Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

У вересні 2014 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду до відповідача [PERSON] з позовом про відшкодування завданої шкоди, вказавши наступне. 22 березня 2013 р. за договором купівлі-продажу вона придбала майновий комплекс - будівлю заготівельного цеху, до складу якої входять нежитлові приміщення загальною площею 449,9 кв.м та цегляна вбиральня площею 4,8 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], розташований на земельній ділянці площею 0,1602 га, призначення якої - для підприємств іншої промисловості. 30 липня 2014 р. після 17-00 год. за вказівкою відповідача було зруйновано зазначену вбиральню, про що їй стало відомо зранку наступного дня. За цих обставин вона звернулася до відділу міліції, але, як їй повідомили, підстав для порушення кримінального провадження не було, у зв»язку з чим вона вимушена звернутися до суду із зазначеним позовом. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять суд зобов»язати відповідача в строк протягом одного місяця з моменту набрання рішенням законної сили побудувати зруйновану нежитлову цегляну будівлю туалету з червоної цегли і шиферним дахом, площею 4,8 кв.м, а також стягнути понесені судові витрати. Відповідач [PERSON] позов не визнав, пояснивши, що він ніякого відношення до руйнування будівлі туалету немає. Суд, заслухавши позивачку, її представника, відповідача, допитавши свідків, дослідивши надані докази і матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, судом установлено, що за договором купівлі-продажу, посвідченого 22 березня 2013 р. приватним нотаріусом Куп»янського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1001, позивачка [PERSON] у Товариства з додатковою відповідальністю «Харківдерев» придбала майновий комплекс, а саме будівлю заготівельного цеху, до складу якої входять нежитлові приміщення загальною площею 449,9 кв.м та цегляна вбиральня площею 4,8 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], розташований на земельній ділянці площею 0,1602 га, призначення якої - для підприємств іншої промисловості (а. с. 8-9). Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно, 22 березня 2013 р. за позивачкою зареєстровано право власності на цей майновий комплекс (а. с. 10). Як убачається із вищевказаного договору купівлі-продажу, вартість вбиральні станом на 01 березня 2013 р. складала 10 250,00 грн. (без ПДВ), 12 300,00 грн. (з ПДВ). Згідно з договором купівлі-продажу, посвідченого 29 грудня 2003 р. приватним нотаріусом Куп»янського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 6307, відповідач [PERSON] придбав у Закритого Акціонерного Товариства «Харківдерев» майновий комплекс, куди входять нежитлові приміщення оздоблювального цеху площею 463,3 кв.м, сбірного цеху площею 388,2 кв.м,, гаражу площею 106,2 кв.м, складу площею 120,4 кв.м, ЛВЖ площею 62,9 кв.м, контори площею 119,7 кв.м, прохідної площею 7,1 кв.м, складу площею 54,6 кв.м, заготівельного цеху площею 95,9 кв.м, що знаходяться по [ADDRESS] Право власності на зазначений майновий комплекс за відповідачем зареєстровано Куп»янським БТІ 10 лютого 2004 р., № запису 231 в книзі 4 (н.ф.) - (а.с. 78). Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. А загальні підставі відповідальності за завдану майнову шкоду визначені у ст. 1166 ЦК України, де передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Надані суду матеріали перевірки ЄО № 3749 від 31 липня 2014 р. Куп»янського МВ ГУМВСУ в Харківській області свідчать про те, що при огляді 31 липня 2014 р. місця події - ділянки місцевості з тильного боку магазина «[INFO]» по [ADDRESS] м. Куп»янську слідчим було зафіксовано деформовані фрагменти цегли та землі, де зі слів [PERSON] знаходився належний їй туалет. Проте в ході проведеної перевірки працівникам міліції встановити особу, причетну до пошкодження будівлі туалету, не надалося можливим, про що 01 серпня 2014 р. дільничним інспектором міліції складено висновок, який затверджений начальником Куп»янського МВ ГУМВСУ в Харківській області. Допитані судом свідки [PERSON], сестра позивачки, [PERSON], [PERSON] пояснили, що туалет, який придбала позивачка, був у хорошому стані, ним користувалися люди. Свідок [PERSON], мати позивачки, також підтвердила, що вказаний туалет був у нормальному стані, але за вказівкою відповідача його зруйнував тракторист водоканала на ім»я Саша. Свідок [PERSON] пояснив у судовому засіданні, що приблизно 30 липня 2014 р. після обіду він за вимогою відповідача зруйнував спірний туалет, при цьому були присутні працівники мебльового цеху. Сам відповідач заперечував проти цього, додавши, що 30 липня 2014 р. він знаходився у відрядженні в м. Харкові. Крім цього, свідки [PERSON], [PERSON] в ході допиту пояснили, що вказаний туалет був в незадовільному стані, руйнувався, стіна просідала, у зв»язку з чим працівники мебльового цеху обсипали його землею. Такі ж обставини підтвердили і свідки [PERSON], [PERSON], робітники цього цеху. Таким чином, суд, дослідивши надані докази, вважає, що у судовому засіданні безспірно не встановлено, що саме відповідач зруйнував туалет позивачки, а тому в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed