Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

У березні 2015 року представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням зменшених позовних вимог, просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за № 11435766000 від 05.07.2011 року в розмірі 209279,80 грн., яка складається з наступного: 203295 (двісті три тисячі двісті дев'яносто п'ять)10 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 0,00 - заборгованість по відсотках; 1520 (одна тисяча п'ятсот двадцять),57 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 4464 (чотири тисячі чотириста шістдесят чотири),13 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах. Також просить стягнути з відповідачів понесені судові витрати. В обґрунтування вимог послався на те, що 26 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» (зміна назви на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11364416000. Відповідно до умов цього кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в розмірі 32300,00 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути кредит у повному обсязі не пізніше 26 червня 2023 року згідно з графіком погашення кредиту та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту проценти за користування кредитом у розмірі 15 % річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов кредитного договору. У випадку якщо банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку передбаченому кредитним договором, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором у попередньому місяці. Також сторони домовились, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої з обставин, передбаченої цим договором. Відповідно до умов договору погашення кредиту відбувається шляхом сплати ануїтетних платежів в розмірі 420,00 доларів США 26 числа кожного місяця. 11 березня 2009 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, відповідно до якої змінено розмір ануїтетного платежу за договором. 05 липня 2011 року між сторонами укладено додаткову угоду № 2 до договору про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якої змінено форму кредитування з кредитної лінії на кредит. Банк зобов'язався надати позичальнику кредит у формі кредитної лінії з лімітом 482641,26 грн. На дату укладення цього договору позичальнику надано транш у національній валюті в розмірі 241320,63 грн. Відповідно до умов додаткової угоди сторони домовились, що з 05 липня 2011 року встановлюється процентна ставка в розмірі 13,5 % річних, а з 05 липня 2012 року - у розмірі 15,5% річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки № 213661 від 26 червня 2008 року. 05 липня 2011 року між банком та [PERSON] укладено додаткову угоду № 2 до договору поруки, відповідно до умов якої поручитель надав згоду забезпечувати змінене основне зобов'язання. Оскільки позичальник свої зобов'язання по договору не виконала, станом на 16.04.2015 року у неї утворилась заборгованість, яку просить стягнути. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пославшись на обставини, викладені у позові, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, двічі у судові засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили та не подавали заяв про розгляд справи за їх відсутності. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин судом здійснено заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке. Судом установлено, що 26 червня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11364416000. Відповідно до п.п. 1.1 цього договору Банк зобов'язався надати позичальнику однією сумою, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті 32300,00 доларів США та сплатити проценти за його користування шляхом внесення ануїтетних платежів в порядку і на умовах, визначених цим договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквівалента 156645,31 грн. за курсом Національного Банку України на день укладення цього договору. Положенням п.п. 1.2.2 цього договору визначено, що позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути банку кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 26.06.2023 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного банком терміну (достроково) відповідно до умов Розділу 12 цього договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 8.4, 10.2, 10.14 договору. Відповідно до умов договору погашення кредиту відбувається шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 420,00 доларів США 26 числа кожного місяця. Згідно з п. 1.3. договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється в розмірі 13,50 % річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов договору. У випадку якщо банк не повідомив позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором у попередньому місяці. За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі, збільшеному вдвічі від ставки, вказаної в п. 1.3.1. Нарахування вищевказаної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з дня виникнення простроченої суми основного боргу, а саме з наступного дня після дня несплати або неповної сплати платежу, встановленого у договорі. Проценти нараховуються на прострочену суму основного боргу за підвищеною ставкою до моменту погашення такої заборгованості. 11 березня 2009 року між позивачем та [PERSON] була укладена Додаткова угода № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 11364416000 від 26.06.2008 року. Відповідно до п.п. 1.1 цієї додаткової угоди сторони домовились про зміну розміру ануїтетного платежу за Договором: позичальник зобов'язується повертати в день сплати ануїтетних платежів, передбачений договором, суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у таких розмірах: у період з 26.03.2009 року по 26.08.2009 року у розмірі 358,07 доларів США; у період з 26.09.2009 року до кінця терміну дії договору у розмірі 425,00 доларів США, якщо інший розмір ануїтетного платежу не буде встановлений згідно умов договору. 05 липня 2011 року позивач та [PERSON] уклали додаткову угоду № 2 до договору про надання споживчого кредиту № 11364416000 (при застосуванні ануїтетної схеми погашення від 26 червня 2008 року). Згідно з умовами цієї додаткової угоди сторони домовились, що для ідентифікації Договору можуть застосовуватись як номер договору, зазначений при його укладенні, а саме № 11364416000, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме № 11435766000, а також № 11435767000. (п. 1). Сторони дійшли згоди, що банк зобов'язується надавати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати та повернути банку кредит у валютах, вказаних у цій додатковій угоді, у формі кредитної лінії з лімітом кредитної лінії, встановленим у базовій валюті, що дорівнює 482 641,26 грн. у порядку і на умовах, зазначених у договорі та цій додатковій угоді. Кредитування позичальника здійснюється шляхом надання окремих частин кредитних коштів (траншів) у національній валюті в межах ліміту кредитної лінії та перерахування на поточний рахунок в національній валюті № [NUMBER], відкритий позичальником в банку. На дату укладення цієї додаткової угоди позичальнику надається транш в національній валюті в розмірі 241 320,63 грн. в межах ліміту кредитної лінії. Ліміт кредитної лінії, встановлений у цій додатковій угоді, включає в себе суму кредиту, виданого позичальником за договором до підписання цієї додаткової угоди. Ліміт кредитної лінії зменшується до розміру фактичної заборгованості за Договором з дати здійснення позичальником дострокового часткового або повного погашення кредитної заборгованості згідно договору, або в терміни, передбачені п. 4.2 цієї додаткової угоди, при цьому подальше збільшення ліміту кредитної лінії та видача нових траншів не здійснюється. (п. 2). Сторони домовились, що за використання кредитних коштів за договором з 05 липня 2011 року встановлюється процентна ставка в розмірі 13,5 % річних; з 05 липня 2012 року встановлюється процентна ставка в розмірі 15,5 % річних, за траншами, отриманими в доларах США та українській гривні, якщо після підписання цієї додаткової угоди не буде встановлена інша процентна ставка згідно умов договору. У п. 8 цього договору сторони передбачили, що позичальник згідно з умовами договору сплачує банку у національній валюті комісію за управління кредитом при внесенні змін до кредитного договору за ініціативою клієнта (зміна валюти заборгованості) у розмірі 1% від суми залишку заборгованості, мінімум 2000,00 грн. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк встановлений договором. Виходячи з вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконала. Внаслідок чого станом на 16.04.2015 року утворилась заборгованість у сумі 209279,80 грн. яка складається з наступного: 203295 (двісті три тисячі двісті дев'яносто п'ять)10 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 1520 (одна тисяча п'ятсот двадцять),57 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 4464 (чотири тисячі чотириста шістдесят чотири),13 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах. В забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON] за кредитним договором між банком та [PERSON] 26.06.2008 року було укладено договір поруки. Пунктом 1.3 цього договору сторони передбачили, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною (п. 1.4 договору). 05 липня 2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено додаткові угоди до договору поруки щодо суми кредитного договору та розміру процентних ставок. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 1050 ЦК України якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від всіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. За таких обставин,

Outcome: approved