Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, згідно якої просив: -визнати протиправними дії чи бездіяльність Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси в частині ненадання, незабезпечення [PERSON] житлом відповідно до п.18 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». -зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси позачергово забезпечити [PERSON] житловим приміщенням відповідно до п.18 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що є підполковником запасу, ветераном військової служби та перебуває на квартирному обліку військовослужбовців Одеського гарнізону, які потребують поліпшення житлових умов, станом на 01.07.2017 року: в загальній черзі з 16.11.1992 року № 75, в першочерговій черзі з 29.10.2008 року № 335, як ветеран Збройних Сил України; в позачерговій черзі з 17.06.2010 року № 748, як ветеран війни-інвалід війни 2 групи з 14.09.2010 року по 01.05.2017 року та звільнений за станом здоров`я, зі складом сім`ї 1 особа при військовій частині [NUMBER] . Позивач зазначив, що протягом перебування в позачерговій черзі тобто з 17.06.2010 року і до сьогодні, усупереч вимог чинного законодавства, житловою площею його не забезпечено, у зв`язку із чим був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.\~ Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву, згідно якої просили розглядати цивільну справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася. надала суду заяву, згідно якої просила розглядати цивільну справу за її відсутності, щодо задоволення позовних вимог заперечувала. Від представника відповідача надійшов письмовий відзив до позовної заяви, згідно якого останній просив у задоволення позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. Обґрунтовуючи тим, що забезпечення житлом позивача з терміном два роки суперечить принципу черговості, визначеному ст. 43 ЖК України, а відповідно порушує конституційні права громадян, визначені ст. 24, 46 Конституції України, і порушить принцип верховенства права за ст. 10 ЦПК України (а саме права 748 осіб, які знаходяться в черзі перед позивачем). Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що позивач є інвалідом війни, підполковником запасу, ветераном військової служби та перебуває на квартирному обліку військовослужбовців Одеського гарнізону, які потребують поліпшення житлових умов. Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 Житлового кодексу Української РСР потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, зокрема, забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок. Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», інвалідам війни та прирівняним до них особам надаються пільги, зокрема, позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а інваліди 1 групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року. Згідно ч. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»: «військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла», тобто без встановлення терміну надання житла. Слід зазначити, що відомчий житловий фонд Міністерства оборони України розподіляється за процедурою, визначеною Інструкцією, затвердженою наказом МОУ № 737 від 30.11.11р., а саме: П. 4.4 військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання за рішенням КЕВ (КЕЧ) району, погодженим з гарнізонною житловою комісією. Список розподілу жилої площі для постійного проживання (додаток 20) розробляється КЕВ (КЕЧ) району відповідно до загальної та пільгових черг гарнізону. Після прийняття рішення гарнізонною житловою комісією щодо розподілу житла для постійного проживання Список розподілу постійного житла направляється КЕВ (КЕЧ) району разом з копією завіреного у встановленому порядку відповідного протоколу засідання гарнізонної житлової комісії до Служби правопорядку для перевірки. Після проведення перевірки та за відсутності зауважень Служби правопорядку Список розподілу постійного житла затверджується начальником гарнізону. Після затвердження (погодження) Список розподілу постійного житла разом з першими примірниками облікових справ (додаток 7) подається керівником КЕВ (КЕЧ) району на перевірку до ГКЕУ ЗС України. Після перевірки ГКЕУ ЗС України Список розподілу постійного житла розглядається Комісією з контролю за розподілом житла у гарнізонах ЗС України. Рішення (пропозиції) Комісії з контролю за розподілом житла у гарнізонах ЗС України є остаточними для розгляду керівником квартирно-експлуатаційного органу, головою гарнізонної житлової комісії та начальником гарнізону. Список розподілу постійного житла, погоджений Комісією з контролю за розподілом житла у гарнізонах ЗС України, повертається ГКЕУ ЗС України разом із завіреною копієк протоколу засідання Комісії з контролю за розподілом житла у гарнізонах ЗС України де гарнізону. Згідно п. 4.5. КЕВ (КЕЧ) району подає затверджений начальником гарнізону витяг зі Списі розподілу постійного житла у гарнізоні, погоджений протоколом засідання Комісії контролю «за розподілом житла у гарнізонах Збройних Сил України (додаток 21), разом документами, що знаходяться в облікових справах (додаток 7), до виконавчого органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад або районі державної адміністрації для видачі ордера, а в закритому військовому містечку КЕВ (КЕЧ) району видає ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Таким чином, КЕВ м. Одеса не має законних повноважень одноособово забезпечувати житлом військовослужбовців, зокрема і позивача. Законодавством передбачено низку компетентних органів, рішення яких, в сукупності, оформлені відповідним документом установленої форми (списком розподілу постійного житла), є підставою для видачі ордеру для заселення. З огляду на вищевикладене, для визнання протиправними дій чи бездіяльності Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси в частині ненадання та незабезпечення [PERSON] житлом не має правових підстав. Згідно довідки від 10.04.2017 року № 1137, наданою Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеси, підполковник запасу [PERSON] , ветеран військової служби перебуває на квартирному обліку станом на 01.07.17р. в загальній черзі з 16.11.1992р. № 75; в першочерговій черзі з 29.10.2008р. № 335 (як ветеран ЗСУ), в позачерговій черзі з 17.06.2010р. № 748 (як ветеран війни - інвалід війни 2 групи з 14.09.2010р. по 01.05.2017р.) та звільнений за станом здоров`я , зі складом сім`ї 1 особа при військовій частині [NUMBER] . У відповідності до вимог ст. 43 ЖК України та п. 4.1 Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом МОУ № 737 від 30.11.11р. Позивач має забезпечуватись житлом для постійного проживання з житлового фонду Міністерства оборони України згідно з чергою, визначеною часом прийняття на облік, бо порушення черговості призведе до порушення конституційних прав на житло інших військовослужбовців. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових , сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідност.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Виходячи із системного аналізу наведених норм права та викладених обставин справи, суд дійшов до висновку про те, що позивач має право на отримання житла в установленому законом порядку, однак за умови надходження його черги у відповідному обліку, та не може отримати житло раніше осіб, які перебувають перед ним у черзі. Отже, позивач не може отримати житло, порушивши права інших осіб, включених раніше до списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у пільговому порядку, і мають рівнозначні права. Дані висновки співпадають з позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 21.12.2016 року у справі №815/1277/14, а також Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеною в ухвалах від 19.06.2013 року у справі №6-17815св13, 04.08.2014 року у справі №6-32079ск14 та 17.02.2016 року у справі №6-384ск16. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про те, що правових підстав для задоволення позову не має. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed