overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1500 гривень щомісяця, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач, мотивує свої вимоги тим, що 04 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області було зареєстровано її шлюб із відповідачем. Від вказаного шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO]. 20 грудня 2013 року рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області шлюб між сторонами розірвано. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, працездатний, але ніде не працює. Стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. Позивач у судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у ньому, просила суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що 04 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб позивача з відповідачем. 20 грудня 2013 року рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Донька знаходиться на утриманні матері - [PERSON]. Враховуючи зазначене, позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114, 180, 182-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання двох дітей -[PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 1/3 частки на кожну дитину з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини щомісяця, починаючи із дня пред»явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог зазначила, що 25 вересня 1999 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погоджується сплачувати аліменти в розмірі ? частини заробітку на двох дітей. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.3). Позивач працює продавцем в ТЦ «Плазма». Відповідач не працює. Питання про належне утримання дитини та дружини між сторонами в добровільному порядку не вирішено. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та інші обставини, які мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне стягнути аліменти на утримання дитини розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення старшою дитиною повноліття, а потім ? частки з усіх видів заробітку. Згідно ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судові витрати, суд покладає на відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 84, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог зазначила, що 27 квітня 2011 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина, який знаходиться на її утриманні. На даний час відповідач ухиляється від покладеного на нього обов»язку утримувати свою дитину. В судове засідання [PERSON] не з»явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В судове засідання [PERSON] не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Питання про належне утримання дитини та дружини між сторонами в добровільному порядку не вирішено. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та інші обставини, які мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судові витрати, суд покладає на відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 84, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання позивача до досягнення дитиною 3-річного віку. В обґрунтування вимог зазначила, що 20 серпня 2011 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина -[PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення нею повноліття та на своє утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною 3-річного віку, тобто до [INFO] року. В судове засідання [PERSON] не з'явилась. Подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Дитина проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Квартального комітету № 24 (а.с.5) Позивач знаходиться на обліку в Кіровському відділі соціального захисту, та отримує щомісячну разову допомогу в розмірі 759,17 грн. Питання про належне утримання дитини та утримання дружини до досягнення дитиною 3-річного віку, між сторонами в добровільному порядку не вирішено. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, та те, що прожитковий мінімум для дитини відповідного віку періодично змінюється, суд вважає за доцільне стягнути аліменти у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не нижче 30 % від прожиткового мінімуму для дитини щомісяця і до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судові витрати, суд покладає на відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та ст.ст. 84, 180-182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини щомісяця, починаючи із дня пред»явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог зазначила, що 07 червня 2008 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5,6). Позивач працює в педагогічному університеті. Відповідач не працює, має мінливий дохід, в залежності від сезону працює будівельником. Питання про належне утримання дитини та дружини між сторонами в добровільному порядку не вирішено. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та інші обставини, які мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення старшою дитиною повноліття, а потім ? частки з усіх видів заробітку. Судові витрати, суд покладає на відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 84, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

у березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади Мартинівської сільської ради Гадяцького району про визнання права власності на спадкову земельну ділянку, вказуючи, що у грудні 2008 року померла її мати [PERSON] Після смерті матері залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,900 га. В даний час позивач не може скористатися правом на спадщину в зв'язку з відсутністю правоустановчих документів, тому позивач звернулася до суду з позовними вимогами про визнання права власності на земельну ділянку. В судове засідання сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Також сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Мартинівка Гадяцького району, її матір'ю є [PERSON] Згідно довідки відділу Держземагенства у Гадяцькому районі [PERSON] був отриманий Державний акт на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії Р2 № 601923, який видавався згідно розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 149 від 29.04.02р. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1,8972 га становить 29116,57 грн. [INFO] в с. Московський Бобрик Лебединського району [PERSON] померла. Згідно довідки Московськобобрицької сільської ради померла [PERSON] на дату смерті проживала [ADDRESS], разом з нею були зареєстровані дочка - [PERSON], зять - [PERSON], онуки - [PERSON] та [PERSON] Приватним нотаріусом Лебединського нотаріального округу Сумської області [PERSON] [PERSON] відмовлено в оформленні спадщини після смерті [PERSON] в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Відповідно п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину. Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За таких обставин суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що позивач є спадкоємцем на земельну ділянку після смерті матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

у березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади Соснівської сільської ради Гадяцького району про визнання права власності на спадкове майно, вказуючи, що у [INFO] помер її чоловік [PERSON] Після смерті чоловіка залишилася спадщина у вигляді земельної частки (паю). На даний час позивач не має можливості скористатися правом на спадщину в зв'язку з відсутністю правоустановчих документів, що спонукало звернутися до суду з позовними вимогами про визнання права власності на земельну частку (пай). В судове засідання сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Також сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Судом встановлено, що 8 березня 1981 року в Соснівській сільській раді Гадяцького району зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] 25 березня 1996 року КСП «Маяк» видано Держаний акт про право колективної власності на землю. Згідно довідки відділу Держземагентства у Гадяцькому районі [PERSON] був отриманий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0114898 площею 2,44 в умовних кадастрових одиницях, який видавався згідно розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 371 від 01.08.96р. Вартість земельної частки (паю) становить 13414,32 грн. [INFO] в с. Соснівка Гадяцького району [PERSON] помер. Згідно довідки Соснівської сільської ради [PERSON] на дату смерті проживав [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Відповідно п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину. Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За таких обставин суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що позивач є спадкоємцем на земельну частку (пай) розташованої на території Соснівської сільської ради і є всі підстави для визнання за нею права власності на земельну частку (пай) після смерті чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

у березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Ціпківської сільської ради Гадяцького району про визнання права власності на об'єкт нерухомості за спадкоємцем, вказуючи, що у [INFO] року помер її брат [PERSON] Після смерті брата залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,020 га. В даний час позивач не може скористатися правом на спадщину в зв'язку з відсутністю правоустановчих документів, тому позивач звернулася до суду з позовними вимогами про визнання права власності на земельну ділянку. В судове засідання сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Також сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року в с. Ціпки Гадяцького району, її братом є [PERSON] Згідно довідки відділу Держземагенства у Гадяцькому районі [PERSON] був отриманий Державний акт на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії Р3 № 680110, який видавався згідно рішення 14 сесії 23 скликання Ціпківської сільської ради від 12.06.04р. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 3,02 га становить 34465,63 грн. [INFO] року в с. Ціпки Гадяцького району [PERSON] помер. Згідно довідки Ціпківської сільської ради померлий [PERSON] на дату смерті проживав [ADDRESS], разом з ним був зареєстрований племінник [PERSON] Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори після померлого [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] Гадяцькою державною нотаріальною конторою [PERSON] відмовлено в оформленні спадщини після смерті [PERSON] в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Відповідно п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину. Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За таких обставин суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що позивач є спадкоємцем на земельну ділянку після смерті брата.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON], звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що стягуються за рішенням суду від 12 вересня 2007 року у справі № 2-3426/2007 з 200 грн. до 600 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, у відповідності до положень ст..192 СК України, посилаючись на те, що на даний час розмір визначених рішенням суду аліментів є недостатнім для матеріального утримання дитини, забезпечення нормальних умов життя та задоволення потреб згідно віку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила про їх задоволення. Викладені у заяві фактичні обставини підтримав. У судовому засіданні відповідач позов визнав частково, не заперечував проти збільшення розміру аліментів до 400 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно наданим документам, за рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 12.09.2007 року з відповідача на користь [PERSON] було стягнено аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 11.06.2007 року та до повноліття дитини. Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності у останнього інших утриманців та інших обставин, що мають істотне значення. Згідно до ст.. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. На даний час, порівняно з 2007 роком, значно змінилися обставини, щодо утримання дитини, яка відповідно віку потребує більших витрат на забезпечення потреб. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» на даний час прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років становить 1286 грн. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, щодо обґрунтованості позовних вимог [PERSON] та достатності підстав, щодо збільшення розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітньої дитини. При цьому, враховуючи обставини справи, дані про особу як платника так і стягувача аліментів, суд вважає за доцільне визначити їх розмір у сумі 500 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON]. Позов мотивує тим, що має сина [PERSON]. [INFO], батьком якого є відповідач. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1 / 4 частину всіх видів заробітку (доходів), стверджуючи, що відповідач є батьком дитини з 27 листопада 2013 року та по 14.04.20028 року. У судове засіданні позивач не з'явилася, але надала письмову заяву в якій просить розглянути паву у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився. Але надав письмову заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність та вказує, що позовні вимоги підтримує частково та не визнає в частині стягнення аліментів з 27 листопада 2013 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідач зобов'язаний утримувати свого неповнолітнього сина. Відповідно до свідоцтво про народження серії [NUMBER] виданого 23 квітня 2010 року, [PERSON] народився [INFO]. Батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що у відповідача інших дітей немає та діти залишаються проживати з позивачем. Згідно статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд дійшов висновку, що аліменти необхідно стягувати у частці від заробітку (доходу) у розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходів). Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, позовна вимога щодо стягнення аліментів з 27.11.2013 року не підлягає задоволенню, так як позов подано до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області 26 березня 2014 року. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: partial