Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

ТОВ»ФК «ЄАПБ» звернулось до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 32674,37 грн. І. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ПАТ «Альфа банк» та [PERSON] укладено договір №500915914 від 25.09.2013 на суму 17133,72 грн. 30.09.2014 між ПАТ «Альфа банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до [PERSON]. 10.10.2016 між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ»ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу відповідно до умов якого ТОВ «Дата [PERSON]» відступило, а ТОВ»ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача в сумі 32674,37 грн. Своїх зобовязань відповідач не виконав. ІІ.ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач надіслав суду відзив на позов в якому зазначив, що договір від 25.09.2013 №500915914 є договором реструктуризації кредитного договору №500307265 від 25.09.2012, за умовами якого банк надав йому кредит в сумі 18000 грн, з фіксованою процентною ставкою 21%, дата остаточного повернення кредиту 28.09.2015. Після отримання кредиту ним були сплачені кошти в сумі 9960 грн. Вважає, що позивачем не було надано суду належних доказів, які б підвереджували перехід права вимоги. Зазначив, що право вимоги щодо заборговані за кредитним договором від 25.09.2013 за період з 20.10.2013 по 26.04.2014 як у ПАТ «Альфа банк» так і ТОВ»ФК «ЄАПБ» закінчилось 26.05.2017. Посилаючись на вказані обставини, просив відмовити у задоволенні позову. ІІІ.КЛОПОТАННЯ В судове засідання сторони не з'явились, від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника. Відповідач заяв та клопотань до суду не надав. IV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 25 вересня 2013 року між ПАТ «Альфа-банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №500915914, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 17133,72 грн, процентна ставка 15,99%. Дата остаточного повернення кредиту 26.09.2018. Кредит надається позичальнику, шляхом безготівково перерахування для погашення заборгованості за кредитним договором №500307265 від 25.09.2012, на рахунок №29090500307265, суми коштів в розмірі 17693,72 грн. Рахунок для зарахування коштів, спрямованих на повернення заборгованості 29090500915914. 30.09.2014 між ПАТ «Альфа-банк» та ТОВ «ДАТА [PERSON]» було укладено договір факторингу, за умовами якого фактор зобовязався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобовязується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами, перелік яких містить в додатку №1 до Договору. 10.10.2016 між ТОВ «ДАТА [PERSON]» та ТОВ»ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ»ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором №500915914 від 25.09.2013 із сумою боргу 32674,37 грн. Вказані обставини, підтверджуються копією договору факторингу від 10.10.2016, витягом з Додатку №1-1 до договору факторингу, копією платіжного доручення №12410 від 10.10.2016 на суму 6876362,42 грн. 19.10.2016 ТОВ ДАТА [PERSON]» на\~адресу [PERSON]\~направлено повідомлення\~про зміну\~кредитора та\~реквізитів для\~повернення коштів.24.10.2016\~за вих..001478089-1 ТОВ»ФК «ЄАПБ» направило відповідачу повідомлення про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору №500915914 від 25.09.2013 З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 10 жовтня 2016 року заборгованість за кредитним договором від 25 вересня 2013 року становить 32674,37 грн та складається: - заборгованість за кредитом 16561,38 грн; - заборгованість за відсотками 6123,07 грн; - комісія 3789,92 грн; - Штраф 6200 грн. З наданих відповідачем квитанцій вбачається, що на рахунок 29090500915914 [PERSON] сплачено кошти в сумі 500 грн 23.04.2014; 740 грн 24.01.2014 на загальну суму 1240 грн; кошти на загальну суму 5250 грн були внесені на рахунок №29090500307265 за договором від №500307265 від 25.09.2012. IV. [PERSON] Частиною першою статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої\~статті 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526, 610, 611, 625 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 634 ЦПК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із частиною четвертою\~статті 267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема відповідно до п.1 ч.2\~ст.258 ЦК України\~позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно зі\~статтею 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд. В ч.1 ст. 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. V.ОЦІНКА СУДУ Кредитні відносини, передбачають наявність певних зобовязань між сторонами, зокрема обовязку кредитора надати кошти, а позичальника повернути кошти та сплатити проценти. Свій обовязок з повернення кредиту та сплати відсотків відповідач не виконав. Також, суд відзначає, що надані відповідачем квитанції не спростовують розміру заборгованості, оскільки платежі внесені на рахунок 29090500915914 відображаються в розрахунку заборгованості. Також суд приймає до уваги, що дата остаточного повернення кредиту 26.09.2018, а враховуючи, що з даним позовом ТОВ»ФК «ЄАПБ» звернулось у листопаді 2017 року, суд вважає, що позивачем не було пропущено строки звернення до суду. Суд вважає необґрунтованими доводи відповідача з приводу неналежності наданих позивачем доказів через те, що вони не завірені належним чином, оскільки із позовом ТОВ»ФК «ЄАПБ» звернулось до набрання законної сили Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017. Враховуючи те, що вимоги позивача підтверджуються належними доказами, суд вважає їх обґрунтованими та доведеними. Отже, приймаючи до уваги те, що на момент розгляду справи відповідач не виконав своїх зобовязань перед позивачем, суд задовольняє вимоги ТОВ»ФК «ЄАПБ» та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 25 вересня 2013 року в розмірі 62674,37 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1600 грн.

Outcome: approved