Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ) звернулося до суду з позовною заявою до відповідачки, в якій просить стягнути з неї на користь ТОВ заборгованість в сумі 20 679,91 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору, посилаючись на те, що 07.11.2014р. між ПАТ «ВТБ Банк» (далі - Банк) та ТОВ було укладено договір факторингу, відповідно до якого Банк відступив ТОВ право вимоги від відповідачки коштів. Таким чином Банк відступив право грошової вимоги за кредитним договором № R53100470115В від 4 жовтня 2013 року, укладеного з відповідачкою у справі. Відповідно до зазначеного договору кредиту Банк передав відповідачці кредит у сумі 16 648,00 грн., а відповідачка зобов'язалася повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати свої зобов'язання згідно з умовами кредитного договору у повному обсязі. Однак, в порушення умов кредитного договору, а також чинного законодавства відповідачка своїх зобов'язань по кредитному договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом, належним чином не виконала, у зв'язку з чим у неї станом на 07.11.2014 р. виникла заборгованість на загальну суму 20 679,91 грн., в тому числі, заборгованість за основною сумою боргу в сумі 15 847,67 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 1 456,04 грн.; заборгованість за комісійною винагородою в сумі 3 376,20 грн. Представник позивача за довіреністю у судове засідання не з'явилася, заявою просила справу розглянути у відсутність представника позивача, від відповідачки також надійшло письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України, у зв'язку з чим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. При цьому відповідно до письмових заяв представника позивача та відповідачки, представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі, а відповідачка позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 07 листопада 2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» передало грошові кошти в розпорядження ПАТ «ВТБ Банк» за плату, а ПАТ «ВТБ Банк» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошових вимог до боржників за Договорами кредиту. Таким чином банк відступив право грошової вимоги в тому числі за кредитним договором № R53100470115В від 4 жовтня 2013 року, укладеного з відповідачкою у справі. Згідно з умовами Кредитного договору № R53100470115В від 4 жовтня 2013 року, укладеного між Банком, з однієї сторони, та відповідачкою, з іншої сторони, Банк надав відповідачці кредит в розмірі 16 648,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10% річних, та щомісячної сплати комісії за обслуговування кредиту в розмірі 1,69%, а відповідачка зобов'язалася повернути отриманий кредит, сплатити відсотки, штрафи, пені та винагороди у строки та в обсязі, що встановлені Кредитним договором, а також виконати інші зобов'язання відповідно до Кредитного договору у повному обсязі. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, з укладанням вказаного договору факторингу до позивача ТОВ перейшло право вимоги виконання зобов'язання відповідачкою за Кредитним договором. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, всупереч умовам Кредитного договору та вимог чинного законодавства відповідачка належним чином свої зобов'язання по поверненню кредиту не виконала та не здійснила повернення кредиту у встановлені Кредитним договором строки у повному обсязі. Згідно розрахункам, наданим позивачем, які перевірені судом, загальна сума заборгованості відповідачки станом на 07.11.2014 р. становить загальну суму 20 679,91 грн., в тому числі, заборгованість за основною сумою боргу в сумі 15 847,67 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 1 456,04 грн.; заборгованість за комісійною винагородою в сумі 3 376,20 грн. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ТОВ про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитом на загальну суму 20 679,91 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати підтверджені відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved