Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовувала тим, що вона із квітня 2004 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] Під час шлюбу ними було придбано автомобіль марки «Wolkswagen», модель «Passat», реєстраційний номер [NUMBER], вартість якого складає 167\~888 грн. 30 коп. Просила стягнути із відповідача [PERSON] на її користь грошову компенсацію за її частку у спірному транспортному засобі у розмірі 83\~944 грн. 30 коп. У подальшому позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги, й остаточно просить суд стягнути із відповідача [PERSON] на її користь грошову компенсацію за її частку у спірному транспортному засобі у розмірі 73\~630 грн. 00 коп., а також судові витрати (а.с.135). У судовому засіданні відповідач [PERSON] через представника [PERSON] подав зустрічний позов, у якому просить стягнути із позивача [PERSON] на його користь грошову компенсацію за забране нею спільно нажите майно побутового призначення у розмірі 37\~500 грн. 00 коп., а також судові витрати (а.с.111). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала й просила їх задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просила відмовити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] просили у задоволенні позову [PERSON] відмовити, а зустрічний позов задовольнити. У судовому засіданні представник третьої особи [PERSON] [PERSON] не визнав позовні вимоги [PERSON] й просив у їх задоволенні відмовити. Щодо вирішення зустрічного позову висловив позицію по розгляду його у відповідності із нормами матеріального та процесуального права. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та зявилися у судове засідання, дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] із 30 квітня 2004 року (а.с.7). Від шлюбу [PERSON] й [PERSON] мають дітей: - [PERSON], [INFO], й [PERSON], [INFO] (а.с.8, 9). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2016 року розірвано шлюб між [PERSON] й [PERSON], й вирішено питання про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини (а.с.152). Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 01 лютого 2017 року залишено без зміни рішення суду першої інстанції від 28 листопада 2016 року (а.с.154). Спірний транспортний засіб відповідачем [PERSON] було придбано на підставі біржової угоди від 03 грудня 2006 року № ВР04062. На автомобіль 05 грудня 2006 року Броварським МРЕВ ДАІ видано тимчасовий талон РРТ 379042 при уточнені реєстраційних даних та закріплено державний номерний знак [NUMBER]. 04 січня 2008 року проведено операцію «реєстрація ТЗ, придбаного на аукціоні товарної біржи з виданням свідоцтва про реєстрацію АІС 192646» (а.с.94). Як вбачається із копії договору купівлі-продажу транспортного засобу від 23 вересня 2016 року № 8044/2016/088539, - [PERSON] продав [PERSON] автомобіль марки «Wolkswagen», модель «Passat», реєстраційний номер [NUMBER]. Вартість транспортного засобу 70\~000 грн. 00 коп. Правочин оформлений та підписаний сторонами у Територіальному сервісному центрі 8044 регіонального сервісного центру МВС у місті Києві (а.с.70). Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України (далі СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із статтею 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Частиною третьою пункту 30 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено що при вирішенні спору про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст.70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Статтями 10, 11, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) чітко визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Суд приходить до висновку, що спірний транспортний засіб було придбано позивачем [PERSON] й [PERSON] під час перебування у зареєстрованому шлюбі. Цей транспортний засіб, не зважаючи на те, що був зареєстрований на імя відповідача [PERSON], фактично був спільним сумісним майном подружжя. При вирішенні спору й визначення часток у цьому спільному сумісному майні колишнього подружжя [PERSON] й [PERSON] суд приходить до висновку, що їхні частки є рівними, оскільки інше у судовому засіданні не встановлене. Пояснення представника відповідача [PERSON] [PERSON] про те, що автомобіль було придбано ним й за належні йому грошові кошти, жодними доказами не підтверджені. Таким чином, на користь позивача [PERSON] із відповідача [PERSON] підлягає стягненню 37\~500 грн. 00 коп. в якості компенсації вартості її частки в автомобілі марки «Wolkswagen», модель «Passat», реєстраційний номер [NUMBER]. При цьому судом не береться до уваги звіт про експертну грошову оцінку колісного транспортного засобу марки «Wolkswagen», модель «Passat», реєстраційний номер [NUMBER], товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт-С» від 26 грудня 2016 року, оскільки у судовому засіданні встановлено, що ця грошова оцінка була проведена на замовлення позивача [PERSON] без огляду та реального дослідження технічного стану, пробігу спірного автомобіля. Що стосується зустрічного позову [PERSON], то суд приходить до висновку, що він задоволенню не підлягає через його недоведеність у судовому засіданні. Відповідачем [PERSON] та його представником [PERSON] не було доведено вид та вартість спірного майна, яке нібито було придбане колишнім подружжям за час шлюбу. Представник позивача [PERSON] [PERSON] заперечила наявність іншого, окрім спірного транспортного засобу, майна та його вартість. З огляду на викладене, позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, а у задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити через недоведеність заявлених позовних вимог.

Outcome: partial