Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

У березні 2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що між ним та ТОВ «Алекскредит» укладено договір про надання кредиту в розмірі 9000 грн. з відсотками за користування та у строк до 24 липня 2019 року. Невід`ємною частиною кредитного договору є Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит», які розміщені на сайті кредитора www.alexcredit.com.ua. Вважає, що при укладенні кредитного договору порушено права споживача згідно із ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ЗУ «Про захист персональних даних». Зазначає що надсилав звернення у досудовому порядку, але листи залишились без реагування з боку відповідача. Вказав, що перед укладенням договору про надання кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про обставини, зазначені в ч.2 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів». Проте позивач зазначає, що будь-який окремий документ, що містив би сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов`язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту, варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги, можливість дострокового повернення кредиту та його умови, переваги та недоліки пропонованих схем кредитування їй не надавали. На сайті такої інформації знайти не вдалось. Вказує на те, що не мав достатньо часу для ознайомлення з «Правилами надання кредиту ТОВ «Алекскредит». Здійснюючи оформлення кредиту через Інтернет не мав можливості оцінити умови кредитування, виявити недоліки та оцінити ризики. У порушення вимог ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір не містить порядку зміни і припинення дії та умов за яких настає відповідальність кредитодавця. У порушення вимог ЗУ «Про захист персональних даних» відповідач не повідомив про умови і строки обробки персональних даних. Просив суд визнати недійсним кредитний договір №2428992 від 24 червня 2019 року. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 березня 2020 року відкрито провадження та розгляд справи призначено в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. У встановлений строк заперечення проти такого порядку не надіслали. Відповідач ТОВ «Алекскредит» про розгляд справи повідомлений належним чином. Ухвалу про відкриття, позовну заяву з додатками направлено та отримано ним 13 квітня 2020 року, що підтверджено зворотнім повідомленням. Відзив на позов суду не подав. Причини неможливості подати відзив суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань від відповідача станом на час прийняття рішення до суду не надходило. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи судом встановлено, що 24 червня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Стартова,9-А, 2 поверх, з однієї сторони та [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , укладено Договір про надання кредиту №2428992 згідно з яким Правила надання кредиту містяться на сайті www.alexcredit.ua (http//alexcredit.ua/umovi). Згідно із п.1.3 договору, кредитодавець надає позичальнику кредит на інші споживчі цілі (вирішення власних фінансових питань) без додаткового забезпечення у розмірі та на умовах, визначених договором у тимчасове, строкове, платне користування, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в гривні. Відповідно до п.1.4 договору сума кредиту складає 9 000 грн. Нарахування процентів згідно із п.1.5 Договору здійснюється відповідно до ст. 1054 ЦК України, виходячи з Базової ставки, акцій, програми лояльності. Базова ставка згідно із п.1.6 Договору за 1 день користування кредитом складає 1,7%. Акційна ставка - 1,19%. Спеціальна процентна ставка - 3.00 %. Пеня з 1 день користування кредитом 0.00 %. Згідно із п.1.8 Договору дата надання кредиту, Узгоджений строк повернення і дата повернення вказані у Графіку платежів, що визначається у Додатку №1 до цього Договору. Сторонами встановлено згідно із п. 1.9 строк повернення кредиту 30 календарних днів до 24 липня 2019 року (включно). Кредит відповідно до п.1.10 надано у безготівковій формі. У Розділі 2 визначено права та обов`язки сторін. Відповідно до п.3.1 строк дії Договору визначено до повного виконання. Відповідно до Розділу 4 визначено порядок повернення кредиту, сплати процентів, умови відмови від надання та одержання кредиту. Згідно із Розділом 5 встановлено відповідальність сторін. Відповідно до п.5.3 порушенням умов цього Договору є його невиконання або неналежне виконання. Згідно із Розділом 6 визначено порядок вирішення спорів. Відповідно із Розділом 7 визначено інші умови договору. Зокрема згідно із п.7.5 Договору укладаючи договір позичальник заявляє, що усвідомлює та підтверджує те, що умови Договору зрозумілі, відповідають інтересам, є розумними і справедливими. Під час укладення Договору позичальник не знаходиться під впливом обману, насильства, погрози, зловмисної угоди або збігу тяжких обставин, надав інформацію, відомості та документи, які є достовірними і відповідають дійсності. Не є обмеженим. Надає згоду на збирання, накопичення, використання та обробку персональних даних, отримав від кредитодавця до укладення Договору інформацію, зазначену у ч.2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Письмово поінформований про те, що вартість послуг третіх осіб встановлюється виключно такими особами. Повідомлений про права відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів». Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно із ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.2,ч.8 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї У своєму позові [PERSON] вказував, що направляв до відповідача звернення. Але до позовної заяви не додав копій таких звернень та відповідей на них. Позивач вказує, що відсутній документ про сукупну вартість кредиту, проте сторони погодили Додаток №1 до Договору згідно з яким визначено дату отримання та кінцевий термін повернення кредиту, суму платежу за узгоджений строк повернення кредиту, у тому числі погашення суми кредиту та процентів за користування. Відповідно до Розділу 2 Договору до обов`язків позичальника входить: належне їх виконання, повернення кредиту, письмове повідомлення про зміну адреси, телефону, сплата неустойки, надання достовірних персональних даних кредитодавцю. Позивач зазначає, що уклав Договір про надання кредиту №2428992 від 24 червня 2019 року. Разом з тим позивач не вказує чи повертва кошти відповідачу в якому розмірі чи існує заборгованість. Позивач вказує, що відповідач скористався його необізнаністю, порушив його права, оскільки він не мав можливості оцінити умови кредитування, ризики. Проте така позиція позивача не узгоджується із Розділом 7 Договору, оскільки позивач не надає доказів неусвідомлення умов Договору, перебування на час укладення Договору під впливом обману, насильства, погрози, обмеження дієздатності. Між сторонами узгоджено строк повернення кредиту до 24 липня 2019 року, позивач не вказує які труднощі щодо виконання ним Договору виникали в період дії договору. Зазначає що правила надання омй не надавались і в мережі Інтернет Правил він не знайшов та його не було повідомлено про умови, мету та строки обробки персональних даних. Проте це не стало перешкодою для надання позивачем відповідачу персональних даних з метою отримання коштів, що не свідчить про необізнаність з умовами отримання коштів. Позивач вказує, що Договір не містить права та обов`язки сторін, порядку зміни і припинення договору, відповідальності сторін, проте згідно із змістом оспорюваного Договору №2428992, Договір містить істотні умови у тому числі порядок обробки персональних даних. Відповідно до п.22 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно із ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно із ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно із ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності . Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним Згідно із ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно із ст. 1 ЗУ «Про захист персональних даних», персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Відповідно із ч.1 ст.6 ЗУ «Про захист персональних даних», мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних. При вирішенні спору також суд враховує, що позивач виявивши бажання отримати кредит, мав у своєму розпорядженні всю необхідну інформацію та можливість ознайомитись з умовами, надав необхідні документи та отримав кредит. Таким чином, позивач просить визнати недійсним Договір про надання кредиту №2428992 від 24 червня 2019 року у зв`язку з недотриманням відповідачем норм законодавства щодо істотних умов договору, які є необхідними. Разом з тим оспорюваний Договір містить істотні умови щодо яких сторони дійшли згоди на момент укладення, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Крім того позивачем не надано доказів порушення вимог ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про захист персональних даних», ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Цивільного Кодексу України. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З урахування наведеного вище та аналізуючи наявні у справі докази, суд вважає, що позивачем не надано доказів в обґрунтування заявлених вимог. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не є обґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed