Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

У березні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Земельно-аграрного центру «Карат» м. Хмельницький (далі - ЗАЦ «Карат»), в якому просив зобов`язати приватне підприємство «Земельно-аграрний центр» Карат» виконати умови укладеного 19.01.2015 року із [PERSON] договору № 19-01/15-03 ХМС на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в частині виготовлення і передачі замовнику технічної документації із землеустрою та встановлення меж земельної ділянки в натурі для надання у власність, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], площею 0,10 га, а також виконати умови укладеного 19.01.2015 року із [PERSON] договору № 19-01/15-03 ХМС на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в частині виготовлення і передачі замовнику технічної документації із землеустрою та встановлення меж земельної ділянки в натурі для надання у власність, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], площею 0,28 га. Також просив стягнути із відповідача на його користь 5000 гривень моральної шкоди. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовував тим, що 19.01.2015 року він уклав два договори № 19-01/15-03 із Земельно-аграрним центром «Карат» на виготовлення «Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для надання у власність» за адресою: [ADDRESS] , площею 0,10 га, вартість робіт 750 гривень, та щодо виготовлення «Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для надання у власність» за адресою: [ADDRESS] , площею 0,28 га, вартість робіт 750 гривень. Відповідно до умов укладених договорів, протягом 5 днів з дати підписання, ним виконано повний розрахунок (оплата робіт) за зазначеними договорами, після чого згідно з п. 4.1 роботи відповідач повинен був виконати протягом 6 місяців з дня виїзду представника виконавця для кадастрової зйомки земельної ділянки та надання замовником всіх документів, необхідних для виконання робіт. Позивач своєчасно надав всі необхідні документи, однак до цього часу роботи не виконані, виготовлені технічні документації із землеустрою замовнику не передані, кадастрові номери земельним ділянкам не присвоєні, акти виконаних робіт сторонами не підписано. Таким чином відповідачем порушені умови договорів від 19.01.2015 року, тому позивач просить суд зобов`язати ЗАЦ «Карат» виконати умови договорів і стягнути на його користь 5000 грн моральної шкоди заподіяною йому бездіяльністю відповідача та тривалим невиконанням умов договорів. Ухвалою від 12.03.2020 року справа прийнята до провадження, відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 24.06.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача -- за довіреністю [PERSON] позов підтримала повністю та просила задовольнити. У підтримання позовних вимог [PERSON] пояснила, що після укладення договорів представник відповідача виїхав на місце, провів обміри земельних ділянок, а вона зі свого боку як представник позивача надала ЗАЦ «Карат» всі необхідні документи. Після того представники відповідача ще не раз виїжджали за місцем розташування земельних ділянок, останній раз - під час розгляду справи у суді, а саме у червні 2020 року. Однак незважаючи на те, що з часу укладення договорів пройшло більше п`яти років, досі технічна документація не виготовлена. Крім того у зв`язку з тим, що надані нею документи працівниками ЗАЦ «Карат» були загублені, їй довелось повторно збирати всі необхідні документи, та внаслідок такої бездіяльності позивач зазнав моральної шкоди, яку оцінює в 5000 гривень. Представник відповідача, Земельно-аграрного центру «Карат» м. Хмельницький у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про місце дату та час розгляду справи, та протокольною ухвалою суду викликався у судове засідання для дачі особистих пояснень. Відзив на позов не надходив. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов такого. За приписами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків ,встановлених цим Кодексом. 19.01.2015 року [PERSON] (замовник) та ЗАЦ «Карат» (виконавець) уклали два договори № 19-01/15-93 ХМ на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за умовами якого ЗАЦ «Карат» мав розробити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для надання у власність [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , площею 0,10 га, та в [ADDRESS] , площею 0,28 га. Відповідно до п. 1.2 цього договору замовник зобов`язаний: надати виконавцю необхідні документи, забезпечити доставку та безперешкодний доступ представника виконавця та обладнання, яке використовується в роботі, до земельної ділянки, а також чітко вказати межі земельної ділянки і надати відомості про суміжних землекористувачів; погодити межі земельної ділянки із суміжними землекористувачами шляхом підписання акта, протоколу тощо; попередити письмово виконавця про наявні спори із третіми особами щодо прав на земельну ділянку чи щодо її площі, меж. У п.п. 3.1, 4.1, 4.5 договору сторони визначили, що роботи повинні бути виконані протягом 6 місяців з дня виїзду представником виконавця для кадастрової зйомки земельної ділянки та надання замовником усіх документів, необхідних для виконання робіт. Приймання-виконання робіт за цим договором оформляється актом приймання-передачі робіт. Роботи вважаються такими, що є виконаними, з моменту підписання акта виконаних робіт обома сторонами. За змістом п. 5.1 договору виконавець має право відмовитися від виконання робіт за цим договором та розірвати його в односторонньому порядку у разі наявності спорів у замовника з третіми особами щодо прав на земельну ділянку чи щодо її площі, а також у разі невиконання замовником інших умов цього договору. Згідно з п. 7.3 договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами передбачених зобов`язань. Відповідно до положень ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. За змістом ч. 1 ст. 181 ЗК України землеустрій - це сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональної організації території адміністративно-територіальних одиниць, суб`єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил. Відповідно до ст. 1 Закону України від 22.05.2003 року № 858-IV «Про землеустрій» (далі - Закон № 858-ІV), документація із землеустрою (землевпорядна документація) - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо. Згідно з п. «і» ч. 2 ст. 25 Закону № 858-ІV, одним із видів документації із землеустрою є технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 26Закону № 858-ІV, замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а розробниками такої документації, зокрема, - юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою. Обов`язки розробників документації із землеустрою визначені ч. 2 ст. 28Закону № 858-ІV. Зокрема, розробники документації із землеустрою зобов`язані: дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою; інформувати зацікавлених осіб про здійснення землеустрою; виконувати всі умови договору; виконувати роботи із складання документації із землеустрою у строк, передбачений договором. У разі невиконання або неналежного виконання умов договору при здійсненні землеустрою, розробники документації із землеустрою несуть відповідальність, передбачену договором і законом (ч. 4 ст. 28Закону № 858-ІV). Згідно з ч. 3 ст. 29Закону № 858-ІV склад, зміст і правила оформлення кожного виду документації із землеустрою регламентуються відповідною нормативно-технічною документацією з питань здійснення землеустрою. В силу ч.ч. 1, 2, 4Закону № 858-ІV встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. Склад технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) визначений п. 2.8 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за № 391/17686). Як встановлено у судовому засіданні, ЗАЦ «Карат» на теперішній час не завершив роботи з виготовлення технічної документації із землеустрою, акт виконаних робіт сторонами не підписано. У судове засідання для дачі особистих пояснень представник відповідача не з`явився, а в надісланій до суду заяві від 22.06.2020 року вказав, що 01.06.2020 року геодезистом ЗАЦ «Карат» було повторно здійснено виїзд на місце розташування земельних ділянок та їх заміри, та подальшу роботу над проектами землеустрою унеможливлює той факт, що [PERSON] не надав у повній мірі вихідні дані, що входить в обов`язок замовника. Подальша робота напрямку залежить від вихідних даних, тому працівники ЗАЦ «Карат» приступатимуть до виконання взятих на себе зобов`язань,зокрема складання документації та присвоєння кадастрового номера після одержання вихідних даних від замовника. За положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Водночас відповідачем на підтвердження свого пояснення щодо невиконання умов договорів, а саме ненадання замовником вихідних даних, жодних допустимих та належних доказів не надано, доводи сторони позивача стосовно бездіяльності ЗАЦ «Карат» не спростовано. Крім того зазначені відповідачем обставини відповідно до п. 5.1 договору давали йому право відмовитися від виконання робіт за цими договорами та розірвати його в односторонньому порядку, однак договори між сторонами починаючи з 19.01.2015 року є діючими. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність, у тому числі й у судовому порядку. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Дослідженими у справі доказами підтверджено, що відповідач всупереч вимогам п. 4.1 укладених із позивачем договорів, протягом тривалого часу (більше п`яти років) роботи не виконав, тому його слід зобов`язати виконати умови укладених із [PERSON] договорів від 19.01.2015 року № 19-01/15-03ХМС. Що стосується вимог позивача про стягнення на його користь 5000 гривень моральної шкоди, то суд доходить висновку про безпідставність заявлених вимог з огляду на таке. Відповідно до ст. 1-1 Закону України «Про захист прав споживачів цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (ст. 1 цього Закону). Предметом позову є зобов`язання виконання ЗАЦ «Карат» умов укладеного з позивачем 19.01.2015 року договорів на виконання робіт по виготовленню технічної документації на земельну ділянку по [ADDRESS] , площею 0,10 га та площею 0,28 га в [ADDRESS]. Наведене свідчить про те, що вказаний позов відноситься до категорії позовів про захист прав споживачів. Частиною 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до п. 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Таким чином, враховуючи, що предметом розглядуваного спору є невиконання договірних відносин, та із недоліками продукції (дефекту в продукції) він ніяким чином не пов`язаний, законних підстав для стягнення моральної шкоди із відповідача внаслідок невиконання умов договору немає. Вирішуючи питання про судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь держави належить стягнути 1681,60 грн як за дві заявлені та задоволені позовні вимоги, оскільки позивач [PERSON] як інвалід 1 групи від сплати судового збору в силу закону звільнений.

Outcome: partial