Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

У вересні 2018 року позивач звернулась з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та стягнути аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримання дитини, добровільно матеріальну допомогу не надає, хоча має таку можливість. Вказала, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, а тому потребує матеріальної допомоги. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 21 вересня 2018 року провадження у даній цивільній справі було відкрите. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона позов підтримала в повному обсязі (а.с. 24). Відповідач в судове засідання не зявлявся, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання позивача, однак погодився сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с. 23). Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст. 211 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується змістом свідоцтва про народження [NUMBER] від 17 листопада 2015 року (а.с.13). Зі змісту довідки №885, виданої Приватним підприємством Житлове експлуатаційне підприємство №1 м. Житомира від 04 вересня 2018 року, вбачається, що дитина проживає разом з позивачкою та зареєстрована у будинковій книзі. (а.с.14). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст.181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються між ними. Домовленість сторін щодо виконання цього обовязку відсутня, а тому суд стягує з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 ЦПК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Оскільки відповідач є батьком дитини, то нарівні з матір'ю зобовязаний утримувати її до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним, фізично здоровим, за станом здоровя може надавати допомогу на утримання дитини. Згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За нормами ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивач не довела спроможність відповідача сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, а також необхідність їх стягнення на утримання дитини саме в такому розмірі. Таким чином, суд частково задовольняє позовні вимоги та присуджує аліменти, які підлягають стягненню з відповідача, на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, щомісячно і до її повноліття. Щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, то суд виходить з наступного. Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки не звільняє відповідача від обовязку надавати матеріальну допомогу дружині, яка у зв'язку з доглядом за дитиною не має самостійного доходу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд враховує, що відповідач має працездатний вік, виходячи з принципу справедливості та розумності, з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів, щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved