Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про приналежність правовстановлюючих документів, що мають юридичне значення, а саме: встановлення того факту, що державний акт на право власності на землю серії Р2 № 694776 від 25 грудня 2002 року, виданий на імя [PERSON] фактично належить [PERSON], який помер 16 травня 2015 року. В заяві заявник вказав, що [PERSON] мав право власності на земельну ділянку розміром 1,95 га, про що було видано державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 694776 від 25 грудня 2002 року. Однак в даному державному акті на право приватної власності на землю було помилково вказано імя власника в частині прізвища «Бригадир» замість «Бригідир». 16 травня 2015 року [PERSON] помер. На даний час заявник бажає успадкувати в порядку спадкування за заповітом, вказану земельну ділянку після смерті [PERSON], однак через розбіжність у вказівці імені [PERSON] в частині прізвища у свідоцтві про смерть останнього та у державному акті на право приватної власності на землю змушений звертатися до суду. Заявник [PERSON] заяву підтримує, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява в якій Саранчуківська сільська рада просить справу слухати без її представника, заяву визнає. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з даними паспорта серії НЮ № 230572, виданого 22 жовтня 2010 року Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області, прізвище, імя та по батькові заявника [PERSON], народився останній 21 вересня 1960 року у селі Саранчуки Бережанського району Тернопільської області. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-УР № 832393, виданого 12 грудня 1960 року, 21 вересня 1960 року в селі Саранчуки Бережанського району Тернопільської області народився [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про народження 12 грудня 1960 року було зроблено запис № 36 і його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 190386 від 18 травня 2015 року, виданим виконавчим комітетом Саранчуківської сільської ради Бережанського району Тернопільській області, 16 травня 2015 року у місті Тернопіль помер [PERSON] у віці 82 роки, актовий запис № 07. Відповідно до заповіту посвідченого 25 грудня 2013 року секретарем Саранчуківської сільської ради Бережанського району за реєстровим номером 74, [PERSON], на випадок своєї смерті заповів належний йому житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться в селі Саранчуки Бережанського району Тернопільської області по вулиці Івана Франка, 17, земельну ділянку, що знаходиться під будівлями і належить до будинковолодіння, земельні частки паї, все майно, що йому належить чи буде належати на день смерті, - [PERSON], [INFO]. З державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 694776, виданого 25 грудня 2002 року, вбачається, що вказаний державний акт виданий [PERSON], який мешкає с. Саранчуки Бережанського району, на підставі рішення ХХІ сесії 3 скликання Саранчуківської сільської ради від 07 грудня 2001 р. № 174 йому передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,95 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Саранчуківської сільської ради. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на земельну за № 38. Відповідно до довідки Саранчуківської сільської ради № 503 від 16.09.2016 року [PERSON] працював в колгоспі і йому належало право на земельну частку (пай). З довідки Саранчуківської сільської ради № 502 від 16.09.2016 року, випливає, що згідно погосподарських книг в селі Саранчуки проживав і був зареєстрований [PERSON], а [PERSON] на території сільської ради не проживав. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 694776, виданий 25 грудня 2002 року на імя [PERSON] належить [PERSON]. Через відсутність встановленого факту належності [PERSON], який помер 16 травня 2015 року в місті Тернопіль, - вказаного державного акту на право приватної власності на землю, який виданий на імя [PERSON], заявник [PERSON] не має змоги у визначеному законом порядку реалізувати своє право на спадщину після смерті [PERSON]. Враховуючи досліджені в судовому засіданні докази та встановлені факти, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved