Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернулась до Оріхівського районного суду Запорізької області з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , за період з жовтня 2013 року до листопада 2018 року в сумі 54227,69 грн., а також пені за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 54227,69 грн., а всього 108455,38 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що від шлюбу з відповідачем вона має неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , який після розірвання у 2013 році шлюбу між сторонами залишився проживати з позивачем. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2013 року з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання вказаної дитини у розмірі ј частки від доходу (заробітку) відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.10.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач свій обов`язок зі сплати аліментів виконує неналежним чином, а саме не регулярно й не у повному розмірі, у зв`язку з чим станом на 13.12.2018 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів на суму 54227,69 грн. (за розрахунком державного виконавця Оріхівського РВ ДВС ГТУЮ в Запорізькій області Калюжної Н.І.). Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх аліментних зобов`язань позивач має право на стягнення в порядку ст. 196 СК України пені, яка не може перевищувати суму заборгованості та, відповідно, також складає 54227,69 грн. Ухвалою суду від 02.04.2019 року було відкрито провадження у справі, а її розгляд визначений за правилами загального позовного провадження. В ході підготовчого провадження, на виконання вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом була надана сторонам можливість подати письмові заяви по суті спору та докази на їх обґрунтування, заявити клопотання процесуального характеру тощо. 17.05.2019 року до суду надійшов письмовий відзив відповідача на позов, в якому відповідач визнав позов частково, а саме визнав наявність заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 39328,21 грн., а також просив зменшити суму пені за несвоєчасну сплату аліментів до 19700,00 грн. В обґрунтування відзиву відповідач послався на те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості, складений державним виконавцем, є неправильним, оскільки той самий державний виконавець надав відповідачу інший розрахунок заборгованості - станом на 31.03.2019 року, на суму 42985,25 грн. Однак і в ньому не враховано, що в період з липня по вересень 2014 року відповідач працював, тоді як заборгованість розрахована з середньомісячної зарплати по регіону, а також не враховані платежі за листопад 2014 року та лютий 2015 року. Щодо зменшення пені відповідач послався на скрутне матеріальне становище, пов`язане з тим, на його утриманні знаходиться дитина від іншого шлюбу - [PERSON] , а також матір [PERSON] , 1946 року народження, яка потребує матеріальної допомоги. Відповідь на відзив позивач не надала. Ухвалою суду від 13.06.2019 року підготовче провадження у справі було закрите, а справу призначено до судового розгляду. Під час судового розгляду представник позивача, адвокат Мельнікова А.А., позовні вимоги підтримала, пославшись на факти та доводи, викладені в позовній заяві. Відповідач та його представник, адвокат Железняк А.В., позов визнали частково, пославшись на факти та доводи, викладені у письмовому відзиві на позов. Позивач та відповідач у судове засідання, яке було призначене на 07.10.2019 року, не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. У судове засідання, яке було призначене на 07.10.2019 року, представник позивача - адвокат Мельнікова А.А. не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. У судове засідання, яке було призначене на 07.10.2019 року, представник відповідача - адвокат Железняк А.В. не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Заслухавши пояснення учасників справи, які були ними надані під час судового розгляду, дослідивши надані ними докази, судом встановлені такі обставини. В період з 03.11.2001 року по грудень 2013 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2013 року. Тим же Рішенням з відповідача на користь відповідача були стягнуті аліменти на отримання їх спільної дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки від доходу (заробітку) відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.10.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Дитина проживає з позивачем. Виконавчий лист № 333/8611/13-ц, виданий 23.04.2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя на виконання вказаного Рішення, перебуває на виконанні в Оріхівському РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області. Відповідно до розрахунків заборгованості, складених державним виконавцем, відповідач належним чином обов`язок щодо сплати аліментів не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, факт чого відповідач не заперечує. Останнім у часі на момент ухвалення судом рішення є наданий відповідачем Розрахунок заборгованості з аліментів за виконавчим листом Комунарського районного суду № 333/8611/13-ц, відповідно до якого така заборгованість станом на 01.09.2019 року становить 39900,49 грн. Позивач зазначену суму заборгованості не оспорювала, контррозрахунку не надала. Крім того, судом встановлено, що відповідач є також батьком неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , народженого у попередньому шлюбі, на утримання якого відповідач також сплачує аліменти за виконавчим листом № 2-2584, виданим 14.11.2012 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, в розмірі 1/6 частки від усіх видів доходу, щомісячно, починаючи з 14.11.2002 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач проживає разом з матір`ю, [PERSON] , [INFO] , яка є особою пенсійного віку, не працює, за станом здоров`я потребує постійного догляду та лікування. Наведені обставини підтверджуються наданими відповідачем доказами: розрахунком заборгованості від 01.09.2019 року, копією свідоцтва про народження [PERSON] , довідкою про склад сім`ї [PERSON] , довідкою про стан її здоров`я, її пенсійним посвідченням, довідкою Оріхівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 12.07.2019 року № 9117. Вирішуючи питання про законність та обґрунтованість позовних вимог, суд, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні відносини, приходить до такого. Відповідно до ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. За змістом ч. 4 ст. 194 СК України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Виходячи з цього, оскільки факт існування заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.09.2019 року відповідачем не заперечується, а на поважні причини неналежної сплати аліментів відповідач не посилається, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення такої заборгованості. Разом з цим суд бере до уваги закріплений у ст. 13 ЦПК України принцип диспозитивності, за яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. Позивач просила стягнути заборгованість з аліментів за період з жовтня 2013 року до листопада 2018 року, а тому суд вправі визначити та стягнути заборгованість лише в межах цього часу. Виходячи із складеного державним виконавцем розрахунку заборгованості від 01.09.2019 року, який позивачем не оспорюється і відповідачем не заперечується, загальна сума аліментів, несплачених відповідачем за період з жовтня 2013 року до листопада 2018 року, становить 36362,80 грн., які й підлягають стягненню з відповідача. В іншій частині позовні вимоги про стягнення заборгованості з аліментів є необґрунтованими й задоволенню не підлягають. При вирішенні вимоги про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів суд виходить з приписів ст. 196 СК України, частиною першою якої передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При цьому суд бере до уваги правила обчислення пені, викладені у правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 333/6020/16 від 03.04.2019 року, за якими розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. За таким розрахунком, пеня за несвоєчасну сплату відповідачем аліментів за період, зазначений у позові, значно перевищує розмір заборгованості з аліментів, що означає можливість її стягнення лише у розмірі самої заборгованості. Разом з цим, суд вважає обґрунтованими доводи відповідача про те, що через наявні у нього обов`язки по утриманню іншої дитини та непрацездатної матері, а також з огляду на розмір його заробітної плати на рівні 5-6 тисяч гривень на місяць, стягнення з нього пені в повному розмірі покладе на відповідача надмірний тягар. Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. З урахуванням наведеного суд вважає за можливе зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача, до суми, яку він визнав під час розгляду справи, а саме до 19700,00 грн. Таким чином, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на відповідача покладається обов`язок щодо сплати в дохід держави судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 194-196 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial