overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 11 березня 1976 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Старо-Кримській селищній раді м. Жданова Донецької області, актовий запис № 5. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини припинені більше трьох років тому, з тієї причини, що відповідач зловживає спиртними напоями, б'є позивачку та виганяє з дому. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів та постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 11 березня 1976 року між позивачкою та [PERSON] у Старо-Кримській селищній раді м. Жданова Донецької області було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис №5. Дітей від шлюбу не мають. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, за час, наданий судом для примирення, у відносинах між сторонами нічого не змінилось, сім'я розпалась та підстав для її збереження немає, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказувала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого мають дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач не надає допомоги на утримання дитини. На підставі вищевикладеного, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 2 000, 00 грн. щомісячно з дня пред'явлення позову. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 2 000, 00 грн. щомісячно, однак не погодився з обґрунтуванням позову та зазначав, що надає кошти на утримання дитини, на підтвердження чого надав відповідні квитанції про поштові перекази коштів на ім'я позивачки, в тому числі датовані вереснем та жовтнем 2015 року. В порядку ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. В судовому засіданні відповідач визнав позов та не заперечував проти обов'язку утримувати свою дитину. При цьому вказував, що має нерегулярний дохід, а тому згоден сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 2 000, 00 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В порядку ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на зазначене та беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При цьому, оскільки у відповідача наявні квитанції на підтвердження сплати аліментів за вересень та жовтень 2015 року суд вважає за необхідне почати стягнення аліментів з 01.11.2015 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказувала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого мають дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач не надає допомоги на утримання дитини. На підставі вищевикладеного, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 30 % з усіх видів його заробітку щомісячно з дня пред'явлення позову. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні не заперечувала проти обов'язку її довірителя сплачувати аліменти на утримання дитини, однак вказувала, що останній на даний час не має такої можливості оскільки не працює. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. З довідки форми № 3, виданої ТОВ «Сучасний дім -1», вбачається, що [PERSON] проживає та зареєстрована разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. В своєму позові позивачка зазначала, що дитини повністю перебуває на її утриманні, відповідач не надає коштів на утримання дитини та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 30 % з усіх видів його заробітку щомісячно з дня пред'явлення позову. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на вказане, суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] частково, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі 20% заробітку щомісячно на період навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що до досягнення нею повноліття батько справно платив їй аліменти. Зараз вона продовжує навчання на денному відділенні Приазовського державного технічного університету ДВНЗ «ПДТУ» і не має змоги самостійно забезпечити свій рівень життя. У зв`язку з цим позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі 1/5 частини його заробітку щомісячно до закінчення нею навчання. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі свідоцтвом про народження, [PERSON], [INFO], є дочкою відповідача по справі - [PERSON]. Згідно з довідкою ДВНЗ «Приазовський державний технічний університет» від 04.09.2015 року №274 [PERSON] є студенткою 1 курсу ДВНЗ «Приазовський державний технічний університет» факультету транспортних технологій, термін навчання по 30.06.2019 року. Як зазначено у ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, беручі до уваги матеріальне становище платника аліментів та дитини, вважає необхідним задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку до закінчення навчання, а саме до 30.06.2019 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання у звязку із непрацездатністю. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач є її сином. Вона не працює, перебуває на обліку в УПФУ Іллічівського району м.Маріуполя, отримує пенсію за віком при повному стажі у розмірі 1137,53 грн. Відповідач працює, стягнення за виконавчими документами з нього не утримуються, стан його здоровя задовільний, має можливість матеріально допомагати їй, проте добровільно цього не робить, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно та постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Суд, враховуючи, що відповідач добровільно матеріальної допомоги позивачці на її утримання у звязку із непрацездатністю на надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище, а також, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів, і з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на її утримання у звязку із непрацездатністю в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивач був звільнений від сплати судового збору та його вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що 12 серпня 2006 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 727. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею, має інфекційне захворювання інфекційний мононуклеоз, хвороба Епштейн-Барра, у звязку із частим загостренням потребує постійного медичного обстеження та амбулаторного лікування. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що уточнює свої позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що уточнені позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, враховуючи, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини позивачці на надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище, а також, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів, і з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що 23 вересня 2005 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, який було розірвано рішенням Іллічівського райсуду м.Маріуполя Донецької області 09 липня 2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу сторони однією сім'єю не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі в розмірі 800,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 вересня2005 року та відповідно до рішення Іллічівського райсуду м.Маріуполя Донецької області № 264/3518/15-ц від 09 липня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивачка є матірю неповнолітньої [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-ТП № 036221, виданим 16 серпня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що складено актовий запис №1947. На теперішній час сторони спільно не проживають. Дитина залишилась проживати разом з позивачкою. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров?я та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 800,00грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що вони з відповідачем перебували в фактичних шлюбних відносинах. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON],[INFO]. На теперішній час однією сім'єю вони не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Разом з тим, зазначає, що дитина є інвалідом та потребує додаткового нагляду та витрат. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що не заперечує проти постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дитини та постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Суд, враховуючи, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини позивачці на надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище, а також, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів, і з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розподіл спільного майна та визнання права власності, вказуючи на те що з 26.10.1991 року по 15.10.2012 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Під час знаходження в шлюбі ними спільно, на підставі договору купівлі - продажу від 19.01.2004 року була придбана квартира [ADDRESS], а також, 23.01.2008 року на підставі довідки - рахунку, автомобіль марки «Богдан», 2006 року випуску. Після розірвання шлюбу відповідач користується квартирою та автомобілем на власний розсуд. Прохала суд визнати квартиру [ADDRESS] та автомобіль марки «Богдан», 2006 року випуску, спільною власністю подружжя, визнати за позивачем право власності на ? частину квартири та автомобіля. Позивач в судове засідання не з'явилась, надіслав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та прохав суд їх задовольнити, розглянувши справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, згідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного: Згідно з ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Сторони уклали шлюб 26.10.1991 року, в якому перебували до 15.10.2012 року (а. с. 10, 11, 14). Під час знаходження в зареєстрованому шлюбі сторонами 19.01.2004 року було придбано квартиру [ADDRESS], яка складається з двох кімнат загальною площею 38,7 кв.м., житловою - 22,9 кв. м. (а. с. 15-16, 17). Також сторонами 23.01.2008 року придбано автомобіль марки «Богдан», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], для придбання якого було укладено кредитний договір між сторонами та АКБ «Форум», кредитні кошти сплачені під час знаходження в шлюбі. (а. с. 18, 19-22). Як передбачено ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачем (а. с. 13). В судовому засіданні встановлено факт придбання майна під час знаходження сторонами в зареєстрованому шлюбі за спільні кошти, тому вище вказане майно є спільною сумісною власністю сторін. Враховуючи обставини справи, мешкання дитини із позивачем, одноособове користування відповідачем сумісним майном, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів, в якому зазначила, що відповідач є батьком її доньки [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, допомагає лише за проханням позивачки, у звязку з чим вона вимушена звернутись до суду. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі ? частини зі всіх видів його доходу щомісячно, до досягнення дитини повноліття, починаючи з 15.09.2015 року. В суді позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти постановлення заочного рішення у разі неявки відповідача у судове засідання. Відповідач до суду не зявився хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У звязку з чим, згідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За свідоцтвом про народження 1-АМ № 208683 від 24.11.2003 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], яка народилась [INFO]. (а.с.6) Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становища платника аліментів, наявність в нього інших дітей або непрацездатних членів сімї та інші обставини, які мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вимог ст.181-182, 184 Сімейного кодексу України, враховуючи, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, перешкод з боку стану його здоровя не має, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], в розмірі ? частини зі всіх видів його доходу щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом 15 вересня 2015 року і до досягнення повноліття. З відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 гривень 20 копійок.

Outcome: approved