Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

У березні 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якому вказала, що з 24 листопада 2018 року вона уклала шлюб з [PERSON] . Сторони мають спільну дитину [PERSON] [INFO] . Дитина проживає разом з нею. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, в зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та додатково пояснила, що вони з відповідачем проживали разом до лютого 2020 року після чого стали жити окремо. Після народження дитини вона не працює та доглядає дитину. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На позовних вимогах наполягає та просить задовольнити. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що він офіційно не працює, займається роботами по найму, аліментів на утримання інших осіб не платить. Згоден сплачувати аліменти у розмірі визначеному законом. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Згідно ст. 180 СК України «батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття; якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття; той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 24.11.2018 р., [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24.11.2018 року, актовий запис №14, та їм присвоєно прізвища « [PERSON] » та « [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 05.02.2019 р., [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У зв`язку з тим, що [PERSON] добровільно не надає необхідних для утримання дитини коштів, але зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину, надавати їй необхідну матеріальну допомогу у вигляді аліментів, приймаючи до уваги що відповідач визнав позов та згоден виплачувати аліменти на утримання дитини, враховуючи матеріальний стан платника та отримувача аліментів, їх стан здоров`я, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ст.ст. 84, 91, 180, 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 12,13, 263-265 ЦПК України, суд,

Outcome: approved