Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

У березні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25 грудня 1998 року по 01 жовтня 2002 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З 2012 року і по теперішній час відповідач ухиляється від сплати аліментів, у зв'язку із чим утворилась заборгованість по аліментам, від виконання батьківських обов'язків, не цікавиться життям та здоров'ям сина, не приймає участі у його вихованні, навчанні, не піклується про моральний та фізичний розвиток, не приймає участі в матеріальному забезпеченні сина. Дитина знаходиться на повному її утриманні. На підставі викладеного, просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься його нотаріальна посвідчена згода, в якій зазначено, що він відмовляється від утримання та виховання сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою, просить суд розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради, у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON], а також надала висновок Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради про доцільність задоволення вимог про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Прокурор вважав позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] про позбавлення [PERSON] його батьківських прав відносно неповнолітнього сина підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 грудня 1998 року по 01 жовтня 2002 року. (а.с. 8,9). [INFO] в них народився син [PERSON]. (а.с. 10). Дитина проживає з позивачкою у [ADDRESS] та знаходиться на повному її утриманні (а.с. 12). Дитина [PERSON] з четвертого по дев'ятий клас навчався у спеціалізованій школі з поглибленим вивченням новогрецької мови № 46 м.Маріуполя. Згідно характеристики випускника протягом усього періоду навчання належну увагу вихованню сина приділяла тільки мати, підтримувала зв'язок з класним керівником та вчителями. (а.с. 23). На теперішній час навчається у Маріупольському вищому металургійному професійному училищі за професією «електрогазозварник, газорізальник». Згідно характеристики за місцем навчання дитина проживає з матір'ю, яка достатньо приділяє уваги вихованню та контролює навчання сина. Батько дитини не приймає участі у вихованні сина та не цікавиться його поведінкою та навчанням. (а.с. 17). Рішенням Іллічівського райсуду м.Маріуполя Донецької області, на підставі якого 27 серпня 2010 року був виданий виконавчий лист, з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Станом на 24 березня 2015 року загальний розмір заборгованості по аліментам становить 9428,92 грн. (а.с. 16). Іллічівська районна адміністрація Маріупольської міської ради, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини Іллічівської районної адміністрації від 13 травня 2015 року № 10, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним висновком. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням та утриманням дитини не займається, життям дитини не цікавиться, з його боку відсутня будь-яка турбота про сина, про його розвиток. Таким чином, з урахуванням переконливих доказів, наданих позивачкою, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню сина, а також, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved