Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

У вересні 2015 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON] в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 29.08.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] було укладено кредитний договір № BLaЖГА00067447, згідно якого [PERSON] протягом 30 днів з моменту укладення договору встановлює кредитний ліміт у розмірі 10500,00 грн. з встановленням процентної ставки в розмірі 15 % річних з терміном повернення кредиту не пізніше 29.08.2014 року, згідно графіку, що є невідємною частиною Кредитного договору. Банк в повній мірі виконав умови Кредитного договору, однак відповідачем умови договору належним чином не виконано, у звязку з чим, сформувалась заборгованість, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 1689,37 грн.; відсотки 2504,17 грн.; комісія за РО 3\~970,53 грн., плата за пропуск платежів 40724,70 . В позові ставиться питання про стягнення зазначеної суми боргу з відповідача. Представник позивача надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надав, тому суд розглядає справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, відповідно до кредитного договору № BLaЖГА00067447 від 29.08.2011 року (а.с. 6-13 ) відповідач [PERSON] отримала грошові кошти у в сумі 10500,00 грн., процентна ставка за користування кредитом 15.00% річних. Однак, в порушення умов кредитного договору, [PERSON] не сплатила в повному обсязі суму кредиту та відсотки за його користування, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 1689,37 грн.; відсотки 2504,17 грн.; комісія за РО 3\~970,53 грн., плата за пропуск платежів 40724,70. У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім цього, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Суд вважає позовні вимоги доведеними, та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. На підставі постанови Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладення фізичних осіб за № 63 від 20.03.2015 розпочата процедура ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний [PERSON]» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації Департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] Відповідно до приписів п.22 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється, зокрема, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved