Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON], яка представляє інтереси [PERSON] звертається до Святошинського районного суду з позовом до [PERSON], вимогами якого є стягнення з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 5 000,00 грн. щомісяця та стягувати їх починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення ним повноліття, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки у твердій грошовій сумі 2 000, 00 грн. щомісяця та стягувати їх починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином трьох років. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на те, що з 21.07.2015 року позивач перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м.Києві зроблено актовий запис №1891. Від шлюбу [INFO] року народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач з початку червня 2017 року раптово виїхав в м.Одесу за своїм місцем реєстрації, там постійно проживає та займається підприємницькою діяльністю. На теперішній час, дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Ухвалою суду від 19.02.2018 року визначений порядок розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.69-70). Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликались, проте відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. З повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження 31.03.2018 року. Відповідачем, засобами поштового зв'язку, відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України, подано до суду відзив від 10.04.2018 року на позовну заяву, в якому зазначає, що під час спільного проживання з позивачкою у 2016 році доходів було достатньо для належного матеріального утримання сімї; з 2017 року припинено його діяльність як ФОП, що підтверджується витягом з ЄДРЮО; на даний час відповідач зазначає, що не працює та перебуває на обліку в Кривозерському районному центрі зайнятості, що підтверджується довідкою; дохід складається з виплат по безробіттю та випадкових заробітків, від допомоги суну не відмовляється, зазначає, що допомогу надавав і раніше до пред'явлення позову до суду, однак не звертав увагу на те, що все потрібно підтверджувати документально та може сплачувати 1 000,00 грн. на місяць стверджує, що після пред'явлення позову він перераховує аліменти на утримання сина, однак дохід є не постійним та мінливим, тому здійснює виплати при наявності грошових коштів у розмірі який в змозі оплатити. Щодо стягнення аліментів на дружину згідно п.4, ст.84 СК україни не погоджується, враховуючи матеріальний стан. Також щодо підтвердження свого позову то позивачем, надано докази які є недопустимі, оскільки більшість квитанцій без прізвища покупця. 29.05.2018 року [PERSON], яка представляє інтереси [PERSON] подала до канцелярії Святошинського районного суд м.Києва відповідь на відзив, відзив відповідача вважає безпідставним. Просить не брати до уваги довідку про непрацездатність відповідача, оскільки вважає, що насправді він має значно більший дохід і може сплачувати аліменти на утримання дитини та на утримання дружини. Просив також врахувати, що батько відповідача займається підприємницькою діяльність, а отже і відповідач має значні доходи і кошти для утримання дитини та дружини. Порядок надання доказів, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються заперечення відповідача регламентуються п.1 ч.5 ст.178 ЦПК України. Отже, відповідно до ч.8 ст.83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Суд дослідивши-встановивши обставини справи, перевіривши їх наявними доказами та встановивши відповідні їм правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, з 21.07.2015 року позивач перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві, зроблено актовий запис №1891 (а.с.5). [INFO] року від шлюбу народився син - [PERSON], про відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві, зроблено актовий запис №3394. Відповідно до ст.180СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 3 ст.181СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до положення ст.3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На виконання цього обовязку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоровя і матеріального положення і інших обставин, що мають істотне значення. З урахуванням встановленого та виходячи з принципу справедливості та розумності, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково, присудив аліменти у розмірі 1/4 частини на утримання дитини до досягнення нею повноліття та 1/8 частину на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Також на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн., що є мінімальною ставкою судового збору на 2018 рік. На підставі викладеного,

Outcome: partial