Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач вказує, з 1996 року по 2007 рік вона з відповідачем проживали однією сімєю і вели спільне господарство. 15.06.2001 року у них народився син [PERSON], який на даний час проживає разом з позивачкою. З 2007 року відповідач не проживає разом з ними, не надає добровільної допомоги на утримання дитини. Посилаючись на викладене позивач просила стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі в розмірі ? частки від всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, а також стягнути всі судові витрати. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Просила про задоволення позовної заяви. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, Зазначив, що позов визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи 15.06.2001 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки від 10.08.2015 року № 813/01-32 виданої Ленінською сільською радою Баштанського району Миколаївської області про те, що [PERSON], [INFO], дійсно проживає за адресою [INFO], разом з матірю [PERSON], та знаходиться на її утриманні. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якої-небудь взаємної угоди про оплату між позивачем та відповідачем аліментів в добровільному порядку досягнуто не було. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України, суд приходить до висновку, що батьки зобов'язані утримувати \~своїх неповнолітніх дітей, а отже при вищезгаданих обставинах можуть бути стягнуті аліменти з відповідача на утримання дитини на користь позивача. З огляду на матеріальне становище позивача і відповідача, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів підлягає задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України, суд приходить до висновку, що батьки зобов'язані утримувати \~своїх неповнолітніх дітей, а отже при вищезгаданих обставинах можуть бути стягнуті аліменти з відповідача на утримання дитини на користь позивача. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача і стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу пред'явлення вимог 10.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави та позивача підлягають стягненню судові витрати. Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, на підставі статті 367 ЦПК України, підлягає обовязковому негайному виконанню.

Outcome: approved