Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

У березні 2021 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26.01.2018 року Приморським районним у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 137, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, після реєстрації шлюбу сторони спільно проживали за адресою батьків позивачки у с. Озерне, Ізмаїльського району, Одеської області. У серпні 2018 року позивач з чоловіком виїхали для проживання у АРЄ, Королівство Бахрейн, фактична адреса проживання у АРЄ позивачці невідома. [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження персональний номер [NUMBER] , яке видано Міністерством Здоров`я Королівства Бахрейн від 13.06.2019 року. Спільний син сторін є громадянином України, що підтверджується Паспортом громадянина України для виїзду за кордон [NUMBER] , який видано 14.01.2020 року органом 2АRЕ, а також довідкою Посольства України в Об`єднаних Арабських Еміратах № 505/1 від 13.01.2020 року про реєстрацію особи громадянином України. Після народження сина [PERSON] , чоловік став неодноразово застосовувати до позивачки фізичне насильство та грубо ставився до неї, припинив забезпечувати позивачку, тому спільне проживання та збереження шлюбу стало неможливим, у зв`язку з чим позивачка з сином вимушена була виїхати до України. На теперішній час вона з сином [PERSON] мешкає спільно з її батьками за адресою: [ADDRESS] . Спору про місце проживання дитини та поділ спільного майна подружжя на теперішній час немає. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, у зв`язку з чим зі згоди позивача та на підставі ч.1 ст.280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. 20.07.2021 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 26.01.2018 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу виданого Приморським районним у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 137. (а.с.6) Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] .(а.с.7) Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства припинено. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved