Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

У березні 2016р. Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»), яке є правонаступником Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»), звернулось до суду з зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, процентів за користування кредитом та пені, посилаючись на те, що 01 серпня 2008р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №11379170000, згідно з яким АКІБ «УкрСиббанк» надав, а [PERSON] отримала кредит в іноземній валюті в сумі 35000 доларів США 00 центів, зі сплатою 14,5% річних, з кінцевим терміном повернення не пізніше 01 серпня 2018р. Відповідно до умов кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися шляхом сплати ануїтентних платежів в розмірі 555,00 доларів США, 01 числа кожного місяця. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Всупереч умов кредитного договору позичальник не здійснює платежів для погашення кредиту, чим порушує взяті на себе договірні зобовязання. З урахуванням вищевикладеного ПАТ «УкрСиббанк» просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідачки суму боргу за кредитним договором №11379170000 від 01 серпня 2008р. на загальну суму 23018,41 доларів США та 71\~699,99 грн., яка складається з заборгованості по кредиту у розмірі 18875,47 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 4142,94 доларів США, пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 41872,85 грн., та пені за прострочення сплати процентів у розмірі 29827,14 грн. Представник позивача, діючий за довіреністю від 15 грудня 2015р. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити (а.с.70-71). Відповідачка у судовому засіданні позов визнала частково, у розмірі 18875,47 доларів США, проти задоволення іншої частини вимог заперечувала, посилаючись на те, що вона пропонувала позивачу звернути стягнення на належне їй нерухоме майно, що знаходиться в іпотеці у позивача, проте позивач навмисно затягує звернення стягнення на предмет іпотеки, з метою стягнення з неї більшої суми грошових коштів. Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача та відповідача, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Враховуючи наведене та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що 01 серпня 2008р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №11379170000, згідно з яким АКІБ «УкрСиббанк» надав, а [PERSON] отримала кредит в іноземній валюті в сумі 35000 доларів США 00 центів, зі сплатою 14,5% річних, з кінцевим терміном повернення не пізніше 01 серпня 2018р.(а.с.4-11). Відповідно до умов кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися шляхом сплати ануїтентних платежів в розмірі 555,00 доларів США, 01 числа кожного місяця. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» №514-VІ від 17.09.2008р. були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування банку стало: ПАТ «УкрСиббанк». З матеріалів справи вбачається, що банк свої зобовязання виконав в повному обсязі, однак відповідачка від виконання своїх зобовязань ухиляється. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Через невиконання зобовязань за кредитним договором №11379170000 від 01 серпня 2008р. у відповідачки станом на 18 лютого 2016р. склалася заборгованість перед ПАТ «УкрСиббанк», в сумі 23018 доларів США 41 центів, яка складається з: - кредитної заборгованості 18875,47 доларів США; - заборгованості по процентам 4142,94 доларів США. Крім того, заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 18 лютого 2016р. складає 71699,99грн., з яких: - пеня за прострочення сплати кредиту 41872,85грн.; - пеня за прострочення сплати процентів 29827,14грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов кредитного договору №11379170000 від 01 серпня 2008р. (а.с.21-28). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому ст. 533 ЦК передбачено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті під час здійснення розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Пункт 1 ч.2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачає право банку здійснювати операції з валютними цінностями. Згідно з п.2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій (далі Положення), затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17 липня 2001р. № 275, за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку, банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином АКІБ «УкрСиббанк», як фінансова установа, міг укладати кредитні договори, предметом яких є іноземна валюта, оскільки в нього наявна банківська ліцензія та відповідний письмовий дозвіл (а.с.36,37,38-39). Судом встановлено, що з метою досудового врегулювання спірних правовідносин, позивач звертався до відповідачки з вимогами про виконання зобовязань по кредитному договору в добровільному порядку, але остання свої зобовязання відповідно до кредитного договору не виконує (а.с.12-13,14). Суд не приймає доводи відповідачки щодо обовязку банку звернути стягнення на належне їй нерухоме майно, оскільки відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якого іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, установленому цим Законом. Таким чином, Законом України «Про іпотеку» встановлене право, а не обовязок банку на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом та умовами договору, для досудового врегулювання спірних правовідносин. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено при зверненні до суду судовій збір в розмірі 10302,56 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідачки. За такими обставинами, суд доходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved