Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

У вересні 2014 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду із зазначеним позовом до відповідачів. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 07 жовтня 2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Торгівельна компанія «Енергомаркет» було укладено кредитний договір №010/Р1-01-09-1-0/12/48, згідно умов якого банк надав товариству кредитні кошти у формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 346 7783 грн. зі сплатою 24% річних строком до 27 березня 2015 року. 07 жовтня 2013 року у забезпечення виконання кредитного зобовязання ТОВ «Торгівельна компанія «Енергомаркет» між банком та відповідачами [PERSON] та [PERSON] були укладені окремі договори поруки №12/Р1-01-09-1-0/09/1157 та №12/Р1-01-09-1-0/09/1158, згідно з умовами яких поручителі зобовязалися відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобовязань, у тому числі тих, що виникнуть в майбутньому, які випливають з умов кредитного договору. Посилаючись на те, що кредитор порушує умови кредитного договору щодо погашення кредитної заборгованості, представник позивача просив суд задовольнити предявлені вимоги. У судовому засіданні представник позивача підтримала предявлені вимоги просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечував. Відповідач [PERSON] та представник третьої особи у судове засідання не зявилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, про прочини неявки суд не повідомили. Заслухавши думку у часників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 07 жовтня 2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Торгівельна компанія «Енергомаркет» було укладено кредитний договір №010/Р1-01-09-1-0/12/48. Відповідно до пунктів 1.1., 1.3, 2.1 Кредитного договору Кредитор зобовязався надати позичальнику кредитні кошти у формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 346 773,99 грн. із сплатою 24 % річних строком до 27 березня 2015 року. Згідно п. 5.1 Кредитного договору позичальник зобовязаний виконати зобовязання за договором (в тому числі здійснити погашення кредиту, сплатити проценти, комісії, пеню, штрафи, неустойку та інші платежі). 07 жовтня 2013 року в забезпечення зобовязань за кредитним договором між банком та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №12/Р1-01-09-1-0/09/1157. На підставі п. 1.1 договору поруки поручитель зобовязався відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобовязань, у тому числі тих, що виникнуть в майбутньому, які випливають з умов кредитного договору. Відповідно до п. 2.1 договору поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобовязань в порядку та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними забезпеченими зобовязаннями. Окремий договір поруки на вищевказаних умовах укладено з відповідачем [PERSON] під номером №12/Р1-01-09-1-0/09/1158 від 07 жовтня 2013 року. Позивач повністю виконав свої зобовязання перед третьою особою щодо надання кредиту третій особі. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка ухиляється від виконання своїх зобовязань за кредитним договором. В результаті недотримання третьою особою умов договору, станом на 09 вересня 2014 року сума заборгованості по договору становить 438 170 грн. 82 коп., з яких: 346 773 грн. 99 коп. заборгованість по тілу кредиту; 74 105 грн. 13 коп. заборгованість по нарахованих та несплачених відсотках за користування кредитом; 12 881 грн. 83 коп. пеня за несвоєчасну сплату кредиту; 4 409 грн. 87 коп. пеня за несвоєчасне сплату відсотків за користування кредитом. Наявність вищевказаної заборгованості підтверджується наявними в матеріалах справи довідкою про стан заборгованості ТОВ «Торгівельна компанія «Енергомаркет» перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором №010/Р1-01-09-1-0/12/48 від 07 жовтня 2013 року, станом на 01 вересня 2015 року. Крім того, вказана обставина підтверджується наявною в матеріалах справи копією рішення Господарського суду м. Києва від 03 листопада 2014 року, яким позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ТОВ «Торгівельна компанія «Енергомаркет» про стягнення заборгованості за кредитним договором №010/Р1-01-09-1-0/12/48 від 07 жовтня 2013 року та стягнуто з ТОВ «Торгівельна компанія «Енергомаркет» на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суму боргу за кредитним договором №010/Р1-01-09-1-0/12/48 від 07 жовтня 2013 року у розмірі 438 170 грн. 82 коп. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 07 жовтня 2013 року в забезпечення зобовязань за кредитним договором між банком та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №12/Р1-01-09-1-0/09/1157. На підставі п. 1.1 договору поруки поручитель зобовязався відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобовязань, у тому числі тих, що виникнуть в майбутньому, які випливають з умов кредитного договору. Відповідно до п. 2.1 договору поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобовязань в порядку та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними забезпеченими зобовязаннями. Окремий договір поруки на вищевказаних умовах укладено з відповідачем [PERSON] під номером №12/Р1-01-09-1-0/09/1158 від 07 жовтня 2013 року. Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно з ч. 1-3 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається з матеріалів справи, на адресу відповідачів банком були направлені письмові вимоги за вих. №140-0-0-00/8/850/4 від 26 травня 2014 року ([PERSON].) та за вих. №140-0-0-00/8/850/3 від 26 травня 2014 року ([PERSON]) про усунення порушень за кредитним договором. Незважаючи на це, виконання боргових зобовязань позичальника в обсязі, заявленому банком у вимогах, відповідачами не виконано. В судовому засіданні знайшла своє підтвердження обставина, що відповідачем ТОВ «Торгівельна компанія «Енергомаркет» порушено передбачений договором порядок погашення заборгованості, тому вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Враховуючи те, що з метою забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] були укладені окремі договори поруки, згідно з яким відповідачі виступили поручителями ТОВ «Торгівельна компанія «Енергомаркет» за основним зобовязанням, спірна сума підлягає стягненню з кожного з відповідачів в порядку ст. 554 ЦК України, як солідарних боржників. В судовому засіданні знайшла своє підтвердження обставина, що боржником порушено передбачений договором порядок погашення заборгованості, тому вимоги позивача підлягають задоволенню. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 88 ЦПК України та покладає на відповідачів обовязок відшкодувати позивачу понесені ним та документально підтверджені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 3654 грн., які підлягають стягненню на користь позивача з кожного з відповідачів пропорційно до розміру задоволених вимог по 1827 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved