Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

у березні 2014 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Мінського районного управління юстиції в м. Києві від 27.01.2004 року № 224/14 накладено арешт на все майно, що належало [PERSON] Арешт на майно [PERSON] накладено на підставі виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва від 26.12.2003 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Будинок книги» суми боргу. [INFO] року [PERSON] померла. [PERSON] є матір»ю та спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] Після смерті доньки в Одинадцятій Київській державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу, але оформити спадщину позивачка не має можливості, оскільки з витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборони об»єктів нерухомого майна вбачається, що на все майно [PERSON] накладено арешт. Листом №911 від 28.02.2014 року відповідач, який є правонаступником відділу державної виконавчої служби Мінського районного управління юстиції в м. Києві, повідомив позивачку про знищення виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа №1-1574 Шевченківського районного суду м. Києва від 26.12.2003 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Будинок книги» 7573,06 грн., на підставі п.9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року №2274/5, тому зняти арешт державна виконавча служба не має можливості. Вважаючи, що діями відповідача порушено права позивача на прийняття спадщини після померлої доньки, позивачка просить зняти арешт з всього майна, яке належало [PERSON], в тому числі з 1/3 частини квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно розпорядження №1666 від 31.08.1999 року. В судове засідання сторони не з»явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін. Суд, вивчивши письмові докази у справі, встановив наступне. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.01.2004 року державного виконавця відділу державної виконавчої служби Мінського районного управління юстиції в м.Києві накладено арешт на все майно [PERSON](а.с.7). Арешт нерухомого майна [PERSON] також підтверджується витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна №30361600 (а.с.11). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 31.08.1999 року квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] рівних долях (а.с.9). Відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві листом від 28.02.2014 року №911 підтвердив факт знищення виконавчого провадження у з»язку з закінченням терміну зберігання, відкритого на підставі виконавчого листа №1-1574 Шевченківського районного суду м. Києва від 26.12.2003 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Будинок книги» 7573,06 грн., на підставі п.9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року №2274/5 (а.с.12). Відповідно до ч.1, 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення. В порушення зазначених вище вимог зазначеного вище Закону державний виконавець, закінчуючи виконавче провадження та закривши його, не скасував арешт майна боржника, чим порушив законні права позивача, які підлягають судовому захисту.

Outcome: approved