Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] пред`явив через суд позов до ТОВ «Фінфорс» з вимогами визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №2605, вчинений 23 лютого 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Київ) Головкіною Я.В., про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» в розмірі 12 776,70 грн., обґрунтовуючи такі вимоги тим, що пред`явлена до стягнення заборгованість в загальному розмірі 12 776,70 грн. не є безспірною, будь-якої заборгованості перед відповідачем позивач не має, оскільки ним не було повідомлено про наявність перед відповідачем у позивача заборгованості та її походження, тим більше необхідність погашення такої заборгованості, яку позивач не визнає в повному обсязі, а виконавчий напис вчиненим приватним нотаріусом з порушенням ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат». З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 19 березня 2021 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та з потребою у витребуванні доказів від ТОВ «Фінфорс» та приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Київ) Головкіної Я.В.. Відповідач ТОВ «Фінфорс» відзиву на позов не подав, однак 15 квітня 2021 року засобами поштового зв`язку надіслав витребувані ухвалою суду від 19 березня 2021 року документи, на підставі яких вчинено приватним нотаріусом спірний виконавчий напис. Третя особа - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Київ) Головкіна Я.В., отримавши ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками, своїм правом подати заяву по суті справи не скористалася, пояснень на позовну заяву не подавала, однак 20 квітня 2021 року засобами поштового зв`язку до суду надіслала документи про вчинення виконавчого напису №2605 від 23 лютого 2021 року. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова М.В., отримавши ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками, своїм правом подати заяву по суті справи не скористалася, пояснень на позовну заяву не подавала. Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами із задоволенням позову в повному обсязі, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що 13 вересня 2019 року між ТОВ «СС Лоун» та [PERSON] укладено електронний Договір про споживчий кредит №652687-А шляхом підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, за умовами якого позичальник отримав кредит в розмірі 6000 грн., під проценти за користування кредитом з фіксованою ставкою 1,65% в день, процентною ставкою акційної пропозиції у розмірі 1,0725% на період з 13 вересня 2019 року по 12 жовтня 2019 року. У відповідності до п.8.3 Договору передбачені штрафні санкції у разі порушення умов договору, а саме, з першого дня прострочення позичальнику нараховується штрафна санкція у розмірі 1,66% від суми загального розміру наданого кредиту, за кожний день прострочення, при сумарній кількості днів нарахування штрафної санкції за договором, яка не перевищує 30 днів включно. Графіком платежів до Договору про споживчий кредит встановлено, строк кредиту - 30 днів, сума кредиту - 6000 грн., проценти за користування кредитом - 1930,50 грн., термін платежу - 12 жовтня 2019 року, загальна сума, що підлягає сплаті - 7930,50 грн., що пролонговано Додатковими угодами №1-132 до Договору про споживчий кредит №652687-А від 13 вересня 2019 року, які складають невід`ємну частину цього договору, шляхом продовження строку дії кредитного договору до 19 березня 2020 року включно (а.с.46-309 Том ІІ). 23 лютого 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис №2605 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості за кредитним договором №652687-А від 13 вересня 2019 року в загальному розмірі 12 776,70 грн., в тому числі 6000 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 6776,70 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом за період з 22 квітня 2020 року по 18 листопада 2020 року(а.с.1-55 Том ІІІ). У відповідності до постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. про відкриття виконавчого провадження від 03 березня 2021 року, відкрито виконавче провадження №64699578 з примусового стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в розмірі 12 776,70 грн. на підставі виконавчого напису №2605, вчиненого 23 лютого 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В.(а.с.14). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 16 березня 2021 року з позивача, який отримує дохід за місцем роботи у регіональній філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця», в примусовому порядку стягується сума в розмірі 12776,70 грн. у відповідності до спірного виконавчого напису, 1277,67 грн. сума основної винагороди на користь приватного виконавця, 669 грн. витрати виконавчого провадження, а всього - 14 723,37 грн.(а.с.15,16). Також судом встановлено, що на підставі Договору факторингу №40071779-47 від 22 квітня 2020 року ТОВ «СС Лоун» відступило право грошової вимоги ТОВ «Фінфорс» до боржників, в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №652687-А від 13 вересня 2019 року. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.1,3-6,8,10,12,13 ст. 11 Закону України «Про комерційну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Судом встановлено, що позивач 13 вересня 2019 року о 8:22 ідентифікувався одноразовим ідентифікатором 135866 за номером телефону [NUMBER] , на який було відправлено ідентифікатор, що узгоджується з довідкою про ідентифікацію ТОВ «Фінфорс». Умовами кредитного договору(п.13.3) передбачено, що електронний договір разом із Правилами користування кредитом у текстовому варіанті розміщені на сайті кредитодавця ТОВ «СС Лоун» за посиланням http://ccloan, з якими позичальник ознайомлений перед підписання договору електронним підписом. Пунктом 13.5 договору передбачено, що даний електронний договір та вся додатки до нього мають таку саму юридичну силу для сторін, як документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто вчинені у простій письмовій формі. За цих умов, на договір, що укладений в електронній телекомунікаційній системі сторонами, та який надається нотаріусу для вчинення виконавчого напису у паперовій формі, також розповсюджуються вимоги щодо можливості вчиненні виконавчого напису лише за нотаріально посвідченими договорами. Судом встановлено, що серед документів, наданих ТОВ «Фінфорс» нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній, а надані відповідачем та приватний нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Головкіною Я.В. копії договору не є нотаріально посвідченими. Відповідно, виконавчий напис вчинено за відсутності правових підстав його вчинення, у зв`язку з чим такий виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Такі висновки судом зроблені відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України з урахуванням правових позицій, висловлених Верховним Судом у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц. Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Головкіна Я.В. наведених висновків суду не спростувала та не навела аргументів щодо законності вчинення виконавчого напису після визнання постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року у зазначеній вище частині. З огляду на встановлені судом порушення нотаріуса вимог щодо форми правочину, на підставі якого можливо вчиняти виконавчий напис, решта заявлений у позові підстав оспорення виконавчого напису нотаріуса, що стосуються належності виконання зобов`язань і оспорюваності суми заборгованості, судом не розглядаються, оскільки встановлені порушення форми є безспірною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених вимог позивача, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved