Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

У березні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Діамантбанк» звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між Акціонерним товариством «Діамантбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Діамантбанк») та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 09-01-30-0003_035/R47 від 30 січня 2009 року, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит в розмірі 52 611 грн. 61 коп., а [PERSON] зобов'язався повернути кредит у встановлені строки та сплачувати проценти за користування ним у розмірі 27 % річних. Відповідно до умов п. 2.1. Кредитного договору кредит був наданий готівкою через касу. Про факт отримання [PERSON] кредиту свідчить підписана ним заява на видачу готівки. Відповідно до розділу 2 Кредитного договору передбачені обов'язки позичальника щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування коштами згідно умов якого [PERSON] зобов'язався забезпечити повне повернення отриманого кредиту до 29 квітня 2009 року та щомісячно, в термін до 5-го числа місця, наступного за місяцем користування кредитом сплачувати проценти за кредитом за ставкою у розмірі 27 % річних, шляхом внесення коштів у касу банку та сплачувати проценти за користування кредитом не пізніше 29 квітня 2009 року. Протягом одного банківського дня з моменту хоча б одноразового порушення обов'язку по погашенню кредиту та/або процентів за ним на умовах встановлених Кредитним договором, здійснити повне повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісії, а також сплачувати нараховану неустойку відповідно до встановлених договором умов. У зв'язку з порушенням [PERSON] взятих на себе зобов'язань, 22 червня 2009 року банк направив йому лист за вх. № 3178/50.3/2-07 про повне погашення кредиту, вказавши суму заборгованості та вказавши термін добровільного погашення заборгованості. Вказаний лист був отриманий ним 25 червня 2009 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення листа. Однак заборгованість він погасив. У зв'язку з тим, що заборгованість [PERSON] так і не погасив, банк звернувся до Подільського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу, на підставі якої 09 вересня 2009 року судом було видано судовий наказ по справі № 2-Н-641/2009 згідно якого з [PERSON] стягнуто на користь банку заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 89 880 грн. 41 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 449 грн. 40 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення позову в розмірі 30 грн. Станом на 27 січня 2014 року судовий наказ [PERSON] не виконав, заборгованість по кредиту погашена не була. У зв'язку з цим та на підставі вимог п. п. 1.3, 7.4 Кредитного договору, відповідно до положень ст. 1048 ЦК України банк нарахував йому проценти за користування кредитними коштами за період з 10 вересня 2009 року по 27 січня 2014 року в розмірі 39 951 грн. 78 коп. У зв'язку з невиконанням [PERSON] взятих на себе зобов'язань за даним кредитним договором банк, відповідно до умов п. 4.1 Кредитного договору нарахував йому пеню за несвоєчасне повернення кредиту, процентів у розмірі 11 367 грн. 32 коп. за період з 28 січня 2013 року по 27 січня 2014 року. Станом на 27 лютого 2014 року загальний розмір заборгованості [PERSON] по сплаті процентів за користування кредитом та пені перед банком становить 51 319 грн. 01 коп. Враховуючи викладене, Публічне акціонерне товариство «Діамантбанк» просив стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 51 319 грн. 01 коп., а також понесені судові витрати в сумі 513 грн. 19 коп.. У судове засідання представник позивача не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Суд, з'ясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 січня 2009 року між Акціонерним Банком «Діамантбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Діамантбанк») та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 09-01-30-0003_035//R47. Відповідно до умов п. п. 1.1 - 1.3 Кредитного договору № 09-01-30-0003_035//R47 від 30 січня 2009 року банк надав [PERSON] кредит у сумі 52 611,61 грн., з терміном повернення до 29 квітня 2009 року. Ціль кредитування - споживчі цілі. Кредитні кошти надавалися [PERSON] згідно цього договору зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 27 % річних. При цьому для цілей цього договору слова «кредитні кошти», «кредит», що вживаються за його текстом, є термінами і визначаються як позичковий капітал банку у грошовій форму, що передається кредитодавцем позичальнику на підставі цього договору на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності. Відповідно до п. 2.6. Кредитного договору позичальник зобов'язався у валюті кредиту повернути кредит в термін до 29 квітня 2009 року, шляхом внесення готівкових коштів в касу кредитодавця. Забезпечити повне повернення фактично отриманого кредиту не пізніше терміну повернення кредиту, вказаного в п. 1.1 цього договору. Згідно умов п. 2.8. Кредитного договору позичальник зобов'язався щомісячно, в термін до 5-го числа місяця, наступного за місцем користування кредитом, сплачувати банку проценти за кредитом за ставкою, вказаною в п. 1.3 цього Договору, шляхом внесення коштів в касу кредитодавця, а також забезпечити повну сплату процентів за кредитом не пізніше терміну повернення кредиту, вказаного в п. 1.1. цього договору. Відповідно до п. 3.2. Кредитного договору банк вправі вимагати від позичальника повернення у повному обсязі кредиту і процентів за користування ним у випадку хоча б одноразового порушення останнім терміну повернення нарахованих процентів за користування кредитом та (або) кредиту (його частини), або у разі порушення позичальником будь-яких інших умов цього договору чи договорів, що забезпечують виконання зобов'язань позичальника за цим договором. Згідно умов п. 4.1. Кредитного договору за несвоєчасне повернення фактично отриманих позичальником кредитних коштів згідно цього договору, та/або за несвоєчасну сплату процентів за користування ними, позичальник сплачує кредитодавцю пеню у розмірі діючої на період виникнення прострочення подвійної облікової ставки Національного банку України від несплаченої суми за кожен день прострочення, а також сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 50 % від суми невиконаних/неналежно виконаних зобов'язань. Згідно умов п. п. 6.1. - 6.2. Кредитного договору дата, якою визначено термін повернення кредиту, що вказаний у п. 1.1. цього договору автоматично змінюється на дату, що настає за днем в якому позичальник не сплатив будь-який платіж за цим договором, якщо інше не буде вирішено кредитодавцем. У день виникнення у кредитодавця, з підстав передбачених цим договором, права вимагати від позичальника повного повернення кредиту та нарахованих процентів, настає дата повного повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів, якщо інше не буде вирішено кредитодавцем. Відповідно до п. п. 6.3. - 6.4. Кредитного договору при розрахунку процентів за кредитом приймається: фактична кількість днів у році - у разі розрахунку процентів за користування кредитом в національній валюті України - гривні, та рік рівний 360 дням у разі розрахунку процентів за користування кредитом в будь-якій іншій валюті. При цьому день надання та повернення кредиту для цілей нарахування процентів рахуються як один день. Залишок процентів за неповний розрахунковий період сплачується одночасно з погашенням кредиту. Сторони домовились, що при недостатності суми здійсненого позичальником платежу для виконання грошових зобов'язань позичальника перед кредитором за цим договором у повному обсязі, ця сума погашає вимоги банку в наступній черговості: 1) у першу чергу сплачується неустойка (штраф та/або пеня), 2) у другу чергу сплачуються прострочені проценти, 3) у третю чергу сплачуються проценти, строк яких настав, 4) у четверту чергу сплачується прострочений кредит, 5) у п'яту чергу сплачується поточна заборгованість за кредитом. Згідно умов п. 7.4. Кредитного договору цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором. Позивач виконав свої зобов'язання по договору, надавши суму кредиту, проте відповідач борг в повному обсязі не повертає та не сплачує відсотки за користування кредитом. 09 вересня 2009 року Подільським районним судом м. Києва видано судовий наказ згідно якого стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного банку «Діамантбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 89 880 грн. 41 коп., судовий збір в сумі 449 грн. 40 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 30 грн., а всього стягнуто 90 359 грн. 81 коп.. На час звернення з позовом до суду [PERSON] судовий наказ Подільського районного суду м. Києва від 09 вересня 2009 року не виконав, заборгованість за Кредитним договором № 09-01-30-0003_035//R47 від 30 січня 2009 року не сплатив. За період з 10 вересня 2009 року по 27 січня 2014 року згідно умов п. п. 1.3. 7.4. Кредитного договору [PERSON] нараховано проценти за користування кредитними коштами в розмірі 39 951 грн. 78 коп.. Згідно умов п. 4.1. Кредитного договору № 09-01-30-0003_035//R47 від 30 січня 2009 року [PERSON] нараховану пеню за несвоєчасне повернення кредиту за період з 28 січня 2013 року по 27 січня 2014 року у розмірі 11 367 грн. 32 коп.. Позичальник [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 27 січня 2014 року має заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом та пені перед банком у сумі 51 319 грн. 01 коп.. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до пункту 17 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України. Оскільки відповідач не виконує взятих на себе за договором зобов'язань, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача згідно зі ст. 88 ЦПК України на користь позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved