Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

У березні 2018 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до ПАТ «Київенерго» про захист прав споживачів та скасування неправомірно нарахованого боргу за послуги центрального теплопостачання. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказував, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . Технічним рішенням з проекту теплопостачання Акціонерної енергетичної компанії «Київенерго» № 9303 від 24.05.2004 року було затверджено проект «Реконструкції системи опалення квартири [ADDRESS] . Проектом було передбачено перерахунок теплового навантаження на житловий будинок у зв`язку з відключенням квартири [NUMBER] від системи опалення житлового будинку та влаштування автономної системи опалення в квартирі. На підставі вищезазначеного рішення була здійснена реконструкція системи опалення і квартира була відключена від мережі централізованого опалення. Згідно акту від 01.08.2004 року, складеного комісією представників Дільниці по експлуатації житла №908 комунального підприємства по утриманню житлового господарства Державної адміністрації Солом`янського району м. Києва (далі- ДЕЖ-908) в квартирі [ADDRESS] проведена реконструкція системи опалення з влаштуванням автономної системи опалення. Даний Акт став підставою для зняття нарахувань за центральне опалення квартири [NUMBER] . Протягом десяти років позивач не отримував рахунків щодо оплати центрального опалення. З листопада 2014 року позивачу почали надходити рахунки за централізоване теплопостачання. Після звернення позивача, комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» листом від 05.02.2015 повідомило про те, що з жовтня 2014 року помилково друкуються нарахування за централізоване опалення і в лютому 2015 року цю помилку буде виправлено. Однак, з жовтня 2016 року позивачу знову почали нараховувати оплату за теплопостачання.Жодних угод (правочинів) між позивач та відповідачем не укладалося. Однак, незважаючи на дані обставини ПАТ «Київенерго» продовжує нараховувати та виставляти рахунки для оплати за послуги з теплопостачання, які фактично позивач не отримує. Згідно квитанції ПАТ «Київенерго» станом на 01 лютого 2018 року за мною рахується перед ПАТ «Київенерго» заборгованість за надання послуг опалення у сумі 18 206,00 гривень. Отже, як випливає з вищевикладеного, споживачем послуг з теплопостачання та стороною у правовідносинах ПАТ «Київенерго» з 01.08.2004 Позивач не був, оскільки не користувався жодними послугами за місцем знаходження квартири [NUMBER] та не укладав з Відповідачем ніяких договорів з цього приводу. Зважаючи на той факт, що позивачу послуги з централізованого опалення не надаються з 2004 року, просив визнати неправомірними дії Публічного акціонерного товариства «Київенерго» щодо нарахування заборгованості за надання послуг опалення квартири [ADDRESS] в сумі 18 206,00 гривень. Зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Київенерго» скасувати нараховану суму 18 206,00 гривень за надання послуг опалення квартири [ADDRESS] . Зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Київенерго» не проводити нараховування оплати за опалення квартири [ADDRESS] та провести відповідне коригування по особовому рахунку № [NUMBER] . 29.03.2018 року відкрито провадження у справі та з урахуванням ст. 19 ЦПК України суд вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження. Відповідачі в судове засідання не з`явились, у встановлений судом строк не подали відзиву на позов, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеногопозовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» зазначено, що споживач має право на вибір джерел енергії, чи постачальної організації. Відповідно до п. 24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 21 липня 2005 р. N630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до п. 25 Правил, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Процедура відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання регулюється Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 4 від 22.11.2005 року в редакції наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 169, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.11.2007 року за № 1320/14587. Згідно пункту 2.1 цього Порядку для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. П.п.2.2 вказаного Порядку передбачено, що комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. Також, п.п.2.2.1 порядку встановлено, що при позитивному рішенні комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. П. 39 Правил користування тепловою енергією затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року №1198 та п. 24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. закріплюють за споживачем право відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, судом встановлено, що позивачу, який проживає за адресою: [ADDRESS] , 01.08.2004 року було встановлено автономне опалення від газового котла, що підтверджується - технічним рішенням з проекту теплопостачання Акціонерної енергетичної компанії «Київенерго» №9303 від 24.05.2004 року яким було затверджено проект «Реконструкції системи опалення квартири [ADDRESS] ; актом від 01.08.2004 року комісії Дільниці по експлуатації житла № 908 комунального підприємства по утриманню житлового господарства Державної адміністрації Солом`янського району м.Києва про реконструкцію системи опалення з влаштуванням автономної системи опалення в квартирі [NUMBER] ; актом обстеження № 3-180817\\01 від 18.08.2017 про відсутність централізованого теплопостачання та наявність автономного котла опалення в квартирі [NUMBER] ; актом обстеження № 3-1201201В\\12 від 12.01.2018 про відсутність централізованого теплопостачання в квартирі [NUMBER] ; листом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва » листом від 05.02.2015 про помилкове нарахування оплати за централізоване опалення. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач у вищезазначений спосіб реалізував своє право на вибір джерела теплопостачання до свого помешкання, при цьому дану реалізацію не можна визнати самовільною, оскільки він отримав на це дозвіл спеціально органу у законодавчо визначеному порядку. Отже, відповідно до порядку відключення від мереж ЦО і ГВП акт про встановлення автономного опалення від газового котла в квартирі [ADDRESS] створив умови для настання наслідків, визначених п. 2.7 Порядку відключення від мереж ЦО і ГВП, а саме для перегляду сторонами умов Договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. При цьому суд зауважує, що право на розірвання договору з надання послуг з централізованого опалення у позивача виникло з часу затвердження 24.05.2004 року рішення № 9306 про відключення від мереж ЦО і ГВП, відтак і зобов`язання за договором мають бути припинені саме з цього часу, в тому числі і в частині безпідставного нарахування позивачеві плати за послуги централізованого опалення. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновків про задоволення позовних вимог позивача в частині зняття донарахування та проведення перерахунку заборгованості відповідачем. У зв`язку з тим, що рішення суду ухвалено на користь позивача із відповідача, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню витрати у зв`язку зі сплатою судового збору. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved