Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], у якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 35 364, 51 грн, інфляційне збільшення заборгованості у розмірі 12 036, 34 грн, 3 % річних у розмірі 2 122, 32 грн, судовий збір у розмірі 1 600, 00 грн. В обґрунтування поданого позову зазначено, що позивач за період з 11 квітня 2013 року по 25 червня 2015 року поставив, а відповідач прийняв природний газ обсягом 25 026 куб. м на загальну суму 73 085, 45 грн, за який відповідач розрахувався частково у розмірі 37 720, 94 грн. Після отримання відповіді на запит суду щодо зареєстрованої адреси проживання відповідача, ухвалою судді від 19 квітня 2017 року відкрито провадження у справі /а. с. 36/. 21 червня 2017 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, у якому позов не визнав, стверджував, що обставини справи та розрахунку, викладені позивачем, не відповідають дійсним обставинам справи та нарахуванням і обсягам спожитого газу відповідачем /а. с. 48-51/. Після надання відповідачем письмових заперечень (відзиву) на позовну заяву позивач подав до суду письмові пояснення /а. с. 70-71/. 12 грудня 2017 року позивач подав клопотання про витребування доказів, яке ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні 21 лютого 2018 року, без виходу до нарадчої кімнати, занесеною до протоколу судового засідання, залишено без задоволення /а. с. 98, 107/. 21 лютого 2018 року судом прийнято до спільного розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON], у якій просив визнати неправомірним здійснення ПАТ «Київгаз» перерахунку річних обсягів споживання природного газу за 2014 рік в обсязі, що перевищує 6 000 куб. м, зобов'язати ПАТ «Київгаз» здійснити перерахунок річного обсягу споживання природного газу за 2014 рік за ціною річного обсягу спожитого газу, що не перевищував 6 000 куб. м на рік за цінами, що діяли на момент перерахунку та виключити неправомірно нараховану заборгованість, визнати неправомірним відключення від системи газопостачання належного [PERSON] будинку [ADDRESS] та зобов'язати відновити за власний рахунок газопостачання до будинку [PERSON] /а. с. 100-105, 107/. В обґрунтування зустрічної позовної заяви вказано, що у порушення вимог Правил надання населенню послуг з газопостачання, відповідачем за зустрічним позовом було неправомірно відключено позивача за зустрічним позовом без письмового попередження з повідомленням про вручення, без відома та без його участі, про що складено акт, про що [PERSON] дізнався із заяви про стягнення боргу, який нарахований із порушенням законодавства. 30 березня 2018 року відповідач за зустрічним позовом (позивач за первісним) подав суду відзив на зустрічну позовну заяву, у якому, заперечуючи доводи позову, вказав, що [PERSON] не оскаржує загальні обсяги спожитого газу за період з 11 квітня 2013 року по 25 червня 2015 року, він не згоден з обсягами споживання за 2014 рік, посилаючись на те, що показники газового лічильника у січні 2014 року, а не у квітні 2014 року, становили 12 900 куб. м, що не підтверджено. Позивач за зустрічним позовом не враховує, що у різних періодах діяла різна ціна на природний газ та часткове перенесення обсягів спожитого природного газу з 2014 року на 2013 рік призводить лише до збільшення заборгованості. 10 травня 2015 року на адресу споживача було направлено попередження про відключення від мереж газопостачання, яке було вручено споживачеві 29 травня 2015 року. Суд ухвалою від 19 квітня 2018 року, постановленою на місці, без виходу до нарадчої кімнати, занесеною до протоколу підготовчого судового засідання, відмовлено у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог та повернуто заявнику на підставі частини п'ятої статті 49 ЦПК України /а. с. 121-122/. 19 квітня 2018 року позивач подав клопотання про витребування доказів та клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, які ухвалами суду, постановленою у судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, занесеною до протоколу судового засідання, залишено без задоволення /а. с. 126-128, 129-130/. Суд ухвалою від 19 квітня 2018 року клопотання, подане відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним) про залучення в якості третьої особи [PERSON] /а. с. 131, 136-137/. Також 19 квітня 2018 року у справі ухвалою судді закрито підготовче провадження /а. с. 136-137/. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву, просив задовольнити у повному обсязі, відмовити у задоволенні зустрічного позову. Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні первісного позову, задовольнити зустрічний позов [PERSON] Суд, заслухавши обґрунтування представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним) ПАТ «Київгаз» надавало послуги з газопостачання будинку [ADDRESS], на умовах договору № 203310080 від 11 квітня 2013 року, укладеного сторонами у справі /а. с. 20-25/. Зазначений будинок, загальною площею 579, 20 кв м, є житловим і належить на праві власності відповідачеві за первісним позовом (позивачу за зустрічним) [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про приватної власності від 20 квітня 2011 року, виданим на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 12 квітня 2011 року № 467-С/ЖБ /а. с. 19/. 14 серпня 2013 року представниками ФЕГГ № 2 ПАТ «Київгаз» виконано пуск газу у систему газопостачання будинку [ADDRESS] після встановлення газового приладу. /а. с. 26/. Відповідно до пункту 5 договору та відомості на пуск газу, показники газового лічильника становили 0 куб. м /а. с. 20-25, 26/. Проте, 25 червня 2015 року, у зв'язку із заборгованістю за спожитий газ, газопостачання у будинку відповідача перекрито, про що попереджено споживача 29 травня 2015 року письмовим попередженням від 10 травня 2015 року /а. с. 27, 116, 117/. Станом на червень 2015 року об'єм спожитого газу у будинку становив 25 026 куб. м /а. с. 29/. Відповідно до пункту 1 договору позивач зобов'язується безперервно надавати відповідачеві, членам його сім'ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, приватному будинку, послуги з постачання природного газу для побутових потреб з гарантованим рівнем надійності, безпеки, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки і на умовах, передбачених цим договором. З письмових доказів, що містяться у матеріалах справи, встановлено, що за період від пуску газу до припинення газопостачання до будинку [PERSON], тобто з 11 квітня 2013 року по 25 червня 2015 року, позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним) поставив, а відповідач за первісним (позивач за зустрічним) прийняв природний газ обсягом 25 026 куб. м на загальну суму 73 085, 45 грн, за який розрахувався в розмірі 37 720, 94 грн. З метою стягнення заборгованості, що становила суму у розмірі 31 456 грн, інфляційне збільшення на суму 7 143, 29 грн та 3 % річних у розмірі 1 065 грн, позивач звертався до суду у наказному провадженні. За заявою стягувача ПАТ «Київгаз» Печерським районним судом м. Києва 11 серпня 2016 року видано судовий наказ, який скасовано ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року /а. с. 31-33/. Відповідно до пункту 12 договору, роздрібна ціна на природний газ встановлюється Національною комісією регулювання електроенергетики. Ціна на природний газ, що використовується для потреб населення затверджена Постановою НКРЕ України № 812 від 13 липня 2010 року, Постановою НКРЕ України № 420 від 03 квітня 2014 року та Постановою НКРЕ України № 538 від 03 березня 2015 року. Відповідно до пункту 10 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМ України № 2246 від 09 грудня 1999 року (у редакції, що діяла з 29 лютого 2012 року до 02 березня 2015 року) розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 01 січня 2007 року за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання та/або видів (напрямів) споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. Застосування роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу використання природного газу (зафіксованого на особових рахунках споживача) у попередньому році. У разі нового підключення внутрішньобудинкової системи газопостачання споживача до газорозподільної мережі або зміни власника об'єкта споживача у поточному році застосовуються роздрібні ціни, що затверджені НКРЕ і диференційовані залежно від річного обсягу споживання, який не перевищує 2500 куб. метрів. Газопостачальні підприємства проводять щороку станом на 1 січня перерахунок оплати вартості використаного природного газу та суми нарахованих пільг окремо щодо кожного споживача залежно від обсягу використання газу у попередньому році та від диференційованих залежно від річних обсягів споживання роздрібних цін, що діяли в зазначеному році. Відповідно до пункту 16 договору, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вносяться не пізніше 10 числа наступного місяця. Згідно пп. 3 п. 28 договору, споживач зобов'язаний вносити своєчасно та в повному обсязі плату за надані послуги. Відповідно до частини першої ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Як передбачено частиною першою ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з положеннями ст. 625 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилом частини другої ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з квитанцією за листопад 2013 року, яка оплачена відповідачем 23 грудня 2013 року та містить показники лічильника за грудень 2013 року, показники використаного газу становили 5 990 куб. м, що є початковим показником станом на 01 січня 2014 року /а. с. 72/. Відповідно, річний обсяг використаного газу відповідачем в 2014 році становить 13 266 куб. м. Рахунок за грудень 2013 року відповідачем оплачений 03 квітня 2014 року та містить показники березня 2014 року у розмірі 12 900 куб. м, що також підтверджується контрольним зняттям показників лічильника станом на 28 березня 2014 року /а. с. 73, 76/. Згідно з квитанцією за грудень 2014 року, показники станом за 31 грудень 2014 року становили 19 256 куб. м., за квитанцією за січень 2015 року початкові показники - 19 256 куб. м, а річний обсяг використаного газу у 2015 році - 5 770 куб. м /а. с. 78, 79/. За підсумками 2015 року перерахунок не проводився у зв'язку з тим що, пункт 10 Правил викладено у новій редакції, згідно постанови КМУ від 02 березня 2015 pоку № 74, та виключено положення щодо проведення перерахунку залежно від річного обсягу використання природного газу. Таким чином, у зв'язку із порушенням боржником порядку розрахунків встановленого договором та Правилами, у відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) наявна заборгованість у сумі 35 364, 51 грн, інфляційне збільшення заборгованості становить 12 036, 34 грн, 3 % річних - 2 122, 32 грн. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що обґрунтованість позовних вимог підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, стороною відповідача за первісним позовом не спростовані, тому підлягають задоволенню. Разом з тим, доводи, викладені в обґрунтуванні зустрічної позовної заяви, під час судового розгляду не знайшли свого підтвердження, відтак у задоволенні зустрічного позову суд відмовляє. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до задоволеної частини позову. На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: approved