Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] із вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору № 7694 від 26.03.2013 року [PERSON] був виданий кредит у розмірі 10300,00 грн. терміном користування на 36 місяців з 26.03.2013 року по 26.03.2016 року. Невід'ємною умовою видачі кредиту був обов'язок позичальниці 26 числа кожного місяця сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 36,00 % річних та частку кредиту, згідно графіка повернення коштів за кредитним договором № 7694 від 26.03.2013 року. Сума платежу по кредиту та процентам в місяць складала 471.78 грн. Кредитний договір № 7694 від 26.03.2013 року передбачає нарахування процентів із розрахунку 72 % річних у випадку прострочення платежу більш ніж на 5 банківських днів. В судове засідання представник позивача Терещенко О.С., яка діє на підставі довіреності №45 від 29.02.2016 року не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Оскільки наслідки ст. 224 ЦПК України представнику позивача зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час, дату і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення не надала, у зв'язку з чим ухвалою суду від 20.12.2016 року з урахуванням згоди представника позивача, суд вирішив розглянути дану справу у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 7694 від 26.03.2013 року, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 10300,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % річних та частку кредиту (а.с.6-7). Пунктом 1.2 вищезазначеного договору встановлено, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення під час дії договору та не припиняє нарахування процентів в розмірі встановленого розділом 3 вищезазначеного договору. Розділом 3 договору визначено розмір процентів за користування кредитом. Пунктом 3.1. встановлено, що позичальник зобов'язаний сплатити кредитодавцю за користування кредитом проценти у розмірі 42% процентів річних в порядку та строку, передбачений цим договором. Відповідно до п.3.2 сторони дійшли згоди, що договір укладено з наступною відкладальною обставиною (умовою): п.3.2.1. У разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з п'ятого дня прострочення, цей кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком, плата за користування кредитом - процентна ставка становить 72% річних, а процентна ставка вказана у п.3.1. не застосовується; п. 3.2.2. передбачено, що з дати виконання позичальником своїх поточних зобов'язань у повному обсязі, включаючи сплату процентів за ставкою, визначеною п. 3.2.1. цього договору, такий кредит вважається кредитом з нормальним режимом сплати і плата за користуванням ним справлятиметься за процентною ставкою, встановленою п.3.1 цього договору. Відповідно до п. 3.3. сторони дійшли згоди, що вказана у пункті 3.2. відкладальна обставина (умова) застосовується відповідно до п.2 ч.1 ст. 611 та ст. 212 ЦК України та не є неустойкою чи компенсацією у разі невиконання зобов'язань за договором. Відповідно до п. 3.4. тим процентної ставки за договором фіксована. Розділом 4 договору встановлені умови взаєморозрахунків між сторонами. Розділом 5 договору встановлений детальний розпис сукупної вартості кредиту. Розділом 6 договору передбачені права та обов'язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або за неналежне виконання умов договору. Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № 7694 від 26.03.2013 року станом на 30.09.2016 року вона визначена у розмірі 20768,89 грн., що складається із заборгованості по процентах за користування кредитом 10778,04 грн., та заборгованість по кредиту 9990,85 грн. У зв'язку з наведеним, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то відповідно вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме судового збору та витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення, також підлягають задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved