Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

У березні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» (далі - ТОВ «НОВОБУДОВА») в особі представника Євтіхеєва В. В. звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01 травня 2017 року по 01 березня 2021 року включно у сумі 13 216,58 грн, із яких: основний борг за період з 01 травня 2017 року по 01 лютого 2020 року складає 3 645,30 грн; збитки від інфляції за період з 01 травня 2017 року по 01 лютого 2021 року у сумі 7 082,76 грн; 3% річних за період з 01 травня 2017 року по 01 лютого 2021 року у сумі 2 488,52 грн, а також просить стягнути на свою користь з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 2 270,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності нерухоме майно від 08 травня 2014 року. 09 грудня 2015 року між сторонами був укладений договір № 150Г/[NUMBER] на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до якого відповідач зобов`язалася оплачувати послуги в установлені договором строки, не пізніше 20-го числа, що настає за розрахунковим. Проте, з 01 травня 2017 року відповідач оплату за спожиті житлово-комунальні послуги не сплачує, внаслідок чого за період з 01 травня 2017 року по 01 березня 2021 року включно у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 13 216,52 грн з урахуванням 3% річних та індексу інфляції, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 22 березня 2021 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. За місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які були отримані останньою 21 квітня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 07 травня 2021 року на адресу суду надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву, яким відповідач заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, у зв`язку із наступним обґрунтуванням. Відповідач зазначає, що позивачем на підтвердження розміру її заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 3 645,30 грн, разом із позовною заявою був наданий розрахунок заборгованості, зі змісту якого убачається, що відповідачу за період з 01 травня 2017 по 01 лютого 2021 року за послуги з утримання будинку, з урахуванням здійсненого перерахунку на суму 923,40 грн, нараховано 27 645,30 грн, а сплачено за цей період - 43 822,12 грн. Тобто, відповідачем допущено переплату за спожиті житлово-комунальні послуги за вказаний період на суму 16 176,82 грн, які підлягають поверненню останній. Крім того, відповідач зазначила, що в розрахунковий період були включені періоди, які перебувають поза межами позовної давності, встановленої статтею 257 ЦК України. Так, з огляду на дату подання ТОВ «НОВОБУДОВА» позову та строк виконання зобов`язання, визначеному у договорі, позивачем у розрахунковий період безпідставно та протиправно включені періоди до 01 травня 2017 року із сумою боргу в розмірі 19 822,12 грн, та з травня 0217 року по лютий 2018 року із сумою боргу в розмірі 6 750,00 грн. Виключення цих періодів і сум боргу із загального розрахунку заборгованості відповідача за спожиті житлово-комунальні послуги станом на 01 лютого 2021 року призведе до від`ємного значення загального розміру борогу, що вказує на відсутність боргу у відповідача за договором перед позивачем. 11 травня 2021 року на адресу суду надійшла заява відповідача про застосування позовної давності, передбаченої статтею 257 ЦК України, у якій остання просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що до періодів, включених у розрахунок заборгованості, а саме, до 01 травня 2017 року із сумою боргу в розмірі 19 822,12 грн та з травня 2017 року по лютий 2018 року із сумою боргу в розмірі 6 750,00 грн, строк позовної давності сплинув, оскільки позивач звернувся до суду з указаним позовом лише у березні 2021 року. 02 червня 2021 року на адресу суду надійшла відповідь представника ТОВ «НОВОБУДОВА» Євтіхеєва В. В. на відзив [PERSON] , яким представник позивача заперечував проти тверджень відповідача, вказуючи що загальна сума заборгованості за період з 01 травня 2017 року по 01 лютого 2020 року становить 35 540,10 грн, а сума оплат, які надійшли від відповідача за спірний період, який розглядається в рамках даного позовного провадження складає 31 894,80 грн, відтак залишок заборгованості становить 3 645,30 грн. Щодо тверджень відповідача про безпідставне включення в розрахунковий період періодів, які перебувають поза межами строку позовної давності, то представник позивача наголошує на факті переривання перебігу позовної давності. Інших заяв по суті розгляду справи на адресу суду не надходило. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що ТОВ «НОВОБУДОВА» є юридичною особою, предметом діяльності якої відповідно до статуту є надання житлово-комунальних послуг мешканцям будинків та іншим юридичним та фізичним особам, експлуатація та обслуговування житлового фонду, внутрішньобудинкових інженерних мереж, систем та обладнання об`єктів соціально- побутового призначення, в тому числі технічне обслуговування, реконструкція, капітальний і поточний ремонти та ін. Житлові будинки 4, 5, 6 з об`єктами соціального призначення на [ADDRESS] відповідно до наказу ПАТ ХК «Київміськбуд» № 00107/0/8-13 від 10 липня 2013 року були передані в експлуатацію та обслуговування ТОВ «НОВОБУДОВА». Відповідно до витягу № 13 з протоколу засідання правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» від 23 травня 2013 року № 17 ТОВ «НОВОБУДОВА» визначено експлуатуючою організацією житлових будинків 4, 5, 6 на проспекті Червонозоряному, 150-162 . Розпорядженням Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації № 636 від 04 листопада 2013 року будинку № 5 присвоєна поштова адреса - проспект Червонозоряний, 150-Г . [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності нерухоме майно від 08 травня 2014 року з індексним номером 21400928. 09 грудня 2015 року між відповідачем і позивачем був укладений договір № 15017105 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, де у пунктах 6, 11.1 передбачено, що споживач зобов`язався оплачувати послуги в установлений цим договором строк, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. У будинку, зокрема і квартирі № [NUMBER] , протягом спірного періоду позивачем безперебійно надавались житлово-комунальні послуги. Однак, відповідач не сплачує за спожиті ним житлово-комунальні послуги, чим спричиняє збитки позивачу. Більше того, з матеріалів справи вбачається, що позивач вже звертався до суду з приводу стягнення з відповідача заборгованості за спожиті нею житлово-комунальні послуги по спірній квартирі за минулий період з березня 2014 року по квітень 2017 року включно в розмірі 19 822 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот двадцять дві) гривні 12 коп. Постановою Київського апеляційного суду у справі № 365/840/16-ц від 24 жовтня 2018 року позов ТОВ «НОВОБУДОВА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задоволено частково. Стягнуто зі [PERSON] на користь ТОВ «НОВОБУДОВА» заборгованість за спожиті житлово- комунальні послуги по квітень 2017 року в розмірі 7 894 (сім тисяч вісімсот дев`яносто чотири) гривні 80 копійок. У грудні 2019 року ТОВ «НОВОБУДОВА» було проведено списання заборгованості по квартирі № [NUMBER] на суму 11 927 (одинадцять тисяч дев`ятсот двадцять сім) гривень 32 коп. на підставі постанови Київського апеляційного суду у справі № 365/840/16-ц від 24 жовтня 2018 року, яке відображається в наданому розрахунку заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідачем протягом нового спірного періоду, який розглядається в рамках цього позовного провадження, здійснено лише дві оплати, з яких: в лютому 2019 року в розмірі 7 894 (сім тисяч вісімсот дев`яносто чотири) гривні 80 коп. на підставі постанови Київського апеляційного суду у справі № 365/840/16-ц від 24 жовтня 2018 року; в січні 2020 року в розмірі 24 000 (двадцять чотири тисячі) 00 коп. Таким чином, загальна сума оплат відповідача становить 31 894 (тридцять одна тисяча вісімсот дев`яносто чотири) гривні 80 коп. Враховуючи нарахування за мінусом перерахунку за вивезення твердих побутових відходів (-923 грн 40 коп.) за період з 01 травня 2017 року по 01 лютого 2020 року в розмірі 27 645 грн 30 коп. та заборгованість за попередній період стягнуту рішенням Голосіївського районного суду міста Києва у справі № 365/840/16-ц від 18 жовтня 2017 року, з урахуванням постанови Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2018 року в розмірі 7 894 грн 80 коп., що в загальній сумі становить 35 540 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот сорок) гривень 10 коп. Якщо відмінусувати від загальної суми заборгованості по спірній квартирі суму оплат, які надійшли від відповідача, що відображаються в розрахунку заборгованості, то залишок заборгованості становить 3 645 (три тисячі шістсот сорок п`ять) гривень 30 коп (35 540 грн 10 коп. - 31 894 грн 80 коп. = 3 645 грн 30 коп.) Відтак, твердження відповідача про існування переплати за спірний період по квартирі № [NUMBER] в розмірі 16 176 грн 82 коп. судом до уваги не беруться. Суд відхиляє доводи відповідача про пропуск позивачем позовної давності з огляду на наступне. Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до частини п`ятої статті 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Разом із тим, статтею 264 ЦК України визначено випадки переривання строку позовної давності. Зокрема, частина перша вказаної статті передбачає, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Частиною ж третьої цієї статті передбачено, що після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Матеріалами справи узгоджується, що в січні 2020 року відповідач здійснила платіж на суму 24 000,00 грн. Оскільки відповідач вчинила дію, яка свідчать про переривання позовної давності, здійснивши платіж у період, за який позивач просить стягнути заборгованість, а саме, з 01 травня 2017 року по 01 березня 2021 року, то позивач, звернувшись до суду з указаним позовом у березні 2021 року, дотримався строку позовної давності. Згідно з пунктом 5 частиною третьою статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, наймачі забов`язані щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація) та витрати на утримання (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі (типовий перелік яких затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 560). Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В результаті несвоєчасної сплати відповідачем за отримані житлово-комунальні послуги утворився борг, який станом на 01 лютого 2020 року становить 3 645 грн 30 коп. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційні втрати обраховуються шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на добуток індексів інфляції за період прострочення (сукупний індекс інфляції). Три проценти річних розраховуються по формулі: сума боргу х 3 х кількість днів прострочення платежу/365/100. Згідно з наданим позивачем розрахунком за період з 01 травня 2017 року по 01 лютого 2021 року його втрати від інфляції склали 7 082 грн 76 коп., а 3% річних від простроченої суми - 2 488 грн 52 коп. Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення, оскільки він виконаний за правильними формулами, з урахуванням статистичних даних про індекси інфляції за період прострочення і не спростований відповідачем. Також слід звернути увагу, що з боку відповідача не надано фактичних даних того, що в спірний період послуги зі сторони позивача у вказаному періоді не надавалися, або надавалися не в повному обсязі чи не належної якості. Жодних претензій щодо якості надання або ненадання позивачем послуг протягом спірного періоду в розумінні статті 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 875-IV від 24 червня 2004 року від відповідача не надходило. Відтак, підстави для зменшення або звільнення від оплати за надані житлово-комунальні послуги по спірній квартирі відсутні. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved