Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

У вересні 2017 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищезазначена позовна заява. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 04.09.2013 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] банк розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір № ІКСАSHVG.155489.004, відповідно до умов якого відповідач отримав у тимчасове, платне користування на умовах повернення, строковості, платності грошові кошти у розмірі 10 300 грн. на споживчі цілі із процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 12 відсотків із встановленням дати повернення коштів до 03 вересня 2016 року. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач належним чином не виконує умови договору, у звязку з чим, станом на 13.09.2017 року заборгованість за кредитним договором від 04.09.2013 року укладеним між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] банк розвитку» та [PERSON], становить 34\~735 грн. 90 коп., яку представник позивача просить стягнути з відповідача. Представник позивача відповідно до заяви просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач\~ у судове засідання не з`явився. Про час і місце судового засідання був повідомлений\~ належним чином, відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 74 ЦПК України, причину неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань до суду не надсилав. Представник позивача не заперечував щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними доказами. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 вересня 2013 року між ПАТ «[PERSON] РОЗВИТКУ» та [PERSON] укладено договір №ІКСАSHVG.155489.004 про надання останньому кредиту в сумі 10 300 грн. на споживчі цілі, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% річних, строком до 03.09.2016 року. Згідно п.4.2.1 укладеного договору №ІКСАSHVG.155489.004, [PERSON] зобов'язалася здійснювати своєчасне повернення Кредиту, сплачувати нараховані проценти та комісії виконувати всі свої зобов'язанні у повному обсязі у строки, передбачені цим Договором. Відповідно п. 2.5 Кредитного договору [PERSON] зобовязався здійснювати повернення кредиту шляхом здійснення платежу на транзитний рахунок, зазначений в п.1.8 Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що виплачується в момент надання кредиту, якщо вона сплачена готівкою та не входить до суми кредиту) щомісячно, відповідно до графіку погашення кредиту (додаток №2) для погашення заборгованості за Кредитним договром, що складається із заборгованості за кредитом, процентами, щормісячної комісії за надання кредитних ресурсів. П.1.6 договору передбачено, що позичальник сплачує Банку комісію за надання кредитних ресурсів у розмірі 1 % від суми кредиту по договору, щомісяця в період сплати. Нарахування комісії здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму кредиту, що зазначений у п.1.2. Згідно п.6.1 Договору за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом [PERSON] нараховує Позичальнику проценти в розмірі 36% річних від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Відповідно до п. 6.3 кредитного договору, за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії [PERSON] має право нараховувати Позичальнику пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Згідно п.6.5 Договору при порушенні позичальником строків платежів за кожним із грошових зобов»язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення Банку у судові органи, позичальник виплачує банку штраф у розмірі 1 % від суми позову. Як зазначає у своїй позовній заяві позивач, у звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору №ІКСАSHVG.155489.004 від 04.09.2013 року, заборгованість за ним станом на 13.09.2017 року склала: 34\~735 грн. 90 коп., яка складається з наступного: 6 428 грн. 02 коп. заборгованість за кредитом; 5\~017 грн. 26 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3\~399 грн. 00 коп. заборгованість за комісією; 19\~891 грн. 62 коп. заборгованість за штрафами та/або пенею. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно\~з ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Виходячи із вищевикладеного, та враховуючи, що відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, допустив прострочення платежів, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Підстав для звільнення [PERSON] від сплати зазначеної суми або зменшення її розміру судом не встановлено. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved