Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із вищенаведеним позовом до [PERSON] В поданому позові [PERSON]просить стягнути на її корить з [PERSON]аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також 1/6 частини доходу відповідача щомісячно на утримання позивача до досягнення дитиною сторін трьох років. Судові витрати стягнути з відповідача. В обґрунтування доводів позову [PERSON] посилається на те, що відповідач є батьком її малолітньої доньки, але жодної матеріальної допомоги на утримання своєї дитини відповідач не надає, сторони проживають окремо, дитина фактично знаходиться на утриманні позивача, з якою і мешкає. При цьому вказується, що відповідач має постійне місце працевлаштування та має можливість здійснювати матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивач надала суду заяву, в якій позовні вимогі підтримала, просила їх задовольнити; просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за адресою його місця реєстрації, причини неявки не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення суду за правилами ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Згідно з приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, копія якого наявна в матеріалах справи /а. с. 4/. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Частиною 1 статті 183 СК України передбачено, що частка доходу батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 183 СК України, а також майновий стан позивача, яка самостійно виховує малолітню дитину, тому суд вважає, що відповідач повинен сплачувати щомісячно на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, частково задовольнивши таким чином позовні вимоги в цій частині. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 2 ст. 91 СК України встановлено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч.2-ч.4 ст. 84 та ст. ст. 86 і 88 цього Кодексу. Ураховуючи, те що позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трирічного віку та її щомісячний дохід не перевищує 860,00 грн. щомісячної одноразової допомоги при народженні першої дитини, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання останньої до досягнення дитиною сторін трирічного віку в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу відповідача. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Ураховуючи вимоги ст. 191 СК України суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача з 17 березня 2017 року. Пунктом 7 ч. 1 ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат,

Outcome: partial