Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

У вересні 2018 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просив розірвати кредитний договір та стягнути заборгованість за договором кредиту, зазначивши в обґрунтування позову, що відповідачка [PERSON] є членом Кредитного союзу «Азовська кредитна компанія» з 25.05.2006 року на підставі заяви про вступ до союзу. Між відповідачкою [PERSON] та філією №2 Кредитного союзу «Азовська кредитна компанія» 28.12.2017 року було укладено кредитний договір №4373/17-Ф2, відповідно до якого відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 9000 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 12 місяців. Відповідно до умов договору споживчого кредиту за користування кредитом відповідач повинен щомісячно сплачувати 0,17% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Залишок по кредиту склав 8120,16 грн. У звязку з простроченням платежів за кредитним договором виконання зобовязань втратило інтерес, розрахунок загальної суми заборгованості відповідачки [PERSON]\~ станом на 19.09.2018 року складає 10604,93грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 8120,16 грн. та відсотків за користування кредитом у розмірі 2484,77 грн. На підставі викладеного, просив розірвати кредитний договір № 4373/17-Ф2, укладений між відповідачкою\~ [PERSON] та філією №2 Кредитного союзу «Азовська кредитна компанія» 28.12.2017 року. У подальшому представник позивача уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитом, що виникла станом на 20.12.2018 року - залишок за кредитним договором 8120,16 грн., нараховані відсотки за користування кредитом відповідно до п.3.1. кредитного договору за період з 24.03.2018 року по 20.12.2018 року в розмірі 3754,76 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про день розгляду справи була повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують їх відзив відповідачка не надали. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є членом Кредитного союзу «Азовська кредитна компанія» з 25.05.2006 року на підставі заяви про вступ до союзу. Судом встановлено, що між відповідачкою [PERSON] та філією №2 Кредитного союзу «Азовська кредитна компанія» 28.12.2017 року було укладено кредитний договір №4373/17-Ф2, відповідно до якого відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 9000 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 12 місяців. Згідно з п. 3.1 договору споживчого кредиту за користування кредитом відповідач повинен щомісячно сплачувати 0,17 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідачкою [PERSON] було проведено наступні платежі: 26.01.2018 року 1025 грн., 23.03.2018 року -1100,00 грн. Залишок по кредиту склав 8120,16 грн. Станом на 20.12.2018 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором складає 11874,92 гривні, яка складається із заборгованості за договором споживчого кредиту у розмірі 8120,16 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом відповідно до п.3.1. кредитного договору за період з 24.03.2018 року по 20.12.2018 року в розмірі 3754,76 грн. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п.1 ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором позики (кредиту) встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Крім того, частиною 2 ст.553 ЦК України встановлено, що порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. У відповідності до ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Частиною 4 ст.559 цього Кодексу встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання не пред'явить вимогу до поручителя. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу відповідачкою [PERSON] порушувались умови договору споживчого кредиту, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами договору споживчого кредиту проценти. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідачки\~ у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved