Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON] звернувшись з позовом до Камянсько-Дніпровської районної державної лікарні ветеринарної медицини, просить суд ухвалити рішення яким визнати незаконним та скасувати наказ про переміщення, поновити працівникові попередні умови роботи, стягнути середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодувати моральну шкоду. Позивачка зазначила, що працювала у відповідача на посаді санітара ветеринарної медицини державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи ПрАТ «Меркурій-V» м.Енергодар. 14.03.2016р. Камянсько-Дніпровською районною державною лікарнею ветеринарної медицини (далі - К-Дніпровська РДЛВМ) у звязку з покращенням роботи державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи ПрАТ «Меркурій-V» м.Енергодар видано наказ №4 «Про переміщення». Наказом №4 від 14.03.2016р. позивачку було переміщено з посади санітара ветеринарної медицини державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи ПрАТ «Меркурій-V» м.Енергодар на посаду санітара ветеринарної медицини Енергодарської дільниці ветеринарної медицини 0,5 ставки та 0,5 ставки на посаду санітара ветеринарної медицини державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи ринку «Райдужний» м.Енергодар з 14 березня 2016 року з оплатою згідно штатного розпису. Вказаний наказ вважає незаконним\~\~та таким, що підлягає скасуванню, виходячи з наступних підстав: Так, про Наказ №4 від 14 березня 2016 року «Про переміщення» Позивачка дізналася випадково лише 14.03.2016р. у свій вихідний день, і в цей же термін наказ зобовязав позивачку приступити до своїх функціональних обовязків на інших робочих місцях, які знаходяться в різних часинах міста Енергодара, що поставило її перед скрутним становищем. Укладаючи трудовий договір, Позивачка розраховувала, що працюватиме (виконуватиме роботу) у відомій їй і зручній для неї місцевості. Тобто, укладаючи трудовий договір, Позивачка розраховувала на розташування робочого місця. Позивачка зазначила, що на посаді санітара ветеринарної медицини державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи ПрАТ «Меркурій-V» м.Енергодар вона працювала майже 22 роки та попередження стосовно переміщення і переведення на інші робочі місця ані керівництво, ані завідувач лабораторії не попереджав і згоди не надавала. Всі зазначені обставини відбулися без будь-яких взагалі повідомлень та розяснень. Крім того, до суду представником відповідача було надано штатний розпис затверджений 18 січня 2016 року начальником головного управління ветеринарної медицини в Запорізькій обл. [PERSON], про який позивачка дізналася на попередньому судовому засіданні. Так, згідно затвердженого штатного розпису відбулося скорочення штату працівників в лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи ПрАТ «Меркурій-V» в кількості трьох одиниць, з яких і посада санітара ветеринарної медицини. Отже, у відповідача відбулися суттєві зміни в організації виробництва і праці, про що у відповідності до вимог трудового законодавства України, працівники повинні бути повідомлені не пізніше ніж за два місяці. Посилаючись на ці обставини, позивачка просить суд: скасувати наказ про переміщення, поновити їй попередні умови роботи, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, відшкодувати моральну шкоду та витрати на правову допомогу та інших платних послуг. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить суд вимоги задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON], заперечуючи проти позову повністю, пояснив, що дане переміщення не потребує згоди працівника, так як її переміщено з 14.03.2016 року в Енергодарської дільниці ветеринарної медицини 0,5 ставки та 0,5 ставки до ринку «Райдужний» м.Енергодар у межах спеціальності і кваліфікації, на тому самому підприємстві без зміни умов праці.\~Просив у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про те, що позов [PERSON] обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних на те підстав: Так, судом встановлено, що Позивачка працювала у відповідача на посаді санітара ветеринарної медицини державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи ПрАТ «Меркурій-V» м.Енергодар з 1994 року, що підтверджується наказом №40 пункту 1 від 27.04.1994р. про прийняття на роботу. Наказом №4 від 14 березня 2016 року [PERSON] було переміщено з посади санітара ветеринарної медицини державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи ПрАТ «Меркурій-V» м.Енергодар на посади санітара ветеринарної медицини Енергодарської дільниці ветеринарної медицини 0,5 ставки та 0,5 ставки санітара ветеринарної медицини державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи ринку «Райдужний» м.Енергодар у звязку з покращенням роботи державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи ПрАТ «Меркурій-V» м.Енергодар, з оплатою згідно штатного розпису. Про існування вказаного наказу позивачці стало відомо 14 березня 2016 року, коли її колеги, в день видання наказу про переміщення повідомили, що на попередньому місці роботи вона більше не працює. В разі видання наказу по підприємству, уповноважена особа зобов'язана ознайомити з даним наказом працівника, якого стосується даний наказ. В разі відмови працівника від ознайомлення з даним наказом, має бути складений акт про таку відмову. Крім того, у своїй організації та діяльності структурні підрозділи відповідача керуються відповідними Положеннями. Так п.1.7 Положення про державну лабораторію ветеринарно-санітарної експертизи ЗАТ «Меркурій-V» м.Енергодар передбачає необхідність узгодження із завідуючим лабораторії призначених на посаду та звільнених із займаних посад працівників лабораторії. Всупереч нормам внутрішнього трудового розпорядку лабораторії відповідач порушив порядок погодження із завідуючим лабораторії переміщення працівника на інші робочі місця. Представник відповідача не надав доказів, що Позивачку було ознайомлено з випискою цього наказу та з графіком роботи в режимі неповного робочого дня в Енергодарській дільниці ветеринарної медицини, що передбачає 0,5 ставки посади санітара ветеринарної медицини та в режимі неповного робочого дня в державній лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи ринку «Райдужний» м.Енергодар, що передбачає 0,5 ставки посади санітара ветеринарної медицини. Згідно п 2.5. Наказу №58 від 29.07.93 р. затвердженого Мінпраці України, Мінюст України, Мінсоцзахисту населення «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» із подальшими змінами і доповненнями. З кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення власник або уповноважений ним орган зобов'язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці (типова відомча форма № П-2, в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки (вкладиша). На підтвердження, того що позивачку належним чином ознайомили з наказом про переміщення та внесеними записами до трудової книжки Відповідач жодних доказів не надав. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи, на які вона посилається. Так представником відповідача не було надано доказів, які б підтвердили факт відмови від ознайомлення позивачки з наказом №4 від 14 березня 2016 року. В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що дане переміщення відбулося у звязку із скороченням 18.01.2016р. штатної одиниці посади санітара ветеринарної медицини державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи ПрАТ «Меркурій-V» м.Енергодар, тому для того, щоб уникнути звільнення та зберегти позивачці робоче місце, відповідач видав наказ про переміщення на інше робоче місце. Чинне законодавство та судова практика (ст.32 КЗпП) під переміщенням розуміє, переміщення працівника на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. При цьому законодавець зазначає, що саме по собі переміщення не потребує згоди працівника, однак зазначає, що у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Пунктом 31 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року № 9 \~із подальшими змінами і доповненнями, наголошується, що переміщення не може бути невмотивованим, необумовленим інтересами виробництва. Крім того, беручи до уваги\~ст.43 Конституції України, ст.21\~і\~31 КЗпП, необхідно визнати, що будь-яка зміна трудової функції працівника, робочого місця, що виходить за межі трудового договору, хоча і не може бути кваліфікована як переведення на іншу роботу, все-таки без згоди працівника не допускається. Отже, з урахуванням зазначених норм власник не має права вийти за межі трудового договору і його право на переміщення працівників обмежується умовами трудового договору: в межах цих умов переміщення можливе, поза ним - протизаконне. Таким чином, при переміщенні діє принцип незмінності істотних умов договору, тобто залишаються незмінними всі суттєві умови трудового договору (спеціальність, кваліфікація, найменування посади). Проте, при переміщені позивача на підприємстві та зміни його умов праці відповідач зазначених вимог закону не дотримався. З вищевикладених обставин убачається, що унаслідок переміщення позивачки на підприємстві істотно змінилися її умови праці, а саме: - змінився режим роботи як в Енергодарській дільниці ветеринарної медицини 0,5 ставки посади, що передбачає неповний робочий день так і на ринку «Райдужний» м.Енергодар 0,5 ставки посади з неповним робочим днем - без затвердженого графіку роботи структурними підрозділами на відмінно від попереднього місця роботи позивачки, що передбачав повний робочий день; - мета та предмет діяльності лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи ПрАТ «Меркурій-V» м.Енергодар, визначений положенням (а.с. 22-28) значно відмінний від мети та предмету діяльності в Енергодарській дільниці ветеринарної медицини, що визначається положенням (а.с.53-56). - згідно посадовим інструкціям, суттєво змінилися завдання та обовязки позивачки після переведення на інші робочі місця, а тому таке переміщення суперечить вимогам закону. - у відповідності до запроваджуваних змін на виробництві відбулося скорочення штату працівників 18.01.2016 року, після запроваджуваних змін був виданий наказ №4 від 14.03.2016р. про переміщення, який згідно преамбулі, передбачав покращення роботи державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи ПрАТ «Меркурій-V» м.Енергодар у звязку з переміщенням позивачки на інші робочі місця. - крім того, позивачка перебувала на посаді санітара ветеринарної медицини державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи ПрАТ «Меркурій-V» м.Енергодар до 14 березня 2016 року, що підтверджується табелем робочого часу за березень 2016 рік, а штатний розпис був затверджений 18 січня 2016 року начальником головного управління ветеринарної медицини в Запорізькій обл. [PERSON] і штатну одиницю зазначеної посади не передбачав. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що виданий відповідачем наказ №4 від 14.03.2016р. в частині переміщення позивачки на роботі є незаконним та підлягає скасуванню. У зв'язку з цим, позовні вимоги [PERSON] в частині переміщення, а саме: пункту 4 Наказу №4 від 14.03.2016р. «перемістити [PERSON] з посади санітара ветеринарної медицини державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи ПрАТ «Меркурій-V» м.Енергодар на посаду санітара ветеринарної медицини Енергодарської дільниці ветеринарної медицини 0,5 ставки та 0,5 ставки на посаду санітара ветеринарної медицини державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи ринку «Райдужний» м.Енергодар з 14 березня 2016 року з оплатою згідно штатного розпису» та поновлення на посаді санітара ветеринарної медицини державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи ПрАТ «Меркурій-V» м.Енергодар підлягає задоволеною. В тій частині, про стягнення з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі - 1 393,39 грн., вважати безпідставними, тому, що в матеріалах справи містяться документи, що підтверджую отримання заробітної плати після переміщення. Разом з тим, на погляд суду, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу та інших платних послуг задоволенню не підлягають, виходячи з наступного: Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). \~Крім того, договір про надання правової допомоги у цивільній справі від 14.03.2016р. між позивачем та\~ представником не містить умов оплати правової допомоги. Тому суд вважає за необхідне відмовити в цій частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу та інших платних послуг у розмірі 3053,00 гривень зважаючи не підтвердження належними доказами таких вимог. Відповідно до\~ст.237-1 КЗпП України\~відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Пунктом 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної\~\~(немайнової) шкоди»\~передбачено, що судам необхідно враховувати, що відповідно до\~ст. 237-1 КЗпП\~ за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.\~ Тому суд, не приймає до уваги доводи позовної заяви про наявність підстав та доведеності для стягнення моральної шкоди, оскільки\~\~вважає, що в стягненні моральної шкоди повинно бути відмовлено за її недоведеністю позивачем з урахуванням вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та\~ст. 32 КЗпП України,

Outcome: partial