Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», в якому просила розірвати договір банківського вкладу та стягнути з відповідача на її користь кошти в сумі 169000 грн. Позовну заяву мотивовано тим, що 26.01.2015 року між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем укладено договір №002-21011-260115 строкового банківського вкладу. Датою повернення коштів було визначено 26.04.2015 року. Позивач звернувся до банку з вимогою про дострокове повернення коштів, в чому їй було відмовлено. Сторони в судове засідання не з'явились, позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Причини неявки представника відповідача в судове засідання не відомі, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. В матеріалах справи знаходяться раніше подані письмові заперечення на позов. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.01.2015 року між сторонами у справі укладено договір № 002-21011-260115 строкового банківського вкладу, оформленого в рамках пакету послуг «Найкращий від Миколая», за умовами якого позивач зобов'язався передати кошти в сумі 169000 грн., а банк зобов'язався повернути вклад та сплатити відсотки відповідно до умов договору. Строк розміщення вкладу сторонами погоджено в три місяці зі сплатою відсотків річних (п.п. 1.3, 1.4). Дострокове повернення вкладу здійснюється виключно у повному розмірі (п. 1.11). Банк зобов'язаний повернути вкладнику вклад в кінці строку розміщення або достроково. На вимогу [PERSON] банком відмовлено їй у достроковому поверненні вкладу. Згідно вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Частиною 3 ст. 1058 ЦК України визначено, що до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесено вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку. Відповідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядження клієнта видати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку розрахункового документа. Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунку розривається за заявою клієнта у будь-який час. Таким чином, враховуючи те, що ПАТ «Дельта Банк» не виконало вимогу щодо дострокового повернення депозитного вкладу [PERSON] то у позивача виникло право на розірвання договору та повернення коштів вкладу. Отже, позовні вимоги в є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача з приводу неможливості задоволення вимог вкладників у зв'язку з введенням тимчасової адміністрації в банку, оскільки право дострокового стягнення (на першу вимогу) передбачене ст. 1060 ЦК України та є беззастережним. Крім того, зазначене положення ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на думку суду застосовується на стадії виконання судових рішень. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України у зв'язку із звільненням позивача від сплати судового збору з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1690 грн. (за вимоги майнового характеру) та 243,6 грн. (за вимоги немайнового характеру).

Outcome: approved