Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

У березні 2018 року позивач звернувсь до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що проживали разом з відповідачем з 2007 року по 2013 рік у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З 2013 року вони проживають окремо, але він постійно опікувався дитиною, допомагав йому. За рішенням суду з 16 січня 2013 року з нього стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісячно. Згідно довідки-розрахунку державного виконавця станом на 01 лютого 2018 року за ним рахується заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 7500 грн. за період з листопада 2016 року по лютий 2018 року. Але в даний період дитина проживала разом з ним та повністю перебувала на його утриманні. Дитина також ходила до школи. 12 лютого 2018 року дитина поїхала в гості до відповідачки, яка вирішила залишити дитину проживати вже в себе, тому він забрав документи зі школи та передав їх відповідачці. На підставі ст. 197 СК України просив суд звільнити його від сплати заборгованості по аліментам на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], стягнутих на підставі рішення суду за період з листопада 2016 року по лютий 2018 року у розмірі 7500 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що дитина з листопада 2016 року по лютий 2018 року постійно проживав разом з ним, перебував на його утриманні, ходив до школи. За даний період відповідачка не надавала матеріальної допомоги на утримання дитини. Аліменти з нього стягуються з 2013 року, мав заборгованість, але її погасив. Між ним та відповідачем також тривав судовий спір щодо визначення місця проживання дитини. Після прийняття рішення суду, дитина залишилась проживати у матері. Просив задоволити позов. У судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала частково. Суду пояснила, що за рішенням суду з відповідача стягувались аліменти, але він їх не сплачував та має заборгованість. Дійсно дитина з листопада 2016 року по лютий 2018 року проживала не з нею. В цей час дитина проживала та перебувала більше на утриманні батьків позивача. Після вирішення спору в судовому порядку щодо місця проживання дитини, [PERSON] проживає разом з нею. Тому не заперечує щодо задоволення позову в частині 3000 грн. В іншій частині просила відмовити, оскільки позивач мав сплачувати аліменти завжди вчасно, що ним не робилось та утворилась заборгованість. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, подані заперечення та долучені сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За рішенням Києво-Святошинського районного суду від 19 лютого 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнені аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з 16 січня 2013 року. На виконання рішення суду був виданий виконавчий лист №369/359/13ц, який був пред'явлений до примусового виконання до Кіровоградського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області. Ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. За наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов'язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов'язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. З довідки-розрахунку Кіровоградського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області заборгованість [PERSON] за період з листопада 2016 року по лютий 2018 року становить 7500 грн. Ст. 197 СК України передбачено, що з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. У судовому засіданні з пояснень позивача та відповідача судом встановлено, що [PERSON] з листопада 2016 року по лютий 2018 року не проживав разом з [PERSON] та не перебував на її утриманні. Також проживання дитини з листопада 2016 року по лютий 2018 року підтверджено довідкою виконавчого комітету Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області №257 від 23 січня 2018 року, довідкою КЗ «Соколівське навчально-виховне об'єднання «Загальноосвітня школа 1-ІІІ ступенів, позашкільний центр» №41 від 06 березня 2018 року, характеристикою учня 3-го класу [PERSON], [INFO]. Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 12 лютого 2018 року визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Зважаючи на встановлену обставину, суд приходить до висновку, що дана обставина є істотною, тому позовні вимоги підлягають до задоволення та заборгованість з грудня 2016 року по 31 січня 2018 року - скасуванню в розмірі 7000 грн. В частині листопада 2016 року суд відмовляє, оскільки дитина в листопаді 2016 року ще проживала разом з матір'ю, а доказів на підтвердження точної дати переїзду позивачем суду не надано. Також не можуть бути взяті до уваги доводи відповідача щодо несвоєчасної сплати аліментів з дня ухвалення судового рішення, оскільки не має зв'язку утриманням дитини позивачем у період з грудня 2016 року по лютий 2018 року, та може бути підставою, у разі обґрунтованості, для нарахування та стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Outcome: dismissed