Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 27.01.1996 року, який 15.01.2015 року розірвано. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча непрацездатних та неповнолітніх осіб на утриманні не має. Тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, до суду подали письмові заяви, у яких просять розглядати справу у їхній відсутності. У поданій письмовій заяві позивач вказала про підтримання позовних вимог, а відповідач у заяві зазначив, що позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 180 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.01.1996 року, який рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 15.01.2015 року розірвано. Від шлюбу вони мають малолітнью дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується рішенням Богунського районного суду від 15.01.2015 року про розірвання шлюбу та та копією свідоцтва про народження дитини. За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Добровільної угоди щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто. Відповідач, будучи батьком малолітньої дитини, зобов'язаний здійснювати її утримання до досягнення нею повноліття, що відповідає положенням ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України. Оскільки в матеріалах справи відсутні докази незадовільного стану здоров'я або непрацездатності відповідача, відомості про перебування на його утриманні інших осіб, відповідачем не надано суду доказів його тяжкого матеріального становища, а також враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, через що приймається судом, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. За подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів з відповідача необхідно стягнути судовий збір у дохід держави в сумі 551,20 грн., так як позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, що передбачено правилами розподілу судових витрат згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved