Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON]М, звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області, про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку та господарських споруд, вказуючи, що головою двору по вул. Мальовнича, 43 в с. Залуччя Чемеровецького району Хмельницької області був батько позивача [PERSON], який помер 26.12.2005 року і після його смерті у фактичне управління та володіння майном вступила мати позивача [PERSON], яка не переоформивши спадщини померла 06.08.2014 року. В даний час виникла необхідність у визнанні права власності на домоволодіння, однак через те, що дане приміщення не було зареєстроване сільською радою і не визнано права власності на житловий будинок (відсутнє свідоцтво про право власності), позивач не може оформити необхідні документи про право власності, а тому був змушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не зявився, однак від нього надійшла заява згідно якої подану позовну заяву підтримує і просить її задовольнити, а справу просить слухати у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Чемеровецького району в судове засідання не зявився, проте від нього надійшла заява в якій позов визнає, а справу просить слухати у його відсутності. Судом обєктивно встановлено, що головою двору по вул. Мальовнича, 43 в с. Залуччя, Чемеровецького району Хмельницької області, яка згідно рішення 38 сесії №9 від 29.01.2015 року «Про перейменування вулиць в с.Залуччя» вулицю Дзержинського перейменовано на Мальовничу, що підтверджується довідкою видано [PERSON] сільською радою №101 від 03.02.2016 року, був батько позивача [PERSON], який помер 26.12.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 023625 від 27.12.2005 року, а також згідно свідоцтва про смерть серії І-БВ № 236670 від 08.08.2014 року мати позивача [PERSON], померла 06.08.2014 року. Згідно свідоцтва про одруження серії ЯТ № 076209 від 10.01.1953 року [PERSON], зареєстрував шлюб з [PERSON]. 10.01.1953 року, актовий запис №2. Відповідно до свідоцтва про народження серії ЯК № 426754 від 08.10.1953 року [PERSON], [INFO] його батьками були [PERSON], та [PERSON]. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Чемеровецького району № 100 від 04.02.2015 року вбачається, що в с.Залуччя по вул.. Мальовнича, 43 Чемеровецького району проживали [PERSON], [INFO], який помер 26.12.2005 року, [PERSON] [INFO], дружина, яка померла 06.08.2014 року та [PERSON], [INFO] син постійно. Як вбачається із довідки виданої [PERSON] сільською радою Чемеровецького району № 183 від 03.03.2016 року про те, що на день смерті матері [PERSON], яка померла 06.08.2014 року з нею фактично проживав її син [PERSON], згідно із договором про поділ спадкового майна серії НАК 143562 у фактичне управління та володіння майном після смерті [PERSON] управління та володіння майном після смерті [PERSON], вступив її син [PERSON]. Також, судом було встановлено, що завідувачем Чемеровецької державної нотаріальної контори № 259/02-31 від 02.03.2016 року відмовлено [PERSON] в оформленні спадщини у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, про що свідчить повідомлення про відмову у вчиненні нотаріальних дій, що міститься в матеріалах справи. Згідно повідомлення № 381 від 11.03.2016 року вбачається що у приватного нотаріуса Чемеровецького районного нотаріального округу [PERSON], спадкова справа на майно померлого 26.12.2005 року [PERSON] не заводилась. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як у позивача відсутні будь-які перешкоди, які б не допускали визнання права власності нажитловий будинок з господарськими спорудами, в порядку спадкування по вул. Мальовнича, 43 , в с. Залуччя Чемеровецького району Хмельницької області. Відповідно до ст. 1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавцями і народжені живими після відкриття спадщини. В силу статті 1223 ч.2 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Outcome: approved