Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

У березні 2014 року позивач звернувся до районного суду з названим позовом. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 17 жовтня 2012 року між ним та ПАТ «Платинум Банк» укладено договір факторингу, за яким він набув право вимоги в тому числі і по кредитному договору [PERSON] Вказав, що 16 лютого 2012 року між банком та [PERSON] було укладено договір про надання останньому до 19 червня 2012 року кредиту в розмірі 3 794,25 грн. За умовами даного договору [PERSON] мав регулярно сплачувати частину кредиту та відсотки за користування кредитом. Проте відповідач перестав вносити щомісячні платежі, відсотки за користування кредитними коштами. Станом на лютий 2012 року за [PERSON] рахується заборгованість по сплаті кредиту 2 876,77 грн. та по відсотках в розмірі 619,78 грн., по комісії 0 грн. Оскільки у встановлений строк [PERSON] кредит не погашав, відсотки за користування кредиту не сплачував, тому відповідно до умов договору нараховано пеню за порушення строків погашення кредиту та відсотків у розмірі 297,70 грн. У зв'язку із зверненням до суду позивач поніс додаткові витрати: за оплату судового збору - 243,60 грн. Просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість в розмірі 3 794,25 грн. У судове засідання представник позивач не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, просив суд задоволити позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У судове засідання відповідач не з'явивсь. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що 17 жовтня 2012 року між ПАТ «Платинум Банк»» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №20121017-Г. Згідно умов п. 2.1 якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги належного виконання зобов'язань, в тому числі від [PERSON], що підтверджено випискою з реєстру боржників від 17 жовтня 2012 року, який є додатком №1 до Договору факторингу №20121017-Г. 16 лютого 2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір з обслуговування кредитної картки,страхування життя, майна та /або подовженої гарантії позичальника №461/4461SFNVPG7. За цим договором [PERSON] отримав кредит в розмірі 3 536,87 грн. Кредит був виданий на строк до 16 серпня 2013 року. 25 жовтня 2012 року ПАТ «Платинум Банк» надіслав [PERSON] повідомлення про відступлення права грошової вимоги по договору факторингу №20121017-Г від 17 жовтня 2012 року. 25 жовтня 2014 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надсилав повідомлення [PERSON] про невиконання останнім умов кредитного договору та пропозицією достроково сплати залишок по кредиту, відсотки та пеню за прострочення сплати кредиту та відсотків на загальну суму 3 794,25 грн. За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. За п.2,3 кредитного договору [PERSON] мав вчасно сплачувати відсотки, нараховані за користування кредитом, частку кредиту у визначений договором строк, комісійну винагороду за управління кредитними коштами. У п.6 кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,3% від простроченої суми нарахованих відсотків та/або комісії за обслуговування кредиту. З наданих суду документів, встановлено, що [PERSON] порушив строки погашення заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідачу по справі направлялось повідомлення, що підтверджується матеріалами справи. Позивачем надано суду достатньо доказів на підтвердження прострочення відповідачем строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Перевіривши подані суду розрахунки по кредиту, суд вважає, що станом на лютий 2012 року за [PERSON] рахується заборгованість на загальну суму 3 794,25 грн., що підлягає стягненню з відповідача та складається з: заборгованості по сплаті кредиту 2 876,77 грн. та по відсотках в розмірі 619,78 грн., по комісії 0 грн. Оскільки у встановлений строк [PERSON] кредит не погашав, відсотки за користування кредиту не сплачував, тому відповідно до умов договору нараховано пеню за порушення строків погашення кредиту та відсотків у розмірі 297,70 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжні документи за №4976 від 04 березня 2014 року. При поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн.. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача понесених судових витрат підлягають задоволенню.

Outcome: approved