Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] в смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області, після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом і звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини і видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок та пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини, тому з даним позовом він змушений звернутись до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак, надіслав на адресу суду заяву в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача Гнатківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, однак сільський голова надіслав до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути за відсутності представника сільської ради, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області помер [PERSON] (а.с. 11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на житловий будинок розташований в [ADDRESS] . Як вбачається з заповіту від 14 липня 1983 року, посвідченого секретарем з виконавчого комітету Гнатківської сільської Ради народних депутатів Томашпільського району Вінницької області Островський П.Х. все своє майно, де б воно не знаходилося, з чого воно не складалося б, взагалі все те, що на день смерті законно йому належить, в тім числі і жилий будинок, що знаходиться в с. Гнаткові Томашпільського району Вінницької області заповів на свого сина [PERSON] (а.с.13). Згідно довідки № 552 від 09 липня 2018 року, виданої виконавчим комітетом Гнатківської сільської ради Томашпільського району після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] спадкоємцем за заповітом залишився [PERSON] , який на протязі шести місяців спадщину прийняв (а.с.12). Згідно довідки про показники об`єкта нерухомого майна № 181 від 28 вересня 2018 року, виданої КП «Могилів-Подільське МБТІ», станом на 28.09.2018 року право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] До складу спадкового майна входить житловий будинок літ «А», веранда літ «а», ганок літ «а1», підвал літ «А1», вхід в підвал літ «а2», гараж літ «2Б», прибудова літ «б», ворота, хвіртка, огорожа (а.с.25). Як вбачається з виписок із погосподарської книги № 5 на 1991-1995 роки по Гнатківській сільській раді Томашпільського району Вінницької області, адреса господарства [ADDRESS] , головою двору записано [PERSON] (а.с. 22-24). Згідно довідки, виданої Томашпільською районною державною нотаріальною конторою № 66/02-31 від 12 березня 2019 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] відмовлено, у зв`язку відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок та пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 31). Згідно повідомлення державного нотаріального архіву Вінницької області від 24 травня 2019 року спадкова справа на майно померлого [INFO] [PERSON] по фонду Томашпільської державної нотаріальної контори не виявлено (а.с. 47). До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась [INFO] в день смерті спадкодавця [PERSON] В цей час діяв ЦК УРСР (1963 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. Відповідно ч.1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст.ст. 525,526 ЦК УРСР (1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умвою або з застереженнями. Прийнята спапдщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до положень ч.3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За наведених обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Відповідно до ч. 1ст. 142 ЦПК Україниу разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно з квитанції ПриватБанк № 0.0.1290875721.1 від 11 березня 2019 року, позивачем [PERSON] за подання позову до суду було сплачено судовий збір в сумі 2255 гривень 51 коп. Враховуючи, що відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1127 грн. 75 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved