Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

У вересні 2017 року ВАТ «Промагролізинг» (далі по тексту - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про стягнення на користь ТОВ «Промагролізинг-Україна» відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 11 598,34 грн. Позов обґрунтований такими обставинами, що відповідач з 11.07.2011 р. до 16.06.2017 р. працював генеральним директором - ТОВ «Промагролізинг-Україна». В період з січня 2015 року по лютий 2015 року відповідач в порушення умов контракту здійснював нарахування та виплату собі заробітної плати виходячи з посадового окладу - 35000 грн., а з березня 2015 року по квітень 2016 року - 49200 грн. Заподіяну шкоду відповідач добровільно відшкодував 11.05.2017, 31.05.2017, 08.06.2017 р.р. Представником позивача Лобач І.А. в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні, оскільки права та обов`язки учасника ТОВ «Промагролізинг-Україна» - позивача по справі ВАТ «Промагролізинг» визначені розділом 3 статуту ТОВ «Промагролізинг-Україна», яким не передбачене право позивача ВАТ «Промагролізинг» діяти від імені ТОВ «Промагролізинг-Україна» в судах та стягувати на свою користь від свого ВАТ «Промагролізинг» імені проценти за користування коштами ТОВ «Промагролізинг-Україна». Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. 11.07.2011 року [PERSON] був прийнятий на посаду генерального директора - ТОВ «Промагролізинг-Україна» з 11.07.2011 р. до 16.06.2017 р. В період з січня 2015 року по лютий 2015 року відповідач здійснював нарахування та виплату собі заробітної плати виходячи з посадового окладу - 35000 грн., а з березня 2015 року по квітень 2016 року - 49200 грн, що суперечить умовам контракту. Відповідачем була повернута сума надлишково сплаченої заробітної плати у розмірі 268563,80 грн. на розрахункові рахунки ТОВ «Промагролізинг-Україна». Наказом №16/06к ТОВ «Промагролізинг-Україна» звільнено відповідача з посади Генерального директора від 16.06.2017 р. Відповідно до ст. 1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Оскільки права та обов`язки учасника ТОВ «Промагролізинг-Україна» - позивача по справі ВАТ «Промагролізинг», які визначені розділом 3 статуту ГОВ «Промагролізинг-Україна», яким не передбачене право позивача ВАТ «Промагролізинг» діяти від імені ТОВ «Промагролізинг-Україна» в судах та стягувати на користь ТОВ «Промагролізинг-Україна» від свого ВАТ «Промагролізинг» імені проценти за користування коштами ТОВ «Промагролізинг-Україна», тому позовні вимоги подані не належним позивачем. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач не довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Outcome: dismissed