Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

У березні 2014 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] У позовній заяві зазначено, що з 15 вересня 1990 року сторони перебували у шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Шлюб між сторонами розірвано 06 жовтня 1999 року. Відповідач допомоги на утримання сина не надає. [PERSON] просить суд стягнути із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно до повноліття дитини. У подальшому позивачка [PERSON] зменшила позовні вимоги, просить суд стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 650 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Представник позивачки [PERSON] уточнену позовну заяву підтримала та просить суд задовольнити позовні вимоги виходячи з підстав, що викладені у письмовій формі. Відповідач [PERSON] проти позову заперечує та суду пояснив, що він, позивачка та їх неповнолітній син проживають в одній квартирі. [PERSON] частіше буває у своїх подруг, ніж дома. Вона не виділяє кошти на утримання сина і дитина знаходиться на його, тобто відповідача [PERSON], утриманні. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є подругою позивачки. [PERSON] дійсно часто приходить до неї в гості і тривалий час не знаходиться дома. Однак це викликано неприязними стосунками, що слалися між [PERSON] та [PERSON] після розлучення. Разом з тим, позивачка виділяє кошти на утримання свого сина [PERSON], купує йому необхідні речі. Неповнолітній свідок [PERSON], [INFO], суду показав, що він проживає у квартирі разом з батьком та матір`ю, які розлучені. Утримує його батько, який купує одяг, продукти харчування, дає гроші на дрібні витрати, нещодавно придбав ноутбук. Матері часто не буває дома, вона більше часу проводить в гостях у своїх подруг. Тому батько готує та прибирає у квартирі. Мати його не утримує. Заслухавши пояснення представника позивачки та відповідача, свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що дана позовна заява не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: У судовому засідання встановлено, що з 15 вересня 1990 року позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі. 06 жовтня 1999 року їх шлюб розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], який народився [INFO] року. Як вбачається із довідки Виконкому Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області №106 від 28 лютого 2014 року та повідомлення Василівського ВДМС України від 13 квітня 2014 року, позивачка [PERSON], відповідач [PERSON] та їх неповнолітній син [PERSON], проживають у квартирі [ADDRESS] Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуютья у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачка [PERSON] не надала суду доказів, що неповнолітній син [PERSON] знаходиться на її утриманні і відповідач [PERSON] не надає коштів на утримання дитини. Навпаки, як пояснив неповнолітній [PERSON], мати [PERSON] фактично не займається його утриманням. Його утримує батько [PERSON] Суд критично оцінює показання свідка [PERSON] про участь [PERSON] в утриманні неповнолітнього сина, постільки [PERSON] та [PERSON] є подругами і обставини виховання та утримання [PERSON], [PERSON] відомі зі слів позивачки. Витрати по сплаті судового збору віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed