Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] Державної служби охорони при ГУМВС України в місті Києві звернулося до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві позивач вказує, що 19 грудня 2014 року [PERSON] Державної служби охорони при ГУМВС України в місті Києві, [PERSON] та Рівненське вище професійне училище Департаменту Державної служби охорони при МВС України уклали договір № 1628 на навчання за кошти підрозділу Державної служби охорони з кандидатом на службу в органи внутрішніх справ України, Вищим професійним училищем Департаменту ДСО при МВС України та підрозділом Державної служби охорони. Відповідно до договору позивач прийняв на себе зобовязання перерахувати Навчальному закладу кошти за підготовку відповідача за професією охоронник для служби в УДСО при ГУМВС України в місті Києві, а відповідач оволодіти всіма видами професійної діяльності та прибути після закінчення навчального закладу на службу до підрозділу УДСО при ГУМВС України в місті Києві 21.04.2015 року і відпрацювати три роки. Пунктом 2.4. договору передбачено, що у разі неприбуття за призначенням або відмові стати до роботи відповідно до укладеного договору, відрахування з навчання або звільнення за негативними мотивами, чи звільненні за власним бажанням, чи переводі до інших підрозділів за межі УДСО міста Києва до закінчення визначеного договором строку, компенсувати витрати, що здійснив Підрозділ за його навчання. Всупереч вимогам договору [PERSON] написав рапорт на звільнення з органів внутрішніх справ за власним бажанням у звязку з небажанням подальшого проходження служби в Національній поліції України. За результатами розгляду рапорту було видано Наказ від 05.11.2015 року № 473 о/с, яким міліціонера взводу № 2 роти охорони обєктів Голосіївського районного відділу УДСО при ГУМВС України в місті Києві [PERSON] було звільнено відповідно до ст. 63 п. «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. З урахуванням наведеного позивач просить суд стягнути з відповідача 14099,88 грн. заборгованості та 1378,00 грн. судових витрат. Представник позивача [PERSON] Державної служби охорони при ГУМВС України в місті Києві в судове засідання не зявився, надав письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення. Суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 17.10.2016 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 грудня 2014 року [PERSON] Державної служби охорони при ГУМВС України в місті Києві, [PERSON] та Рівненське вище професійне училище Департаменту Державної служби охорони при МВС України уклали договір № 1628 на навчання за кошти підрозділу Державної служби охорони з кандидатом на службу в органи внутрішніх справ України, Вищим професійним училищем Департаменту ДСО при МВС України та підрозділом Державної служби охорони. Відповідач порушив умови укладеного договору, а саме пункт 2.4., яким передбачено, що у разі неприбуття за призначенням або відмові стати до роботи відповідно до укладеного договору, відрахування з навчання або звільнення за негативними мотивами, чи звільненні за власним бажанням, чи переводі до інших підрозділів за межі УДСО міста Києва до закінчення визначеного договором строку, компенсувати витрати, що здійснив Підрозділ за його навчання. Згідно наказу від 05.11.2015 року № 473 о/с, яким міліціонера взводу № 2 роти охорони обєктів Голосіївського районного відділу УДСО при ГУМВС України в місті Києві [PERSON] було звільнено відповідно до ст. 63 п. «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. З довідки Головного бухгалтера УДСО [PERSON] № 19 про відшкодування вартості початкової підготовки [PERSON] вбачається, що останній навчався у Рівненському вищому професійному училищі та невідпрацьований час згідно договору складає 29 міс. 15 днів, а сума компенсації становить 14\~099,88 грн. За змістом статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За таких обставин, з урахуванням порушення відповідачем [PERSON] умов договору, а саме після закінчення навчального закладу відпрацювати в підрозділі УДСО при ГУМВС України в місті Києві три роки, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 14\~099,88 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1378,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7831 від 18 липня 2016 року, він також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved