Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив зняти арешт на квартиру №8, що знаходиться у будинку №68, по вул.М.Букіна, в м.Нова Каховка, Херсонської області, накладений постановами державного виконавця Новокаховського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.04.2010 року та 24.11.2010 року, мотивуючи свої вимоги тим, що вказана квартира перебуває в іпотеці, відповідно до договору, укладеного між [PERSON] АТ «Дельта Банк» з метою виконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором № 19/01/08-НВклн від 16.01.2008 року, а тому банк має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. У судове засідання представник позивача не з`явився, в своїй письмовій заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте, до судового засідання, надав письмову заяву, в якій просив, справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Представник відповідача - ВДВС Новокаховського МУЮ до судового засідання також не з`явився, проте, надав до суду письмові заперечення, в яких просив відмовити ПАТ «Дельта Банк» у задоволенні позову, посилаючись на те, що вони не є належними відповідачами у справі, а мають приймати участь лише як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Представники ПАТ «Фідобанк» та [PERSON] в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу та розглянути справу на підставі наявних у ній доказів, оскільки про дату, час та місце розгляду справи вони повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 16.01.2008 року, між ВАТ «Кредитпромбанк» (правонаступник АТ «Дельта Банк») та [PERSON] укладений іпотечний договір № 19/01/101/08-НВклн, предметом якого є нерухоме майно, а саме: житлова квартира №8, що розташована у будинку №68, по вул.М.Букіна, в м.Нова Каховка, Херсонської області, на забезпечення кредитних зобов`язань за кредитним договором №19/01/08-НВклн від 16.01.2008 року. У зв`язку з договором купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «Кредитпромбанк» та АТ «Дельта Банк» від 26.06.2013 року, за вказаним кредитним договором було змінено кредитора у зобов`язанні на АТ «Дельта Банк». За наявності договору іпотеки, укладеного з метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань, іпотекодержатель, в даному випадку позивач, має право, у разі невиконання боржником [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором № 19/01/08-НВклн від 16.01.2008 року, звернути стягнення на передане в іпотеку майно. Станом на 22.02.2016 року [PERSON] свої зобов`язання перед АТ «Дельта Банк» не виконав та має загальну заборгованість 132 989,01 грн. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, АТ «Дельта Банк» 22.02.2016 року стало відомо, що, окрім заборон банку, арештів з приводу виконань банківських зобов`язань, на іпотечне майно накладено інші арешти державними виконавцями ВДВС Новокаховського МУЮ у херсонській області: - запис від 10.04.2010 року за реєстраційним номером запису про обтяження 962500, у зв`язку із постановою про арешт всього майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 18562404 від 02.04.2010 року; - запис за реєстраційним номером про обтяження № 9625315 за постановою про арешт всього майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 24.11.2010 року. Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Згідно ст. 575 ч.1 ЦК України, застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, є іпотекою. Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека- вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотеко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки ( ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до статті 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа,яка вважає,що майно,на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Системний аналіз зазначених положень Закону дає суду підстави для висновку, що безпосереднє зняття арешту з майна здійснюється за постановою державного виконавця, яка приймається на підставі відповідного рішення суду. Право зняття арешту з майна належить лише державному виконавцю того органу державної виконавчої служби, який цей арешт накладав. На підставі викладеного суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення, оскільки договір іпотеки між сторонами, предметом якого є квартира №8, що розташована у будинку №68 по вул.М.Букіна, в м.Нова Каховка, Херсонської області, був укладений до накладення арешту державними виконавцями.

Outcome: approved