Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В позовній заяві позивач вказує, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. [PERSON] є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. З 27.03.2015 року неповнолітні діти, за заявою матері, перебувають у Комунальному закладі Київської обласної ради «Спеціалізований обласний Будинок дитини м. Боярка» на вихованні та повному державному утриманні. Відповідачі самоусунулися від виконання своїх батьківських обов'язків: не цікавляться станом здоров'я дітей, не беруть участі у вихованні та матеріальному утриманні, не відвідують дітей, не спілкуються з дітьми, листування не ведуть. Висновком засідання комісії з питань захисту прав дитини Сквирської районної державної адміністрації Київської області від 11.10.2016 року, визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З урахуванням наведеного, просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно неповнолітніх дітей та стягнути з відповідачів щомісячно аліменти на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Представник позивача в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить суд провести заочний розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Третя особа в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи в її відсутності, позов визнає, заперечень не має. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 5). [PERSON] є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с. 6, 7). З 27.03.2015 року неповнолітні діти, за заявою матері, перебувають у Комунальному закладі Київської обласної ради «Спеціалізований обласний Будинок дитини м. Боярка» на вихованні та повному державному утриманні (а.с. 9). Відповідачі самоусунулися від виконання своїх батьківських обов'язків: не цікавляться станом здоров'я дітей, не беруть участі у вихованні та матеріальному утриманні, не відвідують дітей, не спілкуються з дітьми, листування не ведуть (а.с. 10-11, 13-14). Висновком засідання комісії з питань захисту прав дитини Сквирської районної державної адміністрації Київської області від 11.10.2016 року, визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За змістом статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. На підставі ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.5 ст.167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам дитини, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. На підставі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки відповідачі не виявляють щодо дітей батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дітей, суд вважає позбавити батьківських прав [PERSON], [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Суд, враховуючи стан здоров'я та матеріальний стан дітей, платників аліментів, відсутність у платників аліментів інших дітей, вважає визначити аліменти: з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] р.н, [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття; з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] р.н, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає стягнути з відповідачів в дохід держави судовий збір у розмірі по 275,60 грн. з кожного.

Outcome: approved