Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 32787,66 грн. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] укладено договір №219407808 від 05.11.2013. Між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ»ФК «ЄАПБ» 14.07.2017 укладено договір факторингу відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» відступило, а ТОВ»ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача в сумі 32787,66 грн. Своїх зобовязань відповідач не виконав. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач не надіслав суду відзив на позов та в судове засідання не зявився. КЛОПОТАННЯ В судове засідання сторони не з'явились, від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника. Відповідач заяв та клопотань до суду не надав. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 05\~листопада 2013\~року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір № 219407808, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 11459,48 грн з процентною ставкою 0,01 процентів річних строком на 36 місяців зі сплатою за надання кредиту 400 грн, щомісячною платою за кредитом у розмірі 4% від суми кредиту, що становить 458,38 грн, та пені у розмірі 0,3% від суми прострочення за кожний день прострочення. Сторонами також підписано умови надання кредиту та графік платежів, яким встановлено щомісячний платіж у сумі 776,76 грн, кінцевий строк повернення кредиту 04.11.2016. Свої зобов'язання за кредитним договором відповідач виконував неналежним чином, допускав прострочення платежів, а з 05.06.2014 припинив виконання зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого станом на 19.07.2017 виникла заборгованість у сумі 32787,66 грн, з яких: заборгованість за кредитом 9526,78 грн, заборгованість за процентами 2,96 грн, плата за управління кредитом у сумі 17528,18 грн, пеня 5729,74 грн. 14 липня 2017 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 20170714. Згідно з витягом з Реєстру боржників від 14 липня 2017 року первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги від [PERSON] коштів (включаючи проценти, комісію, штрафні санкції та інші платежі), а всього 19 035,40 грн, право одержання яких належить первісному кредитору на підставі кредитного договору № 219407808 від 05 листопада 2013 року. За умовами пункту 11 укладеного між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] договору, останній надав згоду на заміну кредитодавця на нового кредитодавця, і в разі прийняття кредитодавцем рішення про передачу прав і обов'язків новому кредитодацю додаткова згода від позичальника не вимагається. 21 липня 2017 року за вихідним № 001830473-1 позивач направив відповідачу повідомлення про відступлення права грошової вимоги, заміну кредитора, розмір заборгованості за кредитним договором та реквізити, за якими необхідно перераховувати заборгованість. [PERSON] Частиною першою статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526, 610, 611, 625 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 634 ЦПК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В ч.1 ст. 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з абзацом 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~у редакції Закону, чинній на час виникнення спірних правовідносин, кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~у редакції Закону, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. З Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~з подальшими змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. ОЦІНКА СУДУ Кредитні відносини, передбачають наявність певних зобовязань між сторонами, зокрема обовязку кредитора надати кошти, а позичальника повернути кошти та сплатити проценти. Свій обовязок з повернення кредиту, сплати відсотків та пені відповідач не виконав у зв'язку із чим суд вважає вимоги позивача в цій частині обґрунтованими та доведеними. Разом із цим, суд враховує те, що умовами договору передбачено плату за управління кредитом у розмірі 4% від суми кредиту, тобто за дії, які кредитодавець здійснює на власну користь, що є незаконним. Крім того, у договорі не зазначено, які саме послуги за вказану комісію надавалися відповідачу як позичальнику. Отже, вимога позивача про стягнення з боржника заборгованості з плати за управління кредитом ґрунтується на нікчемній умові укладеного з кредитодавцем попереднього договору, у зв'язку із чим у цій частині позов задоволенню не підлягає. Отже, приймаючи до уваги те, що на момент розгляду справи відповідач не виконав своїх зобовязань перед позивачем, суд частково задовольняє вимоги ТОВ»ФК «ЄАПБ» та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 05 листопада 2013 року в розмірі 15259,48 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 820,03 грн пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial