Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

У вересні 2016 року представник позивача звернувся до суду із заявою про роз'яснення рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року. Заява про роз'яснення рішення суду мотивована наступним. Боржник та майно, на яке необхідно звернути стягнення за вказаним рішенням суду перебувають на території, яка відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визнана тимчасово окупованою територією України і є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Діяльність територіальних органів Міністерства юстиції України, у тому числі структурних підрозділів, що забезпечують здійснення повноважень у сфері організації примусового виконання рішень, на зазначеній території є об'єктивно неможливою. Представник позивача звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про відкриття виконавчого провадження. Постановою державного виконавця від 02 серпня 2016 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження. Під час винесення зазначеної постанови державним виконавцем не повідомлено стягувачу щодо його подальших дій з виконавчим листом для його примусового виконання, зокрема, не зазначено до якого саме органу державної виконавчої служби необхідно пред'явити виконавчий документ. За таких обставин, представник позивача просить роз'яснити рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року щодо порядку його виконання, оскільки відповідно до виконавчого документа боржник та майно, на яке необхідно звернути стягнення, перебувають на території Автономної Республіки Крим, яка визнана тимчасово окупованою територією України та повідомити до якого органу державної виконавчої служби за підвідомчістю відноситься примусове виконання даного виконавчого документа. Сторони по справ повідомлені про час та місце розгляду заяви про роз'яснення рішення суду. Відповідно до ч. 3 ст. 221 ЦПК України неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року у справі за позовом ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до [PERSON], третя особа: ТОВ «Звєзда Рибака», про звернення стягнення на предмет іпотеки - позовні вимоги задоволені. У рахунок погашення заборгованості ТОВ «Звєзда Рибака» перед ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» за кредитним договором від 29 квітня 2013 року № 88113К3, укладеним в рамках генеральної угоди від 26 жовтня 2012 року № 88112N3, у загальній сумі 7151319,65 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку, площею 0,0600 га, цільове призначення для індивідуального житлового будівництва, кадастровий номер: [NUMBER], та житловий будинок, загальною площею 956,0 кв.м., житловою площею 485,9 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Відповідно до ст.221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання. У відповідності до роз'яснень, викладених у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року N 14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення. Як убачається з матеріалів справи, за позовом банку звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку та житловий будинок, який розташований на території АР Крим та належить на праві власності відповідачу, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, укладеним між позивачем та третьою особою. Позивач просить роз'яснити рішення суду в частині виконання такого, а саме: повідомити до якого органу державної виконавчої служби за підвідомчістю відноситься примусове виконання даного виконавчого документа. Порядок виконання судових рішень врегульовано Законом України «Про виконавче провадження». В порядку, передбаченому ЦПК України, позивач має можливість оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця. У своїй заяві банк не посилається на те, що незрозумілість рішення суду ускладнює його реалізацію. Враховуючи вищенаведене, суд ухвалює відмовити у задоволенні заяви ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» про роз'яснення рішення суду.

Outcome: dismissed