Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

У вересні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» пред'явило через суд зазначений позов до [PERSON], посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №DNISCC9ED00012 від 01 січня 2011 року відповідач отримав 01 червня 2011 року кредит в сумі 10000,00 грн. на придбання та оплату товарів за умовами надання кредиту «Розстрочка» зі сплатою за користування коштами 0,12 % річних на суму заборгованості строком повернення до 31 травня 2014 року, проте позичальником в порушення умов договору сплата коштів систематично у визначені строки не здійснювалась в результаті чого виникла заборгованість, тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість станом на 03 вересня 2014 року в сумі 40437,17 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 4995,38 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 2,83 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 1600 грн., заборгованості по пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 31437,19 грн., а також штрафів відповідно до п. 6.3. Умов надання споживчого кредиту - 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1901,77 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, у поданій заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності, наполягаючи на задоволенні вимог з наведених у позовній заяві підстав, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надав, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причин не повідомив, свого представника до суду не направив, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Однією з основних засад цивільного законодавства є свобода договору, а сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами та відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, вибрати на власний розсуд контрагента, про що говорить ст.ст. 3, 6, 627 ЦК України. Матеріалами справи встановлено, що 01 січня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений договір №DNISCC9ED00012, долучений до матеріалів справи в копії (а.с.7-8, 9-18), який складається із заяви, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» та Тарифів банку, за загальними умовами яких, що є обов'язковими для сторін згідно ст. 629 ЦК України, банк надав відповідачу 01 червня 2011 року кошти в сумі 10000,00 грн. на споживчі цілі, зі строком повернення не пізніше 31 травня 2014 року та сплатою за користування коштами 0,01% на місяць, одноразової винагороди за надання фінансового інструменту - 200,00 грн., щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 200,00 грн. (абзац 2 заяви). Відповідач, приєднавшись до цього договору на умовах ст.634 ЦК України, отримавши 01 червня 2011 року 10000,00 грн. безготівковим перерахунком 10000,00 грн., що підтверджується заявою позичальника та випискою по рахунку банку (а.с.4-6, 8), зобов'язався належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) до 31 травня 2014 року, сплатити проценти за його користування, винагороди та комісії відповідно до умов Заяви, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (п.п.3.2.1-3.2.4, 3.2.7 Умов), про ознайомлення і згоду з якими відповідач засвідчив підписанням заяви на видачу кредиту 01 січня 2011 року (а.с.7-8). Згідно складової кредитного договору - Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка», погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісії та винагороди. (п.4.1 Умов). Відповідно до п.4.6 Умов, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості в строки ,установлені в заяві і п.3.2.2, 3.3.3 Умов, понад 210 днів, вся заборгованість за кредитом вважається простроченою. На залишок простроченої заборгованості позичальник сплачує пеню у розмірі зазначеному в п.6.1 Умов, при цьому відсотки за користування кредитом не сплачуються. Пунктом 6.1 Умов передбачено, що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту позичальник сплачує банку пеню в розмірі 1,25% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 грн.; при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених заявою, позичальник сплачує відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі; при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п. 6.3 Умов). За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки відповідно до ст. ст.1048, 1056-1 цього Кодексу України. Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов'язання за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем (а.с.4-6), які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про сплачені позивачу суми виключають добросовісність відповідача, що останнім не заперечувалось та не спростовано. Оскільки іншого не доведено, суд дійшов висновку, що відповідач в порушення ст.ст. 526, 530, 1049, 1054, 10561 ЦК України не сплачував тіло кредиту і з порушенням ст. 529 ЦК України відступив від умов про частину, виконуваного обов'язку, і строків виконання, у зв'язку з чим станом на 03 вересня 2014 року прострочив виконання згідно з ст. 612 цього Кодексу щодо повернення позивачу частини кредиту на суму 4995,38 грн., нарахованих відсотків в сумі 2,83 грн. та комісії (щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту) в сумі 1600,00 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). За перевіреним в судовому засіданні розрахунком позивача, на його користь згідно зі ст. 550 ЦК України та п.6.1, п63 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» відповідач зобов'язаний сплатити штраф за порушення строків платежів в сумі 500,00 грн. (фіксована частина) та 1901,77 грн. (процентна складова), а також пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за останні три роки в межах п'ятирічного строку позовної давності, встановленого п.6.5, п.6.6. Умов надання споживчого кредиту з 05 лютого 2012 року по 03 вересня 2014 року в сумі 31437,19 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: approved