overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

У вересні 2015 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказував, що 25 лютого 2006 року від зареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначав, що він з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його інтересам. На підставі викладеного позивач просив суд розірвати шлюб укладений між ним, [PERSON], та відповідачем [PERSON]. У судове засідання позивач не з'явився, про час та дату слухання справи був повідомлений належним чином, письмово про причини неявки суд не повідомляв. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала, проти його задоволення не заперечувала, вважала його таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступне: Позивач [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] одружилися 25 лютого 2006 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 142; місцем реєстрації шлюбу є Донецький міський відділ реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. Спільне господарство сторонами не ведеться, проживають окремо. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

У вересні 2015 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 01 грудня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідач проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї є постійні сімейні сварки та відсутність взаєморозуміння; різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. На підставі викладеного просила суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON]. Після розірвання шлюбу місце проживання малолітньої дитини визначити разом з нею [PERSON]. Прізвище після розірвання шлюбу залишити « Проценко» . У судове засідання позивач не зявилася, на адресу суду надіслала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити посилаючись на підстави та обставини викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не зявився, на адресу надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, позов визнав, проти його задоволення не заперечував, вважав його таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, про що написав власноруч заяву. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступне: Сторони по справі одружилися 01 грудня 2012 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис № 12; місцем реєстрації шлюбу є Потоківська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області, що підтверджуєть-ся свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 098121. Від шлюбу позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 169860, яке було видане Потоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області. Малолітня донька проживає разом матірю - позивачем [PERSON]. Шлюбні відносини сторони фактично припинили. Причиною розпаду сім'ї є постійні сімейні сварки та відсутність взаєморозуміння; різні погляди на життя; спільне господарство сторонами не ведеться; проживають окремо. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати, а місце проживання дитини [PERSON] визначити з позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

У вересні 2015 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 09 вересня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу дітей не мають. Позивач та відповідач проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї є постійні сімейні сварки та відсутність взаєморозуміння; різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. На підставі викладеного просила суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON]. У судове засідання позивач не зявилася, на адресу суду надіслала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити посилаючись на підстави та обставини викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не зявився, на адресу надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, позов визнав, проти його задоволення не заперечував, вважав його таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, про що написав власноруч заяву. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступне: Позивач [PERSON] ( дошлюбне прізвище « Гуменна») [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] одружилися 09 вересня 2009 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 758; місцем реєстрації шлюбу є Центральний відділ реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ № 091286. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини сторони фактично припинили з серпня 2015 року. Причиною розпаду сім'ї є постійні сімейні сварки та відсутність взаєморозуміння; різні погляди на життя; спільне господарство сторонами не ведеться; проживають окремо. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

У вересні 2015 року до Обухівського районного суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі-Позивач) про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] (далі-Відповідач). Позов мотивовано тим, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем укладено договір № КІО0RM26790253 від 23 липня 2012 року на отримання кредиту в сумі 2880,09 грн. на строк 10 місяців до 22 травня 2013 року включно та зі сплатою 0,12% річних за користування кредитом на суму залишку за кредитом. Відповідач порушив умови договору і має заборгованість за кредитним договором, яка станом на 18 серпня 2015 року становить 7359,89 гривень. Добровільно погасити заборгованість відповідач не бажає. В зв'язку з цим, позивач звернувся до суду та просить в судовому порядку стягнути з відповідача суму заборгованості за договором та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явися, але надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін, на підставі наявних доказів у матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

У вересні 2015 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 02 липня 2011 року. Сторони мають двох малолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. З травня 2015 року шлюбні відносини припинені. Просить шлюб розірвати, місце проживання дітей визначити з відповідачкою, прізвище відповідачці залишити [PERSON] Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 02.07.2011 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 422. [INFO] року народилась [PERSON] та [INFO] року народився [PERSON], батьками яких є [PERSON] та [PERSON]. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з травня 2015 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Місце проживання дітей сторін - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], необхідно визначити з матір'ю [PERSON]. Згідно ст. 113 СК України прізвище [PERSON] необхідно залишити - [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

У вересні 2015 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17 жовтня 2003 року. З серпня 2015 року шлюбні відносини припинені. Просить шлюб розірвати. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не прибула, про слухання справи повідомлялась належним чином. Частиною першою статті 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 17.10.2003 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1001. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з серпня 2015 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ст. 113 СК України прізвище відповідачки [PERSON] необхідно залишити - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

У вересні 2015 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17 жовтня 2003 року. З серпня 2015 року шлюбні відносини припинені. Просить шлюб розірвати. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідачка проти позову не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 17.10.2003 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1001. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з серпня 2015 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ст. 113 СК України прізвище відповідачки [PERSON] необхідно залишити - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

У вересні 2015 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14 квітня 1990 року. З 2011 року шлюбні відносини припинені. Просить шлюб розірвати. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідачка проти позову не заперечувала. \~\~\~\~ Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2\~ст.112 Сімейного Кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 14 квітня 1990 року Ленінському райвідділі РАЦС м. Владивостока РФ. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з 2011 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини\~\~життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача.\~\~ Згідно\~ст. 113 СК України\~прізвище відповідачки [PERSON] необхідно залишити - [PERSON]. \~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

У вересні 2015 року до суду звернувся [PERSON] із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Зазначив, що [PERSON] зареєстрований у [INFO]. Вказував, що відповідач хоча і зареєстрований за вказаною адресою, але там не проживає, в квартирі відсутні його речі, не вносить оплату за комунальні послуги. Просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позивачу [PERSON] у судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не прибув, з невідомих суду причин, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не прибули, надали до суду заяву в якій просили справу розглядати за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягали. Представник третьої особи Автозаводського районного відділу державної міграційної служби України Полтавської області у м. Кременчуці у судове засідання не прибув, надав до суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності, при винесенні рішення покладався на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до ордеру №180 виданого Виконавчим комітетом Кременчуцької міської Ради депутатів трудящих позивача вселено до кв.33,буд.31/6 по вул. Першотравневій у м. Кременчуці. Відповідно до матеріалів позовної заяви, [PERSON] зареєстрований у [INFO]. З 2005 року [PERSON] не проживає за даною адресою, комунальні послуги не сплачує, речі з квартири забрав. Вказані обставини постають з позовної заяви та підтверджені матеріалами справи. Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування позову, не довів, що він не втратив права користування спірним житлом. Відповідно ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст. 72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Як зазначено в постанові Верховного суду України від 16 січня 2012 року у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved