Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

У березні 2016 року Приватне підприємство Крюкова (далі ПП\~Крюкова або Підприємство) звернулося до суду з даним позовом, у якому, враховуючи уточнення позовних вимог (т. 1 а.\~с. 2-7, 90-96; т. 2 а.\~с. 8-14), просило: визнати недійсними державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №\~170981 від 23 квітня 2010 року, виданий на імя [PERSON], та договір купівлі-продажу земельної ділянки від 03 квітня 2012 року, укладений між [PERSON] і [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №\~332; визнати недійсними і скасувати розпорядження Броварської районної державної адміністрації Київської області (далі Броварська РДА) від 26 грудня 2012 року за №\~2322 про надання дозволу на проведення робіт по інвентаризації земельної ділянки та на розробку технічної документації із встановлення меж земельної ділянки (в натурі) на місцевості [PERSON] та від 28 грудня 2012 року за №\~2459 про затвердження технічноїдокументації із землеустрою щодо встановлення зовнішніх меж земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства [PERSON] в адміністративних межах Княжицької сільської ради Броварського району Київської області (далі Княжицька с/рада) за межами населеного пункту; зобовязати Броварську РДА скасувати записи №\~466587 і №\~467943 про державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельні ділянки з кадастровими номерами 3221284000:04:011:0047 та 3221284000:04:011:0048. В обґрунтування позову зазначало, що 31 липня 2003 року між ПП\~Крюкова та Великоолександрівською сільською радою Бориспільського району Київської області (далі Великоолександрівська с/рада) укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,3127 га, що розташована в адмінмежах Великоолександрівської с/ради з кадастровим номером 3220880903:02:006:0001, цільове призначення якої під розміщення виробничо-складських приміщень. На вказаній земельній ділянці за адресою: Київська область, Броварський район, село Мала Олександрівка, вулиця Весняна, 24, знаходиться нерухоме майно виробничий комплекс, що на праві власності належить ПП\~Крюкова. Підприємство не може вільно користуватися наданим йому в оренду майном, оскільки земельні ділянки з кадастровими номерами 3221284000:04:011:0047 та 3221284000:04:011:0048, що на праві власності належать відповідачу [PERSON], накладаються на зазначену вище, орендовану Підприємством земельну ділянку. При зясуванні підстав та причин виникнення такої ситуації виявлено, що 24 березня 2010 року розпорядженням Броварської РДА за №\~543 [PERSON] у власність було передано земельну ділянку в адмінмежах Княжицької с/ради за межами населеного пункту для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 3221284000:04:011:0042 загальною площею 1,7201 га, право власності на яку посвідчувалось державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №\~170981, виданим 23 квітня 2010 року. Постановою Київського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2011 року, яка набрала законної сили, вказане розпорядження скасовано. Однак, 03 квітня 2012 року всупереч вимогам ст. 228 ЦК України [PERSON] через свого представника [PERSON] уклав із [PERSON] договір купівлі-продажу та здійснив відчуження зазначеної земельної ділянки. Підприємство вважає, що цей договір порушує публічний порядок, вчинений з метою, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства. У грудні 2012 року [PERSON], знаючи про скасування вказаного розпорядження, на підставі якого земельна ділянка з кадастровим номером 3221284000:04:011:0042 виділялась [PERSON], звернувся до Броварської РДА із заявою про розподіл цієї земельної ділянки площею 1,7201 га на дві земельні ділянки. Розпорядженням Броварської РДА за №\~2322 від 26 грудня 2012 року відповідачу надано дозвіл на проведення робіт по інвентаризації земельної ділянки, а розпорядженням за №\~2459 від 28 грудня 2012 року затверджено технічнудокументацію із землеустрою щодо встановлення зовнішніх меж земельної ділянки. У подальшому [PERSON] зареєстрував своє право власності на дві новоутворені земельні ділянки з кадастровими номерами 3221284000:04:011:0047 та 3221284000:04:011:0048 площею по 0,7038 га кожна, які накладаються на орендовану Підприємством земельну ділянку, чим порушуються його (позивача) права на вільне користування цією земельною ділянкою. Представники позивача ПП\~Крюкова у судовому засіданні позов підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеному, просили суд задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання для надання особистих пояснень у справі не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у суді позов не визнав, подав письмові заперечення на позов (т. 1 а.\~с. 115-118) та пояснив, що на момент укладення між [PERSON] і [PERSON] договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 3221284000:04:011:0042 сторони не знали та не могли знати, що діють з порушенням чинного законодавства, оскільки право власності продавця на дану земельну ділянку належним чином було зареєстровано та підтверджувалось відповідним правовстановлюючим документом. Про скасування судом розпорядження Броварської РДА за №\~543 від 24 березня 2010 року [PERSON] дізнався лише у квітні 2013 року при ознайомленні з матеріалами цивільної справи за позовом Броварського міжрайонного прокурора Київської області про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, виданих пяти громадянам на підставі скасованого судом вказаного вище розпорядження Броварської РДА, та повернення цих земельних ділянок у власність держави. Безпідставними та необґрунтованими є також позовні вимоги щодо визнання недійсними і скасування розпоряджень Броварської РДА за №\~2322 від 26 грудня 2012 року та за №\~2459 від 28 грудня 2012 року про надання дозволу на розробку і затвердження технічноїдокументації із землеустрою щодо поділу та встановлення меж земельної ділянки в натурі, оскільки відповідач [PERSON] як власник земельної ділянки на підставі дійсного правовстановлюючого документа реалізував передбачене законодавством право на поділ належної йому на праві власності земельної ділянки. Просив суд у задоволенні позову ПП\~Крюкова відмовити повністю. Представник третьої особи Великоолександрівської с/ради [PERSON] у суді позовні вимоги підтримав повністю, просив суд задовольнити їх. Треті особи: [PERSON], приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Треті особи: Княжицька с/рада, Управління Держгеокадастру у Броварському районі Київської області та Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області у судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 31 липня 2003 року між Великоолександрівською с/радою та ПП\~Крюкова укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого орендодавець Великоолександрівська с/рада надає, а орендар ПП\~Крюкова приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку, що розташована в адмінмежах Великоолександрівської с/ради з кадастровим номером 3220880903:02:006:0001, загальною площею 0,3127 га, цільове призначення: під розміщення виробничо-складських приміщень. Цей договір укладено строком на 49 років, починаючи з дати реєстрації. Посвідчений договір 31 липня 2003 року приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №\~4481. У Бориспільському районному відділі земельних ресурсів даний договір оренди зареєстрований 05 серпня 2003 року за №\~14 (т. 1 а.\~с. 69-77). На вказаній вище земельній ділянці розташований виробничий комплекс, який на праві власності належить позивачу ПП\~Крюкова, про що свідчить свідоцтво про право власності на нерухоме майно з індексним номером 12691751 від 13 листопада 2013 року (т. 1 а.\~с. 78). 24 березня 2010 року Броварською РДА видано розпорядження №\~543 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Княжицької с/ради за межами населеного пункту Броварського району пяти громадянам згідно із списком, у тому числі й третій особі у справі [PERSON] (т. 1 а.\~с. 9). Із даного розпорядження вбачається, що земельна ділянка [PERSON] виділялась відповідно до ст. ст. 118, 121 ЗК України в порядку безоплатної приватизації. На підставі цього розпорядження за №\~543 за [PERSON] було зареєстровано право власності на земельну ділянку в адмінмежах Княжицької с/ради за межами населеного пункту Броварського району для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 3221284000:04:011:0042, загальною площею 1,7201 га, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №\~170981, виданим 23 квітня 2010 року на імя [PERSON] (т. 1 а.\~с. 119). Постановою Київського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2011 року, ухваленою в адміністративній справі №\~2а-8806/10/1070 за позовом Броварського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної ради, Головного управління Держкомзему у Київській області до Броварської районної державної адміністрації Київської області, треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання протиправним і скасування розпорядження, визнано протиправним і скасовано розпорядження голови Броварської РДА від 24 березня 2010 року за №\~543 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства пяти громадянам в адмінмежах Княжицької с/ради за межами населеного пункту Броварського району, на підставі якого [PERSON] було видано зазначений державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 1,7201 га з кадастровим номером 3221284000:04:011:0042 (т. 2 а.\~с. 91-97). [PERSON] постанова адміністративного суду набрала законної сили. Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У ч. 4 ст. 11 ЦК України передбачено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ч. 9 ст. 118 ЗК України (у редакції, чинній на момент отримання [PERSON] у власність земельної ділянки) районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обовязкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (ч. 1 ст. 126 ЗК України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин). Підставою видачі 23 квітня 2010 року на імя [PERSON] державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №\~170981 було розпорядження голови Броварської РДА від 24 березня 2010 року за №\~543. Згідно із п. г ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. У ч. 1 ст. 155 ЗК України встановлено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Державний акт на право власності на земельну ділянку є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування, тому вимога про скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку є похідною та залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування. Виходячи з наведеного вище, враховуючи, що розпорядження голови Броварської РДА від 24 березня 2010 року за №\~543, на підставі якого 23 квітня 2010 року [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №\~170981 з кадастровим номером 3221284000:04:011:0042 загальною площею 1,7201 га визнано недійсним та скасовано постановою Київського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2011 року, яка набрала законної сили, суд дійшов висновку, що зазначений державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №\~170981 виданий на імя [PERSON] незаконно, тому цей державний акт на право власності на земельну ділянку суд визнає недійсним. Незаконність набуття [PERSON] права власності на земельну ділянку загальною площею 1,7201 га з кадастровим номером 3221284000:04:011:0042 підтверджується також іншими дослідженими у судовому засіданні доказами. Відповідно до п. 2 Тимчасового порядку присвоєння кадастрового номера земельній ділянці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2010 року №\~749 (у редакції чинній на час видачі зазначеного державного акта на земельну ділянку), кадастровий номер земельної ділянки індивідуальний цифровий код (номер) земельної ділянки, що не повторюється на всій території України, присвоюється земельній ділянці під час проведення її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування такої ділянки. Згідно із п. п. 10, 11 цього Порядку визначення та присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці здійснюють територіальні органи Держкомзему, на підставі документації із землеустрою. За змістом п. 20 вказаного Порядку кадастровий номер земельної ділянки вважається присвоєним з моменту відкриття територіальним органом Держкомзему Поземельної книги. У державному акті про право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №\~170981 вказано, що запис в Поземельній книзі виконано 22 квітня 2010 року, що свідчить про те, що кадастровий номер земельній ділянці 3221284000:04:011:0042 теж присвоєно 22 квітня 2010 року. Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2011 року у кримінальній справі №\~1-32/11 встановлено, що відділом ДЗК Управління Держкомзему у Броварському районі Київської області за період з 24 березня по 11 травня 2010 року кадастрові номери земельним ділянкам не присвоювалися, так як працівниками СБУ України було вилучено системний блок компютера, на якому встановлено електронну базу даних автоматизованої системи ДЗК (т. 2 а.\~с. 50). Із листа Управління Держземагенства у Броварському районі Київської області від 04 листопада 2015 року за вих. №\~29-28-99.5-144/15-15 вбачається, що у даному Управлінні відсутні відомості щодо реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3221284000:04:011:0042 (т. 1 а.\~с. 178). Наведене свідчить про те, що 22 квітня 2010 року кадастровий номер земельній ділянці, переданій у власність [PERSON], фактично не присвоювався. 03 квітня 2012 року [PERSON], дружина відповідача [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] на підставі довіреності посвідченої 11 жовтня 2010 року, виданої на праві передоручення, та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки, який посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №\~332, за умовами якого [PERSON] продав належну йому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №\~170981 від 23 квітня 2010 року, а [PERSON] купив земельну ділянку загальною площею 1,7201 га, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, Княжицька с/рада, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3221284000:04:011:0042 (т. 1 а.\~с. 80). За змістом абз. 2 ч. 6 ст. 126 ЗК України (у редакції чинній на момент укладення цього договору) на державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про відчуження земельної ділянки із зазначенням документа, на підставі якого відбулося відчуження. Із державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №\~170981, виданого 23 квітня 2010 року на імя [PERSON], видно, що приватним нотаріусом [PERSON] здійснено на ньому відмітку про посвідчення договору купівлі-продажу, що підтверджує факт надання [PERSON] через свого представника [PERSON] при укладенні цього договору купівлі-продажу вказаного вище державного акта на право власності земельну ділянку, у той час як постановою Київського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2011 року уже було встановлено неправомірність виділення даної земельної ділянки у власність продавцю. Із показань, наданих [PERSON] та зафіксованих у протоколі допиту його як свідка від 14 листопада 2016 у кримінальному провадженні №\~12016100010010596, вбачається, що останній заперечував факт набуття ним у власність земельної ділянки з кадастровим номером 3221284000:04:011:0042, отримання ним державного акта на право власності на цю земельну ділянку, наявність будь-яких його домовленостей з [PERSON] щодо укладення договору купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки та уповноваження ним будь-кого діяти від його імені щодо набуття у власність чи подальшого відчуження земельної ділянки (т. 2 а.\~с. 58-61). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. У ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Верховний Суд України у постанові від 13 квітня 2016 року у справі №\~6-1528цс15 висловив правову позицію та зазначив, що відповідно до ст. 228 ЦК України правочинами, які порушують публічний порядок, є такі правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження обєктами права власності українського народу землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (ст. 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу обєктів цивільного права тощо. Пленумом Верховного Суду України у п. 18 постанови №\~9 від 06 листопада 2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними надано розяснення переліку правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок визначений ст. 228 ЦК України, а саме: 1) правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина; 2) правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. При кваліфікації правочину за ст. 228 ЦК України потрібно враховувати вину, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Укладений 03 квітня 2012 року між [PERSON] від імені якого діяла [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 1,7201 га, кадастровий номер 3221284000:04:011:0042, за яким останній набув у власність цю земельну ділянку, суд визнає недійсним, оскільки при укладені даного договору у [PERSON] були відсутні правові підстави володіння та розпорядження ним цією земельною ділянкою, під час вчинення даного правочину сторонами не дотримано його змісту, оспорюваний правочин не був правомірною дією сторін, внаслідок визнання судом незаконним розпорядження на підставі якого [PERSON] отримав правовстановлюючий документ на відчужувану земельну ділянку. Вказаний правочин суперечить інтересам держави, спрямований на заволодіння всупереч вимогам закону земельною ділянкою комунальної власності. 26 грудня 2012 року Броварська РДА, що була відповідачем в адміністративній справі за позовом Броварського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави про визнання протиправним і скасування розпорядження голови Броварської РДА за №\~543 від 24 березня 2010 року, на підставі якого [PERSON] набув право власності на земельну ділянку площею 1,7201 га, кадастровий номер 3221284000:04:011:0042, після ухвалення судом рішення про задоволення зазначеного вище позову, своїм розпорядженням за №\~2322 за заявою відповідача [PERSON] надала йому дозвіл на проведення робіт по інвентаризації земельної ділянки з кадастровим номером 3221284000:04:011:0042 та розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), тобто на земельну ділянку, яку незаконно передано у власність громадянину [PERSON] (т. 1 а.\~с. 201). 28 грудня 2012 року своїм розпорядженням за №\~2459 Броварська РДА затвердила відповідачу [PERSON] технічну документацію із землеустрою щодо встановлення зовнішніх меж (інвентаризації) земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із виготовленням державних актів на право власності на дві земельні ділянки площею по 0,7038 га кожна, що в загальному становить 1,4076 га (т. 2 а.\~с. 200). Внаслідок вказаних розпоряджень 27 березня 2013 року за [PERSON] зареєстровано право власності на дві земельні ділянки з кадастровими номерами 3221284000:04:011:0047 та 3221284000:04:011:0048 площею по 0,7038 га кожна, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які були виділені із земельної ділянки площею 1,7201 га з кадастровим номером 3221284000:04:011:0042, що підтверджується свідоцтвами про право власності на нерухоме майно з індексними номерами 1679292 та 1684355 (т. 2 а.\~с. 227, 229). Згідно із п. 4.18 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженого наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року №\~325, чинної на момент видачі Броварською РДА вказаних вище розпоряджень, у випадку поділу чи обєднання земельної ділянки землевласник (землекористувач) повертає свій примірник державного акта до територіального органу Держкомзему, де зберігається інший примірник державного акта, після чого на них робляться відмітки скасовано. Такі акти залишаються на зберіганні у архіві територіального органу Держкомзему. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] як доказ у справі надав суду оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №\~170981, у якому відсутня відмітка скасовано. Крім того, цей державний акт повинен зберігатися в архіві територіального органу Держкомзему. Порядок набуття у власність земельної ділянки передбачає чіткий, послідовний та законодавчо визначений процес підготовки та складення землевпорядних документів у відповідності та виключно до норм земельного законодавства, який передбачає підготовку землевпорядної документації субєктом господарювання, встановлення меж на місцевості, подальша передача документів на погодження державному органу, до повноважень якого входить розгляд та затвердження проектів землеустрою. При невиконанні вказаних умов земельна ділянка не може законно перебувати у власності, оскільки порушено порядок її набуття. За таких обставин, суд дійшов висновку, що земельна ділянка з кадастровим номером 3221284000:04:011:0042, яка розпорядженням Броварської РДА від 24 березня 2010 року №\~543 передана у власність [PERSON], виділена з порушенням вимог земельного законодавства, подальше її відчуження [PERSON], видача Броварською РДА розпоряджень від 26 грудня 2012 року №\~2322 і від 28 грудня 2012 року №\~2459 та розподіл зазначеної земельної ділянки, стало спробою приховати незаконність набуття фізичною особою без законних на те правових підстав у приватну власність земельної ділянки, яка мала бути повернута у власність держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом ч. 2 ст. 26 цього ж Закону у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Враховуючи встановленні вище обставини, суд вважає, що реєстрація за [PERSON] права власності на дві земельні ділянки з кадастровими номерами 3221284000:04:011:0047 і 3221284000:04:011:0048 є неправомірною, тому записи від 27 березня 2013 року з індексними номерами №\~1679292 та №\~1684355 про державну реєстрацію цих прав за відповідачем у Реєстрі прав власності на нерухоме майно підлягають скасуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321, ст. 391 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У ч. 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права володіння чи користування своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод. Із листа Головного Управління Держземагенства у Бориспільському районі Київської області від 26 листопада 2014 року за вих. №\~06-09/2500 вбачається, що дві земельні ділянки з кадастровими номерами 3221284000:04:011:0047 та 3221284000:04:011:0048, які на праві власності належать [PERSON], накладаються на земельну ділянку з кадастровим номером 3220880903:02:006:0001, що перебуває в оренді позивача ПП\~Крюкова згідно із договором від 31 липня 2003 року (т. 1 а.\~с. 11). Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що порушені права позивача підлягають захисту, оскільки з огляду на встановлені вище судом обставини у відповідача [PERSON] відсутні законні права на володіння земельними ділянками з кадастровими номерами 3221284000:04:011:0047 та 3221284000:04:011:0048, їх накладення на орендовану ПП\~Крюкова вказану земельну ділянку порушує право власності останнього на нерухоме майно, що знаходиться на даній земельній ділянці, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що із відповідача [PERSON] на користь позивача ПП\~Крюкова згідно із вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6890 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved