Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

у березні 2017 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що 11.07.2011 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір без номера, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 2800,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 36,00 % річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки зобовязання за договором позичальник належним чином не виконує, а тому станом на 31.01.2017 року має заборгованість. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 14\~472,57 грн та судовий збір. 21.06.2017 представник відповідача [PERSON] подала заперечення на позов, у якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що позов є безпідставним, надуманим та не ґрунтується на нормах права. Так, з додатків до позовної заяви вбачається, що заповнивши бланк заяви [PERSON] повідомив своє місце проживання, наявність майна, розмір доходу та банком було зазначено види банківських послуг, разом з тим, вказана зава містить лише підписи сторін, прізвища підписантів відсутні, відсутній в заяві і підпис про отримання кредитної картки та ПІН коду. Окрім того, згідно заяви, передбачено надання памятки клієнту, що є невідємною частиною договору лише у випадку оформлення та видачі платіжної картки за кредитною схемою. Однак памятка підписана [PERSON]О до суду у якості доказів не надана, як і не надано доказів щодо відкриття карткового рахунку на імя відповідача, рух коштів по цьому рахунку, договору про відкриття кредитної лінії тощо. Також, факт надання та, відповідно, отримання грошових коштів у сумі 2800,00 грн не підтверджений відповідним платіжними документами, і взагалі така сума не зазначена у змісті заяви. За таких обставин, відповідач вважає, що вимоги позивача необґрунтовані належними та допустимим доказами, а є надуманими (а.с. 61-64). З додаткових пояснень відповідача від 13.02.2018 року (а.с.129-132) убачається, що відповідач [PERSON] позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» не визнає, уважає його необґрунтованим та недоведеним. Уважає що указаний позивачем розмір отриманих кредитних коштів жодним чином не підтверджений та не надано доказів отримання відповідної суми коштів. Зі змісту анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку не вбачається можливим визначити розмір кредитного ліміту встановленого на платіжну картку, оскільки поле для зазначення бажаного розміру встановлюваного кредитного ліміту не заповнене. [PERSON] наданої до суду довідки розрахунку також не вбачається можливим встановити походження позивачем суми наданого кредиту. Окрім цього, зі змісту розрахунку заборгованості вбачається неодноразова зміна відсоткової ставки за кредитом, а оскільки умовами кредитного договору не передбачено порядок розрахунку змінюваної процентної ставки, який би дозволяв точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії договору, не передбачено формули визначення змінюваної процентної ставки, а також максимального розміру збільшення, позивач уважає що відсоткова ставка у розмірі 36% , установлена під час укладення договору є фіксованою. Окремо звертає увагу на грубе порушення позивачем умов кредитного договору щодо нарахування процентів, сума яких за його розрахунком складає 563,72 грн. У судове засідання сторони не зявилися, представник позивача направив клопотання (а.с.38) про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин, двічі належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою реєстрації. Розгляд справи неодноразово відкладався на клопотання представників позивача (а.с.56,57, 114,115, 144), у яких представники посилалися на неможливість прибути в судове засідання у звязку з участю в інших справах, потребою в ознайомленні з документами, наданими ПАТ КБ «Приватбанк» на клопотання представників позивача, в клопотанні від 24.04.2018 представник позивача [PERSON] просить також відкласти судове засідання на іншу дату у звязку з його хворобою, при цьому підтверджуючих документів не надав. Ураховуючи наведене, у відповідності з вимогами пункту 2 частини 3, ч.4 статті 223 ЦПК України, оскільки відповідач та його представник були належним чином повідомлені про дату та час слухання справи, повторно не явилися в судове засідання, представник доказів поважності неявки суду не надав, суд уважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та представників та дослідивши надані письмові докази, прийшов до такого висновку. Установлено, що 11.07.2011 між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк та [PERSON] укладений кредитний договір без номера, що складається із Заяви позичальника, Умов і Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та [PERSON], за умовами якого банк видав Клієнту картку Кредитка «Універсальна» з базовою відсотковою ставкою 3,0 % на місяць на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів у році (а.с.6-7). За умовами договору (п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов) після отримання від клієнта всіх документів, банк самостійно встановлює кредитний ліміт, який має право в будь-який час змінити, що є безумовною згодою клієнта про прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту (а.с.24). Суд уважає що факт отримання [PERSON] кредитних коштів у вказаному розмірі позивачем доведено, оскільки отримання указаної суми прослідковується також з виписки по рахунку, з якої убачається, що відповідач неодноразово знімав готівкові кошти та проводив оплату за різні послуги та товари кредитною карткою, виданою за кредитним договором від 11.07.2011р. (а.с.105-112), та позивач свої зобовязання виконав належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти. [PERSON] банку щомісячний платіж становить 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн та вноситься до 25 числа місяця, наступного за звітним (а.с.7). Крім цього, позичальник сплачує комісію: за зняття кредитних коштів готівкою; за зняття власних коштів; за моніторинг неактивної карти; за отримання балансу на чек в банкоматах; за безготівковий платіж. За несвоєчасне погашення заборгованості передбачена сплата пені, яка розраховується як : пеня 1 (базова % ставка за договором / 30 нараховується за кожен день прострочення кредиту) + пеня 2 (1% від заборгованості, але не менше 30 грн на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочки по кредиту або % 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму більше 50 грн). Та при порушенні строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачеих договором, більш ніж на 30 днів штраф у сумі 500 грн + 5% від суми заборгованості (а.с.7). За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. [PERSON] ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 11.07.2017 заборгованість за даним кредитним договором перед банком становить 14\~472,57 грн, з яких: 515,00 грн заборгованість за кредитом; 9892,21 грн - заборгованість за процентами; 2900,00 грн нарахована комісія; 1165,36 заборгованість по судовим штрафам (а.с.4-5). Як убачається із наданої банком виписки по картковому рахунку відповідача, останній користувався кредитними коштами з дати видачі кредитної картки, в т.ч. знімаючи готівкові кошти в значному розмірі, та постійно порушував умови договору, допустивши прострочення виконання зобовязання (а.с.105-112). Суд не уважає за можливе визнати розрахунок, виконаний відповідачем, обґрунтованим, в тому числі щодо суми процентів, оскільки згідно згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою та Тарифами банку відсотки нараховуються на загальний залишок заборгованості по кредиту (в т.ч. заборгованості по процентам). Також суд зазначає, що згідно рекомендацій Верховного Суду України в узагальненні судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин від 11 листопада 2011 року, Банк має довести, що він повідомив боржника належним чином про зміну процентної ставки; неправомірною є зміна процентної ставки навіть у разі належного повідомлення, якщо договором чітко передбачено підписання в таких випадках додаткової угоди; потрібно також враховувати поведінку сторін після прийняття рішення банком щодо зміни процентної ставки, зважаючи на положення цивільного законодавства про укладення та зміну договору, зокрема: а) якщо боржник сплачує проценти за новою ставкою, то пропозицію слід вважати прийнятою і правочин вчиненим, враховуючи частини 2, 3 ст. 205 , ч. 2 ст. 642 ЦК (навіть за відсутності доказів про належне повідомлення боржника), оскільки фактичні дії свідчать про прийняття пропозиції. Отже, доводи відповідача щодо незаконності одностороннього внесення змін до договору банком є безпідставними, оскільки після підвищення процентної ставки за користування кредитом позичальник продовжував користуватися кредитною карткою та погашати заборгованість по процентам, при цьому відповідач не оскаржував рішення про зміну процентної ставки у встановленому законом порядку, що, на думку суду свідчить про фактичне прийняття відповідачем змінених умов кредитного договору. За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобовязання щодо погашення заборгованості за кредитним договором в установлені договором строки, позивач внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки за користування кредитом, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у звязку з чим з відповідачана користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором без номера від 11.07.2011, яка виникла станом на 31.01.2017, у розмірі 14\~472,57 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в розмірі 1600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved