Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

у вересні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] - про стягнення заборгованості за договором найму житла, виселення з квартири, зобов'язання зняти з реєстрації. Позивач при зверненні до суду мотивує свої вимоги тим, що вона є власником житлового приміщення, яке знаходиться адресою: [ADDRESS] та належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу. 23 лютого 2011 року позивачем було укладено договір найму житла з [PERSON], на підставі якого позивач передав в тимчасове платне користування квартиру [ADDRESS] строком на три роки з умовою відповідач зобов'язаний протягом часу дії договору вносити плату за користування житлом і квартирну плату за комунальні послуги. Проте протягом всього часу проживання в квартирі відповідач жодного разу не вніс плати і користування житлом і квартирної плати, у зв'язку з чим виникла сума заборгованості. У зв'язку з чим відповідач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість 15 733,68 грн., яка утворилась у результаті неналежного виконання умов договору найму житла від 23 лютого 2011 року, висилити [PERSON] з квартири яка знаходиться адресою: [ADDRESS] та знати відповідача з реєстрації місця проживання в квартирі, що розташована в [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився направивши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився свого представника не направив, про час та місце судового розгляду повідомлявсь належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, що містяться в справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового приміщення, яке знаходиться адресою: [ADDRESS] та належить останній на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 10.01.2011р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №18. 23 лютого 2011 року позивачем було укладено договір найму житла з [PERSON], на підставі якого позивач передав в тимчасове платне користування квартиру [ADDRESS] строком на три роки тобто строк дії договору сплив 23 лютого 2014 року. Пунктом 5.1.4 вказаного Договору передбачено, що відповідач зобов'язаний протягом часу дії договору вносити плату за користування житлом і квартирну плату за комунальні послуги. Проте, в порушення умов договору найму житла від 23 лютого 2011 року, протягом всього часу проживання в квартирі відповідач жодного разу не вніс плати за користування житлом і квартирної плати, у зв'язку з чим виникла сума заборгованості. Так, за час проживання та користування відповідачем квартирою позивача останньою замість відповідача були сплачені грошові кошти у розмірі 15 733,68 грн., що підтверджується квитанціями, які надані відповідачем та містяться в матеріалах справи. Пунктом 8 Договору найму житла встановлено, що за користування житлом Відповідач вносить щомісячну плату в розмірі отриманих комунальних послуг за місяць згідно з платіжними документами Київенерго, Водоканал, ЖЕКу тощо. В день укладення договору відповідач сплачує плату наперед за три місяці. Внесення плати здійснюється щомісяця до 15 числа кожного місяця, сума місячної плати сплачується готівкою за місцем знаходження позивача. Відповідно до ст. 815 Цивільного кодексу України наймач зобов'язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Наймач не має права проводити перевлаштування та реконструкцію житла без згоди наймодавця. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний постійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Статтею 66 Житлового кодексу Української PCP плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Розмір ти за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України, Постановою КМУ «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-мунальні послуги» встановлений порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Враховуючи наведене вимогу щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за користування житлом і квартирної плати у сумі 15 733, 68 грн. суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно з частиною 1 і 2 ст. 71, ст. 72 ЖК Української PCP при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 99 Житлового кодексу Української PCP піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. У відповідно до ст. 169 Житлового кодексу Української PCP у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов'язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ч.1 ст. 109 ЖК Української PCP виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Частиною 1 ст. 826 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживали у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла. Судом встановлено, що [PERSON] починаючи з 25 січня 2013 року зник з місця реєстрації, не проживає в квартирі, не виконує умов договору. Позивач зазначило, що на даний момент їй не відомо місце перебування чи проживання відповідача. Строк дії договору найму житла закінчився 23 лютого 2014 року. Беручи до уваги той факт, що відповідач був зареєстрований в квартирі за згодою власника, строк договору найму закінчився та відповідач протягом року не проживає фактично в квартирі, [PERSON] підлягає виселенню з квартири та зняття з реєстрації місця проживання за адресою [ADDRESS]. З урахуванням задоволення позову, у відповідності з вимогами ст.. 88 ЦПК України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved