Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

У вересні 2018 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла заява [PERSON] до [PERSON] у якій позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 897 600 гривень, стягнути пеню в розмірі 331 276,36 гривень та понесені судові витрати. Позовна заява вмотивована тим, що 10.07.2018 року між сторонами по справі був укладений договір позики грошових коштів. Грошові кошти відповідач зобов'язував повернути позивачу до 01.08.2018 року, однак станом на день подачі позову не повернув та на телефонні дзвінки від позивача не відповідає. У зв'язку з цим позивач і звернулася до суду для захисту своїх прав. Ухвалою судді від 25.10.2018 року було відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, сторонам надано строк для подачі заяв по суті спору. Ухвалою суду від 18.01.2019 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні представником позивача була подана заява про збільшення розміру позовних вимог. За цією заявою представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 688077,48 гривень, пеню в розмірі 1 245 420,24 гривні та понесені позивачем судові витрати. У судовому засіданні представник позивача та позивач повністю підтримали поданий позов та просили суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомляв, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, 10 липня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Черних Н.В. За цим договором Позикодавець передав у власність а позичальник прийняв 897 600 гривень та зобов'язався повернути таку ж суму до 01 серпня 2018 року включно. Крім цього умовами договору передбачено, що проценти за користування позикою не сплачуються, однак за прострочення виконання зобов'язання за цим договором позичальник виплачує пеню у розмірі 1 відсотка від простроченої суми за кожен день прострочення, а сума позики має бути виплачена з урахуванням офіційно встановленого індексу інфляції (а.с.7). Із нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 10 липня 2018 року вбачається, що він фактично тримав від [PERSON] суму позики в розмірі 897 600 гривень, що є еквівалентом 34 000,00 доларів США (а.с.8). Із нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 03.08.2018 року вбачається, що вона одержала від [PERSON] кошти в сумі 24055106 гривень, що на день підписання цього договору є еквівалентом суми 8906,00 доларів США, за офіційним курсом НБУ, як часткове повернення боргу згідно Договору позики грошових коштів, посвідченого Черних Н.В., приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області від 10 липня 2018 року за реєстровим №463 (а.с.9). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 вищевказаного кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець виконав умови укладеного договору позики від 10.07.2018 року, а саме надав відповідачу грошові кошти передбачені договором, дана обставина підтверджується заявою [PERSON] від 10 липня 2018 року. Відповідачем не виконуються належним чином умови договору, оскільки в строк зазначений договором відповідач грошові кошти не повернув а тому пред'явлений позов в частині стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 688 077,48 гривень підлягає задоволенню. Вимоги щодо стягнення пені підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Згідно п.7 договору позики від 10.07.2018 року передбачено, що у разі прострочення виконання зобов'язань позивальник виплачує пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення, а сума позики має бути виплачена з урахуванням офіційно встановленого індексу інфляції. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання Позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 1 245 420,24 гривні. У своїй постанові від 03.09.2014 року у справі 6-100цс14 Верховний Суд України роз'яснив, що ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 цього Кодексу щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків). Враховуючи вищенаведене суд вважає, що для сприяння сторонам їхніх прав необхідно зменшити розмір пені до 688 077 гривень 48 копійок. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що з відповідача слід стягнути суму основного боргу в розмірі 688 077,48 гривень та пеню в такому самому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 6 272 гривень 70 копійок.

Outcome: partial