Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Токмацька міська рада звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилаються на те, що відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрований згідно ордеру № 20 від 27.09.2001 року виданого КП «Управляюча компанія «Контакт» у кімнаті № [ADDRESS] . Житловий будинок ( гуртожиток) по [ADDRESS] був прийнятий у комунальну власність територіальної громади міста Токмак згідно акту прийому - передачі до комунальної власності по [ADDRESS]. Кімната № [ADDRESS] знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Токмак. В кімнаті в даний час ніхто не проживає. Відповідно до акту про встановлення факту відсутності зареєстрованої особи [PERSON] за займаним жилим приміщенням, що розташоване у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] відповідач не проживає в зазначеній кімнаті з моменту реєстрації, а саме з 27.09.2001 року його речей в кімнаті не має, та він не сплачує комунальні послуги. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно з якою просить справу розглянути без їх участі. У разі неявки у судове засідання відповідача, не заперечують проти проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст.128 ЦПК України; відзив на позов не надав, клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України та ухвалив про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] набув право проживання в кімнаті № [ADDRESS] на підставі ордеру № 20 від 27.09.2001 року та зареєстрований за вказаною адресою, про що свідчить довідка КП «Управляюча компанія «Контакт» від 27.02.2019 року. Гуртожиток по вул. Ковальська, 39 був прийнятий у комунальну власність територіальної громади міста Токмак згідно акту прийому - передачі до комунальної власності по [ADDRESS]. Кімната № [ADDRESS] знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Токмак. Відповідно до акту про встановлення факту відсутності зареєстрованої особи від 15.03.2019 року [PERSON] зареєстрований у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , але не проживає в зазначеній кімнаті з моменту реєстрації, а саме з 27.09.2001 року. Відповідач не сплачує комунальні послуги, станом на 27.02.2019 року його заборгованість по квартплаті складає 1161,61 грн. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач відсутній за місцем своєї реєстрації без поважної причини з 27.09.2001 року, після чого на протязі шести місяців за ним зберігалось право на житло. Із заявою про продовження строку збереження за ним жилого приміщення до позивача він не звертався. Поважні причини відсутності відповідача судом не встановлені. Відповідно до ч.2 ст.128 ЖК України жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сімям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток. Відповідно до ст.129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п. 7, п.п. 7.2.3., 7.2.5. Положення про гуртожитки, що знаходяться в комунальній власності м. Токмака затвердженим рішенням виконавчого комітету ТМР «Про затвердження Положення про гуртожитки, що знаходяться в комунальній власності м. Токмака» № 130/2 від 25.04.2013 року, громадяни, які зареєстровані, але не проживають у гуртожитках понад 6 місяців, підлягають виселенню без надання іншого житлового приміщення. Відповідно з наведеною нормою та п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникли з практики застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 за № 2, наймач або член його сім`ї втрачає право користування жилим приміщенням, якщо він вибув на інше постійне місце проживання. Доказами вибуття можуть бути будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення іншого договору на невизначений строк, тощо). Відповідач не спростував обставини, викладені у позовній заяві. За змістом ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 №1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З урахуванням встановлених обставин, суд вважає доведеним, що у спірній кімнаті відповідач не проживаєз 27.09.2001 року, його майно у житловому приміщенні відсутнє, угод щодо певного порядку користування спірною кімнатою та інших умов припинення права користування житлом сторони не укладали, а відтак суд вбачає підстави для захисту порушеного права позивача в обраний ним спосіб - шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1921,00 гривні. На підставі викладеного та

Outcome: approved