Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

У березні 2018 року адвокат Юрченко О.А., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,1200 га, з кадастровим номером 3220881300:04:001:0260 , розташовану за адресою: Київська область , Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, Садівниче товариство « Гатне -1»; визнати недійсним копію Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] , виданий 03.02.2005 р. Бориспільським районним відділом земельних ресурсів, а також скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису №20391264 про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим з кадастровим номером 3220881300:04:001:0260 , розташовану за адресою: Київська область , Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, Садівниче товариство « Гатне -1». Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] на підставі договорів дарування від 28.05.2009 року, що були укладені між ним та [PERSON] , набув право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 3220881300:04:001:0259 та 3220881300:04:001:0260 , розташовані за адресою: Київська область, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, Садівниче товариство « Гатне-1 ». Право власності на ці об`єкти нерухомого майна не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав, а в державних актах на право власності на земельні ділянки нотаріусом вчинено напис про перехід права власності на них від [PERSON] до [PERSON] Такий порядок реєстрації права власності на земельну ділянку діяв на час укладення договору дарування. 20.04.2010 року право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3220881300:04:001:0260 було зареєстровано за [PERSON] в Поземельній книзі за №938040010260001. Починаючи з 2012 року [PERSON] проживає разом з родиною в садовому будинку, що побудований ним на цих земельних ділянках. Разом з тим, 12 травня 2017 року до Державного реєстру речових прав було внесено запис про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3220881300:04:001:0260 за [PERSON] Такий запис був здійснений державним реєстратором на підставі підробленого правовстановлюючого документа, наданого [PERSON] Відповідач незаконно оформила право власності на вказану земельну ділянку на своє ім`я. Тому право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 3220881300:04:001:0260 підлягає захисту в порядку ст.392 ЦК України. Також представник позивача [PERSON] вважає, що на підставі ст.203 та ч.1 ст.215 ЦК України належить визнати недійсною копію Державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого здійснювалась державна реєстрація права власності на землю за [PERSON] . Крім того, оскільки у Державному реєстрі речових прав містяться неправдиві відомості щодо власника земельної ділянки з кадастровим номером 3220881300:04:001:0260 , вважає за необхідне скасувати запис про реєстрацію права власності на цю земельну ділянку за [PERSON] . Крім того, адвокат Юрченко О.А. просить стягнути з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу, які поніс позивач, в загальному розмірі 60000 гривень. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив суд його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав та пояснив, що позивач не здійснив належним чином державну реєстрацію переходу права власності на спірну земельну ділянку, а тому до [PERSON] не перейшло право власності на землю. Просить у задоволенні позову відмовити. Представник КП «Бюро державної реєстрації» Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та державний реєстратор КП «Бюро державної реєстрації» Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області у судове засідання не з`явились. Вони завчасно та в установленому порядку повідомлені про час та місце розгляду цивільної справи. Ці обставини підтверджуються розписками про отримання ними судової повістки. Заслухавши учасників цивільного процесу та дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 28 травня 2009 року між сторонами були укладені договори дарування, що посвідчені приватним нотаріусом Бориспільського районного округу Київської області Кузьміченко А.П. та зареєстровані в реєстрі за №643 та №648. За умовами цих правочинів [PERSON] безоплатно передала у власність [PERSON] , а останній прийняв, належні їй на праві приватної власності земельні ділянки, площею 0,1200 га кожна, з кадастровими номерами 3220881300:04:001:0260 та 3220881300:04:001:0259 , що знаходяться в СТ «Гатне-1» Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с.12-15). Вказані правочини укладені у встановленому законом порядку та у судовому порядку недійсними не визнавались. Відповідно до ч.2 та ч.6 ст.126 ЗК України в редакції від 01.05.2009 року, яка діяла на час укладення вищевказаних договорів, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення посвідчувалось цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі документів, визначених ч.2 цієї статті, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про відчуження земельної ділянки із зазначенням документа, на підставі якого відбулося відчуження. Як вбачається з копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 03.02.2005 року, виданого на ім`я [PERSON] (а.с.16-17), в ньому міститься відмітка приватного нотаріуса Бориспільського районного округу Київської області Кузьміченко А.П. про перехід права власності на цю земельну ділянку до [PERSON] на підставі договору дарування від 28.05.2009 року за реєстровим номером №648. Відповідно до п.14 Постанови Кабінету Міністрів України №1021 від 09.09.2009 року, «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі», яка на час реєстрації права власності за [PERSON] ще не втратила чинність, у разі здійснення нотаріусом у встановленому законом порядку відмітки про перехід права власності на земельну ділянку на підставі цивільно-правового договору відомості до розділу 3 Поземельної книги «Земельна ділянка. Права Власності, постійного користування». Дата внесення відомостей є датою державної реєстрації переходу права власності на земельну ділянку. 20.04.2010 року право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 3220881300:04:001:0260 , розташовану в СТ «Гатне-1» Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, було зареєстровано в Поземельній книзі за №938040010260001. Ця обставина підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с.17 зворот). Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 2004 року, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, а також на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Аналізуючи вищевказані норми та наявні у матеріалах цивільної справи письмові докази, суд дійшов висновку, що державна реєстрація права власності на земельну ділянку за [PERSON] відбувалась у чіткому дотриманні положень ч.2 та ч.6 ст. 126 ЗК України, а також п.14 Постанови Кабінету Міністрів України №1021 від 09.09.2009 року, «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі». Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою осо-бою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Встановлено, що 12.05.2017 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно був внесений запис №1247012132208 про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3220881300:04:001:0260 , розташовану в СТ «Гатне-1» Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області за [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку (копія), серії та номер [NUMBER] , виданого 03.02.2005 року Бориспільським районним відділом земельних ресурсів. Ця обставина підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №107801299 від 15.12.2017 року (а.с.35-37) та вказує на те, що за [PERSON] не визнається право власності на вказану земельну ділянку. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Як вбачається з ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений в своїй власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Судом встановлено, що [PERSON] набув право власності на земельну ділянку на підставі договору дарування, що був укладений у встановленому законом порядку, а державна реєстрація права власності на земельну ділянку за [PERSON] відбувалась у чіткому дотриманні норм діючого на той час законодавства. Позбавлення його права власності на цей об`єкт нерухомого майна призвело до втручання держави в його право на мирне володіння власним майном, є свавільним та становить порушення ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що з метою захисту порушеного права позивача, належить визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3220881300:04:001:0260 , розташовану в СТ «Гатне-1» Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області та скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №20391264 про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3220881300:04:001:0260 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №1247012132208) за [PERSON] Підстав для визнання недійсною копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого 03.02.2005 року Бориспільським районним відділом земельних ресурсів, суд не вбачає, оскільки така вимога [PERSON] не є вірно обраним способом захисту його порушеного майнового права в розумінні ст.16 ЦК України. Крім того, визнання недійсною копію державного акту на право власності на землю взагалі не передбачено законом. Тому позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст.137 цього ж Кодексу витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з квитанції №0.0.980739567.1 від 06.03.2018 року (а.с.1) позивач сплатив судовий збір за подання позову до суду в розмірі 2548 гривень 57 копійок. Пред`явлений ним позов задоволений частково. Тому з кожного відповідача на користь [PERSON] належить стягнути судовий збір в розмірі 849, 52 грн. Разом з тим, позивач не надав суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг та часу, витраченим ним на їх виконання. Також в матеріалах цивільної справи відсутній детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, а також письмові докази, які підтверджують здійснення позивачем таких виплат в розмірі 60000 гривень. Ця обставина позбавляє суд можливості визначити розмір витрат на правничу допомогу з метою їх розподілу між сторонами. Крім того, суд вважає, що заявлена сума витрат, пов`язаних з правничою допомогою, в 60000 гривень, явно не є співмірною із складністю справи. З цих підстав, суд дійшов висновку, що у стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу належить відмовити.

Outcome: partial