Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

У 2017 році позивачка звернулась до суду з указаним позовом, зазначаючи, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 27.08.2013 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], який мешкає разом із нею. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву від 23.05.2017 року, в якій просить слухати справу без її участі, підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву від 23.05.2017 року, в якій просить слухати справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Крім того, 23.06.2017 року на адресу суду надійшли заперечення від відповідача, в яких останній просив суд призначити розмір аліментів на рівні 30 % від розміру прожиткового мінімуму на дитину, яка не досягла 6-ти річного віку, як це передбачено законодавством України. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 21.06.2013 року сторони в справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який 27.08.2013 року було розірвано (а.с.4). Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якого записаний відповідач по справі(а.с. 5). Дитина мешкає разом із матірю та перебуває на її утриманні (а.с. 6). Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, суд вважає за можливе стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з року.\~ Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 640 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved