Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, у якому просить: - визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею - 88,1 кв.м., житловою площею - 46,6 кв.м., із господарськими будівлями та спорудами: сарай, погреб, вбиральня, колодязь та огорожа, після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що [INFO] померла її тітка - [PERSON] Померла не перебувала в офіційному шлюбі, не була в громадянських відносинах та не мала дітей. Все своє свідоме життя нею опікувалась, вела разом домашнє господарство, забезпечувала ліками та продуктами харчування позивач [PERSON] Ще за життя померла [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла племінниці [PERSON] Після її смерті позивач, як єдиний спадкоємець, у встановлений законом строк звернулася до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із відповідною заявою про прийняття спадщини. Разом із тим, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину на житловий будинок [ADDRESS], оскільки відсутні правовстановлюючі документи на зазначене спадкове майно. У судове засідання позивач [PERSON] та її представники [PERSON] й [PERSON] не з'явилися. Представник позивача [PERSON] надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність вказала, що позов підтримує й просить його задовольнити. У судове засідання відповідач Жердівська сільська рада Броварського району Київської області представника не направила. Про день, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. До суду надійшла письмова заява від секретаря сільського голови Г.М.Кононенко про розгляд справи без участі представника цієї сільської ради та вказали, що проти позову не заперечують. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що ще при житті, а саме 07 червня 1990 року, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, згідно із яким заповіла все своє майно [PERSON]. Заповіт було посвідчено виконавчим комітетом Жердівської сільської ради Броварського району Київської області й внесено до реєстру за № 19 (а.с.52). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 25 січня 2013 року виконавчим комітетом Жердівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 6 (а.с.50). Із матеріалів дослідженої судом копії спадкової справи № 485/2013 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області звернулася з відповідною заявою про прийняття спадщини [PERSON] З цих підстав, суд приходить до висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем, яка заявила намір прийняти спадщину померлої. 24 грудня 2014 року державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області Падучак-Коваль Л.Л. видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом, якими посвідчено, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], яка померла [INFO], є [PERSON] Спадщина на яку видані ці свідоцтва складається з: - земельної ділянки площею 0,4890 га, розміщеної на землях, що знаходяться у відданні Жердівської сільської ради Броварського району Київської області, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Жердівське» розміром 2,84 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій [PERSON] (а.с.9,13). Як вбачається із довідки виконавчого комітету Жердівської сільської ради Броварського району Київської області від 01 липня 2013 року, [PERSON] дійсно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS]. На день смерті проживала одна (а.с.51). Із копії технічного паспорту на житловий будинок видно, що за адресою: [ADDRESS] знаходяться: житловий будинок, 1958 року побудови, загальною площею - 88,1 кв.м., житловою площею - 46,6 кв.м., допоміжною площею - 31,9 кв.м., - «літ. А», з господарськими будівлями та спорудами: сарай - «літ. Б», погріб - «літ. В», вбиральня - «літ. Г», колодязь - «літ. К», огорожа - «літ. N». Власником даного нерухомого майна значиться [PERSON] (а.с. 15-24). Згідно із статтею 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За замістом статей 1218, 1261, 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування за законом у першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Судом було безспірно встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом, яка вчасно заявила намір про прийняття спадщини, подавши про це відповідну заяву. [PERSON], яка померла [INFO], володіла будинком [ADDRESS] на законних підставах. Відсутність у померлої правовстановлюючого документу на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, на думку суду, не позбавляє позивача можливості визнання за нею права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Outcome: approved