Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з належного відповідача на його користь суму заподіяної шкоди в розмірі 23 077, 47 грн. та понесені ним судові витрати. В лютому 2017 р. своєю заявою уточнив позовні вимоги, а саме просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «ВІК «ХІТЛАЙН» 23 077, 47 грн. відшкодування матеріальної шкоди; стягнути з [PERSON] на користь позивача судовий збір в розмірі 689, 00 грн.; стягнути з [PERSON] на його користь 689,00 грн. судових витрат та 720, 00 грн. витрат з надання оголошення виклику до суду. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 15.12.2015 року [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сап»яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2107» н.з. 71117 КХ, що належить [PERSON],здійснив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes Benz 1223 L» н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] та за нотаріально посвідченим договором оренди НАО 067715 з 17.06.2015 року переданий в користування ТОВ «ВІК «ХІТЛАЙН». Згідно висновків ДАІ та постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2015 року вказане ДТП сталося з вини [PERSON] Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження №1287 від 06.06.2016 року, зробленого Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз, вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Mercedes Benz 1223 L» н.з. [NUMBER] складає 21 970,47 грн. Експертні послуги становлять 1107,00 грн., а тому сума заподіяної шкоди позивачу відповідачем становить 23 077, 47 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши до суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідачі та третя особа, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи до суду не з'явився,письмових заперечень не надсилали. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно з положеннями ч.3 ст.12 та ч.1 ст.82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до вимог статей 2 та 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Відповідно до змісту ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до положень ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеною небезпеки, відшкодовується особою, яка на правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За ч. 2, ч. 5 вказаної статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що право особи на відшкодування заподіяної шкоди за рахунок особи з вини якої її завдано є безумовним й може бути обмежено лише у випадках прямо передбачених законом. Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України в п. 2 від 27 березня 1992 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд бере до уваги, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок. За п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2014 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Судом достовірно встановлено, що постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2015 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушень передбачених ст.. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП,, за скоєння ДТП, яке відбулося 15.12.2015 року з автомобілем марки «Mercedes Benz 1223 L» н.з. [NUMBER] (а.с. 4). Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження №1287 від 06.06.2016 року, зробленого Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз, вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Mercedes Benz 1223 L» н.з. [NUMBER] складає 21 970,47 грн. (а.с. 5-13). Експертні послуги становлять 1107,00 грн. (а.с. 14), а тому сума заподіяної шкоди позивачу відповідачем становить 23 077, 47 грн. Автомобіль марки «Mercedes Benz 1223 L» н.з. [NUMBER] належить на праві власності [PERSON], про що свідчить Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 15), та за нотаріально посвідченим договором оренди НАО 067715 з 17.06.2015 року переданий в користування ТОВ «ВІК «ХІТЛАЙН» (а.с. 16). Враховуючи, що у судовому засіданні на підставі зібраних по справі доказів установлено, що автомобіль, який знаходиться в користуванні позивача було пошкоджено внаслідок ДТП, що сталася з вини [PERSON], суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення на користь позивача із відповідача [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 23 077 грн. 47 коп., 1378,00 грн. понесених позивачем судових витрат та 720, 00 грн. витрат з надання оголошення виклику до суду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 1378,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial