Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

У березні 2014 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 27 жовтня 2007 року перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1380. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Пояснила, що протягом останніх двох років сімейне життя з Відповідачем поступово погіршувалось і врешті-решт призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Ведення подружжям спільного господарства припинено, проживання здійснюється в окремих квартирах, тобто фактично сумісне проживання припинено. Позивач зазначила що, за її переконанням в подальшому підтримувати сімейні відносини немає сенсу, збереження шлюбних відносин неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, не виникає. Позивач просить шлюб розірвати. В судове засідання з'явились позивач та відповідач. В судовому засіданні позивача підтримав позов, з викладених в ньому підстав. Про місце проживання дитини між сторонами досягнута взаємна згода щодо проживання дитини з матір'ю. Спору щодо майна вони не мають. Позивач після розірвання шлюбу просив залишити прізвище позивача «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 27 жовтня 2007 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1380. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. На даний час позивач з відповідачем не проживають однією сім'єю, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спору щодо поділу спільного сумісного майна між подружжям не має, питання про утримання дитини між сторонами вирішено за добровільною згодою подружжя, а саме дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю. Позивач після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Як встановлено судом [PERSON] та [PERSON], від 27 жовтня 2007 року зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1380. (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження виданого від 02 листопада 2010 року Серія [NUMBER] (а.с. 9), від шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Сторони дійшли згоди, що їх донька проживає і буде проживати разом з матір'ю. На час розгляду справи спору щодо розподілу майна немає. На даний час відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS]. Суд вважає, що відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову, яке не суперечить закону, суд має постановити судове рішення. Відповідно до статей 51, 52, 54, 56 Сімейного Кодексу України за кожним із подружжя закріплено право на повагу одне до одного до своєї індивідуальності, своїх уподобань та на право припинити шлюбні відносини. Досліджуючи матеріали справи, у тому числі пояснення кожної із сторін щодо можливості збереження сім'ї у подальшому, суд встановив, що між подружжям склалися відносини, за яких вони стали проживати окремо. Окреме проживання не призвело до відновлення подружніх стосунків. Виходячи із положень ст. 112 Сімейного кодексу України, що за обставин, які склалися на даний час між сторонами, приймаючи до уваги пояснення позивача та відповідача, дійсні взаємовідносини, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім'я між [PERSON] та [PERSON] фактично розпалася, збереження сім'ї за таких обставин стало неможливим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, і шлюб має бути розірвано. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась, бажання підтримати подружні відносини обидва з подружжя не мають і тому поновити сім'ю не можливо. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 18, 105, 110 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved