Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому, посилаючись на норми статей 25, 373, 1216 кодексу України, просить суд визнати за нею право на спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно -пайового товариства закритого типу «Дружба» Краснопільського району Сумської області площею 5, 86 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, належної [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0215171 виданого на підставі рішення Краснопільської районної державної адміністрації від 29 січня 1997року за № 47 та зареєстрованого 24 березня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 171, по праву спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON], яка фактично прийняла, але юридично не оформила спадщину після померлого [INFO] [PERSON]. Позивач спадщину прийняла шляхом фактичного проживання зі спадкодавицею на день її смерті. Третя особа по справі [PERSON] є донькою померлої, але спадщину після смерті матері не прийняла та на неї не претендує. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON], в спадщину після смерті якого вступила його мати та бабуся позивача - [PERSON] шляхом фактичного проживання зі спадкодавцем на день його смерті відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР, який діяв на час відкриття спадщини. За життя [PERSON], яка померла [INFO], залишила заповіт засвідчений 24 березня 1997 року секретарем виконкому Запсільської сільської ради народних депутатів Краснопільського району Сумської області, яка заповідала позивачу належне їй майно. Позивач спадщину прийняла в установленому законом порядку, але отримати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно у вигляді права на земельну частку /пай/ на ім'я [PERSON] немає можливості, оскільки правовстановлюючий документ на це майно - Сертифікат серія СМ № 0215171 при житті дядьком не отримано, а відділ Держземагенства у Краснопільському районі Сумської області відмовив йому у видачі по причині смерті власника. Про наявність вищезазначеного майна і те, що [PERSON] був включений до списку тих, хто має право на земельний пай, позивач дізналася лише у січні 2014 року, оскільки сертифікат взагалі не видавався, а земельний пай по сільській раді значиться до цього часу не витребуваним. В судовому засіданні позивач та представник позивача доводи позовних вимог підтримали. Відповідач та третя особа відділ Держземагенства у Краснопільському районі Сумської області, явку представників в судове засідання не забезпечили, відповідно поданих заяв не заперечують проти задоволення позову і просять справу розглянути за відсутності їх представників /ас. 55-56/. Третя особа [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення позову /ас. 54/. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. З вимог ч.1 ст. 3 ЦПК України вбачається, що захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси. Як убачається з матеріалів справи, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно - пайового товариства закритого типу «Дружба» Краснопільського району Сумської області площею 5,86 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі виникло у [PERSON] на підставі Державного акту на право колективної власності на землю виданого колективному сільськогосподарському підприємству « Дружба» (далі - КСП) у розмірі 3878,7 га для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Миропільської сільської ради народних депутатів від 25 липня 1995 року, де [PERSON] значиться під номером 171 у додатку до списку громадян-членів КСП та 20 березня 1997 за № 171 на його ім'я оформлено Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0215171 /копії ас. 21-23, 26-28, 64-69/. [INFO] [PERSON] помер, місце реєстрації смерті виконком Миропільської сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис за № 08 від 17 січня 1997 року /копія свідоцтва про смерть ас. 8/. Згідно довідки № 48/02-29 від 21 січня 2014 року виданої виконавчим комітетом Миропільської сільської ради Краснопільського району Сумської області, [PERSON] на день смерті був зареєстрований в [ADDRESS] разом з матір'ю [PERSON] та братом [PERSON] /ас. 9/. [INFO] [PERSON] померла, місце реєстрації смерті виконавчий комітет Запсільської сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис за № 15 від 07 квітня 1997 року /копія свідоцтва про смерть ас. 7/. Зі змісту довідки з місця проживання померлої № 54 від 22 січня 2014 року, виданої виконавчим комітетом Запсільської сільської ради Краснопільського району Сумської області, [PERSON] до дня смерті без реєстрації проживала в [ADDRESS] разом з зареєстрованим в будинку донькою [PERSON], онукою та позивачем по справі [PERSON] і правнуком [PERSON] Від імені померлої у виконкомі сільради 24 березня 1997 року посвідчено заповіт /ас. 10/. Згідно заповіту посвідченого секретарем виконкому Запсільської сільської ради Краснопільського району Сумської області від 24 березня 1997 року, [PERSON] заповідала все належне їй майно та те, на що він на день смерті буде мати право - своїй онуці [PERSON] /копія ас. 13/. За інформацією Миропільської сільської ради № 50/02-29 та « 249/02-29 від 21 січня та 17 березня 2014 року на час смерті [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] разом з сином [PERSON]. Спадкоємицею за заповітом є позивач - [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом розпорядження, володіння та користування спадковим майном, правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку за життя не отримано /ас. 11, 63/. [INFO] [PERSON] помер, місце реєстрації смерті виконком Миропільської сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис за № 01 від 13 січня 2004 року /копія свідоцтва про смерть ас. 6/. За інформацією Миропільської сільради він був зареєстрований один в житловому будинку, заповіти від його імені не посвідчувалися /ас. 12/. Родинні відносини померлих [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтверджуються повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження /копії ас. 14-19/ Постановою державного нотаріуса Краснопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області від 07 березня 2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку /пай/ після смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа /ас. 20/. За інформацією відділу Держземагенства в Краснопільському районі Сумської області № 125 від 13 лютого 2014 року [PERSON] не отримав сертифікату на право на земельну частку (пай) площею 5,86 га умовних кадастрових гектарів і видати його не можливо у зв'язку зі смертю власника /ас. 24/. Згідно витягу з технічної документації по грошовій оцінці земель № 398 від 13.02.2014 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Миропільської сільської ради Краснопільського району Сумської області площею 5,86 га складає 51580 гривень і значиться за [PERSON] /ас. 25/. Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Правовідносини, що склалися між сторонами, виникли із спадкових правовідносин і врегульовані нормами цивільного та земельного законодавства України. Підставою позову є обставини, що підтверджують право власності на земельну ділянку та стаття 16 ЦК України, яка визначає визнання права як способу захисту цивільних прав та інтересів. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Відповідно до ст. 25 ЦК України органи виконавчої влади не мають права оформляти право власності, тому що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського товариства включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю набуває права на земельну частку /пай/ з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на земельну частку /пай/. Враховуючи, що згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, позивач як спадкоємець за законом має право на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом, оскільки право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом відповідно до ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] помер, не отримавши сертифікату на право на земельну частку (пай), проте таке право, яке належало йому на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. [PERSON] бувши матір'ю [PERSON] та єдиним спадкоємцем на все майно померлого, спадщину прийняла шляхом фактичного проживання зі спадкодавцем на день його смерті в селі Миропілля Краснопільського району Сумської області відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, чинного на день відкриття спадщини. Позивач є онукою [PERSON] та єдиним спадкоємцем на все майно та права померлої за заповітом. Право на отримання сертифікату на земельну частку (пай) не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини, та передбачені ст. 1219 ЦК України. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача, яка є спадкоємицею померлої. За таких обстави, суд прийшов до висновку, що [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, яке залишилось після смерті померлого [INFO] її сина [PERSON], а тому вважає можливе визнати за позивачем [PERSON] право на спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно - пайового товариства закритого типу «Дружба» Краснопільського району Сумської області площею 5.86 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі нормативною грошовою оцінкою 51580, 00 гривень, по праву спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON]. Встановлені факти суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заперечень проти позову і доказів відносно належності спадкового майна іншим особам в суд не надійшло, інших спадкоємців, які б вступили у спадщину, немає, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 26 березня 2014 року та інформацією завідувача Краснопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області № 420, № 421 та № 419 від 26 березня 2014 року, спадщина не визнана відумерлою, спадкові справи не заводилися /ас. 33-45/. Таким чином, позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved