Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

У березні 2020 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов вказаний позов. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що вони є повнорідними братами, матір`ю яких є відповідачка по справі - [PERSON] . Позивачі разом з матір`ю зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , проте за вказаною адресою постійно мешкає лише [PERSON] разом зі своїм чоловіком від другого шлюбу. Позивачі ж постійно проживають за адресою: [ADDRESS] . На праві спільної часткової власності в рівних частках квартира за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована за [PERSON] та [PERSON] , які є відповідно дідом та бабою позивачів, а також батьками відповідачки. Крім зазначеної квартири за [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності зареєстрований житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . [INFO] дід позивачів та батько відповідачки - [PERSON] помер. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді 1/2 частини вищевказаної квартири та 1/2 вищевказаного житлового будинку. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були його донька - відповідачка по справі, яка належним чином не прийняла спадщину після померлого батька, та дружина - [PERSON] , яка прийняла спадщину після померлого чоловіка фактично, так як постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, проте свідоцтво про право на спадщину не отримала, однак набула право на спадкове майно. [INFO] баба позивачів та мати відповідачки - [PERSON] померла. На час її смерті разом з нею постійно проживали позивачі, хоча зареєстровані були за іншою адресою. Спадкоємець першої черги після смерті [PERSON] - її донька - відповідачка по справі спадщину після смерті матері не прийняла. Спадкоємців другої-четвертої черги у спадкодавця [PERSON] відсутні. Так, позивачі є спадкоємцями п`ятої черги, як онуки померлої [PERSON] . Позивачі протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після померлої [PERSON] до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались. Проте [PERSON] та [PERSON] зауважують, що на день смерті своєї бабусі - [PERSON] вони проживали постійно разом з нею за адресою: [ADDRESS] , відтак прийняли спадщину фактично. Однак, нотаріусом позивачам було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини на тій підставі, що вони не були зареєстровані зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою. Крім того, право власності на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] та на 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано належним чином за спадкодавцем - [PERSON] . На теперішній час позивачі не мають можливості отримати правовстановлюючий документ та зареєструвати право власності на частину вищевказаного майна на ім`я померлої [PERSON] , тому що правоздатність фізичної особи припиняється з її смертю. Позивачі зауважують, що вказані частини квартири та житлового будинку їх баба - [PERSON] успадкувала після смерті свого чоловіка (діда позивачів) [PERSON] , який помер [INFO] , як спадкоємець за законом, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном. Однак, оформити свої спадкові права при житті [PERSON] не встигла. Крім позивачів, спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] та [PERSON] є їх донька - відповідачка по справі [PERSON] , яка не претендує на спадкове майно. Встановлення юридичного факту постійного проживання позивачів разом зі спадкодавцем - їх бабою [PERSON] на момент її смерті та визнання права приватної власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті баби має для позивачів юридичне значення та дозволяє реалізувати право на отримання спадщини за законом, у зв`язку з чим вони вимушені звернутись до суду. Позивачі [PERSON] та [PERSON] до суду не з`явились, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Надали до суду заяву, відповідно до якої просили розглядати справу без їх участі. Відповідачка [PERSON] до суду не з`явилась, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Раніше надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розглядати справу без її участі. Представник відповідача - Територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради до суду не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Раніше надав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи провести без його участі. Крім того, надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву. Представник відповідача - Територіальної громади селища Кушугум в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області до суду не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Раніше надав до суду заяву, відповідно до якої просив розглядати справу без його участі. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Факт смерті [PERSON] [INFO] підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 18.04.2013 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 2156 (а.с. 23). Факт смерті [PERSON] 15.02.2015 підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 16.02.2015 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1237 (а.с. 24). Факт родинних відносин між померлими [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 10 червня 1967 року Орджонікідзевським РАЦС м. Запоріжжя (а.с. 12). Факт родинних відносин відповідачки [PERSON] з померлими батьками - [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 04.10.1968 Орджонікідзевським РАЦС м. Запоріжжя, запис за № 2803 (а.с. 13). Відповідно до копії Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданим 07.09.2004 Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Запоріжжя, запис за № 06, [PERSON] після одруження отримала прізвище « [PERSON] ». Згідно з копією Свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданим 30.10.2010 Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, запис за № 24, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та його матір`ю - відповідачкою [PERSON] підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 16.05.2003 Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Запоріжжя, запис за № 308. Де батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до копії Свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії [NUMBER] , виданого 16.05.2003 Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Запоріжжя, запис за № 17, [PERSON] перемінив прізвище та по батькові на [PERSON] . Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та його матір`ю - відповідачкою [PERSON] підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 07.12.2005 Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 683. Де батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до копії Свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії [NUMBER] , виданого 07.12.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Запоріжжя, запис за № 44, [PERSON] перемінив прізвище на [PERSON] . Належність [PERSON] та [PERSON] (по 1/2 частині кожному) нерухомого майна у вигляді квартири за номером [ADDRESS] підтверджується копією Договору купівлі-продажу від 18 листопада 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бургазли І.І., копією Витягу з Державного реєстру правочинів № 1754664 від 18.11.2005, копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9146515 від 02.12.2005 (а.с. 18-20). Належність [PERSON] нерухомого майна у вигляді житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , підтверджується копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 09.10.2012 та копією Витягу про державну реєстрацію прав № 35873807 від 16.10.2012 (а.с. 21-22). Факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті свого чоловіка - [PERSON] підтверджується довідкою директора Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 01-12/01/0872 від 03.04.2020, відповідно до якої [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 16.12.2005 по 18.05.2013, а [PERSON] - з 13.07.2006 по 09.06.2015 (а.с. 79). Крім того, відповідно до заяви від 29.10.2013, зареєстрованої за № 812, яка міститься у Спадковій справі № 325/2013, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , [PERSON] підтвердила дійсність своїх намірів щодо подання заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті свого чоловіка - [PERSON] (а.с. 54). Згідно з копією матеріалів Спадкової справи № 325/2013, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , спадкоємець за законом - донька спадкодавця [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталась, спадкоємці за заповітом - онуки спадкодавця [PERSON] та [PERSON] надали заяви про відмову від прийняття спадщини за заповітом (а.с. 53-59). Відповідно до листа державного нотаріуса Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Бережко С.М. № 367/01-09 від 06.04.2020, спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с. 82-83). Відповідно до листа державного нотаріуса Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Бережко С.М. № 1035/01-16 від 31.08.2020, позивачам рекомендовано у суді встановити факт постійного проживання спадкоємців разом зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини. Факт проживання позивачів - [PERSON] та [PERSON] без реєстрації спільно зі своєю померлою 15.02.2015 бабусею - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , підтверджується показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які, будучи допитані раніше у судовому засіданні надали аналогічні пояснення, підтвердивши, що дійсно онуки померлої [PERSON] проживали разом зі своєю бабусею за вказаною адресою після смерті діда - [PERSON] та до її смерті. [PERSON] та [PERSON] доглядали хвору бабусю та займались її лікуванням. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як наголошується у Постанові Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/04-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Згідно зі ст. 392 ЦК України у діючій редакції, власник майна може подати позов про визнання його права власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно з ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, до першої черги право на спадкування мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» у редакції, що діяла на час відкриття спадщини, встановлено, що реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. Згідно з п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.04 № 20/5, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи. Тобто, недотримання спадкоємцем вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» щодо реєстрації за місцем проживання, не свідчить про те, що заявник не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 Вищій спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку: «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів». Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України по справі № 6- 7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ по справі № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. Відповідно до ст.ст. 2, 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01.07.2004, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Згідно з п. 26, 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені Порядком. Документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Отже, всі наявні докази свідчать про те, що позивачі [PERSON] та [PERSON] дійсно постійно проживали зі спадкодавцем - [PERSON] на час відкриття спадщини та є підстави для визнання за ними права власності на спадкове майно, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved