Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності та припинення права власності, стягнення компенсації. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 27 серпня 2004 року, він, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], який відповідно до рішення Києво- Святошинського районного суду Київської області від 02.07.2013 року було -розірвано. За час перебування у шлюбі ними спільно було набуте наступне майно: автомобіль марки «Камаз», 1986 року випуску, реєстраційний номер - АІ3573АС, за спільні кошти, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії КХС № 652643 виданого 14.09.2005 року, який він використовує для роботи і який знаходиться у його користуванні. Відповідно до Звіту № 38/07/13 про оцінку ринкової вартості колісного транспортного засобу (КТЗ) від 22.03.2016 року виготовленого ФОП [PERSON], ринкова вартість спірного автомобіля марки «Камаз», 1986 року випуску, реєстраційний номер - АІ3573АС становить 99283,60 грн. Оскільки між ними виник спір щодо поділу майна, він змушений звернутися до суду із вказаним позовом. На підставі вищевказаного просив суд визнати за ним право власності на автомобіль марки «Камаз», 1986 року випуску, реєстраційний номер - АІ3573АС. Припинити право власності [PERSON] на автомобіль марки «Камаз», 1986 року випуску, реєстраційний номер - АІ3573АС. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію, що становить 1/2 вартості автомобіля марки «Камаз», 1986 року випуску, реєстраційний номер - АІ3573АС в розмірі - 49641,80 Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму сплаченого судового збору в сумі - 496,42 грн. У судовому засіданні позивач позов підтримав просив суд його задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON], позов визнала просили позов задовольнити, припинити належну їй частку у праві власності на автомобіль марки«Камаз», 1986 року випуску, реєстраційний номер - АІ3573АС, визнати їх за позивачем та присудити їй внесену позивачем на депозитний рахунок суду компенсацію вартості припиненої частки. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. 27 серпня 2004 року, він, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], який відповідно до рішення Києво- Святошинського районного суду Київської області від 02.07.2013 року було -розірвано. За час перебування у шлюбі ними спільно було набуте наступне майно: автомобіль марки «Камаз», 1986 року випуску, реєстраційний номер - АІ3573АС, за спільні кошти, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії КХС № 652643 виданого 14.09.2005 року, який він використовує для роботи і який знаходиться у його користуванні. Відповідно до Звіту № 38/07/13 про оцінку ринкової вартості колісного транспортного засобу (КТЗ) від 22.03.2016 року виготовленого ФОП [PERSON], ринкова вартість спірного автомобіля марки «Камаз», 1986 року випуску, реєстраційний номер - АІ3573АС становить 99283,60 грн. Згідно зі ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Враховуючи, що автомобіль є неподільним об'єктом права власності поділити її між співвласниками неможливо. Безспірно встановлено, що сторони вважають неможливим спільне користування автомобілем. Згідно з п. 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» N 20 від 22.12.1995 р. судам слід враховувати, що оскільки за чинним законодавством суд вирішує спори учасників спільної власності щодо розпорядження чи користування майном, то не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової компенсації за частку у спільній власності, якщо її неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року N 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Згідно з частиною 2 ст.365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до Звіту про оцінку майна, складеного спеціалістом ФОП [PERSON], ринкова вартість спірного автомобіля марки «Камаз», 1986 року випуску, реєстраційний номер - АІ3573АС становить 99283,60 грн. Таким чином, суд приймає вартість частки відповідача у праві власності на квартиру на суму в розмірі 49 641 грн. 80 коп. Позивачем з урахуванням вимог ч.2 ст.365 ЦК України внесено на депозитний рахунок суду суму в розмірі 49 641 грн. 80 коп. За таких обставин суд не має підстав для відмови у задоволенні позову [PERSON], оскільки усі умови застосування положень ст.365 ЦК України знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, відповідачкою вимоги визнані, у зв'язку з чим частка відповідачки у праві власності на автомобіль марки «Камаз», 1986 року випуску, реєстраційний номер - АІ3573АС, підлягають припиненню з виплатою замість неї компенсації з депозиту суду за рахунок внесених позивачем коштів. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Встановлено, що позивачем [PERSON] понесені судові витрати в розмірі 992,85гривень судового збору. У зв'язку з задоволенням позову вказані витрати підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved