Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі - ПАТ КБ «Приват Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 01.10.2007 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір № б/н (далі - Договір), згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 7 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та «Тарифами Банку» складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач умови Договору виконав в повному обсязі, проте відповідач [PERSON] платежі належним чином не здійснювала, у зв'язку з чим станом на 30.06.2014 року за нею виникла заборгованість у загальній сумі 10566,01 грн., яка до теперішнього часу не погашена. У зв'язку з зазначеним позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 10 566,01 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. В ході розгляду справи позивач неодноразово зменшував позовні вимоги та 18.12.2014 року надав заяву в якій просив стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 1144,38 грн., яка складається зі штрафу за кредитним договором №б/н від 01.10.2007 року та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, оскільки вона не погоджується з сумою штрафу та пояснила, що на даний час сплатила всю суму заборгованості за кредитом, в тому числі і суму штрафу в розмірі 750 грн., вказану у позовній заяві на рахунок, який надійшов їй від банку в смс-повідомленні на телефон, а саме на рахунок: [NUMBER]. Крім того, в обґрунтування заперечень посилалася на те, що позивач не надав розрахунку суми штрафу, яку він просить стягнути з неї на свою користь. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що 01.10.2007 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір №б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 7 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.11). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 11 зворот). Відповідно до п.3.1. Умов та Правил надання банківських послуг банк відкриває клієнту карткові рахунки, надає клієнт карти, їх вид та строк дії визначений в Заяві та в Пам'ятці, підписанням яких банк та клієнт укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору є дата відкриття рахунку, яка вказана в розділі «Відмітки банку» в Заяві (а.с. 12-17). Пунктами 3.2., 3.3. Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити абр збільшити) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5. Правил користування платіжною карткою. Згідно до п.п. 6.5., 6.6 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за користування, по перерозходу платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. В разі невиконання зобов'язань за Договором на вимогу банку виконувати зобов'язання по поверненню кредиту (в тому числі прострочення кредиту та овердрафту), сплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 6.7. Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 8.6. Умов та Правил надання банківських послуг при порушені клієнтом строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбаченому договором понад 120 днів, зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтями 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як вбачається з заяви наданої банком, (а.с. 70-71) станом на 18.12.2014 року розмір заборгованості за кредитним договором №б/н від 01.10.2007 року становить 1144,38 грн., яка складається із штрафу відповідно до умов кредитного договору. Згідно виписки з рахунку по карті [NUMBER] станом на 30.11.2014 року заборгованість за тілом кредиту, відсотками, пені та комісії у [PERSON] відсутня. (а.с. 65) Отже, за час розгляду справи станом на 18.12.2014 року відповідачка сплатила у повному обсязі заборгованість за тілом кредиту, відсотками, пені та комісії. Позивач підтримує вимоги позову в частині стягнення штрафу у розмірі 1144,38 грн. (а.с. 70-71) Згідно ч.ч. 1,2 ст. 549 ЦПК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Оскільки, п. 8.6. Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що при порушені клієнтом строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбаченому договором понад 120 днів, він зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову, в позовній заяві а.с. 4 позивач просив суд стягнути з відповідача штраф (фіксована частина) - 250 грн., та штраф (процентна складова) - 491,24 грн., який розрахований наступним чином: 7151,32 грн., - заборгованість за кредитом, + 2273,45 грн., - заборгованість по процентам, + 400 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом * 5% ) Крім п.8.6 штрафи сторонами в договорі не передбачені. Як вбачається з копій квитанцій а.с. 64 [PERSON] сплатила суму штрафу в розмірі 750 грн., на рахунок позивача зазначений в смс-повідомленні, яке надійшло на її телефон від позивача, а саме рахунок: [NUMBER] а.с. 63 в період з 03.10.2014 року по 16.12.2014 року, тобто після подання позовної заяви у вересні 2014 року. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За таких обставин, враховуючи, що в ході розгляду справи сума позову не збільшувалася, а навпаки була сплачена відповідачкою, а також те, що позивачем у відповідності до ст. 10, 11 ЦПК України не було надано розрахунку суми штрафу у сумі 1144,38 грн., суд приходить до висновку, що в задоволенні позову про стягнення суми штрафу у сумі 1144,38 грн., необхідно відмовити у зв'язку з його недоведеністю та необґрунтованістю. Однак, враховуючи те, що заборгованість за тілом кредиту, відсотками, пені та комісії була сплачена відповідачем після пред'явлення позову, за правилами ст. 89 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved