Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 26 жовтня 2007 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 884. В обґрунтування позову зазначала, що з 26 жовтня 2007 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON], від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем у них не склалося, через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини, шлюб та сім'ю. З 01 березня 2017 року вони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, їхня сім'я уже більше року фактично розпалась, шлюб носить лише формальний характер. Подальше спільне проживання сторін є неможливим, надання подружжю строку для примирення позитивного результату не дасть, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов вона підтримує, просить строк для примирення сторонам не надавати, задовольнити позов та розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з'явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він визнає в повному обсязі, примиритися з дружиною не бажає, оскільки вони з 01 січня 2018 року проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільне господарства не ведуть. Просив розглянути справу у його відсутність та задовольнити позов. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 26 жовтня 2007 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 884. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що тривалий час сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо, примиритися подружжя не бажає, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved