Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

ТОВ «Українська мікрофінансова мережа» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09.12.2014 р. між «Українська мікрофінансова мережа» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ЗП05-00207, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит на суму 1\~000,00 грн., строком на 21 день, а відповідач зобовязалась повернути їх 30 грудня 2014 р. Відповідач [PERSON] не виконала умови кредитного договору, взяті на себе зобовязання за кредитним договором щодо повернення суми кредиту. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 7\~604,00 грн., судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 700, 00 грн. В судове засідання представник ТОВ «Українська мікрофінансова мережа», не зявився, надав суду заяву, якою просить розглядати справу за його відсутності та посилаючись на обставини, викладені у позові, просить позов задовольнити у повному обсязі. За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Його неявка не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду її по суті. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Українська мікрофінансова мережа» підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09.12.2014 р. між ТОВ ««Українська мікрофінансова мережа» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ЗП05-00207, за яким [PERSON] було надано кредит на суму 1\~000,00 грн., строком на 21 день, а [PERSON] прийняла їх та зобовязалась повернути кредит в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Згідно з п. 1.1. договору про надання фінансового кредиту, кредитодавець зобовязується надати позичальнику, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути кредитодавцю кредитні кошти в порядку та на умовах визначених цим договором про надання фінансового кредиту. Відповідно з п. 1.3. договору про надання фінансового кредиту, кредитні кошти надаються в сумі 1\~000,00 грн. Згідно до п. 1.4. договору про надання фінансового кредиту, за користування кредитними коштами позичальник сплачує кредитодавцю плату в розмірі 2 (два) проценти від суми наданого кредиту за кожен день користування ним, та включають в себе вартість послуг, повязаних із обслуговуванням кредиту підлягають сплаті позичальником кредитодавцю в день повернення суми кредиту. Виходячи зі строку користування кредитними коштами, про який вказано в п. 1.5. сукупна процентна ставка складає 42 проценти. Річна процентна ставка обчислюється з розрахунку 730/732 проценти річних, в залежності від фактичної кількості днів у році. Проценти нараховуються протягом строку вказаному в п. 1.5. цього договору. Відповідно до п. 1.5. договору про надання фінансового кредиту, кредитні кошти надаються строком на 21 день, а саме з 09 грудня 2014 р. по 30 грудня 2014 р. Згідно з п. 4.1. кредитного договору позичальник зобовязується повернути кредитодавцю суму кредиту, зазначену в п. 1.1. цього договору, не пізніше 03 січня 2014 року. В день повернення суми кредиту позичальник повинен сплатити кредитодавцю передбачені цим договорм проценти на суму кредиту, нараховані на весь час користування ним до дати, визначеної в реченні першому цього пункту, включно. Відповідно до п. 4.1. договору про надання фінансового кредиту, за несвоєчасну повну чи часткову сплату єдиного платежу сума якого визначена в п. 2.2. цього договору позичальник сплачує пеню в розмірі 4% за кожен день прострочення, що обчислюється від суми «єдиного платежу» чи його частини, яка залишилась не повернутою. Термін нарахування пені не може перевищувати 30 календарних днів. Згідно з п. 4.2. договору про надання фінансового кредиту, в разі несвоєчасної сплати позичальником «єдиного платежу» більше ніж 1 день від дати, визначеної в п. 2.2. цього договору, позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 100,00 гривень. Відповідно до ст.ст. 512, 513 ЦК України позичальник зобовязаний виконати свої зобовязання, що виникли з підстав неналежного виконання ним власних зобовязань за кредитним договором та погасити заборгованість перед новим кредитором. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зазначений договір є підставою виникнення зобов'язань. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, у разі порушення зобов'язання боржник повинен відшкодувати збитки. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що [PERSON] не виконала взяті на себе зобовязання за кредитним договором та допустила заборгованість по кредиту, чим порушила умови договору, припинила погашення кредиту та процентів в порядку і строки, передбачені договором, і станом на 31.12.2014 р. утворилася заборгованість \~за кредитним договором у розмірі 7 604,00 грн., а тому, повинна нести відповідальність та сплатити штрафи, передбачені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. \~ Уклавши кредитний договір та отримавши кредит, відповідач [PERSON] відповідно до умов договору зобовязалась здійснювати повернення кредиту та сплачувати проценти за користування кредитними коштами. На підставі викладеного, дослідивши надані ТОВ «Українська мікрофінансова мережа» письмові докази, суд, перевіривши правильність розрахунків ТОВ «Українська мікрофінансова мережа», приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума у розмірі 7\~604,00 грн., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 1\~420,00 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 4\~380,00 грн., пені у розмірі 1704,00 грн., штрафу у розмірі 100,00 грн. Відповідно до ч.1\~ ст. 84 ЦПК України\~витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Згідно з ч.2\~ ст. 84 ЦПК України\~граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. У відповідності до ст.1\~ Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах від 20.12.2011 року, який набув чинності з 01.01.2012 року, \~розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. На підставі укладеної угоди представник позивача, ТОВ «Міжнародна юридична фірма «[PERSON] та партнери» отримало за надання правової допомоги, а саме вчинення окремої процесуальної дії поза судовим засіданням - підготування позову, у розмірі 700,00 гривень, що підтверджується актом здачі-прийняття наданих послуг відповідно до договору про надання правової допомоги № 26 від 03.08.2015 р., рахунком-фактурою№ СФ-0070815 від 07.08.2015 р. Відповідно до Закону України від 28.12.2014 р. N 80-VIII, розмір мінімальної заробітної плати на період 01.09.2015 р. 31.12.2015 р. встановлено 1378, 00 грн. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що витрати за надання правової допомоги в сумі 700,00 гривень перевищують встановлений \~ ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року\~граничний розмір, а тому, стягненню з відповідача підлягають витрати на правову допомогу у розмірі 551, 20 грн., що становить 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: partial