Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати за ним у порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 27 лютого 2015 року, право власності на житловий будинок А, загальною площею 194,4 м2, житловою площею 104,2 м2, із прибудовами а і а1 та господарськими будівлями і спорудами: господарський блок Б, погріб під Б, тераса І, ганок ІІ, свердловина ІІІ, вигрібна яма IV, хвіртка №\~1, ворота №\~2, огорожа №\~3, що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, село Зазимє, вулиця Садова, 17. В обґрунтування позову зазначав, що після смерті його матері [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, згідно із заповітом від 18 листопада 2013 року вказаний вище житловий будинок мати заповідала йому. Він у встановленому законом порядку прийняв спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на це спірне нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] йому відмовлено, через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засідання позов підтримали, просили суд задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] сільська рада Броварського району Київської області до суду не зявилася, надала суду заяву, у якій зазначала, що заперечень проти позову не має, просила суд розглянути справу без участі їхнього представника. Третя особа [PERSON] у судове засідання теж не зявився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що він є рідним братом позивача [PERSON], йому відомо про те, що їхня мати [PERSON] за життя склала заповіт, яким все належне їй майно заповідала братові [PERSON] Він на спадкове майно не претендує, заперечень проти позову не має. Просив суд розглянути справу за його відсутності. Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 27 лютого 2015 року у віці 73 років померла мати позивача [PERSON], про що свідчить свідоцтво про її смерть серії І-БК №\~331190. Із заповіту від 18 листопада 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №\~866, видно, що [PERSON] належну їй на праві власності земельну ділянку площею 0,1305 га, розташовану за адресою: Київська область, Броварський район, село Рожни, вул. Хутірська, 24, кадастровий номер 3221287201:01:011:0045, а також земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер 3221282801:01:032:0076, та житловий будинок із відповідними господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, село Зазимє, вулиця Садова, 17, заповідала своєму синові [PERSON], позивачу у справі. За змістом ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У ч. 3 ст. 1268 , ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Із спадкової справи №\~7/2015 до майна померлої 27 лютого 2015 року [PERSON] видно, що 12 серпня 2015 року в установлений законом строк до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті матері і видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся спадкоємець за заповітом, позивач [PERSON] Спадкоємець за законом [PERSON] подав 12 серпня 2015 року приватному нотаріусу [PERSON] заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] 18 серпня 2016 року позивачу [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] видано чотири свідоцтва про право на спадщину, зокрема, свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,1500 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 3221282801:01:032:0076, що розташована за адресою: Київська область, Броварський району, село Зазимє, вулиця Садова, 17, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №\~335326. Судом встановлено, що на день смерті спадкодавцю [PERSON] належав ще житловий будинок А, загальною площею 194,4 м2, житловою площею 104,2 м2, із прибудовами а і а1 та господарськими будівлями і спорудами: господарський блок Б, погріб під Б, тераса І, ганок ІІ, свердловина ІІІ, вигрібна яма IV, хвіртка №\~1 ворота №\~2 і огорожа №\~3, що знаходяться на успадкованій позивачем земельній ділянці за адресою: Київська область, Броварський район, село Зазимє, вулиця Садова, 17. Зазначений вище житловий будинок із господарськими будівлями [PERSON] будувався згідно із нормами чинного законодавства України. Спадкодавцембуло отримано всі необхідні дозвільні документи для будівництва, а тому будинок не є самочинним будівництвом. За життя [PERSON] закінчила будівництво будинку та ввела його в експлуатацію, що підтверджується Декларацією про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованою 31 липня 2014 року за №\~ІУ142142120038 у Державній архітектурно-будівельній інспекції України. За змістом п. 11 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №\~461, датою прийняття в експлуатацію обєкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Завершивши будівництво житлового будинку, ввівши його в експлуатацію, спадкодавець [PERSON] у звязку зі смертю право власності на цей спірний житловий будинок на своє імя зареєструвати не встигла. Постановою від 09 червня 2016 року за вих. №\~02-31/116 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належний спадкодавцю [PERSON] спірний спадковий житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами відмовлено, оскільки спадкоємцем не надані нотаріусу правовстановлюючі документи на це нерухоме майно. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав є визнання права. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], якій на момент смерті належав завершений будівництвом та введений нею в експлуатацію спірний спадковий житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved