Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

У вересні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача [PERSON] шкоди, завданої злочином, яка складається із матеріальної в розмірі 2500грн. та моральної, яка оцінена позивачкою у 10000грн. В обґрунтування вказаних вимог зазначила, що 08.08.2013 року близько 15год. [PERSON] з метою заволодіння майном проник до будинку позивача, що по [ADDRESS], де здійснив відносно останньої розбійний напад поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоровґя, прикладаючи до її горла ніж та утримуючи її руками. [PERSON] таку погрозу сприйняла реально та передала [PERSON] грошові кошти в розмірі 2500грн. Вироком Колегії суддів Старосинявського районного суду Хмельницької області від 24.04.2014 року, який залишений без змін відповідно до ухвали Колегії суддів апеляційного суду Хмельницької області від 02.07.2014 року [PERSON] визнано винним та засуджено, в тому числі за ч.3 ст. 187 КК України по епізоду розбійного нападу на [PERSON] на 9 років позбавлення волі із конфіскацією майна . Позивачка [PERSON] вказує, що внаслідок неправомірних дій [PERSON], крім матеріальної шкоди, яка була встановлена вищевказаним вироком суду, їй також було заподіяно моральної шкоди. Через емоційний стрес, який виник на фоні вчинених [PERSON] відносно неї протиправних дій, позивачка як особа похилого віку відчуває постійну тривогу, страх, психологічний дискомфорт, порушення сну, дратівливість, приниження гідності. В судове засідання позивачка не зґявилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності, підтримавши позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в ході судового розгляду вимоги позову визнав частково. Вказав, що завдав матеріальної шкоди позивачці лише на 1200грн., оскільки саме такою сумою коштів неправомірно заволодів. В частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди не визнав, оскільки такої не завдав [PERSON]. Крім цього, вважає, що суворість покарання призначеного вироком суду є підставою для звільнення його від обов'язку відшкодувати шкоду, яка заподіяна злочином. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до вироку Колегії суддів Старосинявського районного суду Хмельницької області від 24.04.2014 року, який залишений без змін ухвалою Колегії суддів апеляційного суду Хмельницької області від 02.07.2014 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 187 КК України та із врахуванням ч.1 та ч.4 ст. 70 КК України призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі із конфіскацією майна. Зокрема, згідно вказаного вироку, судом встановлено, що [PERSON] 08.08.2013 року близько 15год. в [ADDRESS] вирішив таємно викрасти майно [PERSON] Реалізуючи свій намір, [PERSON] прослідував та проник на територію господарства [PERSON], яке знаходиться по [ADDRESS], де шляхом розбирання та виламування частини віконної рами веранди проник до будинку [PERSON] Під час пошуку грошей у кімнатах будинку [PERSON] у кімнаті спальні перед телевізором помітив [PERSON] Тоді, [PERSON] прийняв рішення про продовження вчинення злочинних дій та вчинив напад на [PERSON] Під час нападу, погрожуючи [PERSON] застосуванням фізичного насильства небезпечного для її життя і здоровґя, прикладаючи до її горла ніж та утримуючи її руками, вимагав передачі йому належних їй грошових коштів. [PERSON] реально сприймаючи погрозу [PERSON] про застосування до неї насильства небезпечного для її життя та здоровґя, з метою закликати на допомогу повідомила [PERSON] неправдиві відомості про те, що грошові кошти вона зберігає на подвірґї власного будинку. Пройшовши у супроводі [PERSON] до вхідних дверей веранди [PERSON] почала кликати на допомогу. [PERSON] продовжуючи розбійний напад, утримував власною рукою [PERSON] за її праву руку, а іншою рукою, прикриваючи рот, почав тягнути [PERSON] у коридор будинку, внаслідок чого спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді садна шкіри третього пальця правої кисті, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні, скороминущі наслідки. В подальшому, перебуваючи в коридорі будинку, [PERSON] продовжив розбійний напад на [PERSON] із прикладанням до її горла предмета схожого на ніж та вимагав передачі йому грошей. [PERSON], реально сприймаючи погрози застосування насильства небезпечного для її життя та здоровґя , погодилася добровільно віддати нападнику належні їй кошти. Після чого [PERSON], пройшовши із [PERSON] в житлову кімнату, де діставши із серванту гаманець, передала [PERSON] грошові кошти в сумі 2500грн., заволодівши якими, він залишив будинок. В силу вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України вказані обставини не підлягають доказуванню та є обов'язковими для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної та юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної та юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З урахуванням вказаних норм, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача [PERSON] про стягнення із [PERSON] матеріальної шкоди завданої злочином в розмірі 2500грн. При цьому, суд відхиляє як безпідставні посилання відповідача [PERSON] про заволодіння ним в ході розбійного нападу на [PERSON] грошовими коштами в розмірі 1200грн., оскільки розмір матеріального збитку, завданого злочином являвся предметом кримінального провадження, за наслідками розгляду якого було встановлено матеріальну шкоду, яка була завдана [PERSON] саме в розмірі 2500грн. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення із відповідача моральної шкоди, суд виходить із наступного. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Враховуючи вимоги ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Таким чином, суд приходить до висновку, що внаслідок протиправних дій відповідача [PERSON], які були встановлені вироком суду у кримінальному провадженні, що набрав законної сили позивачу [PERSON] заподіяно моральну шкоду, яка має бути відшкодована відповідачем. Частиною 3 статті 23 ЦК України встановлено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи вказану норму, судом при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди приймається до уваги, що [PERSON] було вчинено умисний злочин, передбачений ч.3 ст. 187 КК України, що виразився у нападі на [PERSON] поєднаному із погрозами застосуванням фізичного та психічного насильства, який відповідно до ст. 12 КК України являється особливо тяжким злочином. Внаслідок вчиненого [PERSON] кримінального правопорушення, [PERSON] отримала тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості та перенесла душевні страждання. Враховуючи тривалість та ступінь душевних страждань, перенесений позивачкою стрес та фізичний біль і з урахуванням розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача завдану моральну шкоду в розмірі 4000 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, судом враховується що вимоги позову про стягнення з відповідача шкоди в загальному розмірі 12500грн. задоволені частково на загальну суму 6500грн., що складає 52% від усього розміру позовних вимог, а тому відповідно до вимог ч. ч.1, 3 ст. 88 ЦПК України із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 126грн.48коп.

Outcome: approved