Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] у якому просить: припинити за відповідачем право власності на частку у спільній власності, що складає 1/4 частину легкового автомобіля Citroen Nemo (державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2009 року випуску, номер кузова [NUMBER] ); визнати за нею право власності на вказаний легковий автомобіль; припинити право спільної сумісної власності позивача та відповідача на спірний автомобіль Citroen Nemo; стягнути із відповідача понесені нею витрати із оплати вартості послуг із оцінки транспортного засобу у сумі 2 000 грн. та оплати судового збору. У ході судового розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги та просила також припинити право спільної сумісної власності позивача та відповідача на легковий автомобіль Citroen Nemo (державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2009 року випуску, номер кузова [NUMBER] ) із компенсацією [PERSON] частини вартості автомобіля у сумі 26 775 грн, що внесена на депозит суду. Свої вимоги мотивує тим, що з 1 серпня 2012 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Перебуваючи у шлюбі, вони придбали та зареєстрували на ім`я [PERSON] транспортний засіб марки Citroen Nemo, 2009 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] . [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина. Згідно повідомлення П`ятої Київської державної нотаріальної контори спадкоємцями за законом визначено позивача та відповідача - сина покійного чоловіка від першого шлюбу. У подальшому, державним нотаріусом П`ятої Київської державної нотаріальної контори Василевською O.A., 26 січня 2021 pоку, з огляду на приписи частини третьої статті 368 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 60 Сімейного кодексу України, позивачу видано свідоцтво на право власності на 1/2 частку у праві спільної сумісній власності на майно, набуте подружжям під час шлюбу, - легковий автомобіль Citroen Nemo, державний реєстраційний номер [NUMBER] , та видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого частка позивача у спадщині - складає ј частини вказаного автомобіля. Таким чином, частка позивача у спільній сумісній власності - автомобілі Citroen Nemo (державний реєстраційний номер [NUMBER] ) складає ѕ частини автомобіля, а частка відповідача - ј частини автомобіля. Зазначає, що автомобіль фактично перебуває у її користуванні, відповідач не бере участі у витратах на утримання спільного майна та не несе витрати з обслуговування автомобіля. Позивачем заперечується спільне з відповідачем користування майном, а тому вона звернулась до суду за захистом своїх прав з указаним позовом. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 березня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити, а відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 1 серпня 2012 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві складено відповідний актовий запис № 1120 (а.с. 4). 14 липня 2015 року був придбаний та зареєстрований на ім`я [PERSON] транспортний засіб марки Citroen Nemo, державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2009 року випуску, номер кузова [NUMBER] . [INFO] помер [PERSON] (а.с. 5). Згідно повідомлення П`ятої Київської державної нотаріальної контори спадкоємцями за законом визначено [PERSON] , як дружину померлого, та [PERSON] , як сина померлого (а.с.7). У подальшому, 26 січня 2021 року державним нотаріусом П`ятої Київської державної нотаріальної контори Василевською O.A., [PERSON] видано свідоцтво на право власності на Ѕ частку у праві спільної сумісній власності на майно, набуте подружжям під час шлюбу, яке складається з автомобіля марки Citroen модель Nemo, 2009 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.8). Також, 26 січня 2021 року державним нотаріусом П`ятої Київської державної нотаріальної контори Василевською O.A. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на ј частину автомобіля марки Citroen модель Nemo, 2009 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.9). Таким чином, частка позивача у спільній сумісній власності, спірного автомобіля Citroen Nemo, державний реєстраційний номер [NUMBER] , складає 3/4 частини автомобіля, а частка відповідача - 1/4 частини автомобіля. Відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу Citroen Nemo державний реєстраційний номер [NUMBER] , складеного ТОВ «Гарант-Експертиза», ринкова вартість об`єкта оцінки становить 107 100,00 гривень (а.с. 10-18). Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Аналіз положень ст. 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Автомобіль є неподільним рухомим майном. Відповідно до пункту 25 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Вбачається, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Позивачем внесено на депозитний рахунок Дарницького районного суду м. Києва 26775,00 гривень, що підтверджується квитанцією № 0.0.2037833571.1 від 3 березня 2021 року (а.с. 19а). Суд вважає, що вирішення спору між співвласниками автомобіля щодо розпорядження чи користування майном шляхом присудження грошової компенсації за частку у спільній власності не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності, якщо цю частку неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним. Встановлено, що спільне володіння і користування сторонами спірним майном є неможливим; припинення права власності [PERSON] на 1/4 частину спірного автомобіля не завдасть йому істотної шкоди як співвласнику. [PERSON] внесла на депозит суду суму вартості 1/4 частини спірного транспортного засобу, тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для припинення права спільної часткової власності [PERSON] на 1/4 частину автомобіля та стягнення на його користь грошових коштів, внесених позивачем на депозитний рахунок Дарницького районного суду м. Києва. У такому випадку право власності відповідача [PERSON] на частку в спірному транспортному засобі, після набрання рішенням законної сили, переходить до позивача [PERSON] . З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач позов визнав суд стягує з останнього на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

Outcome: approved