Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

у вересні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеного договору позики від 15.05.2015 року він передав у власність [PERSON] грошові кошти в сумі 27442 грн. на строк до 01.08.2015 року. У встановлений договором строк [PERSON] грошові кошти не повернула. У звязку з цим, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу за договором позики від 15.05.2015 року у розмірі 27442 грн. \~Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити з підстав викладених у ньому. Не заперечують проти винесення заочного рішення по справі. \~Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату і час розгляду справи повідомлялася належним чином. Частиною 1 ст.224 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~Таким чином, суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення по справі, оскільки відповідач належним чином повідомлялася судом про час та місце розгляду справи. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне: згідно договору позики від 15.05.2015 року [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти в сумі 27442 грн., а остання зобовязалася повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів в строк до 01.08.2015 року \~Згідно\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Законодавець у ч.2\~ст. 1047 ЦК України\~визначив, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. \~\~\~\~\~\~Відповідно до\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~\~ Судом встановлено, що вищевказаний договір позики між сторонами був укладений у письмовій формі. З цього слідує, що договір позики укладений 15.05.2015 року з моменту передачі відповідачу грошей, як то визначено\~ст. 1046 ЦК України.\~\~\~ Позивач звертався 21.07.2015 року до відповідача з письмовою вимогою про сплату суми позики у розмірі 27442 грн. Рекомендований лист з повідомленням повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Таким чином, враховуючи, що відповідач не виконала свої зобовязання щодо повернення грошових коштів договором позики в установлені договором строки, позивач внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати свої грошові кошти, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а отже з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 487,20 гривень.

Outcome: approved