Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

У березні 2016 року Кредитна спілка «Супер Кредит» звернулася до суду із вказаним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.11.2013 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № СК-30/0106/13/70/04. Згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 2\~000,00 грн.. Відповідно до п.п. 9 п. 2.4 договору відповідач зобовязався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту щомісяця не пізніше 25-го числа вказаного графіку платежів, а також сумами не меншими, ніж вказані в Таблиці №1. Відповідно до п.3.4.договору у випадку прострочення відповідачем термінів платежів, позивач має право стягувати з відповідача пеню за кожен день прострочення в розмірі одного відсотка від прострочення заборгованості по сплаті кредиту. Відповідач свої зобовязання належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором [PERSON], згідно уточнюючої позовної заяви та доданого розрахунку, станом на 15 квітня 2016 року має заборгованість 997,99 грн.. Представник позивача в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність. Зазначав, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач направив на адресу суду заперечення з додатками, зазначив, що проти позову заперечує повністю, оскільки кошти сплатив. Розмір пені та процентів вважає необґрунтованими, зазначив, що з 25.04.2014 року по 25.07.2014 року не здійснював платежів по кредиту, тому що відділення Кредитної спілки «Супер Кредит» в м. Фастові змінило адресу, нова адреса йому не була відома. Про зміну адреси його не повідомили. [PERSON] направив лист до Кредитної спілки «Супер Кредит» за адресою, що зазначена у договорі, проте відповіді не отримав. На рахунок АБ «Укргазбанк» платежі не здійснював, оскільки йому повідомили, що рахунок заморожений, кошти можуть бути загубленні. В серпні 2014 року відповідач по телефону узгодив суму платежів та почав їх сплачувати. 20.05.2015 року отримав нові реквізити банку Райфайзен. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що 02.11.2013 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № СК-30/0106/13/70/04. Згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 2\~000,00 грн.. Відповідно до п.п. 9 п. 2.4 договору відповідач зобовязався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту щомісяця не пізніше 25-го числа вказаного графіку платежів, а також сумами не меншими, ніж вказані в Таблиці №1. Відповідно до п.3.4.договору у випадку прострочення відповідачем термінів платежів, позивач має право стягувати з відповідача пеню за кожен день прострочення в розмірі одного відсотка від прострочення заборгованості по сплаті кредиту. Відповідач свої зобовязання належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором [PERSON], згідно уточнюючої позовної заяви та доданого розрахунку, станом на 15 квітня 2016 року має заборгованість 997,99 грн., яка складається з: 250,07 грн. - тіла кредиту; 425,89 грн. сума нарахованих відсотків; 322,03 грн. сума нарахованої пені. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи те, що відповідач не виконав умов договору, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості обґрунтовані. Проте, розрахунок заборгованості є неправильним. Так, згідно висновків Верховного Суду України, викладені в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.355 ЦПК України, за ІІ півріччя 2014р., відповідно до ст.261 ЦК України початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають із порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається щодо кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України кредитор протягом усього часу і до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобовязання має право заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом із нарахованими процентами ст.1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Не сплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню в межах позовної давності за кожним платежем. Відповідно до вимог ст.266, ч.2 ст.258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається від дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою\~(постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 19 листопада 2014р. у справі №6-160цс14). Відповідно до частини третьої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Додані відповідачем квитанції підтверджують погашення платежів по кредиту. Проте, як вбачається з п.3.3 кредитного договору та доданих квитанцій кошти сплачені не повністю, а дати та суми зазначені у квитанціях належним чином не відповідають графіку платежів по кредиту. Посилання відповідача на неможливість проплати коштів на рахунок АБ «Укргазбанк» та направлення листа Кредитній спілці «Супер Кредит» є не обґрунтованими та не підтверджені жодними доданими документами. Згідно п. 2.4 кредитного договору позичальник зобовязаний проводити сплату нарахованих відсотків і погашення частини кредиту щомісяця не пізніше 25 числа вказаного в графіку платежів (Таблиця 1). Датою здійснення платежів позичальником вважається дата оформлення кредитодавцем прибуткових касових ордерів на зазначені суми або дати зарахування коштів на поточний рахунок кредитодавця. В разі проплати через банк позичальник зобовязаний робити проплату за 3 робочі дні до зазначених в Таблиці 1 дат та вказувати призначення платежу. Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у межах позовної давності по кожному із платежів, а саме: 250,07 грн. - тіла кредиту; 425,89 грн. сума нарахованих відсотків; 171,44 грн. сума нарахованої пені, а всього 847,40 грн. В решті позову слід відмовити. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 689,00 грн.. Враховуючи зазначене та

Outcome: partial