Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Красилівка, вул. Корольова, № 19, позначений на плані «А-1», загальною площею 104,5 кв.м., житловою площею 66,6 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня - «Б», погріб «В», вбиральня «Г», навіс «Д», колонка «К», огорожа «N» в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 20 жовтня 2014 року. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 20 жовтня 2014 року помер його батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на все належне спадкодавцю майно, до складу якого, зокрема, увійшов житловий будинок № 19 по вулиці Корольова у с. Красилівка Броварського району Київської області з відповідними господарськими будівлями та спорудами. За життя спадкодавцем заповіту щодо розпорядження спадковим майном складено не було. Дотримуючись визначеного законом строку позивач [PERSON] звернувся до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Інші спадкоємці за законом брат позивача [PERSON] та дружина спадкодавця [PERSON] подали до нотаріальної контори заяви, в яких від прийняття спадщини після смерті [PERSON] відмовилися на користь позивача [PERSON] Однак Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у звязку з тим, що при житті власника спірного будинку право власності не оформлялося. З підстав визнання права власності на вказане вище нерухоме майно [PERSON] звернувся до суду із даним позовом. До початку розгляду справи по суті позивач [PERSON] подав письмову заяву, в якій позов підтримав, просив заявлені вимоги задовольнити у повному обсязі та слухати справу в його відсутності. Від голови Красилівської сільської ради Броварського району Київської області [PERSON] надійшов лист, в якому сільська рада проти позову не заперечувала та просила здійснити розгляд справи за відсутності її представника. Треті особи [PERSON] та [PERSON] до початку розгляду справи по суті подали письмові заяви, в яких проти задоволення позову не заперечували, просили його задовольнити та слухати справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 жовтня 2014 року помер [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-ОК № 324294, виданого 20 жовтня 2014 року Виконавчим комітетом Красилівської сільської ради Броварського району Київської області (а.с. 6). Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. ст. 1217, 1218, 1222, 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є сином [PERSON], який помер 20 жовтня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії ІІ-БК № 450972, виадного 25 березня 1977 року Красилівською сільською радою Броварського району Київської області (а.с. 7). За правилами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З копії спадкової справи № 221/2015 щодо майна [PERSON], який помер 20 жовтня 2014 року, вбачається, що 15 квітня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] (а.с. 35). Інші спадкоємці за законом [PERSON], яка є дружиною [PERSON], та син спадкадавця [PERSON] подали до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області заяви, в яких відмовилися від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь позивача (а.с. 36, 40). 17 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що зареєстрована за № 1779 (а.с. 42). Однак, листом від 17 вересня 2015 року за № 2679/02-14 завідувач Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] відмовила позивачу у видачі відповідного свідоцтва, оскільки за життя власника спірного житлового будинку право власності на нього не оформлялося та не реєструвалося (а.с. 14). Судом також зясовано, що [PERSON] на день смерті належав житловий будинок № 19 по вулиці Корольова у с. Красилівка Броварського району Київської області, позначений на плані «А-1», загальною площею 104,5 кв.м., житловою площею 66,6 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня - «Б», погріб «В», вбиральня «Г», навіс «Д», колонка «К», огорожа «N», що підтверджується копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 8-11), копією облікової картки обєкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки (а.с. 15-18) та копією довідки № 398, виданої 14 квітня 2015 року виконавчим комітетом Красилівської сільської ради Броварського району Київської області (а.с. 36). З п. 4, 20 чинної на момент будівництва спірного житлового будинку «Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка була чинна на час побудови спірного нерухомого майна та втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, вбачається, що обовязковій реєстрації (інвентаризації) підлягали будинки та домоволодіння у містах та селищах. Зазначена Інструкція не передбачена реєстрації будинків у селах, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах, відповідно, записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади, що підтверджували право приватної власності на нерухоме майно. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи те, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті [PERSON], що помер 20 жовтня 2014 року, та якому належав житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами за адресою: Київська область, Броварський район, с. Красилівка, вул. Корольова, № 19, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними й такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved