Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство «[PERSON] та Кредит» звернулося до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь АТ «[PERSON] та Кредит» в особі Філії «Дніпропетровське регіональне управління», заборгованість за кредитним договором № 044/07-ДМК від 20.04.2007 року в розмірі 58 196 (пятдесят вісім тисяч сто девяносто шість) гривень 63 копійки та судовий збір в розмірі 581 (пятсот вісімдесят одна) гривна 96 копійок. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказав, що 20 квітня 2007 року між [PERSON] та Банком [PERSON] та Кредит», ТОВ, реорганізованим у Публічне акціонерне товариство «[PERSON] та Кредит» був укладений Кредитний договір № 044/07-ДМК. В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним Договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно з яким [PERSON] зобовязується перед позивачем відповідати в повному обсязі за своєчасне і повне виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором. [PERSON] зобовязалась повернути кредитні ресурси в строк до 19 жовтня 2009 року. 20 грудня 2007 року Позичальнику вручено вимогу про дострокове погашення заборгованості № 5-012/270 від 04 грудня 2007 року. 05 грудня 2007 року Поручителю було направлено засобом звязку «Укрпошта» рекомендований лист з вимогою про дострокове повернення кредитних коштів № 5-012/271 від 04 грудня 2007 року. 06 червня 2008 року Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою про стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором, яка станом на 06 червня 2008 року складалася з: заборгованість за кредитом 3\~957, 32 дол. США (19200,92 грн.); заборгованість по відсоткам 662,95 дол. США (3216,63 грн.); пеня за несвоєчасне погашення кредиту та комісії 18636, 77 грн., а всього 41\~054, 32 грн. 10 жовтня 2008 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська ухвалив рішення, яким позовні вимоги АТ «[PERSON] та Кредит» в особі Філії «Дніпропетровське регіональне управління» до [PERSON], [PERSON] задовольнив повністю. 09 червня 2010 року Дніпровським ВДВС Дніпродзержинського МУЮ було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку зі сплатою боргу в повному обсязі. Дана обставина стала відома позивачу лише після отримання від Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ листа 15.05.2014 року № 9862/07. Однак, заборгованість по кредитному договору повністю не погашена і станом на 06.06.2014 року борг по кредитному договору складає: заборгованість по кредиту 0,00 гривень; заборгованість по відсоткам 1\~313,17 доларів США, що еквівалентно 15529,29 гривень; пеня за прострочку кредиту та комісії 42\~667, 34 гривень. Загальна заборгованість за кредитним договором складає 58196, 63 гривень. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні надав заперечення на позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Банк «[PERSON] та Кредит» в яких вказав, що вважає, що позовні вимоги банку не підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості з поручителя [PERSON] у звязку з наступним. Як вбачається з матеріалів справи, 20 квітня 2007 року між ТОВ «[PERSON] та кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 044/07-ДМК, за яким позичальник отримав від банку грошову суму в розмірі 5000,00 доларів США. Крім того, 04 серпня 2006 року, між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 044/07/01-ДМК, згідно якого [PERSON] поручилася за виконання [PERSON] обовязків за кредитним договором. З положень договору поруки № 044/07/01-ДМК від 04 серпня 2006 року випливає, що в ньому не встановлено строку дії поруки. Тому, в даному випадку, слід звернути увагу суду на факт припинення поруки за кредитним договором та пропуск банком строку предявлення вимоги до поручителя. Вважає, що [PERSON] «[PERSON] та Кредит» пропустив строк предявлення вимог до поручителя [PERSON]. так, з кредитного договору № 044/07-ДМК вбачається, що строк виконання зобовязань позичальника встановлено у п. 3.2. договору, а саме 19 жовтня 2009 року. Як зазначено в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову. При цьому, в разі предявлення вимоги до поручителя, кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. Таким чином, станом на 19.10.2009 року, настав строк повернення кредиту, тобто строк виконання основного зобовязання. ПАТ [PERSON] «[PERSON] та Кредит» повинен був звернутись до суду з вимогами до поручителя [PERSON] впродовж шести місяців з дня настання терміну повернення кредиту, тобто до 19.04.2010 року. Однак, ПАТ [PERSON] «[PERSON] та Кредит» звернулось до суду з вимогами до поручителя лише 20.08.2014 року, тобто з пропуском шестимісячного строку, а тому в даному випадку [PERSON] пропустив встановлений ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячний строк предявлення вимог до поручителя [PERSON]. Також, слід відзначити, що позивачем пропущено й строк позовної давності за вимогами про стягнення нарахованих відсотків, адже строк почав підліковуватись на наступний день після закінчення дії кредитного договору № 044/07-ДМК, тобто 20.10.2009 року. Таким чином, останнім днем для подання позову в межах строку позовної давності було 19.10.2012 року. Враховуючи викладене, позов ПАТ [PERSON] «[PERSON] та Кредит» в частині вимог до [PERSON] про стягнення заборгованості не підлягає задоволенню, тому просить відмовити в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за кредитом з [PERSON]. Відповідачі [PERSON], [PERSON] до суду не зявились, про день, місце та час розгляду справи по суті повідомлені у встановленому порядку своєчасно. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідачів, оскільки в матеріалах справи досить доказів для розгляду цієї справи з винесенням законного та обґрунтованого рішення без їх присутності. Суд, вислухавши пояснення представника Публічного акціонерного товариства «Банк «[PERSON] та Кредит», представника відповідачки [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 559 ч. 4 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязані встановлений строк (термін) його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання,\~строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання зобовязань не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. При розподілі судових витрат суд враховує, що позов задоволено, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved