Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

У березні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. У серпні 2014 року [PERSON] звернулася із зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 13.08.2014 року дані вимоги обєднані в одне провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 16.10.2014 року позовні вимоги [PERSON] залишені без розгляду. Таким чином суд при ухваленні даного судового рішення вирішує справу виключно в частині зустрічної позовної заяви [PERSON]В Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовувала тим, що 29 грудня 1995 року вона уклала із [PERSON] шлюб, який зареєстрований міським палацом шлюбів м. Полтави. Від шлюбу вона із відповідачем мають спільну доньку [PERSON], яка народилася 25 червня 2005 року та на даний час [PERSON]О не сплачує їй аліменти на утримання доньки в звязку з чим і прохала з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог стягнути на її користь неустойку (пеню) у розмірі 79925 гривень 80 копійок. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]В підтримав позов у повному обсязі та надав аналогічні пояснення викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти стягнення з нього пені у вказаному розмірі, вказавши, що такий розмір є явно завищений. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, оскільки на його думку розмір стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, складений стороною позивачів є невірним, та таким, що не відповідає чинному законодавству, а саме з Правовими позиціями Верховного Суду України при застосуванні судами вимог ст. 196 СК України. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі та їх представників, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, вважає позов [PERSON] таким, що підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 грудня 1995 року [PERSON] уклала із [PERSON] шлюб, який зареєстрований міським палацом шлюбів м. Полтави. Від шлюбу вона із відповідачем мають спільну доньку [PERSON], яка народилася 25 червня 2005 року. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 24 грудня 2013 року із [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 3000,00 гривень щомісячно починаючи з 06.09.2013 року. [PERSON] не сплачує аліменти на користь [PERSON] у розмірі передбаченому рішенням Апеляційного суду Полтавської Області від 24.12.2013 року в звязку чим станом на 23.09.2015 року у [PERSON] з його вини мається заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 79 300 гривень 45 копійок. Частина 1 ст. 196 СК України передбачає, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. При цьому [PERSON] не заперечував, що дійсно не сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO]! Разом з тим, суд на основі довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів, розрахувавши у відповідності із правовою позицією Верховного Суду України, встановив, що станом на 29.09.2014 року неустойка (пеня) за несвоєчасну сплату аліментів становить 11 389 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial