Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 1400 грн. щомісячно, починаючи з 02 березня 2017 року та до 01 вересня 2017 року. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона і відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них 17 лютого 2014 року народилася дочка [PERSON]. На сьогоднішній день чоловік проживає окремо від позивача та дитини. З 17 лютого 2014 року по 17 лютого 2017 року позивач перебувала у декретній відпустці по догляду за дитиною. У нинішній час позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі. Вона не працевлаштована, перебуває у пошуках роботи, джерел доходу для забезпечення свого існування не має, у звязку із чим потребує матеріальної допомоги, тому змушена звернутися із даним позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що не може працевлаштуватися, оскільки дитячий садок, який відвідує дитина, закритий у звязку із ремонтними роботами. На даний час позивач не має жодних доходів, окрім допомоги матері. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 23 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між сторонами по даній справі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії І-ОК № 152883 (а.с. 8). Від спільного подружнього життя у них 17 лютого 2014 року народилася дочка [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про її народження серії І-БК № 383580, виданого 23 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. Батьком у свідоцтві про її народження зазначений [PERSON] ( а. с. 10). Матеріалами справи встановлено, що шлюб між сторонами не розірвано, а спільна дитина проживає разом із позивачем, про що свідчить довідка № 634, яка видана 05 квітня 2017 року Комунальним конценром «Центр комунального сервісу». Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі ? частини від усіх видів щомісячних доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 липня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Матеріалами справи встановлено, що позивач після народження дитини перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення останньою трирічного віку. На даний час позивач не працює та потребує матеріальної допомоги. За змістом ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу дружині. Таким чином, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача в обґрунтування позовних вимог, взявши до уваги те, що позивач як дружина відповідача потребує матеріальної допомоги, при цьому відповідач не подав жодних заперечень щодо позовних вимог, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved