання зобов'язання та не погашає заборгованість, ПАТ «КБ «Приватбанк» просить суд стягнути на його користь з [PERSON] 52 020 грн. 67 коп. заборгованості. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином шляхом надіслання повістки на зареєстроване місце проживання, тому відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається такою, що повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 03.06.2011 року [PERSON] отримала у ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом відповідності до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. За змістом п. 2.1.1.5.6 цих Умов та правил надання банківських послуг позичальник у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороду банку. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором понад 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми грошового зобов'язання. В укладеному між сторонами кредитному договорі визначені чіткі умови виконання сторонами взятих на себе зобов'язань. Банківською установою зобов'язання за договором виконані в повному обсязі, [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконала. З наданого позивачем розрахунку суми заборгованості від 30.06.2016 року вбачається, що загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором складає - 52 020 грн. 67 коп., з яких 13 998 грн. 66 коп. заборгованість за кредитом, 33 868 грн. 64 коп. заборгованість за процентами, 1 200 грн. 00 коп. нарахована комісія, 2 953 грн. 37 коп. заборгованість по судовим штрафам (а.с. 4-6). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи, що на підставі наданих доказів установлено, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів не виконує, суд дійшов висновку про задоволення позову. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved