Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

У березні 2015 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.06.2015 року. Від цього шлюбу у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. В даний час сторони проживають окремо. Малолітня донька залишилась проживати з матір'ю. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В зв'язку з вищевикладеним [PERSON] просила позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, а також аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач у судовому засіданні позов підтримала з підстав зазначених у позовній заяві та просила про його задоволення у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено та не заперечувалося позивачем, що на час розгляду справи сторони проживають окремо. Малолітня донька залишилася проживати з матір'ю. Зі змісту ст. 180 СК України вбачається, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від належного утримання дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] працює електромеханіком КП «Оболонь-ліфтсервіс» і його середньомісячна заробітна плата складає близько 5 316 грн. 75 коп., а отже відповідач має стабільний дохід і, відповідно, можливість надавати фінансову допомогу по утриманню дитини та утриманню матері дитини. Інших неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб на утриманні відповідач не має. Таким чином, оскільки батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а відповідач ухиляється від належного утримання дитини, суд вважає позовні вимоги про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно починаючи з 11.03.2015 року і до досягнення дитиною повноліття - законними та обґрунтованими. За ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За правилами ч.4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання за умови, що чоловік може надавати таку матеріальну допомогу. Ст. 80 СК України, передбачає, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частині від заробітку або у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні не спростовано можливості відповідачем надавати допомогу матері своєї дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. З огляду на зазначене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про стягнення із відповідача коштів на своє утримання до досягнення дитиною трьох років такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, та

Outcome: approved