Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON], за участю третьої особи: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, до закінчення ним навчання, але не довше, ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що в період з 1996 року до 2002 року вона знаходилася в зареєстрованому шлюбі разом з відповідачем. Від сумісного проживання у них народився син: [PERSON], [INFO]. Відповідач будучи його батьком, у добровільному порядку не надає йому матеріальної допомоги, яка необхідна йому у зв'язку з продовженням навчання, а тому позивачка і звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка та третя особа підтримали заявлений позов, просили задовольнити його в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала позивач. Вислухавши пояснення позивачки, третьої особи, вивчивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Перевіряючи обставин справи судом встановлено, що у період з 1996 року до 2002 року позивачка та відповідач знаходилися в зареєстрованому шлюбі. Протягом їх спільного проживання, у сторін народився син: : [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати та батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає разом з матір'ю, [PERSON] та перебуває на її утриманні. (а.с.7). Згідно довідки Київської державної академії водного транспорту імені гетьмана Петра Конашевича - Сагайдачного [PERSON] є студентом 2-го курсу денної форми навчання. (а.с.6) Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а відповідно до ч.1 ст. 183 ця частка визначається судом. Частиною 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи та пояснень сторін, вбачається, що відповідач має постійний заробіток і його матеріальне становище є цілком достатнім для участі у вихованні повнолітньої дитини під час її навчання. Сторонами будь-яких доказів щодо незадовільного стану здоров'я їх та дитини суду надано не було. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 206 року №3, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, оскільки судом було встановлено, що дитина проживає з позивачкою, відповідач працює і має постійний дохід, сторони та дитина мають задовільний стан здоров'я, повнолітня дитина сторін навчається на денній формі у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання [PERSON], [INFO], які підлягатимуть стягненню з відповідача на користь позивачки у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку щомісячно до закінчення [PERSON] навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23 років. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 79, 80, 84, 110, 112, 180 - 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved