Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

У вересні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ АКБ банк «Аркада», третя особа Управління Державної казначейської служби України в Печерському районі м. Києва про визнання дій неправомірними щодо нарахування та утримання податків, здійснення перерахунку податків, просив: визнати неправомірними дії ПАТ АКБ «Аркада», які полягають в нарахуванні і утриманні з його пенсійного вкладу, розміщених на пенсійному рахунку № [NUMBER] у ПАТ АКБ «Аркада», податків на загальну суму 39 728,59 грн. та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок податків на суми процентів, нарахованих на зазначений пенсійний вклад, відповідно до норм чинного законодавства. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторонами 04.12.2000 укладено договір пенсійного вкладу № 1449, відповідно до пункту 3.1 якого вкладник передає, а банк зобов'язується прийняти кошти вкладника та відкрити пенсійний рахунок вкладника; банк приймає за себе зобов'язання нараховувати проценти на вклад та виплачувати вкладникові пенсійні виплати на умовах договору. У виконання договору в період з 04.12.2000 по 18.07.2008 позивач поповнював свій пенсійний рахунок внесками за рахунок власних коштів. 31.07.2008 АКБ «Аркада» прийнято рішення про призначення позивачу згідно з договором пенсійного вкладу від 04.12.2000 № 1449, з липня 2008 року, строкових пенсійних виплат протягом 5 років. 06.02.2017 позивач подав до ПАТ АКБ «Аркада» заяву про розірвання 07.02.2017 договору пенсійного вкладу від 04.12.2000 № 1449 відповідно до пункту 9.1. зазначеного договору, та дострокове повернення залишку коштів з пенсійного рахунку. Станом на 07.02.2017 на пенсійному рахунку № [NUMBER] у ПАТ АКБ «Аркада» обліковувались кошти в сумі 137 939,88 грн. Проте, позивачу було видано кошти в сумі 98 211,29 грн., а решту - кошти в сумі 39 728,59 банком утримано як прибутковий податок на підставі пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України. Утримані кошти банком було перераховано 07.02.2017 до Управління Державної казначейської служби України в Печерському районі міста Києва. З такими діями відповідача позивач не погоджується, вважаючи, що утримання податків з пенсійного вкладу повинно здійснюватись в меншому розмірі, за ставками, які діяли в період нарахування процентів та з часу введення в дію положень законодавства про оподаткування банківських вкладів та процентів на них. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала письмові заперечення (а.с. 26-30). Зазначила, що банком відповідно до положень діючого Податкового кодексу України нараховані податок з усіх нарахованих доходів за весь період розміщення позивачем вкладу та військовий збір, у зв'язку з достроковим розірванням договору пенсійного вкладу. Позивачем не правильно обраний спосіб захисту, на його думку, порушеного права, оскільки визнання дій неправомірними може стосуватись лише органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився з невідомих причин. Тому, суд розглянув справу у його відсутність, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов часткове задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що між сторонами [PERSON] та ПАТ АКБ банк «Аркада» 04.12.2000 укладено договір пенсійного вкладу № 1449 (а.с. 6-9) на умовах, визначених Законом України «Про проведення експерименту у житловому будівництві на базі холдингової компанії «Київміськбуд» № 1674 - III від 20 квітня 2000 року. Відповідно до вказаного Закону вкладник здійснює внески на пенсійний вклад в уповноваженому банку, банк нараховує проценти на вклад та виплачує вкладнику пенсійні виплати за умови досягнення вкладниками пенсійного віку або повної втрати вкладником працездатності у порядку, визначеному законодавством. Згідно з п. 3.1 договору вкладник передає, а банк зобов'язується прийняти кошти вкладника та відкрити пенсійний рахунок вкладника; банк приймає за себе зобов'язання нараховувати проценти на вклад та виплачувати вкладникові пенсійні виплати на умовах договору. У виконання договору в період з 04.12.2000 по 18.07.2008 позивач поповнював свій пенсійний рахунок внесками за рахунок власних коштів (а.с. 12-16). Згідно з п. 12.2 договору, договір набув чинності з дня внесення вкладу і діє довічно або до моменту його розірвання за ініціативою вкладника, здійсненого на умовах розділу 9 цього договору. 31.07.2008 АКБ «Аркада» прийнято рішення про призначення позивачу згідно з договором пенсійного вкладу від 04.12.2000 № 1449, з липня 2008 року, строкових пенсійних виплат протягом 5 років на підставі заяви [PERSON] (а.с. 17). Порядок призначення пенсійних виплат визначено у п.7.1 договору, яким передбачено два види виплат: довічні та строкові, вид яких вкладник самостійно обирає при настанні умов, передбачених п.6.1 Договору. Пунктом 7.1.3 договору передбачено, що у разі обрання вкладником строкових пенсійних виплат, після закінчення таких виплат банк щомісяця нараховує та виплачує довічні пенсійні виплати. Призначені банком строкові пенсійні виплати [PERSON] було отримано в повному обсязі. У зв'язку з тим, що у липні 2013 року закінчився обраний п'ятирічний період строкових пенсійних виплат, банк на умовах договору пенсійного вкладу з серпня 2013 року продовжував нарахування [PERSON] довічних пенсійних виплат. 06.02.2017 позивач [PERSON] подав до ПАТ АКБ «Аркада» заяву про розірвання 07.02.2017 договору пенсійного вкладу від 04.12.2000 № 1449 відповідно до пункту 9.1. зазначеного договору, та дострокове повернення залишку коштів з пенсійного рахунку (а.с. 18). Станом на 07.02.2017 на пенсійному рахунку № [NUMBER] у ПАТ АКБ «Аркада» обліковувались кошти в сумі 137 939,88 грн. Проте, позивачу було видано кошти в сумі 98 211,29 грн., а решту коштів - в сумі 39 728,59 банком утримано як прибутковий податок на підставі пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України та військовий збір, котрі перераховані до Управління Державної казначейської служби України в Печерському районі міста Києва (а.с. 12-16, 32). Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 15.12.2005 р. № 3201-ІV укладення пенсійних договорів було припинено. При цьому, статтею 8 Закону про експеримент визначено, що стосовно договорів пенсійних вкладів діє Закон України «Про проведення експерименту у житловому будівництві на базі холдингової компанії «Київміськбуд» в редакції від 20 квітня 2000 року. Укладення нових договорів пенсійних вкладів припиняється. Відповідно до ст. 6 Закону «Про проведення експерименту у житловому будівництві на базі холдингової компанії «Київміськбуд» в редакції від 20 квітня 2000 року кошти, зняті вкладником з пенсійного вкладу з порушенням умов, зазначених у договорах пенсійних вкладів, включаються до сукупного оподатковуваного доходу таких вкладників у податковому періоді, в якому ці кошти знімаються з пенсійного вкладу. Порушенням умов договору пенсійного вкладу є розірвання договору та дострокове зняття коштів вкладником, про що позивачу було відомо при підписанні договору (розділ 2 договору). Таким чином на день видачі коштів вкладу [PERSON] з його вкладу повинні утримуватись податки відповідно до Податкового кодексу України. Оподаткування доходів вкладників за договорами пенсійних вкладів, укладеними в період проведення експерименту на підставі Закону України «Про проведення експерименту у житловому будівництві на базі холдингової компанії «Київміськбуд», регулюється положеннями п. 4 підрозділу 1 перехідних положень Податкового кодексу України, а при достроковому розірванні зазначених договорів - відповідно до абз. в) пп. 170.8.2 п. 170.8.2 ст. 170 ПКУ. Тобто, протягом дії договору пенсійного вкладу, внески, внесені фізичною особою на власний пенсійний рахунок, а також відсотки, нараховані на пенсійний вклад, та пенсійні виплати не оподатковуються. При достроковому розірванні договору пенсійного вкладу кошти, зняті вкладником з пенсійного вкладу з порушенням умов, зазначених у договорах пенсійних вкладів, підлягають оподаткуванню згідно чинного законодавства України. Відповідно до пп. 170.8.1 п. 170.8 ст. 170 розділу IV Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-УІ податковим агентом платника податку - вкладника за договором пенсійного вкладу або учасника фонду банківського управління є банк, який здійснює виплати за договором пенсійного вкладу або рахунком учасника фонду банківського управління. Згідно з пп. 170.8.2 п. 170.8 ст. 170 Податкового кодексу України податковий агент утримує та сплачує (перераховує) до бюджету податок за ставками, визначеними у п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України, з суми коштів, з якої не було утримано (сплачено) податок та яка виплачується вкладнику з його пенсійного вкладу або рахунка учасника фонду банківського управління у зв'язку з достроковим розірванням договору пенсійного вкладу, договору довірчого управління, договору недержавного пенсійного забезпечення. Таким чином, банк, який здійснює виплати з пенсійного рахунку вкладника при достроковому розірванні договору пенсійного вкладу утримує податок з усіх нарахованих доходів за весь період розміщення вкладу, з яких раніше не утримувалися податки. Враховуючи, що кошти виплати за пенсійним вкладом включаються до доходу податкового періоду, у якому здійснюється виплата, оподаткування всієї суми доходу здійснюється відповідно до ставок податку, порядку нарахування, утримання та перерахування до бюджету, визначених нормами діючого податкового. Що стосується утримання військового збору, то Законом України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності з 01.01.2015, оподаткування військовим збором подовжено до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України (пункт 161 підрозділ 10 розділу XX Перехідних положень ПКУ). Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього ПКУ (підпункт 1.1 пункт 161 підрозділу 10 ПКУ), а саме: податковий агент. Зокрема, підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПКУ передбачено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника, зобов'язаний утримувати збір із суми такого доходу за його рахунок. Водночас, умовами договору пенсійного вкладу № 1449 від 4 грудня 2000 року, а саме п. 9.2.2 та п. 9.2.3 передбачено порядок нарахування та утримання податків на вклад при розірванні договору. Так, згідно з вказаними положеннями договору вкладник подає заяву на ім'я керівника банку про намір зняття коштів вкладу зі свого пенсійного рахунку. Після розгляду заяви банк направляє до органів державної податкової служби за місцем проживання вкладника письмові повідомлення про суму вкладу, яку вкладник має намір зняти зі свого пенсійного рахунку в зв'язку з розірванням договору. І лише після одержання повідомлення від органів державної податкової про суму податку, що підлягає утриманню з вкладника, банк утримує суму податку з вкладу та перераховує її до бюджету. Залишок вкладу після утримання податку банк повертає вкладнику та закриває його пенсійний рахунок. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що банк свого обов'язку щодо направлення письмового повідомлення про суму вкладу до органів державної податкової служби за місцем проживання вкладника з метою одержання повідомлення про суму податку, що підлягає утриманню з вкладника не виконав, самостійно визначивши суму податку, який підлягає утриманню з позивача. Будь-яких змін до договору пенсійного вкладу № 1449 від 4 грудня 2000 року з приводу визначення суми податку та її стягнення, порядку утримання відповідно до п. 12.3 вказаного договору сторонами не вносились. Відповідно до ст. 6, 626 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Враховуючи, вказані положення ЦК України, не виконання відповідачем положень п. 9.2.2 та п. 9.2.3 умов договору пенсійного вкладу № 1449 від 4 грудня 2000 року щодо повідомлення податкових органів з метою з'ясування суми податку, що підлягає утриманню (доказів цього суду не надано), суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та визнання неправомірними дії ПАТ АКБ «Аркада» щодо нарахування та утримання з пенсійного вкладу [PERSON], розміщених на пенсійному рахунку № [NUMBER] у Публічному акціонерному товаристві Акціонерний комерційний банк «Аркада», податків на загальну суму 39 728 грн. 59 коп. та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок податків (податку з доходів фізичних осіб та військового збору) на суми процентів, нарахованих на пенсійний вклад позивача, розміщених на пенсійному рахунку № [NUMBER] у відповідача відповідно до п. 9.2.2 та п. 9.2.3 умов договору пенсійного вкладу № 1449 від 4 грудня 2000 року. При цьому, доводи представника відповідача, що позивачем не правильно обраний спосіб захисту, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають, суд відхиляє, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору, при ухваленні рішення суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, то судовий збір у розмірі 1 280 грн. відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений судовий збір позивачу відповідачем не відшкодовується. На підставі викладеного та

Outcome: partial