Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

У вересні 2018 року представник позивача звернувся до суду з позовом з урахуванням збільшених позовних вимог про стягнення з [PERSON] на відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, грошових коштів у розмірі 157 781, 91 грн. та попередньо (орієнтовано) розраховані судові витрати в розмірі 6 477,81 грн. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 24.05.2018 року приблизно о 16:00 год. в м. Києві по вул. 9 травня, 4 та вул. Стратонавтів сталась ДТП, при якій водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «МАЗ», д/н [NUMBER] , не надав переваги в русі транспортному засобу марки «Range Rover Sport» , д/н [NUMBER] , який рухався з правого боку, що призвело до зіткнення та пошкодження зазначених транспортних засобів. Згідно Постанови Святошинського районного суду м. Києва від 22.06.2018 року винним у вказаній ДТП визнано - відповідача [PERSON] Власником пошкодженого транспортного засобу є [PERSON] . Згідно висновку експерта № 1-16/10 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 16.10.2018 року зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду та експерт попереджений (обізнаний) про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК за відомо неправдивий висновок. Згідно результатів висновку встановлено, що матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Range Rover Sport» д/н [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП, що сталася 24.05.2018 року станом на дату проведення дослідження 16.10.2018 року складає 222 281,91 грн. За проведення автотоварозначої експертизи було оплачено 4 900,00 грн. На час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача по траснпортному засобу марки «МАЗ», д/н [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна» за полісом № АК/8020859 від 20.03.2018 р. ПрАТ «СК «Провідна» було виплачено 84 500,00 грн., а різницю шкоди в розмірі 137 781,91 грн. (222 281,91 грн. - 84 500,00 грн.) повинен сплатити відповідач. Право вибору способу відшкодування шкоди належить позивачу. Саме за його заявою суд виносить рішення про покладення на відповідальну особу обов`язку відшкодувати шкоду в натурі або відшкодувати завдані збитки в грошовій формі. Отже відповідач, як винна особа зобов`язана відшкодувати позивачу матеріальну шкоду. У зв`язку із пошкодженням належного Позивачу автомобіля, було завдано моральної шкоди, яка полягає у переживаннях, стражданнях щодо пошкодженого автомобіля. Позивач з часу пошкодження 24.05.2018 року та по даний час відчуває постійні хвилювання за автомобіль. Дуже багато витрачає часу для вирішення питання щодо ремонту автомобіля, відшкодування шкоди. Зважаючи на те, що відповідач винен у пошкодженні автомобіля позивача, то з відповідача підлягає стягненню моральна шкода, яка оцінюється позивачем у розмірі 20 000,00 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 17.09.2018р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.02.2019р. постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 02.07.2019 р. ухвалою Святошинського районного суду м.Києва закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті, а також залучено ПрАТ «СК Провідна» та [PERSON] до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. В обгрунтування позову, посилався на ст. 1192 ЦК України, відповідно до якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Також, вважає, що розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Представник відповідача в судовому засідання заперечувала проти задоволення позовних вимог, надавши до суду відзив в якому зазначила, що 25.05.2018 р. до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» з повідомленням про настання події, що відбулась 24.05.2018 року, звернувся страхувальник [PERSON] за полісом обов`якового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/8020859. 30.05.2018 р. до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» звернулася [PERSON] з повідомленням № 224122 про дорожньо-транспортну пригоду, що сталась 24.05.2018 р. за участі транспортного засобу «Range Rover Sport» д/н [NUMBER] та забезпеченого транспортного засобу «МАЗ 543203» д/н [NUMBER] в якій зазначила перелік пошкоджень належного їй майна.04.06.2018 р. між ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» та [PERSON] був укладений договір про врегулювання страхового випадку № 2300227122 за договором ОСЦПВ № АК/8020859/1005/18 від 20.03.2018 р. Розмір страхового відшкодування зазначеного у Договорі складає 84 500, 00 тисяч гривень, є остаточним та перегляду не підлягає. Сума страхового відшкодування була перерахована [PERSON] 07.06.2018 р. Згідно повідомлення № 224122 у розділі «спосіб визначення суми страхового відшкодування», позивач своїм підписом засвідчила, що по калькуляції складеній спеціалістом Страховика у відповідності до вимог ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з розміром та способом визначення страхового відшкодування за рахунком ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» згодна . Тобто, позивач звернулася до страховика й одержала відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, яка була оцінена страховиком та з якою погодилася позивач і не пред`явила інших вимог, а отже деліктне зобов`язання між [PERSON] і особою, яка завдала шкоду, варто вважати припиненим згідно зі ст. 599 ЦК України у зв`язку з виконанням, проведеним належним чином. Згідно вищевикладеного [PERSON] була відшкодована матеріальна шкода завдана її майну в повному обсязі, з розміром якої вона погодилася, та яка була достатньою для покриття витрат. Інших майнових вимог та доказів на їх підтвердження [PERSON] не надавалося. Тобто, ПрАТ «СК» Провідна» повністю покрила завдану шкоду майну [PERSON] . Також, зазначає, що ДТП сталося 24.05.2018р., а висновок експерта проводилася 11.10.2018 року, без визначення обставин того чи експлуатувався транспортний засіб у період після ДТП. До даного висновку слід відноситися критично у зв`язку з його необ`єктивністю та недостовірністю зазначених у ньому даних на підставі яких був здійснений підрахунок розміру матеріального збитку. Крім того, позивачем не було доведено та не було надано доказів, які б підтверджували обсяг моральних, душевних страждань, який би відповідав вимогам щодо відшкодування моральної шкоди в зазначеному розмірі та не було надано доказів з чого саме виходить позивач при оцінці зазначеної моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 24.05.2018р. приблизно о 16.00 год., керуючи транспортним засобом марки «МАЗ» д/н [NUMBER] , рухаючись в м. Києві по вул. 9 травня,4 та вул. Статонавтів, не надав переваги у русі транспортному засобу «Range Rover Sport» , д/н [NUMBER] , який рухався з правого боку, що призвело до зіткнення та пошкодження зазначених транспортних засобів. Відповідно до постанови Святошинського районного суду м.Києва від 22.06.2018 р. відповідача - [PERSON] визнано винним у вказаній ДТП/а.с.6-7/. Відповідно до полісу АК/8020859 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіль «МАЗ 543203» д/н [NUMBER] був застрахований в ПрАТ «СК «»Провідна»/а.с.11/. Позивачем надано висновок експерта № 1-16/10 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи, складеного 16.10.2018р. матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Range Rover Sport» , д/н [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, що сталося 24.05.2018р, станом на дату проведення дослідження - 16.10.2018р. складає: 222281,91 грн./а.с.35-38/. За проведення автотоварознавчої експертизи [PERSON] сплачено 4 900,00 грн./а.с.47/. Як вбачається із долучених до відзиву додатків, 04.06.2018р. [PERSON] подала до ПрАТ «СК «Провідна» заяву № 227122 про виплату страхового відшкодування/а.с.83/. В цей же день 04.06.2018р. між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] було укладено договір про врегулювання страхового випадку № 2300227122 за договором ОСЦПВ № АК/8020859/1005/18 від 20.03.2018 року /а.с.84/. Відповідно до п.2.3. вказаного договору розмір страхового відшкодування за подією, зазначеною в п.1 цього договору, є остаточним, складає 84 500,00 грн. та перегляду не підлягає. Відповідно до п.5 договору після здійснення страховиком виплати страхового відшкодування в зазначеному розмірі та встановлений цим договором строк, обов`язок страховика з врегулювання вимог заявника про виплату страхового відшкодування за подією вважається виконаним у повному обсязі і належним чином. Тобто, судом встановлено, позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 84 500,00 грн. з яким [PERSON] погодилась/а.с.86/. Відповідно до ч.1,2 ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно п.22.1.ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених устатті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами була досягнута згода про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, позивач погодилась з розміром розрахованого страховиком страхового відшкодування, яка їй було сплачена 07.06.2018р. Заперечень щодо суми відшкодування позивач не зазначала. Також, слід зазначити, що висновок експерта № 1-16/10 проведено 16.10.2018 року, тоді як виплата страхового відшкодування була здійснена 07.06.2018р., тобто дослідження автомобіля було проведено більше ніж через чотири місяці після виплати відшкодування та п`яти місяців з моменту ДТП, що не може бути належним та допустимим доказом на підтвердження заявлених вимог. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Щодо моральної шкоди слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади АР Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 із змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. В порушення вимог чинного законодавства, представником позивачем не надано належних доказів в обґрунтування моральної шкоди, не зазначено в чому саме полягали душевні страждання позивача [PERSON] , оскільки автомобіль не був суттєво пошкоджений, що могло б призвести до вимушених змін у її житті. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed