Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

У вересні 2017р. [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебувала у шлюбі, який був розірваний 29 квітня 2010року. Від шлюбу з відповідачем у справі у них народився син [PERSON], [INFO]. Позивач зазначала, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Угоду про добровільну сплату аліментів сторони не укладали. Оскільки позивачу складно самостійно утримувати дитину, остання просила суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 300,00 грн. щомісяця, починаючи з 18 вересня 2017року, та до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до 12 лютого 2022року. Позивач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином, просила суд ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, без повідомлення причин,про дату, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який був розірваний 29 квітня 2010року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Сторони припинили сімейні стосунки і проживають окремо. За час окремого проживання відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до свідоцтва про народження відповідач є рідним батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджуються свідоцтвом про народження. Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач своєчасно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має можливість сплачувати аліменти. Із позовної заяви судом встановлено, що відповідач офіційно не працює. Встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2010року відповідача було позбавлено батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Згідно з вимогами ч. ч. 2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Позивач посилаючись на ст.ст. 180, 183, 184 СК України, наполягав на задоволенні позовних вимог та на визначеному ним розмірі аліментів. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядилась на свій розсуд. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження кошті в;інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 181,183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно зі\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 18 вересня 2017року. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, і з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 300,00грн. щомісяця, починаючи з 18 вересня 2017р. і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 12 лютого 2022року. Згідно з ч.1ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У відповідності до ч. 4ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір по справі становить 640,00грн., які слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved