Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

У березні 2018 р. ДП «Готель «Україна» (надалі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON]. (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором про надання готельних послуг, мотивуючи тим, що в період з 27.01.2017 р. по 07.12.2017 р. громадянка Грузії [PERSON]. періодично проживала в готельному номері 1307 категорії стандарт зі сніданком та користувалася іншими готельними послугами, які надаються ДП «Готель «Україна» за адресою: [ADDRESS]. На підставі заяви відповідача від 23.03.2017 р. останній позивачем була надана знижка на проживання. Разом з тим, починаючи з 28.08.2017 р. відповідач почала допускати прострочення оплати вартості спожитих основних та додаткових готельних послуг, які зобов'язувалась оплатити до кінця листопада 2017 р. У зв'язку з невиконанням своїх зобов'язань 07.12.2017 р. позивачем було вчинено дії щодо виселення відповідача з готелю. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача за надання готельних послуг з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних становить 118 150 грн. 49 коп., яку позивач просить стягнути на його користь. Ухвалою суду від 22.03.2018 р. позовну заяву залишено без руху та надано строк позивачу для усунення недоліків, а саме для зазначення попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи (а.с. 28). Ухвалою від 13.06.2018 р. після усуненні недоліків у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 37). Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України,при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі від 27.04.2018 р. та копія позовної заяви з додатками, які були направлені на адресу відповідача, повернулися на адресу суду з неврученням, оскільки за даною адресою адресат не значиться, що відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України вважається належним повідомленням відповідача Причини неявки відповідача суду не відомі. (а.с. 41). Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. За таких обставин, суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження та в порядку заочного розгляду справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до п. 3.1 Правил користування готелями й аналогічними засобами розміщення та надання готельних послуг, затверджених наказом Державної туристичної адміністрації України від 16 березня 2004 р. № 19 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2004 р. за № 413/9012 (надалі Правила), готель має право укладати договір з замовником (споживачем) на бронювання номерів (місць) шляхом підписання його двома сторонами, а також шляхом прийняття заявки на бронювання за допомогою поштового, телефонного або іншого зв'язку (засобів електронної пошти, включаючи факсимільну), який дозволяє достовірно встановити належність заявки споживачу або замовнику. Договір вважається укладеним тільки в разі письмового акцепту готелем направленої йому заявки на бронювання та досягнення сторонами згоди в обумовленій формі щодо всіх істотних умов. Як встановлено судом, своїм підписом в реєстраційній картці відповідач підтвердила своє проживання в готелі «Україна» за адресою: [ADDRESS], період проживання, номер кімнати та погодилась на блокування коштів на кредитній карті у розмірі 300 грн. за кожну добу проживання та обробку чеку без її підпису. Також погодилась з Наказом № 85 від 01.11.2016 р. та ознайомилась з правилами пожежної безпеки та з правилами користування готелю та наданих готельних послуг (а.с.10). Відповідно до п. 3.8. Правил плата за надання готельних послуг стягується у відповідності до єдиної розрахункової години - 12-ї години поточної доби за місцевим часом. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, починаючи з 28.08.2017 р. відповідач почала допускати прострочення оплати вартості спожитих основних та додаткових послуг. Відповідно до п. 4.13 Правил, споживач зобов'язаний дотримуватись цих Правил, внутрішніх правил проживання у готелі та правил пожежної безпеки. Якщо споживач неодноразово порушує внутрішні правила проживання у готелі, що призводить до матеріальних збитків, а також створює незручності для інших споживачів, готель має право відмовити у поселенні або розірвати договір (здійснити виселення). На неодноразові звернення позивача щодо необхідності погашення заборгованості та пава готелю щодо відмови у поселенні та розірвання договору (виселення) 06.11.2017 р. відповідач надала заяву, якою гарантувала погашення заборгованості, яка утворилась, до кінця листопада 2017 р. (а.с.12). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з п. 5.2. Правил, за умови невиконання повністю або частково договірних зобов'язань, пов'язаних з наданням готельних послуг, винна сторона має відшкодувати іншій стороні задані ним збитки. Оскільки відповідачем порушувалося зобов'язання з своєчасної та повної оплати спожитих готельних послуг, то станом на 16.03.2018 р. за нею обраховується заборгованість у розмірі 110 180грн. 81 коп. (а.с.13-18). Зазначений розрахунок заборгованості відповідачем не заперечувався, у встановленому законом порядку не спростовано. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з наданим позивачем розрахунку останнім відповідачу нарахована сума інфляційних втрат у розмірі 6 597 грн. 82 коп. та 3 % річних за прострочення виконання зобов'язання у розмірі 1 371 грн. 86 коп., правильність нарахування яких судом перевірена, відповідачем не спростована. Оскільки відповідач не виконує свої зобов'язання з своєчасної та повної оплати спожитих готельних послуг сума заборгованості у розмірі 110 180 грн. 81 коп., сума інфляційних втрат у розмірі 6 597 грн. 82 коп. та 3 % річних за прострочення виконання зобов'язання у розмірі 1 371 грн. 86 коп., що разом складає 118 150 грн. 49 коп. підлягає стягненню з відповідача. У зв'язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 777 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved