Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася із позовом до ФОП [PERSON], третя особа Броварський міськрайонний центр зайнятості Київської області, про розірвання трудового договору та стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що 26 травня 2008 року між нею та ФОП [PERSON] укладено безстроковий трудовий договір, відповідно до умов якого позивач зобов'язувалася виконувати обов'язки прибиральниці та посудомийниці в закладі громадського харчування кафе «[INFO]», який знаходився по [ADDRESS], де здійснювала на момент укладення трудового договору підприємницьку діяльність відповідач. 11 червня 2008 року зазначений вище трудовий договір зареєстрований Пирятинським районним центром зайнятості населення Полтавської області за № 16180800153. Трудові відносини, що виникли між сторонами на підставі зазначеного вище трудового договору, фактично тривали з моменту укладення договору до початку листопада 2008 року. Передумовою фактичного припинення вищезазначених трудових відносин були систематичні труднощі фінансового характеру, які мали місце в підприємницькій діяльності ФОП [PERSON] та, як наслідок, призвели до остаточного припинення останньою діяльності починаючи з листопада 2008 року в сфері громадського харчування за адресою: [ADDRESS]. З моменту припинення здійснення ФОП [PERSON] підприємницької діяльності за вказаною вище адресою, остання відбула в невідомому напрямку. Виплата заробітної плати, у розмірі визначеному п. 3 трудового договору між працівником та фізичною особою від 26 травня 2008 року та становила 580 (п'ятсот вісімдесят) грн. 00 копійок, припинилася. Починаючи з грудня 2008 року позивач неодноразово намагалася встановити зв'язок з ФОП [PERSON] з метою вирішення питання щодо розірвання трудового договору, однак остання систематично ігнорувала намагання позивача зустрітися або встановити зв'язок задля вирішення зазначеного питання. Таким чином, станом на момент звернення до суду позивач з формально-юридичної точки зору перебуває у трудових відносинах з ФОП [PERSON] Вказані вище обставини призводять до порушення права позивача, так як остання не має змоги щодо офіційного працевлаштування в інших підприємствах, установах та організаціях, будучи незвільненою за попереднім місцем роботи. З огляду на викладені обставини, позивач просить розірвати трудовий договір від 26 травня 2008 року, укладений між нею та ФОП [PERSON], який зареєстрований 11 червня 2008 року Пирятинським районним центром зайнятості населення Полтавської області за № 16180800153, та стягнути із відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 58 000 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач ФОП [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не відомі. Представник Броварського міськрайонного центру зайнятості Київської області у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який сформований 04.05.2017 р., [PERSON] зареєстрована з 24.03.2008 року як фізична особа-підприємець. Вид діяльності - діяльність кафе. На час формування витягу діяльність ФОП [PERSON] не припинено. Адреса реєстрації ФОП: [ADDRESS] (а.с. 52-53). Із матеріалів справи вбачається, що 26 травня 2008 року між фізичною-особою підприємцем [PERSON] та [PERSON] укладено безстроковий Трудовий договір, відповідно до умов якого остання зобов'язалася виконувати обов'язки посудомийки та прибиральниці, а ФОП [PERSON] зобов'язалася оплачувати працю позивача у розмірі 580 грн. на місяць (а.с. 5-7). 11 червня 2008 року вищезазначений трудовий договір зареєстрований Пирятинським районним центром зайнятості населення Полтавської області за № 16180800153. Із копії сторінок трудової книжки [PERSON] вбачається, що в ній міститься запис від 26 травня 2008 року ФОП [PERSON] про прийняття позивача на роботу відповідно до вказаного Трудового договору (а.с. 8-14). Матеріалами справи встановлено, що 29.06.2016 року [PERSON] звернулася до ФОП [PERSON] із листом, в якому просила останню розірвати Трудовий договір. Лист відповідачу направлено рекомендованим повідомленням, про що свідчить копія зворотнього повідомлення про відправлення зі штампом поштового відділення зв'язку (а.с. 50-51). Зі змісту листа Пирятинського районного центру зайнятості від 25.12.2014 р. вбачається, що приватний підприємець [PERSON] перебуває в трудових відносинах з [PERSON]. У службі зайнятості трудовий договір № 16180800153 зареєстрований 11.06.2008 року. На даний час вказаний трудовий договір між ПП [PERSON] та [PERSON] не розірваний і не знятий з реєстрації в центрі зайнятості (а.с. 44). Також, матеріалами справи встановлено, що на звернення позивача державним інспектором праці здійснено виїзд за місцем реєстрації ФОП [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. У ході такої перевірки встановлено, що ФОП [PERSON] за вказаною адресою виявлено не було, про що свідчить лист Головного управління держпраці у Київській області від 27.03.2017 р. (а.с. 45). Відповідно до п.10 вищевказаного трудового договору спори з виконання умов трудового договору розглядаються районним судом. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ст. 23 ч. 1 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк: на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Статтею 38 КЗпП України передбачене право працівника розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Працівник також має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Згідно з Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 260 від 08 червня 2001 року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Мін'юсті України 27 червня 2001 року за № 554/5745, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами - роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичною особою - роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. Відповідно до п. 6 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, у разі припинення строку дії трудового договору достроково, у трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення, з посиланням на відповідні статті КзПП України, про що сторони сповіщають Державну службу зайнятості, яка реєструвала договір. Згідно із п. 2.21-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, фізичні особи, при звільненні найманого працівника, роблять у трудовій книжці запис: «Звільнений з роботи (далі зазначається підстава звільнення з посиланням на відповідні статті КЗпП України)», при цьому у графі 4 зазначається дата зняття трудового договору з реєстрації державною службою зайнятості: «Трудовий договір(номер) знято з реєстрації (дата)»; внесені фізичною особою до трудової книжки дані підтверджуються підписом посадової особи органу державної служби зайнятості, який зареєстрував трудовий договір і засвідчуються його печаткою. Таким чином, враховуючи ті обставини, що трудові відносини між позивачем та відповідачем фактично припинились з листопада 2008 року, однак, трудовий договір між працівником [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON], зареєстрований Пирятинським районним центром зайнятості населення Полтавської області за № 16180800153 від 11 червня 2008 року, не розірваний сторонами у встановленому законом порядку, що порушує права позивача, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог про розірвання трудового договору. Положеннями ч. 2 ст. 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення із ФОП [PERSON] заборгованості по заробітній платі у розмірі 58 000 грн.. Так, матеріали справи не містять будь-яких доказів наявності такої заборгованості, при цьому, позивач підтвердила, що фактично трудові відносини припинені з листопада 2008 року, вона не виконувала свої обов'язки, передбачені трудовим договором, тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення вищезазначеної заборгованості по заробітній платі. З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. На підставі викладеного, та

Outcome: partial