Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернувся до районного суду з даною заявою. Свої вимоги обґрунтовував тим, що з червня 1988 року він переїхав до м.Боярка та постійне проживання разом зі своєю родиною. З 1993 року почав працювати у КП «Районна стоматологічна поліклініка Києво-Святошинської районної ради», що знаходиться також в м.Боярка. Придбав частину будинку по [ADDRESS] , хоча проживав в ньому 1988 року. Обставини його проживання з 1988 року підтверджені поясненнями сусідів. Зазначив, що в 2005 році він отримав посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи. Встановлення даного факту є необхідним для отримання пенсії на підставі довідки Боярської міської ради. Просив суд встановити факт, що з 01 червня 1988 року він постійно проживав за адресою: [ADDRESS] ; зобов`язати Боярську міську раду видати довідку про період проживання у м.Боярка. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 07березня 2019 року відмовлено у відкритті провадження в частині зобов`язання вчинити дії. Заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також підтримав обставини викладені у заяві та просив її задовольнити. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явились в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників заінтересованих осіб. Суд, врахувавши заяву заявника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , уродженець с.Лемешівка Калинівського району Вінницької області, що підтверджується копією паспорту серія [NUMBER] , виданого 01 лютого 1996 року Вишнівським МВМ ГУ МВС України в Київській області. Згідно копії паспорту заявник [PERSON] з 24 грудня 1996 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] працює в комунальному некомерційному підприємстві «Районна стоматологічна поліклініка Києво-Святошинської районної ради» з 02 серпня 1993 року по 13 серпня 1995 рік на посаді лікаря-стоматолога-ортопеда-інтерна, з 14 серпня 1995 року по 01 січня 2001 рік на посаді лікаря стоматолога-ортопеда, з 02 січня 2001 рік по теперішній час на посаді завідувача ортопедичним відділенням з дозволом на сумісництво 0,5 ст. посади лікаря стоматолога-ортопеда (довідка №3 від 15 лютого 2019 року). 21 червня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу Ѕ частини будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З матеріалів заяви та поданих пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що заявник у період з червня 1988 року проживав за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку із досягненням пенсійного віку заявник вирішив оформити пенсію та звернувся до відповідного відділу пенсійного фонду, однак йому було відмовлено у прийняті документів для оформлення пенсії, у зв`язку з тим, що у нього відсутні докази проживання на території м.Боярка з 1988 року і по даний час. Заявник, з метою отримання паспорта громадянина України звернувся до Боярської міської ради щодо надання відповідної довідки, але у її видачі йому було відмовлено. Згідно ч. 1, п. 5. ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Указом Президента України № 215 від 27 березня 2001 року, в редакції Указу Президента України № 588/2006 від 27 червня 2006 року, затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Згідно Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 13.04.2012 № 320, якщо втрачений паспорт був отриманий у територіальному підрозділі, до якого подано заяву про втрату паспорта, здійснюється звірка даних особи та її фотозображення з даними і фотокарткою, уклеєною до заяви про видачу попереднього паспорта. У разі отримання паспорта в іншому територіальному підрозділі для підтвердження видачі втраченого паспорта саме тій особі не пізніше наступного дня після надходження заяви про втрату паспорта здійснюється звернення до цього територіального підрозділу. Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для встановлення юридичного факту постійного проживання заявника [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ., з червня 1988 року, оскільки даний факт є доведеним наявними в матеріалах справи доказами, що підтверджено як показами свідків, такі і письмовими матеріалами справи. Також суд враховує, що 25 травня 2005 року заявник отримав посвідчення громадянина, який постійно проживав або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4, серія [NUMBER] П №764266). Встановлення юридичного факту постійного проживання необхідно заявнику для звернення до міської ради для отримання довідки. З огляду на вищевикладене, заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом. Відтак, сплачений [PERSON] при звернені до суду з заявою про встановлення фактів судовий збір не відшкодовується за рахунок іншої сторони.

Outcome: approved