Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], разом з ним, та про припинення стягнення аліментів на утримання доньки з нього на користь відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] в обґрунтування позовних вимог зазначив, що від шлюбу з [PERSON] (далі - Відповідач) мають доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання у 2007 році їх шлюбу, залишилася проживати з відповідачем до листопада 2015 року. На підставі рішень Світловодського міськрайонного суду від 23 листопада 2006 року та від 21 червня 2010 року з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дочки, які він сплачував до грудня 2015 року. Після розірвання шлюбу він створив нову сім'ю і має двох неповнолітніх дітей. Відповідач також створила нову сім'ю і від другого шлюбу має малолітню дитину. 28 листопада 2015 року донька [PERSON] повідомила йому, що відповідачка [PERSON] вигнала її з дому, він прийняв доньку і з того часу донька мешкає з ним та його родиною. Влітку 2016 року він з дружиною та дітьми переїхали проживати в м. Київ де мешкають в орендованій квартирі. Він та його дружина працюють, а діти навчаються. Дочка [PERSON] у серпні 2016 року вступила до Київського технікуму готельного господарства де навчається на денній формі навчання. Оскільки з грудня 2015 року його донька [PERSON] фактично проживає з ним, просив суд визначити місце проживання дочки разом з ним, та з вказаних підстав припинити стягнення з нього аліментів на утримання дочки на користь відповідача починаючи з часу проживання дитини з ним, тобто з грудня 2015 року. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечуючи проти позовних вимог зазначила, що дійсно після розлучення з позивачем вона проживала з дочкою [PERSON] до кінця листопада 2015 року. Вона перебуває в другому шлюбі від якого має малолітню дитину. За рішенням суду позивач сплачував на її користь на утримання дочки [PERSON] аліменти до грудня 2015 року. Наприкінці листопада 2015 року дочка [PERSON] дійсно перейшла жити до позивача - колишнього її чоловіка і з того часу вони не спілкуються. Дійсно на даний час дочка [PERSON] поступила в Київський технікум готельного господарства, та мешкає в м. Києві. Оскільки вона не знає в яких умовах мешкає її донька, тому заперечує проти визначення місця проживання дочки з позивачем. Також відповідачка зазначила, що не має претензій до позивача з приводу несплати ним з грудня 2015 року аліментів на утримання дочки, так як дочка дійсно з грудня 2015 року не проживає з нею та не знаходиться на її повному утриманні. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що позов є передчасним, оскільки дитина, якій виповнилося 14 років, вже самостійно визначила з ким із батьків вона буде проживати. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради в судовому засіданні просив врахувати думку дитини, якій виповнилося чотирнадцять років, та яка з задоволенням живе з її рідним батьком в м. Києві де і навчається в технікумі, і не бажає жити зі своєю матір'ю у Світловодську. Щодо вирішення спору представник покладається на розсуд суду. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засіданні не прибув, просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги та висновок Органу опіки та піклування від 17 листопада 2016 року підтримує в повному обсязі. Допитаний в судовому засіданні за клопотанням представника позивача свідок [PERSON] пояснила, що є бабусею [PERSON], яку наприкінці листопада 2015 року мати [PERSON] направила жити до свого батька, який приходиться свідкові сином. Позивач забрав свою дочку до себе і з того часу дитина живе у свого батька, на даний час в м. Києві, де вступила і навчається в технікумі. З наданих сторонами доказів встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], (дошлюбне прізвище - [PERSON]) перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 02 лютого 2007 року, та вони є батьками [PERSON], [INFO], яка після розлучення сторін проживала з відповідачкою в м. Світловодську. На підставі рішень Світловодського міськрайонного суду від 23 листопада 2006 року та від 21 червня 2010 року з [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], які він сплачував до грудня 2015 року. З розрахунку державного виконавця від 18 липня 2016 року видно, що станом на 01 грудня 2015 року заборгованість по аліментам у позивача перед відповідачем відсутня. Позивач перебуває у зареєстрованому у 2008 році шлюбі, має двох неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. З 28 листопада 2015 року неповнолітня [PERSON] стала проживати в родині позивача - свого батька в м. Світловодську. З липня 2016 року родина позивача [PERSON], в тому числі неповнолітня [PERSON], проживає в Києві. З 01 вересня 2016 року неповнолітня [PERSON] навчається в Київському технікумі готельного господарства на денній формі навчання на 1-му курсі. Термін навчання по 01 лютого 2020 року. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, пояснення третіх осіб, допитавши свідка, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, проаналізувавши та оцінивши їх у єдності і сукупності, враховуючи, що сторони заявили про те, що ними надані всі наявні докази, яких достатньо для вирішення спору, виходячи з встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до таких висновків. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач і відповідач від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка на час виникнення спору досягла чотирнадцяти років. Як позивач, так і відповідач, після розірвання свого шлюбу, створили нові сім'ї в яких у них народилися діти. Сторони пояснили суду, що до 28 листопада 2015 року неповнолітня [PERSON] проживала у гуртожитку в м. Світловодську зі своєю матір'ю - [PERSON] 28 листопада 2015 року неповнолітня [PERSON] залишила місце проживання у своєї матері, та стала проживати у свого батька [PERSON] та його родиною, що відповідачем не оспорювалося. В судовому засіданні відповідачка вказала, що після зміни у грудні 2015 року її дочкою місця свого проживання вона не зверталася до суду з позовом про визначення місця проживання дочки з нею. Вказане доводить, що відповідач [PERSON] фактично погодилася зі зміною її дочкою місця проживання. При цьому, суд враховує, що відповідачка під час розгляду справи не скористалася своїм правом на пред'явлення зустрічного позову для визначення місця проживання дочки з нею. Відповідно до ч.2 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.3 статті 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Отже, змінивши своє місце проживання та перейшовши жити від матері до свого батька неповнолітня [PERSON], яка досягла чотирнадцяти років, скористалася встановленим ч.3 ст.161 СК України правом самостійного визначення свого місця проживання. Доводи представника відповідача про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню оскільки вони є передчасними, не заслуговують на увагу виходячи з наступного. Так, відповідач в судовому засіданні заперечувала проти позову, отже сторони не дійшли згоди щодо визначення місця проживання дитини, і між ними існує спір, який має бути вирішений. Позивач скористався своїм правом звернення до суду для вирішення спору про визначення місця проживання дитини. Згідно ч.1 статті 161 Сімейного Кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що у червні 2016 році неповнолітня [PERSON] закінчила навчання у 9-му класі ЗОШ №5 м. Світловодська, отримала неповну середню освіту, та у липні 2016 року разом зі своїм батьком переїхала жити до Києва, де вона проживає з батьком в його родині, та поступила і навчається в Київському технікумі готельного господарства на денній формі навчання на 1-му курсі. Термін навчання по 01 лютого 2020 року. Вказані обставини мають істотне значення для визначення місця проживання дитини з батьком. Крім цього, в судовому засіданні заслухана думка неповнолітньої [PERSON], яка суду розповіла, що у листопаді 2015 року її мати вигнала з дому, тому вона прийшла жити до свого батька. Після завершення навчання у школі вона з батьком переїхала жити до Києва, де вона поступила та навчається на денній формі навчання в технікумі. Їй дуже подобається жити у батька та в його родині в Києві, до матері повертатися вона не бажає. Відповідно до ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, тощо, обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає до суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації у своєму висновку, наданому в даній справі, від 17 листопада 2016 року зазначає, що з листопада 2015 року [PERSON], 2001 року народження, постійно мешкає з батьком, який займається її вихованням та утриманням. На даний час родина проживає в [ADDRESS], де створені належні умови для проживання, навчання та розвитку дитини. Батько дитини [PERSON] має постійне місце роботи та стабільний дохід, створив всі умови для гармонійного розвитку доньки. Неповнолітня навчається в Київському технікумі готельного господарства. Неповнолітня [PERSON] на комісії виявила бажання і надалі проживати з батьком та його родиною. Орган опіки та піклування вважає за можливе визначити місце проживання [PERSON] з батьком [PERSON] На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в інтересах неповнолітньої [PERSON] слід визначити її місце проживання з її батьком [PERSON], а тому його позов в цій частині підлягає задоволенню. Вирішуючи вимоги позивача щодо припинення з 01 грудня 2015 року стягнення з нього аліментів на користь відповідача [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], суд враховує, що фактично дитина не проживає та не знаходиться на повному утриманні відповідачки з 28 листопада 2015 року. В силу положень ст.ст.179-182 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, та з ким проживає дитина, і мають використовуватися за цільовим призначенням - на утримання дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка на користь якої за вищевказаним рішенням суду стягуються з позивача аліменти, фактично з 28 листопада 2015 року не проживає з дитиною, і повністю дитину не утримує. Дитина проживає з платником аліментів. Відповідачка в судовому засіданні достовірними доказами доводи позивача про припинення стягнення аліментів не спростувала, та заявила, що фактично не має до [PERSON] претензій щодо несплати аліментів з грудня 2015 року, так як дочка з вказаного часу проживає з позивачем. Відповідно до ч.2 ст.18 СК України способом захисту сімейних прав та інтересів, зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. На підставі викладеного, враховуючи, що дитина з 01 грудня 2015 року фактично не перебувала на повному утриманні відповідачки, утриманням дочки займається відповідач, тому на даний час відпали підстави для стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки, а тому в цій частині позовні вимоги також слід задовольнити, та припинити стягнення з позивача на користь відповідача аліменти з 01 грудня 2015 року. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до статті 88 ЦПК України, тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved