Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

У березні 2019 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за останні три роки за період з 01.03.2016, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27.09.2012 з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 400,00 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Однак, встановлений судовим рішенням розмір аліментів в сумі 400,00 грн. на теперішній час не надає можливості забезпечити в повному обсязі потреби і гармонійний розвиток дитини. Зазначає, що відповідач [PERSON] інших утриманців немає, працездатний та отримує дохід, має транспортний засіб, а тому вважає, що він може сплачувати вищевказаний розмір аліментів. Ухвалою суду від 06.05.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. У повторне судове засідання, яке було призначено на 24.10.2019 13:00 год., сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач до суду надала письмову заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності. У своїй заяві позов підтримала та просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] 13.05.2010 між сторонами було розірвано шлюб, про що Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 182. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Відповідно до рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27.09.2012 по справі № 2/1416/1920/2012 відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнуто з останнього на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 400,00 грн., щомісячно і до досягнення нею повноліття. Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно із частиною 1 статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). За положеннями частини 3 статті 181 наведеного Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із пунктом 23 цієї ж постанови, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08.07.2017, змінено мінімальний розмір аліментів. З урахуванням змін, які були внесені до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи зміни, які відбулися в законодавстві щодо забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також встановлені судом обставини та інтереси спільної сторін дитини, на утримання якої судовим рішенням в 2012 році стягнуті аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн. щомісячно та покладений на батьків рівний обов`язок з утримання дитини, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог про зміну (збільшення) розміру аліментів шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дати набрання рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття. Щодо вимоги про стягнення аліментів за останні три роки за період з 01.03.2016 вимоги в цій частині задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Із доданої до позовної заяви Інформації про виконавче провадження вбачається, що виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого відповідно до рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27.09.2012 по справі № 2/1416/1920/2012, відкрито 17.01.2013, а постановою виконавця від 31.03.2014 зупинено до розшуку боржника і поновлено 16.02.2018. Відповідно до частини першої статті 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. За положеннями частини другої наведеної статті, якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Згідно пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи, що виконавчий лист позивачем було пред`явлено до виконання 17.01.2013, де він знаходиться на виконанні, відповідно стягнення аліментів здійснюється виконавцем за таким виконавцем листом, в т.ч. і в період розшуку боржника, що передбачено частиною другою статті 194 СК України, до його відкликання або повернення з підстав, встановлених законом. Подальша зміна розміру аліментів, відповідно до вимог статті 194 СК України, не є підставою для застосування нового розміру аліментів до минулого часу, а встановлений судом новий розмір аліментів підлягає стягненню з дати набрання рішенням суду законної сили із відкликанням попереднього виконавчого листа. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial