Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з таким позовом в якому вказувала, що 21 серпня 2002 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшов житловий будинок №3 по пров. Гастелло в м. Вознесенську Миколаївської області. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом, яка у встановленому порядку прийняла спадщину, проте нотаріус відмовив їй в оформленні спадкових прав щодо спірного будинку, вказуючи на відсутність у спадкоємця правовстановлюючого документа, який підтверджує факт належності цього майна спадкодавцю. [PERSON], враховуючи відмову нотаріуса в посвідченні її спадкових прав та відсутність правовстановлюючого документа на майно, який не був одержаний спадкодавцем після закінчення будівництва та введення його в експлуатацію, просила визнати за нею право власності на житловий будинок №3 по пров. Гастелло в м. Вознесенську Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, проте від останнього на адресу суду надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], представник відповідача Вознесенської міської ради в судове засідання не зявилися, проте надали на адресу суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають повністю. Оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим розглядати справу без участі вказаних осіб. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до висновку про можливість часткового застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання (представника Вознесенської міської ради) не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 21 серпня 2002 помер батько позивачки [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшов житловий будинок №3 по пров. Гастелло в м. Вознесенську Миколаївської області. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом, яка у встановленому порядку прийняла спадщину, проте нотаріус відмовив їй в оформленні спадкових прав щодо спірного будинку, вказуючи на відсутність у спадкоємця правовстановлюючого документа, який підтверджує факт належності цього майна спадкодавцю. В той же час судом встановлено, що 03 березня 1988 року було складено акт про завершення будівництва та вводу в експлуатацію спірного житлового будинку, який було зведено [PERSON] (як забудовником) на відведеній у встановленому порядку для цієї мети земельній ділянці, на підставі дозволу на будівництво та затвердженого проекту протягом 1975-1976 років. Рішенням виконкому Вознесенської міської ради народних депутатів Миколаївської області №60 від 25 березня 1988 року затверджено акт про закінчення будівництва та введення будинку в експлуатацію. Забудовник правовстановлюючий документ на майно не отримав. Згідно довідки КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 10 лютого 2017 року №83 право власності на спірний будинок не зареєстровано. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 16 березня 2017 року у відповідних реєстрах жодних записів щодо цього майна не знайдено. Згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст.1223 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом. Матеріали справи містять достатньо доказів належності спадкодавцю спадкового майна, яке останній не встиг зареєструвати. Позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, належним чином прийняла спадщину. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обовязкову частку, судом не виявлено (в матеріалах справи містяться дані щодо відмови інших спадкоємців ([PERSON], [PERSON]А.) від спадщини на користь позивачки). Враховуючи те, що позивачка не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України її цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно (спірний житловий будинок) в порядку спадкування за законом. Разом з тим відповідачами у спадковому спорі є спадкоємці, які прийняли спадщину, а при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Тому, оскільки належним відповідачем по справі є орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а тому вимоги [PERSON] до інших відповідачів [PERSON], [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: approved