Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

У березні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнено, до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, зазначивши, що після смерті її бабусі [PERSON], яка померла 07.04.2011 року, відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по вул.Ювілейна, 22 в с.Олександрівка Комінтернівського району Одеської області. За життя бабуся склала заповіт на [PERSON], яким заповідала все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що їй буде належали на день смерті й на що вона за законом матиме право. Заповіт не відмінявся та не оспорювався. Однак, нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок їй відмовлено у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності за спадкодавцем. На підставі чого, вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов по підставам, викладеним у ньому. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але направив на адресу суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи за їх відсутність. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинялися внаслідок його смерті. Судом установлено, що житловий будинок №22 по вул.Ювілейна в с.Олександрівка Комінтернівського району Одеської області належав [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва №165 про право приватної власності на житловий будинок від 27.08.1984 року /а.с.7/. Відповідно до довідки виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, згідно погосподарської книги №1 Олександрівської сільської ради, особовий рахунок №70, [PERSON] проживала та була зареєстрована до дня смерті 07.04.2011 року по вул.Ювілейна, 22 в с.Олександрівка Комінтернівського району Одеської області, Разом з нею зареєстровані [PERSON] донька, [PERSON] онука, [PERSON] онука, які за вказаною адресою не проживали /а.с.55/. 22.09.2008 року [PERSON] зробила на імя [PERSON] заповідальне розпорядження, яким заповіла все своє майно, що буде належати їй на день смерті й на що вона за законом матиме право. Заповіт посвідчено керуючою справами виконкому Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №206. Заповіт на день смерті заповідача не змінювався і не відмінявся /а.с.6/. 07.04.2011 року [PERSON] померла у віці 68 років у с.Олександрівка Комінтернівського району Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-ЖД №251713, виданого виконкомом Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис за №17 /а.с.5/. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З копії спадкової справи №16/2011 до майна [PERSON], померлої 07.04.2011 року, яка заведена 06.07.2011 року приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу [PERSON] за заявою [PERSON] вбачається, що листом від 06.07.2011 року нотаріусом було повідомлено спадкоємців померлої про відкриття спадкової справи, проте до нотаріуса, окрім позивача, ніхто не звертався. Листом від 25.06.2013 року нотаріусом повідомлено спадкоємицю [PERSON], що із-за відсутності реєстрації права власності в органах БТІ спадкодавця на належний йому житловий будинок, унеможливлює видачу свідоцтва про право на цю спадщину спадкоємцю, та рекомендовано звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав на будинок /а.с.67/. Технічним паспортом, виготовленим Комінтернівським РБТІ 17.10.2013 року на житловий будинок №22 по вул.Ювілейна в с.Олександрівка Комінтернівського району Одеської області підтверджується, що за вказаною адресою розташований житловий будинок під літ. «А» загальною площею 45,4 кв.м., жилою 29,6 кв.м., підсоб- ною 15,8 кв.м., 1969 року забудови, з надвірними господарськими будівлями і спорудами /а.с.11-15/. Згідно листа КП «Комінтернівське РБТІ» від 30.07.2012 року, право власності на житловий будинок №22 по вул.Ювілейна, в с.Олександрівка Комінтернівського району Одеської області не зареєстровано /а.с.73/. Відповідно до Цивільного кодексу УРСР 1963 року та інших нормативно-правових актів, що регулювали правовідносини по державній реєстрації права власності на нерухоме майно до набуття чинності новим Цивільним кодексом України, а саме до 01.01.2004 року, та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №195-ІУ, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Діючим на тої час законодавством передбачалася тільки державна реєстрація будівель споруд, реєстрація права власності на нерухоме майно, доказом чому, відносно будинків і будівель, були відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради, записи у погосподарських книгах сільських рад. Відповідно зі ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Таким чином, до прийняття Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за нормами Цивільного кодексу УРСР 1963 року та нормативно-правовими актами виникнення права власності на житлові будинки та споруди не залежало від державної реєстрації цього права, записи у погосподарських книгах органів місцевого самоврядування визнавалися такими, що підтверджують право приватної власності на житлові будинки. Згідно розясненню, викладеному у п.23 постанови ПВС України від 30.05.2008 року №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду в порядку позовного провадження. За викладених обставин позивач обґрунтовано звернулася до суду з даним позовом, який підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.1216,1217,1218,1223,1233,1268,1269,1270 ЦК України і

Outcome: approved