Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітніх дітей [PERSON], який народився 01.02.2002 року, та [PERSON], який народився 03.12.2011 року, на утримання яких відповідач не надає матеріальної допомоги в добровільному порядку. Тому просить стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання синів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до 01.02.2020 року, а потім в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку доходу), але не менше встановленого законодавство прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття сином [PERSON], тобто до 03.12.2029 року. У судове засідання сторони не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Позивач надала письмову заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність та наполягає на позовних вимогах, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Причини неявки відповідача суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції 30.06.2006 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30.06.2006 року, про щ в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 224. Прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], який народився 01.02.2002 року, його батьком є [PERSON], а матірю [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], який народився 03.12.2011 року, його батьком є [PERSON], а матірю [PERSON]. З довідки про склад сімї №518 від 19.09.2016 року, вбачається, що малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають за місцем реєстрації позивачки та знаходяться на її утриманні. З позовних вимог вбачається, що між сторонами не досягнуто згоди щодо добровльної участі відповідача в утриманні дитини. Згідно статті 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 183 СК України, вказує, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи, викладене, відсутність домовленості між сторонами щодо участі в утриманні дитини, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved