Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 20 березня 2015 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київської області, актовий запис № 168. В обґрунтування позову зазначала, що 20 березня 2015 року вона і [PERSON] уклали шлюб, від цього шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем у них не склалося, через відсутність між ними взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини, обов`язки подружжя з ведення спільного господарства та виховання дитини. Із січня 2016 року сторони подружніх відносини не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Примирення подружжя є неможливим. Спір щодо поділу майна подружжя та визначення місця проживання дитини відсутній. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, оскільки з 01 січня 2016 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин вони не підтримують. Просив суд розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов, строк для примирення подружжя не надавати. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 20 березня 2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київської області, актовий запис № 168. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Суд встановив, що з 01 січня 2016 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примиритися вони не бажають. Позивач просить суд розірвати шлюб між сторонами, так як подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, позов визнав. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, примиритися не бажають, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. При подачі позову [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved