Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

ТОВ «ФК «ЄАПБ» 08 жовтня 2019 року звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2019 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2020 року вирішено питання про заочний розгляд справи. Позивач у своєму позові посилався на те, що 18 січня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і відповідачем було укладено кредитний договір № 010/0137/82/0500340 та 15 червня 2017 року було укладено кредитний договір № 014/0141/82/0388276. Відповідно до умов кредитного договору № 010/0137/82/0500340 від 18 січня 2017 року банк надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 20\~000 гривень зі строком повернення 18 січня 2021 року зі сплатою 42% річних. На виконання умов кредитного договору № 014/0141/82/0388276 від 15 червня 2017 року позивач надав відповідачеві 27\~780 гривень 86 коп. зі строком повернення 15 червня 2020 року зі сплатою 49,9 % річних за користування кредитними коштами. Між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» перейшло право вимоги за кредитним договором № 010/0137/82/0500340 від 18 січня 2017 року та кредитним договором № 014/0141/82/0388276 від 15 червня 2017 року. 28 листопада 2017 року між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «ЄАПБ» було укладено договір відступлення права вимоги № 20171128, у тому числі і за кредитним договором № 010/0137/82/0500340 від 18 січня 2017 року та кредитним договором № 014/0141/82/0388276 від 15 червня 2017 року. Відповідач свої зобов`язання за договорами не виконав, чим порушив умови договорів. Таким чином, сума заборгованості за кредитним договором № 010/0137/82/0500340 від 18 січня 2017 року становить 25 312 гривень 32 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 25\~283 гривень 23 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 29 гривень 09 коп., та сума заборгованості за кредитним договором № 014/0141/82/0388276 від 15 червня 2017 року становить 39\~851 гривню 71 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 27\~780 гривень 86 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 6\~342 гривень 66 коп., заборгованості за пенею у розмірі 5\~728 гривень 19 коп. Тому позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 010/0137/82/0500340 від 18 січня 2017 року у розмірі 25 312 гривень 32 коп. та заборгованість за кредитним договором № 014/0141/82/0388276 від 15 червня 2017 року у розмірі 39\~851 гривні 71 коп., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 1\~921 гривні. Представник позивача просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 18 січня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0137/82/0500340 (а.с. 19-20). Відповідно до умов договору, відповідачеві банком було надано кредит у розмірі 20 000 гривень зі строком повернення 18 січня 2021 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 42 %. 15 червня 2017 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0141/82/0388276 (а.с. 6-8), відповідно до умов якого [PERSON] банком видано кредит у розмірі 27\~780 гривень 86 коп. з кінцевим строком повернення 15 червня 2020 року та сплатою 49,9 % річних за користування кредитними коштами. Між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ПАТ «Комерційний індустріальний банк» було укладено договір відступлення прав вимоги. 28 листопада 2017 року між ПАТ «Комерційний індустріальний банк» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір про відступлення права вимоги № 20171128 (а.с. 30-32), за умовами якого ПАТ «Комерційний індустріальний банк» відступило позивачеві право вимоги за договорами, укладеними між клієнтом і боржником, у тому числі за договорами № 010/0137/82/0500340 від 18 січня 2017 року та 014/0141/82/0388276 від 15 червня 2017 року (а.с. 33). Відповідачеві листами від 06 грудня 2017 року вих. № 002082909 та № 002082596 повідомлено про відступлення прав вимоги за договорами та про заміну новим кредитором (а.с. 16,17, 27, 28). Відповідач умови договорів не виконав, кредитні кошти не повернув. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідачем порушуються взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, внаслідок чого станом на 29 листопада 2017 року відповідно до розрахунку, наданого позивачем, виникла заборгованість за кредитним договором № 010/0137/82/0500340 від 18 січня 2017 року у розмірі 25 312 гривень 32 коп. (а.с. 29) та заборгованість за кредитним договором № 014/0141/82/0388276 від 15 червня 2017 року у розмірі 39\~851 гривні 71 коп. (а.с. 18). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У зв`язку з тим, що отримання у кредит грошових коштів відповідачем підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначені у кредитному договорі, відповідач свої зобов`язання не виконує, то позов підлягає задоволенню, а з відповідача підлягає стягненню за договором № 010/0137/82/0500340 від 18 січня 2017 року заборгованість у розмірі 25 312 гривень 32 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 25\~283 гривень 23 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 29 гривень 09 коп. та за договором № 014/0141/82/0388276 від 15 червня 2017 року у розмірі 39\~851 гривні 71 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 27\~780 гривень 86 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 6\~342 гривень 66 коп., заборгованості за пенею у розмірі 5\~728 гривень 19 коп., а всього разом 65\~164 гривні 03 коп. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судовий збір. Позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1 921 гривні, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» складає 67 085 гривень 03 коп. (65 164 гривні 03 коп. + 1\~921 гривня = 67 085 гривень 03 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved