Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

У березні 2015р. [PERSON] (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси і Кредит» в особі Філії «Одеського регіонального управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси і Кредит» та Відділення № 20 філії «Одеське РУ» акціонерного товариства «Банк «Фінанси і Кредит» (Відповідач) про стягнення коштів за договорами депозиту. Позовні вимоги Позивач мотивував тим, що 21.10.2014р. між ним та Відповідачем був укладений Договір-заява №328823/84171/1-14 про банківський вклад. За умовами цього договору на строк з 21.10.2014 року по 21.11.2014 року Позивач вніс депозитний вклад 25 000,00 дол. США з процентною ставкою 10,5% річних. Однак Відповідач у визначений строк депозитні кошти не повернув і станом на 05.02.2015р. наявна заборгованість 8 466,92долари США. Також 21.10.2014 року між Позивачем та Відповідачем був укладений Договір-заява №328823/84177/3-14 про банківський вклад, за умовами якого на депозитний рахунок на строк з 21.10.2014 року по 21.01.2015 року було внесено 50 000,00 дол. США з процентною ставкою 11,25 % річних, проте Відповідач не повернув вказані кошти і станом на 05.02.2015р. наявна заборгованість у розмірі 50 000,28доларів США. Крім того, між Позивачем та Відповідачем 22.12.2014 року було укладено Договір-заяву №328823/108542/3-14 про банківський вклад. За умовами цього договору на строк три місяці з 22.12.2014 року Позивач вніс 10 000,00 дол. США. та процентною ставкою 11,25 % річних. За цим Договором у Відповідача перед Позивачем станом на 05.02.2015р. наявна заборгованість у 10 000,00доларів США. При цьому, як стверджує Позивач, 05.02.2015 року та 10.02.2015 року ним було направлено листи та претензії по вищевказаним депозитним договорам до філії «Одеського регіонального управління публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення коштів з депозитних рахунків та нарахованих відсотків, проте Відповідач не повернув йому кошти, що знаходяться на вищевказаних рахунках. Враховуючи викладене Позивач просив стягнути з Відповідача суми вкладів по вищевказаним депозитним рахункам в загальному розмірі 68 000,00 дол. США. Позивач в судове засідання не з'явився, однак звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.48). Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, до суду свого представника не направив, причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд, з урахуванням думки представника Позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності Відповідача, вважає можливим розглядати справу у його відсутність на підставі ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно положень ст.10 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, перевіряючи обставини справи, у судовому засіданні встановлено, що 21.10.2014р. між Позивачем та Відповідачем був укладений Договір-заява №328823/84171/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 1 місяць в іноземній валюті. За пунктами 1 та 2 цього Договору на строк з 21.10.2014р. по 21.11.2014р. Позивач вніс 25 000,00 дол. США з процентною ставкою 10,5% річних (а.с.14). Відповідно до п.1 даного Договору-заяви №328823/84177/3-14 Вкладник вносить, а Банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на Вкладний рахунок [NUMBER]. За п.2 Договору-заяви нараховані проценти зараховуються Вкладнику на рахунок, відкритий у Банку [NUMBER]. Цей Договір-заява набуває чинності після його підписання Вкладником та Банком з дня надходження коштів на Вкладний рахунок і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за договором банківського вкладу (п.10 Договору). Внесення Позивачем коштів Відповідачу на депозитних рахунок по вказаному договору у розмірі 25000,00 дол. США підтверджується Меморіальним валютним ордером № 558 від 21.10.2014р. з відповідними відмітками Філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (а.с.15). За розрахунками Позивача станом на 05.02.2015р. Відповідач не повернув кошти за вказаним договором на суму 8 466,92доларів США. Відповідно до копії заяви від 05.02.2015 року, направленої Позивачем на адресу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (філія Одеського РУ «АТ «Банк Фінанси та Кредит»), вбачається прохання повернути вклад з нарахованими відсотками на нього по договору №328823/84171/1-14 на суму 8 466,92 долари США. Відмітка про прийняття вказаної заяви банком на копії заяви 05.02.2015р. за 655 (а.с.18-19). 10.02.2015р. Позивачем було подано на адресу Відповідача претензію щодо негайного повернення банківського вкладу по договору № 328823/84171/1-14 у розмірі 8 466,92долари США. Відмітка про прийняття вказаної претензії банком на її копії 10.02.2015р. (а.с.24-26). Жодних даних, які б свідчили про повернення Відповідачем депозитних коштів у вказаному розмірі Позивачу матеріали справи не містять. Також встановлено, що 21.10.2014р. між Позивачем та Відповідачем був укладений Договір-заява №328823/84177/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 3 місяці в іноземній валюті. За пунктами 1 та 2 цього Договору на строк з 21.10.2014 року по 21.01.2015 року Позивач вніс 50 000,00 дол. США з процентною ставкою 11,25 % річних. (а.с.16). Відповідно до п.1 даного Договору-заяви №328823/84177/3-14 Вкладник вносить, а Банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на Вкладний рахунок [NUMBER]. За п.2 Договору-заяви нараховані проценти зараховуються Вкладнику на рахунок, відкритий у Банку [NUMBER]. Цей Договір-заява набуває чинності після його підписання Вкладником та Банком з дня надходження коштів на Вкладний рахунок і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за договором банківського вкладу (п.10 Договору). Копією Меморіального валютного ордеру № 5416 від 21.10.2014р. підтверджується внесення Позивачем коштів по вказаному депозитному договору на рахунок Відповідача в розмірі 50 000,00 дол. США (а.с.17). Відповідно до копії заяви від 05.02.2015 року, направленої позивачем на адресу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (філії «Одеського РУ «АТ «Банк Фінанси та Кредит»), останній просив повернути банківський вклад з нарахованими на нього відсотками по договору №328823/84177/3-14. Відмітка про прийняття вказаної заяви банком на її копії 05.02.2015р. за №656 (а.с.20-21). 10.02.2015 року Позивачем було подано на адресу Відповідача претензію щодо негайного повернення банківського вкладу по договору № 328823/84177/1-14. Відмітка про прийняття вказаної претензії банком на її копії 10.02.2015р. (а.с.27-29). Жодних даних про повернення Відповідачем депозитного вкладу Позивачу матеріали справи не містять. Крім того, судом встановлено, що 22.12.2014р. між Позивачем та Відповідачем був укладений Договір-заява №328823/108542/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 3 місяці в іноземній валюті. За умовами цього Договору Позивач на строк 3 місяці з 22.12.2014 року вніс на рахунок Відповідача 10 000,00 дол. США. з процентною ставкою 0,00 % річних. (а.с.49). Відповідно до п.1 даного Договору-заяви №328823/108542/3-14 Вкладник вносить, а Банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на Вкладний рахунок [NUMBER]. За п.2 Договору-заяви нараховані проценти зараховуються Вкладнику на рахунок, відкритий у Банку [NUMBER]. Пунктом 5 Договору-заяви передбачено, що Вкладник має право вимагати дострокового повернення суми Вкладу протягом строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви (або протягом будь-якого з строків, на які було продовжено розміщення Вкладу), у порядку та на умовах, викладених у п.5.3 Основних умов. Цей Договір-заява набуває чинності після його підписання Вкладником та Банком з дня надходження коштів на Вкладний рахунок і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за договором банківського вкладу (п.10 Договору). Відповідно до копії заяви від 05.02.2015р., направленої Позивачем на адресу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (філії «Одеське РУ «Банк Фінанси та Кредит»), останній просив повернути йому банківський вклад по вказаному договору №328823/108542/3-14 та проценти за фактичний термін розміщення вкладу. Відмітка Баку про прийняття заяви 05.02.2015р. за №657 (а.с.22-23). Жодних даних про повернення Відповідачем депозитного вкладу Позивачу матеріали справи не містять. При цьому на 3 (три) адвокатські запити адвоката Демяненко О.М. від 10.02.2015р, направлені до Відповідача в інтересах Позивача щодо надання відповідей на заяви [PERSON] від 05.02.2015р. №655, №656, №657, а також щодо претензій від 10.02.2015р. №874, 875, Відповідачем було направлено листа від 18.02.2015р. №412, в якому чітко не вказано про строки та порядок повернення коштів по депозитних вкладах, а лише вказано, що на листи [PERSON] буде надано відповідь у встановленому законом порядку (а.с. 30-36). Отже, до всіх вище перерахованих заяв Позивача та претензій, Відповідач не повернув йому коштів, внесених на депозитні вклади в іноземній валюті в розмірах, вказаних в заявах та претензіях останнього. Доказів протилежному стороною Відповідача надано не було. Відповідно до ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України (ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором (ч.1 ст.1060 ЦК України). Договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час (ст.1057 ЦК України). За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що Відповідачем - Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» було порушено пункти 1 зазначених вище Договорів-заяв про банківські строкові вклади, а саме не повернуто Позивачу в зазначений строк грошові кошти в іноземній валюті за договорами банківського вкладу, а тому позовні вимоги про стягнення коштів підлягають задоволенню. З урахуванням п.12. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 30.03.2012р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», яким визначено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК, суд вважає, що оскільки Позивач просить саме в іноземній валюті стягнути кошти по депозитним договорам, по яким вносились кошти теж в іноземній валюті, то суд вважає, що це не суперечить положенням ст.533ЦК України, оскільки день винесення судового рішення і день платежу щодо повернення коштів не збігаються в часі. Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні достовірно встановлено невиконання Відповідачем відповідних договірних зобов'язань перед Позивачем щодо повернення банківських вкладів, тому оскільки заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] про стягнення коштів підлягає задоволенню, а тому підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси і Кредит» на користь Позивача заборгованість по Договору-заяві №328823/84171/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 1 місяць в іноземній валюті від 21.10.2014 року (сума 8 446,92 долари США), по Договору-заяві №328823/84177/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 3 місяці в іноземній валюті від 21.10.2014 року (сума 50 000,28 доларів США), та по Договору-заяві №328823/108542/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 3 місяці в іноземній валюті від 22.12.2014 року (сума 10 000,00 доларів США), але в межах заявлених Позивачем позовних вимог на загальну суму 68 000,00 дол. США. Відповідно до ст.88 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі, сплаченому при зверненні до суду 3 654,00грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved