Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 01.12.2011 між ПАТ «Асстра Банк», правонаступником якого є позивач та [PERSON] був укладений кредитний договір №150104032057022, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 190\~984,00 грн. строком з 01.12.2011 по 01.12.2016. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «Асстра Банк» та [PERSON] 01 грудня 2011 року був укладений Договір іпотеки, згідно з яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 20 березня 2009 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради. В порушення умов кредитного договору [PERSON] зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, а тому має заборгованість в сумі 200\~541,25 грн., тому позивач звернувся до суду та просить у рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» за кредитним договором №150104032057022 від 01 грудня 2011 року звернути стягнення згідно договору іпотеки від 01 грудня 2011 року на предмет іпотеки квартиру, що знаходиться за адресою: місто Дніпропетровськ, Малиновського[ADDRESS], загальною площею 63,0 кв.м., житловою площею 43,6 кв.м., яка належить [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 20 березня 2009 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради; визнати за позивачем право власності на зазначену квартиру та стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву у якій зазначив що просить розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Третя особа у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 01.12.2011 між ПАТ «Асстра Банк», правонаступником якого є позивач та [PERSON] був укладений кредитний договір №150104032057022, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 190\~984,00 грн. строком з 01.12.2011 по 01.12.2016. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. В порушення умов кредитного договору, [PERSON] свої зобов'язання не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого має заборгованість в сумі 200\~541,25 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту 187\~005,17 грн.; відсотки 13\~536,08 грн. Згідно ст.ст.525,\~526,\~530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. [PERSON] дана сума заборгованості не спростована. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «Асстра Банк» та [PERSON] 01 грудня 2011 року був укладений Договір іпотеки, згідно з яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 20 березня 2009 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради. Пунктами 1 та 1.1 Договору іпотеки зазначено, що в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно (предмет іпотеки), а саме: квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві власності. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення Застоводавцем (Позичальником) зобовязань за кредитним договором, або за договором застави, Заставодавець зобовязаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад. Як передбачено ст.ст.572, 575 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом, як передбачено ст.590 ЦК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 33 Закону України «Про іпотеку»\~у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.\~\~ Статтею 589 ЦК України\~та\~ст.20 Закону України «Про іпотеку»\~встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.41 своєї постанови №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобовязання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. При вирішенні даного спору, суд зважує на те, що [PERSON] не виконує свої зобовязання відповідно до умов кредитного договору, заборгованість, яка виникла у нього перед ПАТ «Дельта Банк» є значною та складає 200 541 грн. 25 коп. За таких обставин, позовні вимоги позивача щодо звернення стягнення згідно договору іпотеки від 01 грудня 2011 року на предмет іпотеки квартиру, що знаходиться за адресою: місто Дніпропетровськ, Малиновського[ADDRESS], загальною площею 63,0 кв.м., житловою площею 43,6 кв.м., яка належить [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 20 березня 2009 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог позивача щодо визнання за ним права власності на квартиру [ADDRESS] то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеного на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності. Частиною 5 п.п. 5.7. іпотечного договору від 01 грудня 2011 року укладеного між ПАТ [PERSON] та [PERSON] передбачено перехід до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст. 88 ЦПК України з стягнути з відповідача на користь держави судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 3\~654 грн. 00 коп.

Outcome: approved