Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, уточнивши позовні вимоги, просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість з оплати за теплову енергію в розмірі 16044 грн. 63 коп. та судові витрати за подачу позовної заяви. Судом було вірно визначено прізвище відповідача як «Мосесова». В обґрунтування позову позивач вказав на те, що підприємство надає теплову енергію за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з чим, був відкритий особовий рахунок №602936 по якому відповідальним квартиронаймачем є відповідач. Однак, оплату за послуги відповідач здійснює лише частково та в результаті нерегулярної оплати по особовому рахунку №602936 виникла заборгованість. Так, незважаючи на попередження, відповідач відмовляється добровільно погасити заборгованість, тому позивач просить стягнути з неї вищевказану суму. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала, посилалася на те, що зараз немає можливості сплатити всю суму заборгованості, просила знову укласти з нею договір про реструктуризацію. Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Згідно ст. ст. 64, 67 ЖК України плата за комунальні послуги стягується незалежно від квартирної плати згідно затвердженим у встановленому порядку тарифам. Строки та розміри оплати встановлюються згідно Правил надання населенню послуг теплопостачання і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року. Як вбачається з матеріалів справи, Комунальне підприємство «Транспортування покупної теплової енергії «Теплотранс» Дніпропетровської міської ради забезпечує тепловою енергією квартиру [ADDRESS], у якій зареєстрована відповідач. Позивач здійснює послуги по централізованому опаленню. Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання», плата за спожиту теплову енергію повинна провадитися споживачами теплової енергії щомісячно за отриману теплову енергію та згідно з Правилами надання населенню послуг теплопостачання і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року, відповідач зобовязана здійснювати оплату за спожиту теплову енергію. Згідно розрахунку суми заборгованості за спожиту теплову енергію, заборгованість відповідача за отриману теплову енергію станом на 14.07.2016 року складає 16044 грн. 63 коп. Відповідно до вимог частин 1 та 3 ст.95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом. Пунктом 3 частин 1 ст.96 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості. З матеріалів справи вбачається, що 20 лютого 2015 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська постановлений судовий наказ про стягнення з [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [INFO], на користь Комунального підприємства Транспортування покупної теплової енергії Теплотранс Дніпропетровської міської ради\~заборгованість з оплати за теплову енергію по особовому рахунку №602936 станом на 01.09.2014 року в сумі 13069 грн. 98 коп.; суму судового збору за видачу судового наказу в сумі 121 грн. 80 коп. Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19 травня 2015 року судовий наказ було скасовано (арк.с.3). Так, відповідно до правової позиції виловленої у Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 27 березня 2013 року при розгляді справи № 6-6ц13, законодавство не передбачає звільнення споживача від сплати за отримані послуги навіть у випадку ненадання окремих житлово-комунальних послуг; а згідно зі\~статтею 614 ЦК України,\~особа звільняється від відповідальності за невиконання зобов'язання лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні такого зобов'язання. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і стягненню з відповідача суми заборгованості з оплати за теплову енергію у розмірі 16044 грн. 63 коп. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1378 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved