Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 14.09.2012 року, актовий запис № 1234. Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.09.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача судові витрати відповідно вимог ст. 81 ЦПК України. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 14 вересня 2012 року вона з відповідачем уклала шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Напротязі останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко ставала їх дитина, що впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє їй душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у неї та у сім'ї, відповідач не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісного проживання припинено, вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Доповнила також, що пів року тому відповідач пішов із сім'ї та з цього часу шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, вони втратили почуття любові та поваги один до одного.Вважає, що збереження шлюбу неможливо. Стосовно вимоги стягнення аліментів пояснила, що вона отримує допомогу від держави на утримання дитини, інших доходів немає. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків, зокрема жодної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не приймає участі у його вихованні, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина. Відповідач позов визнав. Пояснив, що шлюбно-сімейні відносини між ними припинені пів року тому, спільне сімейне господарство не ведуть, мешкають окремо, почуття любові до позивача втрачено. Вважає відновлення та збереження родини неможливе. На теперішній час він тимчасово не працює. Сплачувати аліменти він згоден. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено наступне. 14 вересня 2012 року був зареєстрований шлюб між сторонами, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції14.09.2012 року, актовий запис № 1234 (а.с. 4). Як вірогідно встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, що з квітня 2014 року сторони перестали підтримувати шлюбно-сімейні відносини, мешкають окремо, спільного сімейного господарства не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що родина існує формально, що розпалася вона остаточно і відновлена бути не може. У зв'язку з викладеним суд розриває їхній шлюб. Судом також вірогідно встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 26.03.2013 року (а.с. 7). Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані забезпечувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. З пояснень позивача у судовому засіданні встановлено, що вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. На даний момент отримує щомісячну допомогу від держави у сумі 810 грн. З пояснень відповідача у судовому засіданні встановлено, що на даний момент він працює неофіційно та його заробітна плата становить близько 4000 - 5000 гривень. В найближчий час має намір влаштуватися офіційно. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обгрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України та згідно із Законом України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. Відповідно до вимог ст. 367 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved