Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просила встановити порядок користування квартирою №50 по вул.Київській б.164 в м.Обухів Київської області, виділивши їй в володіння та користування житлову кімнату площею 11,8 кв.м., а в спільне володіння і користування відповідачів - кімнату 19,3 кв.м., залишивши всі інші приміщення квартири: кухню площею 7,9 кв.м., вбиральню площею 1 кв.м., ванну 2,6 кв.м., коридор площею 7,4 кв.м., балкон (терасу) площею 2,01 кв.м. у володінні та користуванні всіх співвласників квартири. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що позивачу та відповідачам на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Між позивачем та [PERSON], [PERSON] виникли конфліктні стосунки та непорозуміння щодо користування житлом. У позивача відсутня можливість нормально і в повному обсязі користуватись житлом, оскільки її батько та брат самостійно визначили місце її проживання у частині більшої кімнати скинувши туди її речі, місце для сну відвели на полу. Крім цього, вони створюють ряд інших умов, які б сприяли переселенню позивача із спірної квартири. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що сторони є співвласниками двокімнатної квартири. Однак між позивачем та відповідачами існують напружені стосунки та постійні спори щодо користування [PERSON] квартирою. Батько та брат чинять їй перешкоди, винесли речі та скинули на підлогу в частині більшої кімнати, там же визначили і спальне місце позивача. Вона не може повноцінно користуватись житлом, її звернення до поліції ситуацію не вирішує. Тому представник просить у судовому порядку задовольнити її вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечив, пояснив, що позивач сама не має бажання проживати у спірній квартирі у якій проживає він та інший відповідач з сімєю. Позивач у квартирі фактично не проживає, навідується туди періодично, облаштовувати місце проживання не хоче. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заперечили наявність з боку відповідачів перешкод у користуванні, розпорядженні та володінні позивачем спірною квартирою. Пояснили, що у меншій кімнаті квартири проживають [PERSON] з дружиною та малолітнім сином, який також зареєстрований у квартирі. У більшій кімнаті проживає [PERSON] та знаходяться речі позивача, яка навідується до квартири періодично. Виділ квартири у спосіб, запропонований позивачем суперечить рівності часток користувачів і призведе до порушення їх прав. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності б/н від 03.03.2008 року виданого Обухівською міською радою в рівних частинах належить квартира [ADDRESS], що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно довідки ТОВ «Міський житловий центр» №1072 від 30.05.2016 року в спірній квартирі зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Квартира [ADDRESS] є двокімнатною та має два ізольовані житлові приміщення: кімнату «2» площею 19,3 кв.м., кімнату «3» площею 11,8 кв.м., кухню площею 7,9 кв.м., коридор площею 7,4 кв.м., ванну площею 2,6 кв.м., туалет площею 1,0 кв.м., що підтверджується технічним паспортом. Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно зі ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. З матеріалів справи вбачається, що в зазначеній квартирі, крім власиків, зареєстрований та проживає малолітній син [PERSON] [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. За таких обставин суд приходить до висновку, що право користуватись зазначеним житлом мають чотири особи, позивач, відповідачі та [PERSON] У відповідності до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Звертаючись до суду з зазначеним позовом, позивач не звернула уваги, що вона фактично просить встановити порядок користування квартирою між трьома співвласниками, не беручи при цьому до уваги прав на користування цим житлом [PERSON] Крім того, суд вважає, що виділ у володіння та користування приміщень квартири, у спосіб, запропонований позивачем порушить баланс рівності часток співвласників та користувачів спірної квартири. За наведених вище обставин, суд вважає, що правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Outcome: dismissed