Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовував тим, що 06 травня 2015 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено договір позики грошових коштів, що підтверджується відповідною письмовою розпискою. Позивачем у позику було надано [PERSON] - 10 000 доларів США до 30 червня 2015 року. Разом із тим, відповідач не повернув в обумовлений строк грошові кошти. З питань добровільного вирішення спору та повернення коштів, позивач неодноразово звертався відповідача в усній формі, при цьому останній факт наявності у нього заборгованості за договором позики не заперечує, проте кошти не повертає посилаючись на їх відсутність. [PERSON] просить суд стягнути із [PERSON] на його користь борг в сумі - 10 000 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 30 березня 2016 року складає - 264 391 грн. 72 коп., а також витрати по сплаті судового збору. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. Надав до суду письмову заяву, в якій вказав, що заявлені позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, та розглянути справу без його участі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки до суду не повідомлені. Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи й дослідивши зібрані докази, суд приходить до наступного. За змістом статті 57, частини 2 статті 60, 63 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із статтею 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 06 травня 2015 року між [PERSON] та [PERSON], паспорт серії [NUMBER], який проживає за адресою: Київська область, Броварський район, село Рожівка, був укладений договір позики грошей, за умовами якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі - 10 000 доларів США 00 центів строком до 30 червня 2015 року, про що була складена письмова розписка. (а.с.29) У статті 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За змістом частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки умови договору позики від 06 травня 2015 року виконані не були та відповідач порушив свої договірні зобов'язання щодо належного та вчасного повернення отриманих коштів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, й стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі - 10 000 доларів США 00 центів, що в еквіваленті, станом на 30 березня 2016 року становить - 264 391 грн. 72 коп. Крім того, відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі - 2 772 грн. 00 коп.

Outcome: partial