Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

У березні 2014р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити розмір заборгованості відповідача за аліментами на утримання сина [PERSON] у період його неповноліття, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що раніше визначена державним виконавцем заборгованість станом на 16.09.2013р. у розмірі 14087,22грн була ним неправомірно перерахована у лютому 2014р. із зниженням розміру до 2638,36грн. У судовому засіданні позивач вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на зазначені обставини; представник відповідача - проти позову заперечив, посилаючись на те, що сплата аліментів здійснювалася на відкритті на ім'я сина банківські картки, перерахунок, зроблений державним виконавцем, відповідає положенням ст.195 СК України. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.195 СК України, якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом. Порядок стягнення аліментів визначений ст.74 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до п.7.5.2. Інструкції про проведення виконавчих дій встановлено, що розмір заборгованості за аліментами визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку, одержаного боржником. Якщо боржник у цей період не працював, то заборгованість визначається, виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що до 2007р. сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. народження. З 2010р. на виконанні в Заводському відділі ДВС знаходиться виконавчий лист Заводського районного суду м.Миколаєва №2-10013 від 29.12.2009р. про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частини доходу з 16.11.2009р. до повноліття дитини. Згідно даних у розрахунках державного виконавця станом на 16.09.2013р., заборгованість відповідача [PERSON] була визначена з урахуванням усіх здійснених ним платежів по аліментам та становила суму в розмірі 14087,22грн, що встановлено у рішенні апеляційного суду Миколаївської області від 21.10.2013р. Саме такий розрахунок є правильним, оскільки він визначався з середньої заробітної плати для даної місцевості, виходячи з наведених норм та того, що боржник у розрахунковий період не працював. Як вбачається з наданої до матеріалів справи копії квитанції від 18.02.2014року №3868.342.1, відповідачем [PERSON] за виконавчим листом №2-10013 по рішенню Заводського районного суду м.Миколаєва від 22.12.2009р. була перерахована сума в розмірі 2638,26грн. Отже, виходячи з вищевикладеного, слід визначити, що у відповідача [PERSON] за виконавчим листом №2-10013 мається заборгованість за аліментами на утримання сина [PERSON] у період його неповноліття у розмірі 11448,96грн (14087,22грн - 2638,26грн). На підставі ст.88 ЦПК України позивачу пропорційно задоволених вимог також присуджуються з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved