Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 09 лютого 2016 року ним в якості авансу в рахунок суми вартості квартири (яка в майбутньому повинна бути предметом договору купівлі - продажу) було передано [PERSON] 13\~500 грн. 00 коп., про що він власноруч склав розписку. Строк було встановлено до 09 березня 2016 року, станом на 13 березня 2016 року відповідачем не виконано зобовязання щодо укладення договору купівлі-продажу квартири та не повернуто вищевказану суму грошових коштів. Просив стягнути з [PERSON] на його користь борг у сумі 27 000 грн. 00 коп. та 551 грн.21 коп. сплаченого судового збору. В судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, представник позивача надав суду заву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, сповіщався судом про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] 09 лютого 2016 року в якості авансу в рахунок суми вартості квартири (яка в майбутньому повинна бути предметом договору купівлі - продажу) передав [PERSON] 13\~500 грн. 00 коп., про що останній власноруч склав розписку, у якій зобовязався у строк до 09 березня 2016 року продати квартиру, або повернути суму авансу у подвійному розмірі (а.с.8). Станом на 13 березня 2016 року відповідачем не виконано зобовязання щодо укладення договору купівлі-продажу квартири та не повернуто вищевказану суму грошових коштів. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином \~відповідно до умов договору \~та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов \~та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших \~вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене, зобов'язання з повернення авансу в разі не укладення основного договору, є грошовим зобов'язанням, у разі не виконання якого застосовується положення \~ст. 625 ЦК України. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі за № 6-90цс13 від 18 вересня 2013 року та відповідно до вимог\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою\~\~для всіх судів України. Оскільки у строки, вказані в розписці, ні пізніше, сторони договір купівлі-продажу не уклали, відповідач не повернув позивачу гроші, сума заборгованості відповідача перед позивачем за розпискою становить 27 000 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, яка передбачає, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею витрати. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 551 грн. 21 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved