Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

У вересні 2017р. позивач ТОВ «Порше Лізинг Україна» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив суд: - застосувати наслідки нікчемного правочину, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суму відшкодування різниці у вартості автомобіля «Volkswagen», модель Golf VІІ 1.4 TSI Trendline, 2013р. випуску, шасі [NUMBER], двигун [NUMBER] в порядку ст. 216 ЦК України, яка станом на 23 лютого 2015р. становить 257979,84 грн.; судовий збір у розмірі 3869,7 грн.; 12000,0 грн. понесених судових витрат на правничу допомогу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 16 квітня 2013р. між сторонами було укладено договір про фінансовий лізинг №00006846 від 16 квітня 2013р., об'єктом лізингу за яким був зазначений вище транспортний засіб. 24 червня 2014р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис про повернення автомобіля. 12 листопада 2014р. автомобіль було повернуто позивачу. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2017р. встановлено, що вказаний договір про фінансовий лізинг є нікчемним. У зв'язку із нікчемністю договору фінансового лізингу судом застосовано реституцію, стягнуто з ТОВ «Порше Лізинг Україна» на користь [PERSON] 87405,68 грн. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 06 вересня 2017р. скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2017р. в частині задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] та в цій частині ухвалено нове, яким у задоволенні зустрічного позову відмовлено. Внаслідок користування автомобілем [PERSON] його вартість зменшилася. Відповідно до договору фінансового лізингу вартість автомобіля становила 27700,0 дол. США. Згідно із звітом № 585 від 23 лютого 2015р. про оцінку транспортного засобу, складеного суб'єктом оціночної діяльності, станом на 12 листопада 2014р. (на момент вилучення) ринкова вартість автомобіля становила 527259,72 грн. (крім того ПДВ - 105451,94 грн.), що еквівалентом якої у іноземній валюті є 18599,54 дол. США (курс НБУ станом на 23 лютого 2015р. становив 28,3480 грн.). з урахуванням викладеного позивач просив суд позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просив суд позов задовольнити, при цьому стороною позивача було подано заперечення на заяву відповідача про застосування строків позовної давності. Відповідач, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, в судове засідання не з'явився, клопотав про розгляд справи у свою відсутність, подавши відзив на позовну заяву ТОВ «Порше Лізинг Україна». Посилався на те, що вимоги позивача є безпідставними та не ґрунтуються на Законі. Зазначав, що позивачем не доведено зменшення вартості автомобіля, саме з вини відповідача. Також заявив про застосування позовної давності до вимог ТОВ «Порше Лізинг Україна». Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 16 квітня 2013р. між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та [PERSON] було укладено договір про фінансовий лізинг №00006846, додатком до якого були Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу та Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів, що є невід'ємними частинами договору лізингу, об'єкт лізингу - транспортний засіб марки «Volkswagen», модель Golf VІІ 1.4 TSI Trendline, 2013р. випуску, шасі [NUMBER], двигун [NUMBER]. 24 червня 2014р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис про повернення ТОВ «Порше Лізинг Україна» зазначеного вище автомобіля. На підставі виконавчого напису державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві 08 липня 2014р. відкрито виконавче провадження. Відповідно до Акту опису й арешту майна від 12 листопада 2014р. та Акту приймання-передачі транспортного засобу від 12 листопада 2014р. автомобіль було повернуто ТОВ «Порше Лізинг Україна». Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2017р. в цивільній справі № 761/25305/15-ц за позовом ТОВ «Порше Лізинг Україна» до [PERSON] про стягнення коштів та за зустрічним позовом [PERSON] до ТОВ «Порше Лізинг Україна» про встановлення факту нікчемності договору та стягнення грошових коштів, встановлено, що договір про фінансовий лізинг № 00006846 від 16 квітня 2013р. є нікчемним. У зв'язку із нікчемністю договору стягнуто з ТОВ «Порше Лізинг Україна» на користь [PERSON] 87405,68 грн. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 06 вересня 2017р. скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2017р. в частині задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] та в цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні зустрічного позову відмовлено за спливом строку позовної давності. Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до змісту цієї статті, якщо за нікчемним правочином було передано певну річ, вона підлягає поверненню. Якщо це зробити не можливо, або одержане полягає у користуванні майном - інша сторона має відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вказаною нормою не визначено обов'язку особи, яка прийняла певне майно на виконання нікчемного договору, відшкодувати різницю у його вартості, якщо вона змінилася. Відшкодування різниці у вартості майна може мати місце не в порядку реституції, а в порядку відшкодування збитків, зокрема, у випадку, коли таке майно було пошкоджено. Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль, який був переданий на виконання нікчемного договору, був повернутий ТОВ «Порше Лізинг Україна» 12 листопада 2014р. Крім того, ТОВ «Порше Лізинг Україна» в обґрунтування зменшення вартості автомобіля вказувало, що відповідно до договору фінансового лізингу вартість автомобіля була встановлена в розмірі 27700,0 дол. США, згідно із Звітом № 585 від 23 лютого 2015р. про оцінку транспортного засобу, складеного суб'єктом оціночної діяльності, станом на момент вилучення 12 листопада 2014р. ринкова вартість автомобіля становила 527259,72 грн. (крім того ПДВ - 105451,94 грн.), що еквівалентом якої у іноземній валюті є 18599,54 дол. США за курсом НБУ станом на 23 лютого 2015р. (28,3480 грн. = 1 дол.США). Разом з тим, чинним законодавством не визначено можливості визначення вартості транспортних засобів в іноземній валюті. Договір фінансового лізингу був визнаний за рішенням суду нікчемним, а тому, посилання на його положення стороною позивача є безпідставними. Вартість автомобіля була вказана в договорі самим позивачем ТОВ «Порше Лізинг Україна», а не на підставі акту оцінки. Відповідно до наданого позивачем договору купівлі-продажу транспортного засобу № 901348 від 18 квітня 2013р., перед тим, як передати автомобіль у користування відповідачу [PERSON], ТОВ «Порше Лізинг Україна» придбало його у ТОВ «АВТОМИР». При цьому, вартість автомобіля визначено в договорі саме в гривні - 399959,01 грн., а не в еквіваленті до іноземної валюти. В Звіті № 585 від 23 лютого 2015р. про оцінку транспортного засобу, складеного суб'єктом оціночної діяльності вартість автомобіля також визначена в гривні - 632711,66 грн. Виконуючи розрахунки з еквіваленту в іноземній валюті, ТОВ «Порше Лізинг Україна» посилалося на положення ч. 2 ст. 533 ЦК України. Проте, вказана норма визначає правила щодо використання валюти у зобов'язаннях та можливість визначення зобов'язання в еквіваленті до іноземної валюти. Вказана норма не поширюється на визначення вартості майна. Також, як було встановлено, автомобіль було повернуто ТОВ «Порше Лізинг Україна» 12 листопада 2014р. Разом з тим, для розрахунку суми стягнення позивач взяв курс валют (долара США) станом на 23 лютого 2015р. - 28,3480 грн. за 1 дол. США. При цьому, офіційний курс долара США за курсом НБУ станом на дату повернення 12 листопада 2014р. становить 15,7496 грн. за 1 дол. США. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «Порше Лізинг Україна» про стягнення з [PERSON] суми відшкодування різниці у вартості автомобіля Volkswagen, модель Golf VII 1.4 TSI Trendline, 2013р. випуску, в порядку ст. 216 ЦК України, у розмірі 257979,84 грн., що еквівалентно 9100,46 дол. США. При цьому, суд не бере до уваги заяву [PERSON] про застосування позовної давності до вимог ТОВ «Порше Лізинг Україна», оскільки в позові слід відмовити за безпідставністю. Пропуск позовної давності може бути самостійною підставою для відмовив позові у разі визнання вимог доведеними.

Outcome: dismissed