Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

У березні 2020 року ПАТ «Кременчукгаз» звернулося до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначено, що 21.12.2019 року працівниками виявлено несанкціонований відбір природного газу споживачем [PERSON] шляхом використання несанкціонованого газопроводу до житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , про що складено акт №730-ХІІ/19Г від 21.12.2019 року. Актом-розрахунком №730-ХІІ/19Г від 21.12.2019 року необлікованого об`єму та обсягу природного газу і його вартості (для побутових споживачів) визначено вартість та обсяг необлікованого об`єму природного газу 6369,09 м куб, вартістю 57867,09 грн. Згідно акту-розрахунку за період з 21.12.2017 року по 21.12.2019 року абонентом спожито природного газу (з приладом обліку) 137 м куб на суму 998,23 грн. Посилаючись на те, що за період з 01 червня 2019 року до 30.11.2019 року вартість спожитого природного газу складає 7447,18 грн., а також те, що витрати позивача у зв`язку з припиненням розподілу природного газу до помешкання відповідача склали 1203,65 грн., підтверджені довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати №47-0-1-3, актом приймання будівельних робіт №47-0-1-3 та розрахунком вартості матеріалів, позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 8650,83 грн. Відповідач надав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с. 29). Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 02 червня 2020 року відкрито провадження по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі. Відповідач надав заяву про розгляд справи у відсутність. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг з газопостачання, які надає позивач, на його ім`я відкрито особовий рахунок 7864. 21.12.2019 року працівниками ПАТ «Кременчукгаз» за адресою: [ADDRESS] , в присутності споживача [PERSON] , виявлено несанкціонований відбір природного газу споживачем шляхом використання несанкціонованого газопроводу до житлового будинку, а саме гумового шлангу, через який здійснювався забір природного газу, про що складено акт №730-ХІІ/19Г від 21.12.2019 року (а.с. 5). Зазначений акт підписаний [PERSON] . Також судом встановлено, що на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, розглянуто акт про порушення №730-ХІІ/19Г від 21.12.2019 року, складений у відношенні [PERSON] , та визнано його таким, що відповідає вимогам Кодексу ГРС; проведено донарахування об`ємів природного газу за період з 21.12.2017 року до 21.12.2019 року. За результатом розрахунку визначено, що необлікований об`єм та обсяг природного газу складає 6369,09 м куб, загальною вартістю 57867,09 грн. З урахуванням спожитого абонентом газу у вказаний період - 137 м куб на суму 998,23, різниця між нарахуванням становить 6232,09 м куб на суму 56868,86 грн. (а.с. 6). З матеріалів справи вбачається, що позивачем виконано розрахунок вартості спожитого природного газу за період з 01.06.2019 року до 30.11.2019 року, відповідно до якого вартість безобліково спожитого природного газу відповідачем склала 7447,18 грн. Крім того, позивач поніс витрати, пов`язані з припиненням розподілу природного газу до будинку відповідача у сумі 1203,65 грн., що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати №47-0-1-3, актом приймання будівельних робіт №47-0-1-3 та розрахунком вартості матеріалів (а.с. 9-11). Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року. Відповідно до п.1ст. 1 вказаного Закону, оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) (пп.17); побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність (пп.23); розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу (пп.3); споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини (пп.37) За приписами статті 40\~Закону України\~«Про ринок\~природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Постановою Національної\~комісії,\~що здійснює\~державне регулювання\~у сферах\~енергетики та\~комунальних послуг\~від 30\~вересня 2015\~року №\~2494 затверджено Кодекс газорозподільних систем, яким визначено взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. Відповідно до підпункту 1 розділу 2 глави XI Кодексу до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать наявність несанкціонованого газопроводу. Відповідно до абз. 1,2 ч. 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15\~цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення. Виявлене представниками ПАТ «Кременчукгаз» 21.12.2019 року порушення в домоволодінні відповідача передбачене Кодексом ГРС та кваліфікується як несанкціонований відбір природного газу, а саме наявність несанкціонованого газопроводу ( пп.1 п.1 гл.2 розд. XI Кодексу ГРС). Несанкціонований газопровід - самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу). Дане порушення належним чином, з дотриманням положень глави 5 розділу XI Кодексу ГРС, за участю споживача [PERSON] , зафіксовано актом про порушення № №730-ХІІ/19Г від 21.12.2019. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Беречи до ваги визнання відповідачем позову, встановивши порушення відповідачем Кодексу щодо несанкціонованого відбору природного газу (крадіжка газу), про що працівниками позивача було складено акт від 21.12.2019 року, на підставі якого здійснено розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу, який проведено за граничними нормами споживання, а також понесено витрати на роботи по відключенню споживача через несанкціоноване споживання газу, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Ч.1 ст. 142 ЦПК передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2102 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.\~141,\~142 ЦПК України, а саме на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50% сплаченого ним при поданні позову судового збору, решту слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved