Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулася до суду з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500406719 від 2 вересня 2013 року на суму 18836 гривень. 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором укладеного з [PERSON] 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ у відповідності до якого ТОВ «Дата [PERSON]» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне право вимоги до [PERSON], що включає в себе суму заборгованості, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами. Відповідно до розрахунку ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 45045 гривень 02 копійки. Оскільки відповідач свої зобов'язання не виконує, порушує норми закону та умови договору, звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 45045 гривень 02 копійки та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав до суду заяву в якій справу просить розглянути без участі представника позивача, на задоволенні позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з кредитного договору №500406719 від 2 вересня 2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір на суму 18836 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,99 % річних з кінцевим терміном повернення 3 вересня 2016 року(а.с.6). Згідно договору факторингу від 30 вересня 2014 року ПАТ «Альфа Банк» відступило право грошової вимоги до боржників у відповідності до укладених кредитних договорів ТОВ «Дата [PERSON]» (а.с.13). Відповідно до договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року ТОВ «Дата [PERSON]» відступило право грошової вимоги до боржників у відповідності до укладених кредитних договорів ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с.13). Згідно з витягом з додатку до договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] по кредитному договору №500406719 укладеного 2 вересня 2013 року (а.с.20). Як вбачається з повідомлення ТОВ «Дата [PERSON]» від 19 жовтня 2016 року вих. №001475685-1 [PERSON] повідомлено про відступлення права вимоги по кредитному договору №500406719 від 2 вересня 2013 року укладеного між ним ПАТ «Альфа Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»(а.с.11). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.ст. 626, 628, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 ЦК України визначено, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Факт отримання відповідачем кредитних коштів не спростований останнім та об'єктивно підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості, [PERSON] станом на 10 жовтня 2016 року за договором №500406719 від 2 вересня 2013 року та становить 45045 гривень 02 копійки, яка складається з наступного: 17134 гривні 14 копійок заборгованість за кредитом, 6266 гривень 47 копійок заборгованість по відсотках, 15994 гривні 41 копійка заборгованість по комісії, 5650 гривень - штраф, який суд визнає достовірним та правильним, приймаючи до уваги як належний та допустимий доказ, що відповідає вимогам ст.ст. 77-78 ЦПК України (а.с.10). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтями 546, 548 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Враховуючи норми ЦК України та положення договору, які погоджені сторонами, а також ту обставину, що судом встановлено факт порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором, суд приходить до висновку про доведеність також позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на їх користь штрафу в розмірі 5650 гривень. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч.2 ст.16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обовязку внатурі. Оскільки відповідач несвоєчасно сплачує кредит та несвоєчасно вносить відсотки за користування кредитом, заборгованність по їх сплаті підлягає стягненню в судовому порядку. Оскільки позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1600 гривень, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved