Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

У березні 2017 р. представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 31.01.2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» надано [PERSON] кредит у розмірі 2300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії. Як вказано у позові, банк виконав свої зобов'язання за договором, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач належним чином не виконує передбачені договором зобов'язання, внаслідок чого станом на 12.03.2017 року перед ПАТ КБ «Приватбанк» утворилась заборгованість у розмірі 39453,13 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 2598,55 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 31062, 53 грн.; заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3437,14 грн.; штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн.; штрафу (процентної ставки) у розмірі 1854,91 грн. Посилаючись на зазначені обставини, представник ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд задовольнити позов та стягнути з [PERSON] вищевказану заборгованість та судові витрати у розмірі 1600 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання також не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає за можливе розглядати справу заочно на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив обставини, що викладені нижче. У відповідності до укладеного договору № б/н від 31.01.2014 р. Позивач - ПАТ КБ «Приватбанк» надано відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 2300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому відповідач зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії. Банк виконав свої зобов'язання за договором, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Як з'ясував суд, відповідач належним чином не виконує передбачені договором зобов'язання, внаслідок чого станом на 12.03.2017 року перед ПАТ КБ «Приватбанк» утворилась заборгованість у розмірі 39453,13 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 2598,55 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 31062,53 грн.; заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3437,14 грн.; штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн.; штрафу (процентної ставки) у розмірі 1854,91 грн. На момент розгляду справи заборгованість відповідачем перед банком не погашена. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як було встановлено, що відповідач [PERSON] згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України була зобов'язана виконати належним чином та у встановлений строк даний договір. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, у встановлений договором строк відповідач [PERSON] договірних зобов'язань не виконала. Судовий збір необхідно стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивача у відповідності зі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved