Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

ТОВ «ФК «Народна позика» звернулося до Київського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 06.07.2020 року матеріали справи направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) на розгляд до Приморського районного суду м.Одеси. За результатами автоматизованого розподілу від 02.09.2020 року справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Кузнецовій В.В. Ухвалою суду від 07.09.2020 року було відкрите провадження по даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 19.10.2020 року. 19.10.2020 року у зв`язку із знаходженням судді Кузнецової В.В. на лікарняному судове засідання відкладено на 19.11.2020 року. 19.11.2020 року у зв`язку з відсутністю відомостей щодо вручення судової повістки відповідача судове засідання відкладене на 17.12.2020 року. 17.12.2020 року у зв`язку з відсутністю відомостей щодо вручення судової повістки відповідача судове засідання відкладене на 09.02.2021 року. 09.02.2021 року у зв`язку з неявкою сторін судове засідання відкладено на 18.03.2021 року. У судове засідання 18.03.2021 року сторони не з`явились, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Представник позивача звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності. Відповідач не повідомив суду причини своєї неявки. Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 травня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 2905001/000-КФІ/12. Відповідно до п.1.1. вказаного договору фінансова установа надає позичальнику грошові кошти у розмірі 120 000 гривень на споживчі цілі. Згідно до п. 2.4. Кредитного договору, кредит надається Позичальнику, зокрема, у безготівковій формі шляхом перерахування з рахунку Фінансової установи на рахунок Позичальника. Відповідно до Довідки АТ «Банк «Таврика» від 24.06.2011 р. № 52/17 [PERSON] було відкрито в АТ «Банк «ТАВРИКА» поточний рахунок у гривні № [NUMBER] . 29.05.2012 р. ТОВ «ФК «Народна позика» перерахувало на банківський рахунок [PERSON] грошові кошти у розмірі 120 000 грн. про що свідчить виписка з особового рахунку за 29.05.2012 р., Лист АТ «Банк «Таврика» від 02.11.2017 р. №869. Позивач вказує, що [PERSON] не виконав умови Кредитного договору, та в передбачені п. 1.2 договору строки (до 29 листопада 2012 р.) кредит не повернув, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «Народна позика» в лютому 2014 року звернулось до Київського районного суду м.Одеси з позовом про стягнення з [PERSON] , на користь товариства заборгованість по кредитному договору №2905001/000-КФІ/12 від 29 травня 2012 р. у сумі 238037, 81 грн. Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 13.09.2017 року у задоволенні позову ТОВ «ФК «Народна позика» відмовлено, яке залишено без змін постановою апеляційного суду Одеської області від 21.06.2018 року. Рішення суду зводились до того, що [PERSON] не підписував Кредитний договір №2905001 /000-КФІ/12 від 29 травня 2012 р., оскільки відповідно до висновку експерта ОНДІСЕ судової почеркознавчої експертизи за № 1097/01 від 30.03.2017 р., підписи від імені [PERSON] в кредитному договорі № 2905001/000-КФІ/12 від 29.05.2012 р. виконані не [PERSON] , а іншою особою. Відповідно до п. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Також п.5 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. При цьому Апеляційним судом Одеської області у справі № 520/1861/14-ц було встановлено факт перерахування ТОВ «ФК «Народна позика» коштів на розрахунковий рахунок [PERSON] та ТОВ «ФК «Народна позика» було роз`яснено, що позивач не позбавлений права та можливості звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення з [PERSON] 120 000 грн. з інших підстав, або іншим способом. Також, з тексту Постанови Апеляційного суду Одеської області від 21.06.2018 р. по справі № 520/1861/14-ц вбачається, що в судовому засіданні [PERSON] не заперечував факт отримання ним 120 000 грн, які він вважав отриманими від ТОВ «ФК «Народна позика», де раніше він працював, як розрахунок підприємства з ним. Позивач зазначає, що [PERSON] безпідставно вважав, що кошти у розмірі 120 000 грн. були перераховані йому від ТОВ «ФК «Народна позика» 29.05.2012 р. як розрахунок підприємства з ним. Позивач вказує, що [PERSON] дійсно працював у ТОВ ФК «Народна позика» на посаді заступника начальника кредитного відділу з 23 травня 2011 р. по 01 квітня 2013 р. та отримував заробітну плату у розмірі згідно штатного розпису (2500, 00 грн. в місяць) та у порядку згідно чинного законодавства. За весь період роботи [PERSON] було сплачено 45 821, 71 грн. заробітної плати (довідка надається). Заробітна плата сплачувалась кожний місяць без затримок та в повному обсязі. Затримок по видачі заробітної плати та заборгованості по ній не було. Проте, як випливає з Виписки АТ «Банк «Таврика» з особового рахунку за 29.05.2012 р. ТОВ «ФК «Народна позика» здійснило перерахування [PERSON] грошові кошти у розмірі 120 000, 00 грн. з призначенням платежу - перерахування кредитних коштів згідно кредитного договору № 2905001/000-КФІ/12 від 29.05.2012 р. У статті 509 ЦК України зазначено, що зобов 'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (належне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання, 3) сплата неустойки, 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. 06 лютого 2019 р. ТОВ «ФК «Народна позика» звернулась до [PERSON] з Заявою-Вимогою № 06/02/19-01 де вимагало терміново (негайно) здійснити повернення 120 000 грн. на банківський рахунок товариства. Як зазначає позивач до цього часу вимоги викладені в Заяві-вимозі від 06.02.2019 р. відповідач не виконав, грошові кошти [PERSON] не повернув. Згідно п. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обоє у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Зі змісту ч.2 ст.1214 ЦК також встановлюється, що безпідставно набутим майном також можуть бути гроші. Київським районним судом м. Одеси та Апеляційним судом Одеської області по цивільній справі № 520/1861/14-ц було встановлено, що Кредитний договір № 2905001/000- КФІ/12 [PERSON] не підписував, відповідно і правовідносин, пов`язаних з укладенням кредитного договору між позивачем та відповідачем не виникало. Але судом було досліджено і не заперечувалось самим [PERSON] про те, що ним були отримані від ТОВ «ФК «Народна позика» 29.05.2020 р. грошові кошти від позивача у розмірі 120 000, 00 грн. Таким чином, 29.05.2012 р. [PERSON] безпідставно отримав від ТОВ «ФК «Народна позика» на свій банківський рахунок грошові кошти у розмірі 120 000 грн, про що свідчать рішення Київського районного суду м. Одеси від 13.09.2017 р. та Постанова Апеляційного суду Одеської області від 21.06.2018 р. по справі № 520/1861/14-ц. У зв`язку з зазначеним, [PERSON] в силу ст. 1212 ЦК України зобов`язаний повернути ТОВ «ФК «Народна позика» ці кошти у повному обсязі. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов ТОВ «ФК «Народна позика» підлгяає задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved