Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 28 вересня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис №177. Від шлюбу мають спільного малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та з травня 2017 року припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї. Спір про місце проживання дитини та поділ спільного майна подружжя відсутній. В зв'язку з цим позивачка вважала неможливим збереження шлюбу та просила про його розірвання. Позивачка [PERSON] у підготовче засідання не з'явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти надання строку на примирення заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі в якій позовні вимоги визнав повністю, проти надання строку на примирення заперечував. Додатково зазначав, що спори про місце мешкання дитини та поділу сумісно нажитого майна між ним та позивачкою відсутні. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін, оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ч. 3 ст. 200, ст. 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 28 вересня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №177. Від шлюбу мають спільного малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю та наполягали на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved