Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

У вересні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду із зазначеним вище позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 2007454206 від 24 грудня 2013 року в сумі - 27 706 грн. 64 коп., а також понесені судові витрати в розмірі - 277 грн. 07 коп. В обґрунтування позову зазначається про те, що 24 грудня 2013 року між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого відповідно до укладеного договору факторингу № 22/12/2014 від 22 грудня 2014 року є товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна»), та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 2007454206. Згідно з умовами договору банком надано [PERSON] споживчий кредит, строком до 24 грудня 2016 року. Відповідач зобов'язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені цим договором та додатком № 1 «Графік платежів», що є його невід'ємною частиною, а також виконувати інші умови договору. Взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків за його користування та сплати комісії за обслуговування кредиту [PERSON] належним чином не виконав, і тому станом на 19 серпня 2015 року утворилася заборгованість перед банком у розмірі - 27 706 грн. 64 коп. У зв'язку з вищевикладеним позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 2007454206 від 24 грудня 2013 року в розмірі - 27 706 грн. 64 коп. Позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у судове засідання представника не направили. Представник позивача Зотов О.В. надав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглядати справу у його відсутність та вказав, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки до суду не повідомлені. Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, судом були встановлені наступні факти й відповідні їм правовідносини. З копії договору про надання споживчого кредиту № 2007454206 від 24 грудня 2013 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого відповідно до укладеного договору факторингу № 22/12/2014 від 22 грудня 2014 року є товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», та [PERSON] вбачається, що банк надав позичальнику кредит на придбання товарів та послуг в розмірі - 23 210 грн. 60 коп., із процентною ставкою - 0,01 % річних, терміном на 36 місяців (а.с.4-9). Відповідно до положення пункту 1.5.4 договору, у разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2007454206 від 24 грудня 2013 року, станом на 19 серпня 2015 року, утворилась заборгованість [PERSON] перед банком, що становить - 27 706 грн. 64 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 21 921 грн. 53 коп.; заборгованість за відсотками - 1 грн. 82 коп.; комісія - 5 783 грн. 29 коп. (а.с.15). Згідно із статтями 526, 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлено строк позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки умови кредитного договору № 2007454206 від 24 грудня 2013 року виконані не були та відповідач порушив свої договірні зобов'язання щодо належного та вчасного погашення кредиту, нарахованих відсотків, комісій, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості в сумі - 27 706 грн. 64 коп. Крім того, відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі - 277 грн. 07 коп.

Outcome: approved