Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

У березні 2016 року ПП «Логістика Сервіс Львів» звернулось в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача суму боргу з врахуванням інфляційних втрат і відсотків річних в сумі 13 764,01 грн. і неустойку в сумі 11 480,61 грн., всього 25 244,62 грн., а також судові витрати в розмірі 1378,00грн. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначав про те, що згідно із умовами договору № ЛС 5421, укладеного 01.04.2010 року між ПП «Логістика-Сервіс Львів» і фізичною особою - підприємцем [PERSON], позивачем поставлявся та передався у власність (продавався) товар у вигляді жувальної гумки в асортименті. Про даний факт свідчать зокрема складені та підписані представниками обох сторін товарно-транспортні накладні № 03010/000595 від 29.01.2014 року на суму 3 150,55 грн. та № 03010/0000629 від 31.01.2014 року на суму 3 157,48 грн. Згідно із п.п. 1.1.1. та 1.7.1 Договору №ЛС 5421 від 01.04.2010 року, покупець, прийнявши товар, зобов»язується оплачувати його вартість протягом 28 календарних днів з моменту прийняття товару. Проте, всупереч двосторонніх домовленостей, отриманий відповідачем товар не оплачено. Сума заборгованості за отриманий товар становить 6 308,03 грн. Позивачу стало відомо, що 10.11.2015 року фізичною особою підприємцем [PERSON] припинено підприємницьку діяльність, про що в Єдиному державному реєстрі міститься запис 24150060003040408. Крім того, при невиконанні чи неналежному виконанні грошового зобов»язання, боржник, відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції на весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Згідно із п.1.7.1 договору № ЛС 5421 від 01.04.2010 року, у випадку прострочення оплати, продавець має право вимагати оплати товару і сплати покупцем 20% річних за користування чужими грошовими коштами від простроченої оплати за кожен день прострочення. Заборгованість за товар, отриманий за накладною №03010/0000595 від 29.01.2014 року за період 27.02.2014 року 10.02.2016 року з врахування індексу інфляції становить 5 643,57грн., три відсотки річних 1232,60грн. Заборгованість за товар, отриманий за накладною №03010/0000629 від 31.01.2014 року за період 01.03.2014 року 10.02.2016 року з врахуванням індексу інфляції становить 5 655,99 грн., три відсотки річних 1 231,85 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за отриманий товар становить 13 764,01 грн. Крім того, згідно з п.4.2 договору №ЛС 5421 від 01.04.2010 року, за порушення (прострочення ) виконання зобов»язань за п.1.7.1 цього договору, покупець повинен сплатити продавцеві неустойку (пеню) в розмірі 1% від несплаченої суми заборгованості за кожен дань порушення (прострочення). Сума неустойки за вказаними накладними становить 11 480,61 грн. З огляду на такі факти просить постановити рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Представник позивача в судове засідання не зявився та подав до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги, просить суд розглядати справу у його відсутності та проти винесення в справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно з невідомих причин, хоч належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у його відсутності, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів. У відповідності до ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до положень ст. 52 ЦК України фізична особа підприємець відповідає за зобов»язаннями, пов»язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON], будучи субєктом підприємницької діяльності фізичною особою, 01 квітня 2010 року уклав з приватним підприємством «Логістика-Сервіс Львів» договір №ЛС5421 про постачання товару, а саме жувальної гумки в асортименті. (а.с.5-6) Про даний факт свідчать зокрема складені та підписані представниками обох сторін товарно-транспортні накладні № 03010/000595 від 29.01.2014 року на суму 3 150,55 грн. та № 03010/0000629 від 31.01.2014 року на суму 3 157,48 грн. (а.с.7, 8) Згідно із п.п. 1.1.1. та 1.7.1 Договору №ЛС 5421 від 01.04.2010 року, покупець, який прийнявши товар, зобов»язується оплачувати його вартість протягом 28 календарних днів з моменту прийняття товару. З позовної заяви вбачається, що 10.11.2015 року фізичною особою підприємцем [PERSON] припинено підприємницьку діяльність, про що в Єдиному державному реєстрі міститься запис 24150060003040408. У відповідності до ст.509 ЦК України, зобов»язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони певні дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а друга сторона (кредитор) має право вимагати від боржника виконання його обов»язку. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 599 цього ж Кодексу передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Однак в порушення зазначених вище норм закону та умов договору відповідач зобовязання належним чином не виконав та допустив заборгованість, яка складає 6 308,03 грн. У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов»язання є його невиконання або з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім цього, п1.7.1 вищевказаного договору було передбачено, що у випадку прострочення оплати, продавець має право вимагати оплати товару і сплати покупцем 20% річних за користування чужими грошовими коштами від прострочення оплати за кожен день прострочення. При невиконанні чи неналежному виконанні грошового зобов»язання боржник, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором. Заборгованість за товар, отриманий за накладною №03010/0000595 від 29.01.2014 року за період 27.02.2014 року 10.02.2016 року з врахування індексу інфляції становить 5 643,57грн., три відсотки річних 1232,60грн. Заборгованість за товар, отриманий за накладною №03010/0000629 від 31.01.2014 року за період 01.03.2014 року 10.02.2016 року з врахуванням індексу інфляції становить 5 655,99 грн., три відсотки річних 1 231,85 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за отриманий товар становить 13 764,01 грн. Крім того, згідно з п.4.2 договору №ЛС 5421 від 01.04.2010 року, за порушення (прострочення ) виконання зобов»язань за п.1.7.1 цього договору, покупець повинен сплатити продавцеві неустойку (пеню) в розмірі 1% від несплаченої суми заборгованості за кожен дань порушення (прострочення). Сума неустойки за вказаними накладними становить 11 480,61 грн. Вищевказані обставини підтверджуються долученими до справи копіями вищевказаного договору № ЛС5421 від 01 квітня 2010 року, який був укладений між сторонами по справі, копіями накладних №03010/0000629 від 31.01.2014 року та №03010/0000595 від 29.01.2014 року та іншими доказами по справі. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов ПП «Логістика-Сервіс Львів» є підставним та підлягає до задоволення в повному обсязі. Загалом з відповідача слід стягнути в користь позивача 25 244,62 грн. основного боргу, інфляційних втрат, три проценти річних та неустойку, а також судовий збір в розмірі 1378,00грн.

Outcome: approved