Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

У березні 2015 р. [PERSON] предявив позов до ПАТ «Дельта Банк», в якому просив стягти з останнього на свою користь 14347 доларів 33 центи США заборгованості за договорами банківського вкладу. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що на порушення укладених з відповідачем договорів він не виплатив позивачеві вказану суму. Оскаржуваним рішенням позов задоволено; з відповідача до бюджету стягнуто 3031 грн. 93 коп. судового збору. В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» в особі тимчасового адміністратора просить скасувати дане рішення і постановити рішення про відмову у задоволенні позову [PERSON] Доводи скарги зводяться до такого: - судом проігноровано, що постановою НБУ № 150 від 02.03.2015 р. ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від цього ж числа № 51 у ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію на період з 03.03.2015 р. по 02.06.2015 р. і призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації. Отже наразі на спірні правовідносини поширюється порядок повернення коштів, які знаходяться на банківських рахунках позивача, встановлений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Згідно з ст. 36 цього Закону, під час тимчасової адміністрації задоволення вимог вкладників не здійснюється. Крім того, відповідно до ст. 26 цього ж Закону, відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається у національній валюті після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим НБУ на день початку процедури виведення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації, - після закінчення строку дії укладених з позивачем договорів відповідач повернув позивачеві вклад та нараховані проценти за вкладом шляхом перерахування на його поточний рахунок, як то передбачено договорами між сторонами, - у мотивувальній частині рішення суд мав навести відповідний розрахунок переведення іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення, - жодним нормативно-правовим актом не передбачена можливість стягнення з банку коштів, які належать клієнту або які зберігаються на його рахунку, т.я. банк не набуває права на ці кошти. У судовому засіданні [PERSON] просив відхилити апеляційну скаргу за її безпідставністю. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Постановляючи рішення, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими. Цей висновок суду суперечить нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини. Так, судом І інстанції на підставі належних і допустимих доказів по справі вірно встановлено наступне. 11.08.2014 р. сторони уклали договір банківського вкладу № 001-24505-110814 на суму 13000 доларів 00 центів США на строк до 16.08.2015 р. 12.08.2014 р. сторони уклали договір банківського вкладу № 006-24230-120814 на суму 7942 долари 36 центів США на строк до 11.09.2014 р. Станом на 23.02.2015 р. доступна для користування сума коштів на поточному рахунку [PERSON], що відкритий у ПАТ «Дельта Банк», становить 14347 доларів 33 центи США. Апеляційним судом по справі встановлено таке: - з листування сторін вбачається, що позивач вимагав повернення належних йому за договорами банківського вкладу коштів після закінчення строку їх дії, але відповідач ці вимоги не задовольнив (а.с. 9, 12-18), - постановою правління НБУ № 150 від 02.03.2015 р. (її копія на а.с. 57-58) ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, - рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 р. № 51 у ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію на період з 03.03.2015 р. по 02.06.2015 р. і призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації. У запереченнях на апеляційну скаргу [PERSON] зазначає, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.04.2015 р. № 71 у ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію на період з 03.03.2015 р. по 02.09.2015 р. (а.с. 118). З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки. І на дату предявлення [PERSON] даного позову (02.03.2015 р., а.с. 1), і у цей час у ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію у звязку з віднесенням його у встановленому законом порядку до категорії неплатоспроможних. Отже на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 названого Закону, під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників. У частині 6 цієї статті зазначено, що вказане обмеження не поширюється на зобовязання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників; зазначені вимоги здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим НБУ до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. Відшкодування коштів вкладникам банків, віднесених до категорії неплатоспроможних, здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у порядку та за процедурою, які встановленою ст.ст. 26-28, 34 ч. 5, 36, 39, 49, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Наведений у позовній заяві [PERSON] спосіб захисту його прав, який суд І інстанції визнав таким, що відповідає вимогам Закону, суперечить цій процедурі. Апеляційним судом у ході розгляду справи не встановлено порушення прав позивача уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк». З викладеного випливає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з постановленням рішення про відмову у позові.

Outcome: dismissed