Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

ТОВ «ТерраТарса Україна» звернулось до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 19.02.2013 між позивачем та відповідачем - фізичною особою підприємцем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу №02/19-7, згідно якого постачальник ТОВ «ТерраТарса Україна» забов»язався передати покупцеві обладнання крапельного зрошення в кількості, асортименті, в строки та на умовах, визначених цим договором, а покупець зобов'язався прийняти товар і сплатити за нього ціну визначену відповідно до умов цього договору. Специфікацією №1 від 19.02.2013 сторони договору узгодили поставку товару на загальну суму 2704,92грн. та строк її оплати до 07.03.2013. 25.02.2013 позивач поставив на адресу покупця весь товар, тобто виконав свої забов»язання за договором, проте відповідач по теперішній час отриманий товар не оплатив. 22.10.2013 [PERSON] повернув частину товару на суму 755,93грн. Також 18.01.2013 між позивачем та відповідачем - фізичною особою підприємцем [PERSON] було укладено дилерський договір поставки №11, за умовами якого з моменту укладення і до 31 грудня 2013 року позивач поставляє, а відповідач [PERSON] приймає і оплачує продукцію ВТП з метою її продажу третім особам. Останнім, за специфікацією №2 та №4 від 18.01.2013, були отримані труби Raindrop та стрічка на загальну суму 58168грн., з яких відповідач повернув частину товару на суму 6918,84грн. У встановлений специфікацією №2 строк, продукцію ВТП не оплатив. Загальна сума заборгованості ФОП [PERSON] перед позивачем склала 53198,25грн. За виконання взятих на себе [PERSON] забов»язань поручився відповідач [PERSON] У зв»язку з чим позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на свою користь 100грн. боргу, стягнути з [PERSON] борг в сумі 53098,25грн., а також судові витрати з [PERSON] та [PERSON] в сумі 1216,86грн. та 1,14грн. відповідно. В судове засідання представник позивача не з»явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з»явився повторно, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений в порядку ст. ст. 74, 76 ЦПК України. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав суду заперечення, в яких зазначив, що позивач звернувся до суду після спливу встановленого ч.4 ст. 559 ЦК України строку, у зв»язку з чим його вимоги до нього, яку поручителя не підлягають задоволенню. В задоволенні позову просив відмовити, справу розглядати за його відсутності. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України суд розглядає справу без участі сторін, оскільки кожна особа, яка приймає участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності. Також, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. Відповідно до договору купівлі-продажу від 19.02.2013 за №02/19-7, укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна»( продавець) та фізичною особою-підприємцем [PERSON]С.(покупцем) сторони домовились про поставку обладнання для крапельного зрошення, обумовили кількість товару, строки, місце передачі та ніші істотні умови договору. (а.с.7-8) Згідно з специфікацією №1 від 19.02.2013 (додаток до Договору купівлі-продажу №02/19-7) продавець та покупець узгодили поставку товару на суму 2704,92грн. та строк оплати товару - до 07.03.2013.(п.1,4) Відповідно до дилерського договору поставки від 18.01.2013 за №11, укладеному між тими ж самими сторонами, ТОВ «ТерраТарса Україна» забов»язалась з моменту укладання договору та до 31.12.2013 поставляти ФОП [PERSON] продукцію ВТП (продукція виробничо-технічного) з метою її продажу третім особам. Додаткові умови до договору визначились специфікацією №2 та №4 від 18.01.2013.(а.с.10-13) Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з ч. 1 ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Факт отримання товару за вищевказаними договорами підтверджується видатковою накладною №204 від 25.02.2013,видатковою накладною №192 від 25.02.2013. З яких вбачається, що позивач виконав свої забов»язання за договором, поставивши товар на загальну суму 60873,02грн. а ФОП [PERSON] отримав його, в підтвердженні чого мається підпис довіреної особи та печатка. .(а.с.14, 15) Відповідно до ч. 1 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором. Відповідач [PERSON] частину товару на суму 755,93грн. та 6918,84грн. повернув ТОВ «ТерраТарса Україна» (а.с.16-17), вартість іншого отриманого товару по теперішній час не оплатив, хоча листом від 26.09.2013 гарантував погасити заборгованість за спірними договорами до 02.10.2013(а.с.19) 30.07.2014 ФОП [PERSON] припинив свою підприємницьку діяльність. (а.с.23) Отже суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконав свої забов»язання за вказаними вище договорами, а тому розмір його заборгованості становить 53198,25грн.((2704,92-755,93)+(58168,10-6918,84)) Крім того, 23.02.2013 між відповідачем [PERSON] та ТОВ «ТерраТарса Україна» було укладено договір поруки №П-25/02/2013-1, за умовами якого [PERSON] поручився за виконання забов»язань фізичної особи-підприємця [PERSON] за основними договорами: договір купівлі-продажу №02/19-7 від 19.02.2013; дилерський договір поставки №11 від 18.01.2013 на суму 100грн. ( п.1.1; 2.1;3.2 Договору поруки) Відповідно до положень ст.. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Стаття 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 4 статті 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Судом встановлено, що у договорі поруки №П-25/02/2013-1 від 23.02.2013 визначено строк його дії. А саме, згідно п. 4.1. договору поруки, цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відбитком печатки і діє до повного виконання забов»язань за основним договором. Умова договору про його дію до повного виконання зобов»язань за основним договором не може розглядатися як установлення строку дії договору, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шестимісячний строк для пред`явлення вимоги до поручителя повинен обраховуватись з дня настання строку виконання основного зобов`язання. Так, за договором купівлі-продажу від 19.02.2013 кінцевим строком сплати коштів визначено 07.03.2013.(додаток до договору специфікація №1 п.4). За дилерським договором поставки №11 від 18.01.2013 строк дії договору визначено з моменту його укладання до 31.12.2013 (п.1.1 Договору)Отже, у позивача виникло право пред»явити вимогу до поручителя щодо повернення боргу, починаючи з 07.03.2013, 31.12.2013 протягом наступних шести місяців. Оскільки, позивачем не було пред»явлено вимоги до поручителя про виконання зобов»язань за договором поруки, протягом встановленого законом строку, то відповідно до положень ч. 4 ст. 559 ЦК України порука є припиненою. Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, викладеної в постанові від 17 вересня 2014року у справі №6-6цс14. Таким чином вимоги позивача до відповідача [PERSON] не підлягають задоволенню, а встановлена судом сума боргу в сумі 53198,25грн. підлягає стягненню зі [PERSON] На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача [PERSON] пропорційно до задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial