Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

У березні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про виділ в натурі належної 1/2 частки житлового будинку з господарськими спорудами [ADDRESS] та 1/2 частки земельної ділянки за цією ж адресою, площею 0,1009 га, кадастровий номер 7425588600:01:000:2046. Позов обґрунтований тим, що сторони є співвласниками даного будинку та земельної ділянки по 1/2 частці, домовитися про поділ даного майна в натурі в досудовому порядку не вдалося, тому позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 березня 2020 року було\~прийнято позовну заяву до розгляду,\~відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 липня 2020 року призначено по справі\~інженерно-технічну експертизу. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 травня 2021 року\~провадження по справі поновлено та\~призначено продовження підготовчого засідання. Позивач та представник позивача - адвокат Кручек О.О. в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримали, просили провести розподіл будинку та земельної ділянки по першому варіанту Висновку експерта №36-20 від 05.05.2021, виділивши позивачу ту частину, яка пропонується першому власнику. Відповідач в підготовчому засіданні підтримав подану ним заяву про визнання позову (а.с.132-139), та зазначив, що погоджується із запропонованим позивачем варіантом розподілу та просить суд ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, враховуючи заяву відповідача про визнання позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у підготовчому судовому засіданні, за наслідками якого винести рішення. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 2005 року, який розірваний рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 жовтня 2017 року, яке набрало законної сили.\~ Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 вересня 2018 року у справі №748/1349/18 (проовадження №2/748/577/18), яке набрало законної сили, встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS] і земельна ділянка за вказаною адресою є об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , та визнано за [PERSON] право власності на Ѕ частину вказаного домоволодіння та на Ѕ частину земельної ділянки ( а.с.13-14). Згідно Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстацію права власності вбачається, що на підставі рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 вересня 2018 року, 07.05.2019 зареєстровано за [PERSON] право власності на Ѕ частину житлового будинку по [ADDRESS] , загальною площею 89,2 кв.м., житловою площею 50,4 кв.м. та на Ѕ частину земельної ділянки за вказаною адресою, яка має площу 0.1009 га, кадастровий номер 7425588600:01:000:2046. Цільове призначення даної земельної ділянки - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), про що свідчить Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 11.01.2019 (а.с.8,12,15-20). Власником іншої 1/2 частини спірного домоволодіння та земельної ділянки є відповідач [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 11.01.2019 та встановлено рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14.09.2018 у справі №748/1349/18 ( а.с.13-20). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч.1 ст.356 ЦК України). Частинами 1-3 ст.358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з ч.1 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Приписами ст. 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Сторони мають рівні права стосовно спірного майна пропорційно своїй частці в ньому, між останніми склались відносини, за яких поділ майна в добровільному порядку не можливий, у зв`язку з чим, зважаючи на принципи справедливості, добросовісності та розумності, позицію сторін щодо висновку експерта, суд вважає за необхідне здійснення виділу часток сторін щодо буд. [ADDRESS] - позивачу [PERSON] в натурі згідно додатку №1.1 варіанту поділу №1 Висновку експерта №36-20 складеного 05.05.2021 судовим експертом Солдатовою В.С. за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи (а.с.110-182), визначені для першого співвласника (на плані показано синім кольором), а для відповідача [PERSON] по даному варіанту, визначеному для другого співвласника\~(на плані показано зеленим кольором), із стягненням на користь відповідача із позивача\~3730,00 грн компенсації за отримання надлишку домоволодіння; по земельній ділянці\~згідно додатку №2.1 варіанту поділу земельної ділянки №1 даного висновку: позивачу [PERSON] - визначену для першого співвласника (на плані показано синім кольором), відповідачу [PERSON] - визначену для другого співвласника (на плані показано зеленим кольором). Встановлення та демонтування перегородок по даному варіанту поділу, улаштування дверних прорізів в перегородках не потребує погодження з місцевими органами архітектури, дозволу на проектно-пошукові роботи, проектної документації та дозволу на початок будівельних робіт, згідно ст.152 Житлового кодексу Української РСР, про що зазначено експертом у вказаному вище висновку. Даний варіант виділення нерухомого майна враховує інтереси сторін і є оптимальним, що не приведе до більшого ускладнення існуючих правовідносин та сприятиме ефективному використанню нерухомого майна. За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК УКраїни судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як убачається з висновку судової експертизи (а.с.140), дійсна вартість будівель і споруд, розташованих по [ADDRESS] та області становить 1\~266 372 грн, а вартість земельної ділянки за цією ж адресою, згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки 2098,05 ( а.с.134). За таких обставин, суд вважає необхідним визначити ціну позову в розмірі 1\~268\~470,05 грн за вимоги щодо поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки. Ураховуючи ту обставину, що поділ садиби та земельної ділянки здійснено в інтересах обох сторін, [PERSON] та [PERSON] повинні нести однакову участь в оплаті судових витрат. Отже, виходячи з ціни позову, кожний з них повинен сплатити судовий збір в сумі 6342 грн 35 коп за вимоги щодо поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки. За таких обставин, з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 6342,35 грн. При подачі позову [PERSON] сплатила судовий збір у сумі 2 517,50 грн за вимоги щодо поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки, що підтверджується оригіналом квитанції (а.с.1), у зв`язку з чим недоплата судового збору становить 3824,85 грн (6342,35-2517,50), який підлягає стягненню з [PERSON] на користь держави. За проведення судової будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи, позивач [PERSON] сплатила 10823,00 грн (7845 вартість робіт по проведенню комплексної судової будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи + 2978 вартість проведення землевпорядних робіт спеціалістом землевпорядником), що підтверджується дублікатом квитанцій (а.с.151-152). Ураховуючи, що поділ садиби здійснено в інтересах обох сторін, тому половина витрат, пов`язаних із проведенням експертизи 5\~411,50 грн (10823:2), понесених [PERSON] підлягає стягненню з [PERSON] . Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивачу [PERSON] надавалась професійна правнича допомога адвокатом Кручек О.О. на підставі договору від 11.02.2020 року та ордеру (а.с.30, 144). Позивач [PERSON] сплатила на користь адвоката за надання правової (правничої) допомоги по акту від 11.06.2020 - 8 800 грн, а по акту від 09.08.2021 5500 грн, що підтверджується оригіналами квитанцій до прибуткового касового ордеру від 11.06.2020 та від 09.08.2021 (а.с.145-148) . Враховуючи, що позовні вимоги задоволено, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на правничу допомогу. Разом з тим, суд не враховує понесені позивачем витрати за надання правової допомоги по акту від 11.06.2020 в сумі 8800 грн, оскільки як вбачається з даного акту, вони були понесені по справі про скасування державної реєстрації. Також підлягають зменшенню понесені позивачем витрати по акту від 09.08.2021, в якому зазначені витрати в сумі 1500 грн за участь в судовому засіданні 19.07.2021 за 1 год, в той час як підготовче засідання 19.07.21, згідно протоколу судового засідання було 5 хв., то зазначена в даному акті сума 5500,00 грн підлягає зменшенню на 1400,00 грн, а тому до стягнення підлягає сума 4100,00 грн. Вимоги відповідача [PERSON] про компенсація йому витрат на правову допомогу в сумі 4000,00 грн, задоволенню не підлягають, оскільки така вимога може бути задоволена судом у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача, що передбачено ч. 5 ст. 142 ЦПК України.

Outcome: approved