Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить суд визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] , її чоловікові [PERSON] , їх сину [PERSON] , їх доньці [PERSON] , належить право власності на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до витягу з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади від 16 березня 2021 року за цією адресою на даний час зареєстровані невістка позивача [PERSON] та відповідач [PERSON] . [INFO] , який є онуком позивача. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] помер [PERSON] . Відповідач у справі [PERSON] , в квартирі зареєстрований, але не проживає з січня 2019 року, його речей в приміщенні немає, витрати по утриманню будинку останній не несе. Будь-яких усних чи письмових домовленостей між позивачем та відповідачем щодо збереження за останнім права користування житловим приміщенням не існує. Факт перебування відповідача на реєстраційному обліку в належній позивачеві квартирі, порушує права власника та чинить перешкоди здійснювати своє право на користування власним житловим приміщенням та позбавляє можливості оформити субсидію. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 березня 2021 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешку М.М. Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області від 28 березня 2021 року, [PERSON] , [INFO] , з 12.08.2015 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 07 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено судове засідання на 12 травня 2021 року на 09.00 год. 30 квітня 2021 року на адресу суду надійшла заява від позивача у справі [PERSON] , в якій остання просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. 12 травня 2021 року на адресу суду надійшла заява від третьої особи у справі [PERSON] , в якій остання просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. 12 травня 2021 року на адресу суду надійшла заява від третьої особи у справі [PERSON] , в якій остання просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача. Розгляд справи, призначеної на 12 квітня 2021 року, відкладено та повторно призначено на 02 червня 2021 року на 11.00 год. В судове засідання відповідач [PERSON] двічі не з`явився, повідомлений за місцем його реєстрації, Рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення з ухвалою про відкриття провадження у справі та судовою повісткою, відповідно до даних відділення Укрпошта» 19.05.2021 матері відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до наявної у справі копії свідоцтва про право власності, виданого 21 грудня 1998 року, відкрите акціонерне товариство «Росава» посвідчує, що квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної власності [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] , 06 листопада 1999 року уклала шлюб із [PERSON] та після одруження прийняла прізвище останнього, що посвідчується копією свідоцтва про одруження, виданого 06 листопада 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконком Київської області ( [NUMBER] ). [PERSON] , помер [INFO] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області 03 січня 2014 року видано свідоцтво (Серія [NUMBER] ). [PERSON] , помер [INFO] , про що Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 15 жовтня 2020 року видано свідоцтво (Серія [NUMBER] ). Згідно Витягу з реєстру територіальної громади м. Біла Церква від 16 березня 2021 року, [PERSON] , зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , проте відповідно до Акту № 6 від 16 березня 2021 року, засвідченого КП БМР ЖЕК № 7, відсутній в даній квартирі з 08 січня 2019 року. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1,2 ст. 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно з вимогами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України - член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з вимогами абзацу 3 ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Судом встановлено, що позивач та треті особи, є співвласниками квартири [ADDRESS] . Відповідач спільним побутом із позивачем та третіми особами не пов`язаний, з 08 січня 2019 року за місцем реєстрації відсутній. За таких обставин, суд вважає, що відповідач, відповідно до вимог статей 391, 405 ЦК України втратив право на користування житлом. Подібна правова позиція висловлена у Постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 502/922/18 (провадження № 61-1913св20. Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обстаивн, з відповідача належить стягнути сплачений судовий збір на користь позивача в сумі, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved