overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 03 серпня 2012 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає з відповідачем, позивач надає на її утримання матеріальну допомогу. З 2015 року сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують. Спір про поділ спільного майна буде вирішено окремо. Спільне з відповідачем життя не склалося, оскільки сторони мають різні погляди на життя, різні характери, відсутнє взаєморозуміння в сімейних питаннях. Позивач втратив до відповідача почуття любові та поваги. Вважає, що сімя розпалась остаточно, примирення між ними неможливе. У звязку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.\~ Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.\~\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 серпня 2012 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 728, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 230726, виданим 03 серпня 2012 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 523416, виданим 04 листопада 2014 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1255 (а.с. 5). Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони мають різні погляди на життя, мають різні характери, а також між ними відсутнє взаєморозуміння в сімейних питаннях. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 2015 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112,113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 11 лютого 1978 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. Сімейне життя подружжя погіршилось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони мають протилежні погляди на шлюб та сімю. Ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Майновий спір відсутній. У звязку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.\~ Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.\~\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 лютого 1978 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 108, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 353833, виданим повторно Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 01 березня 2017 року (а.с. 4). Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони мають протилежні погляди на шлюб та сімю. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112,113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 30 серпня 2007 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне з відповідачем життя не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння між ними, у звязку з чим позивач втратив до відповідача почуття кохання та поваги. Шлюбні відносини між ними припинені. Спільне господарство сторони не ведуть, проживають окремо. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Питання про розділ майна немає. У звязку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.\~ Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.\~\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 серпня 2007 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 674, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 088923, виданим 30 серпня 2007 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 291739, виданим 26 травня 2010 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 523 (а.с. 4). Причиною розпаду сім'ї стало те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112,113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони мають протилежні погляди на шлюб, сім'ю, виховання дитини, а тому між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного у зв'язку з чим подальше перебування у шлюбі з відповідачем неможливе. Позивач, належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. До початку судового засідання надав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, зазначив, що шлюбні відносин з відповідачем остаточно припинені з 16 листопада 2016 року. Відповідач, належним чином та завчасно сповіщена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася. До початку судового засідання надала суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнала та просила розглянути справу у її відсутності. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони одружені з 28 лютого 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03 лютого 2017 року, виданого Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №93. Сторони мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 лютого 2017 року, виданого Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №824. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у них не склалося через непорозуміння та відсутності довіри, втрату любові та поваги один до одного у звязку з чим подальше перебування у шлюбі неможливе. Позивач, належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. До початку судового засідання представник позивача надала суду письмову заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, зазначила, що шлюбні відносин позивача з відповідачем остаточно припинені з червня 2016 року. Не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. У судове засідання відповідач не зявилася, про час, дату та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила, тому суд вважає можливим зі згоди представника позивача провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням\~ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони одружені з 25 травня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ №068104 від 25 травня 2007 року, виданого Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №285. Сторони мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ №142122 від 09 жовтня 2007 року, виданого Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №918. Згідно з ч.2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Згідно зі\~ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про надання додаткового строку на прийняття спадщини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 06.08.2016 року помер її батька - [PERSON] Після смерті батька відкрилася спадщина. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки [PERSON] заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк не подала, а тому вважається спадкоємцем, який спадщину не прийняв. Після смерті батька позивачка не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки , по-перше, добросовісно вважала, що якщо зареєстрована та є співвласником спадкової квартири, то приймає спадщину автоматично. По-друге, весь цей рік доглядала за хворим чоловіком, який переніс складне оперативне втручання на серці. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд задовольнити позов. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у запереченнях. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 26.12.1996 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власнотсі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 06 серпня 2016 року помер батько позивача [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина. Позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але позивачу 10.03.2017 року надано роз'яснення оскільки [PERSON] заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк не подала, а тому вважається спадкоємцем, який спадщину не прийняв. Згідно повідомлення Другої Миколаївської державної нотаріальної контори від 03.11.2017 року, спадкова справа після смерті 06.08.2016 року [PERSON] не заводилася. Відповідно до ст. 1261, 1262 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, наявність в матеріалах справи доказів важкогої та тривалої хвороби чоловіка позивачки, суд вважає, що позивач пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин. За такого, позов [PERSON] підлягає задоволенню на підставі ст.1261, 1272, 1268-1270 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 07.11.2007 року відділом актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №148. В судовому засіданні позивач позов підтримав, зазначивши, що разом з відповідачем не проживає та не підтримує шлюбні стосунки з вересня 2014 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю. Спору про місце проживання дитини немає. Шлюб розпався через відсутність взаємоповаги, взаєморозуміння та любові. За викладених обставин. Строк на примирення просить не надавати, оскільки на сьогодні їх шлюб зберегти неможливо та він цього не бажає. Після розірвання шлюбу просить залишити за ним шлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату час і місце судового засідання повідомлена належним чином /а.с.18/. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 07.11.2007 року, відділом актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис №148. Після реєстрації шлюбу чоловік перейшов на прізвище дружини [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І -ЖД №068964. /а.с.7/ Від шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO] /а.с.6/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з пояснень позивача, суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні, ще у вересні 2014 року, на теперішній час шлюб існує формально, тому його збереження суперечить інтересам позивача, у звязку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 20 серпня 1977 року Грушівською сільською радою Волоконівського району Белгородської області Російської Федерації за актовим записом №19. Від цього шлюбу мають повнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з 2009 року, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Вважає, що подальше збереження їх родини недоцільне і тому просила шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Тому суд, у відповідності з вимогами\~ст.224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, постановивши заочне рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. У відповідності зі ст.112 Сімейного кодексу Українисуд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 20 серпня 1977 року Грушівською сільською радою Волоконівського району Белгородської області Російської Федерації за актовим записом №19. Від цього шлюбу мають повнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.6, 14-17). У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з 2009 року, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про можливість задоволення позову і розірвання шлюбу між сторонами. У відповідності з вимогами\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 640 грн. На підставі вищевикладеного, ст.ст.112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві та в судовому засіданні позивач вказав, що вони з відповідачкою 08 квітня 2000 року зареєстрували шлюб у Подільському районному у м.Полтаві відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №31. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейне життя, а тому позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе та його необхідно розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про причину своєї неявки суд не повідомила, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 квітня 2000 року сторони зареєстрували шлюб у Подільському районному у місті Полтаві відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №31. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] залишаються проживати з матір»ю. Як вбачається з позовної заяви, між позивачем та відповідачем майнового спору на даний час не виникає. Крім того, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судові витрати по сплаті судового збору та витрати за опублікування оголошення про її виклик в судове засідання в газеті «Зоря Полтавщини» відповідно до квитанції №0.0.754553391.1 від 26.04.2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved