overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

У березні місяці 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що [INFO] помер його дід - [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 4,27 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ №137340 виданого Чорнухинською районною державною адміністрацією 07 вересня 2005 року. Позивач [PERSON] є спадкоємцем свого діда [PERSON], і за заповітом має право на спадкування майна померлого, земельної ділянки та майнового паю. Просив суд визнати право власності на земельну ділянку за ним. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги просив визнати право власності на земельну ділянку площею 4,27 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву в якій прохав розглянути цивільну справу без його участі. Проти позову не заперечує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер дід позивача - [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина - земельна ділянки площею 4,27 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ №137340 виданого Чорнухинською районною державною адміністрацією 07 вересня 2005 року. За заповітом, посвідченим секретарем Харсіцької сільської ради Чорнухинського району Полтавської області 24 березня 2008 року, [PERSON] заповів належне йому майно [PERSON] [PERSON] має бажання прийняти спадщину, але через відсутність оригіналу Державного акту на право власності на землю не має можливості оформити право на спадщину скориставшись послугами нотаріуса. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином є всі достатні правові підстави для визнання права власності на земельну ділянку та майновий пай за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

У березні місяці 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що [INFO] року померла [PERSON], яка проживала в [ADDRESS], і є рідною сестрою батька заявника [PERSON], [PERSON] мала у своїй власності земельну ділянку площею 2,76 га, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №081609 виданий Чорнухинською райдержадміністрацією 05 квітня 2004 року. Документи, які б підтверджували їхні родинні відносини не збереглися. Позивач звернувся до Чорнухинської державної нотаріальної контори для оформлення права власності на земельну ділянку на своє ім»я, але йому було відмовлено з підстав недостатності документів, що підтверджують родинні відносини між ним та [PERSON] Просив суд встановити факт, що [PERSON] являється його тіткою та визнати право власності на земельну ділянку розміром 2,76 га, яка знаходиться на території Вороньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, за ним. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав. Прохав встановити факт, що [PERSON] являється його тіткою та визнати право власності на земельну ділянку розміром 2,76 га розташованої на території Вороньківської сільської ради за ним. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву в якій прохав розглянути цивільну справу без його участі, проти позову не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилася і проживала в [ADDRESS]. При житті отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 2,76 га серії ПЛ №081609 виданий Чорнухинською районною державною адміністрацією 05 квітня 2004 року. [INFO] року [PERSON] померла. Її рідний брат [PERSON] батько позивача помер [INFO] року. Позивач [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] за законом. Із довідки виданої виконавчим комітетом Вороньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області від 13 січня 2014 року вбачається, що [PERSON] здійснював догляд за своєю тіткою [PERSON], [INFO], до дня її смерті та здійснив поховання. Дітей померла [PERSON] не мала. Інші спадкоємці, які б мали право успадкувати майно померлої відсутні. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку площею 2,76 га підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

У березні місяці 2014 року позивач звернулась із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем вони перебували у шлюбі з 18 вересня 2010 року, який за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 02.04.2014 року розірвано. Від цього шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає та утримується нею, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому просить стягувати аліменти в її користь в розмірі однієї другої частини із заробітку відповідача. В судовому засіданні позивача заявлені вимоги підтримала, просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі однієї другої частини із його заробітку щомісяця на утримання дитини, вважає що він має змогу сплачувати їх. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав частково та не заперечує про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі однієї четвертої частини заробітку. Заслухавши доводи позивача та заперечення відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 18 вересня 2010 року, який за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 02.04.2014 року сторони розірвали. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Дитина проживає і утримується матір'ю, що підтверджується довідкою житлово-експлуатаційної контори №7 за №328 від 19.03.2014 року та не заперечується відповідачем. Відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дитини не регулярно, чого у судовому засіданні не заперечує, тому відповідно до вимог статей 180,182 Сімейного кодексу України відповідач зобов'язаний та має змогу сплачувати аліменти на користь позивача на утримання доньки. Однак суд вважає, що позивач не довела, а суд не встановив, що розмір аліментів має становити половину доходу відповідача. При цьому суд виходить із розміру заробітку відповідача згідно представленої ним довідки з місця його роботи, також суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини, її вік та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

У березні місяці 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою [ADDRESS]. За життя чоловіком заповіту не складено. У відповідності до ст.1261 ЦК України, вона є спадкоємицею першої черги і має право успадкувати майно померлого. Просила суд визнати право власності на будинок з господарськими будівлями, за нею. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила визнати право власності на житловий будинок з господарським будівлями, який розташований за адресою [ADDRESS]. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив розглянути цивільну справу без його участі. Проти позову не заперечує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER], виданого 21 вересня 1991 року Мокиївською сільською радою Чорнухинського району Полтавської області. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.» Оскільки [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом, то має всі правові підстави для визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який належав [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

У березні місяці 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що [INFO] помер її дід - [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 5,91 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ПЛ № 136966 виданого Чорнухинською районною державною адміністрацією 17 червня 2005 року. Позивачка [PERSON] є спадкоємицею свого діда [PERSON], і за законом має право на спадкування майна померлого, земельної ділянки, так як інший спадкоємець її мати [PERSON], відмовилася від спадщини на її користь, просила суд визнати право власності на земельну ділянку за нею. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву, в якій прохав розглянути цивільну справу без його участі, проти позову не заперечує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер дід позивачки - [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина - земельна ділянка площею 5,91 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ПЛ № 136966 виданого Чорнухинською районною державною адміністрацією 17 червня 2005 року. Позивачка є онукою померлого і за законом має право на спадкування його майна, що підтверджується свідоцтвом про її народження, свідоцтвом про укладення шлюбу. Родинні відносини спадкодавця із спадкоємницею підтверджуються свідоцтвом про народження матері спадкоємниці. Мати позивачки [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь своєї доньки, що підтверджується відповідною заявою від 10 лютого 2014 року засвідчену секретарем Куріньківської сільської ради. Оскільки позивачка [PERSON] є спадкоємицею майна свого діда [PERSON] за законом вона має право на спадкування майна померлого - земельної ділянки площею 5,91 га. Відповідно до ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.» Таким чином є всі достатні правові підстави для визнання права власності на землю за позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

У березні місяці 2014 року позивачка [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. Обґрунтовуючи свої вимоги [PERSON] вказала, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 06 серпня 2011 року. Від шлюбу мають двох дітей: дочку - [PERSON], [INFO] і сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач з лютого 2014 року проживає окремо, вихованням дітей не займається, матеріальної допомоги не надає. Просила суд стягувати аліменти з [PERSON] на її користь на утримання дочки та сина в розмірі 1000 гривень, щомісячно. В судовому засіданні позивачка [PERSON] змінила позовні вимоги, прохала суд стягнути аліменти з [PERSON] на утримання дочки [PERSON] - в розмірі 400 гривень та утримання сина [PERSON] - в розмірі 400 гривень, щомісячно. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з'явився. Причини неявки суду не повідомив. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] в 2011 році було зареєстровано шлюб в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Лохвицького районного управління юстиції Полтавської області. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачкою [PERSON] Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на користь дітей, так як він працездатний і має можливість приймати участь у їх матеріальному забезпеченні..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

У березні місяці 2015 року [PERSON], [PERSON] звернулися до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 20.03.2015 року, вони у рівних частках отримали у власність квартиру [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований син колишнього власника квартири, [PERSON], який після укладення договору купівлі-продажу з реєстраційного обліку не знявся, в квартирі не проживає з вересня місяця 2013 року, жилою площею квартири не користується за комунальні послуги не сплачує. Зважаючи на викладене вище, позивачі просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням [ADDRESS] В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений через газету «Вісті Придніпров'я». Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30 вересня 2000 року. У вказаній квартирі зареєстрований син [PERSON] - [PERSON], який у вересні місяці 2013 року виїхав із зазначеної квартири, вступив у цивільний шлюб та добровільно визначив собі інше місце проживання. Вказана обставина підтверджується показами свідків: [PERSON] та [PERSON]. Свідки суду пояснили, що відповідач доводиться їм сином. У вересні місяці 2013 року вони з сином посварилися, після чого той забрав свої речі та виїхав в інше місце проживання. З того часу з відповідачем свідки майже не спілкуються. 20.03.2015 року [PERSON] за договором купівлі-продажу відчужила квартиру [ADDRESS] [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Зважаючи на те, що відповідач більше року не проживає в квартирі [ADDRESS], жилою площею квартири не користується, та не є членом сім'ї позивачів, суд вважає, що він втратив право користування жилим приміщенням квартири, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

У березні місяці 2015 року [PERSON] звернувся з позовом до Луговиківської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку, в якому вказує, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після смерті матері залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 2,83 га, що знаходиться на території Луговиківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області. Отримати земельну ділянку у власність без рішення суду не можливо. В позовній заяві просить визнати за ним право власності на земельну ділянку розміром 2, 83 га, розташовану на території Луговиківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, яка належала померлій, на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Інший спадкоємець - [PERSON] сестра [PERSON] від спадщини відмовилася на його користь, що підтверджується її заявою завіреною належним чином. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав і пояснив, що він є спадкоємцем матері, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], і відноситься відповідно до ст. 1261 ЦК України до першої черги осіб, які спадкують майно і за законом має право спадкувати майно померлої - земельну ділянку, площею 2, 83 га, яка розташована на території Луговиківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області. Просив суд визнати право власності на земельну ділянку за ним. Відповідач, представник Луговиківської сільської ради, в судове засідання не з'явився. Надав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Проти позову не заперечує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] Після її смерті залишилася спадщина - земельна ділянка площею 2, 83 га, яка розташована на території Луговиківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області. У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач є спадкоємцем майна матері - [PERSON], за законом, і має право на спадкування - земельної ділянки площею 2, 83 га. Його сестра [PERSON] від спадщини відмовилася на його користь, інших спадкоємців після смерті матері немає. Відповідно до ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом». Таким чином, є всі правові підстави для визнання права власності на 2,83 га за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

У березні місяці 2015 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі, проте спільне життя у них не склалося, з травня місяця 2013 року вона та відповідач проживають окремо, діти знаходиться на її утриманні, відповідач не працює, свої батьківські обов'язки щодо утримання дітей не виконує. . Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-184 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання двох неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 1600, 0 грн щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, направленим до суду листом просила розглядати справу у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки судові не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 22 грудня 2007 року позивачка та відповідач перебували у шлюбі від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З травня місяця 2013 року сторони разом не проживають, діти знаходиться на утриманні матері, відповідач не працює, свої батьківські обов'язки щодо утримання дітей не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Так, як відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1600, 0 грн - по 800 грн на кожну дитину щомісячно , починаючи з дня подачі позову та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

У березні місяці 2015 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі з листопада 2007 року по січень 2015року, від якого у них [INFO] народився син, [PERSON]. . Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться утриманні матері, відповідач не працює, свої батьківські обов'язки щодо утримання дитини не виконує. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] аліменти у розмірі 800, 0 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки судові не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з листопада 2007 року по січень 2015року, від якого у них [INFO] народився син, [PERSON] . Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться утриманні матері, відповідач не працює, свої батьківські обов'язки щодо виховання та утримання дитини не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти у розмірі 800, 0 грн щомісячно на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved