Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

У березні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк»), треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального Управління юстиції у м. Києві Гаркуша Є.Ю. про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 23.05.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрованого у реєстрі за №4250, яким запропоновано стягнути грошові кошти у сумі 242 938 грн. 09 коп. з громадянина [PERSON] , як борг за кредитним договором №SAMDN03000021777081 від 15.05.2008 року укладеним між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк». В обґрунтування позову вказував, що вказаний виконавчий напис нотаріусом вчинено за спірними вимогами з пропущенням граничного строку в межах якого такий напис може бути вчинено, в порушення порядку вчинення нотаріальних дій визначених ст. 88 Закону України «Про нотаріат». У судовому засіданні представник позивача, позов підтримав з підстав зазначених у позовній заяві та просив суд задовольнити позовні вимог. Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» у письмових поясненнях проти позову заперечив вказуючи про те, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює прав та обов`язків учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів, які передбачені переліком. За твердженням представника відповідача період за який проводиться стягнення з 15.05.2008 року по 27.04.2016 року, а виконавчий напис вчинено 23.05.2016 року в межах трирічного строку передбаченого ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Крім того, згідно виписки по рахунку боржника по договору останнє перерахування готівки у розмірі 3282 грн. 66 коп. позивачем було здійснено 25.02.2016 року, тобто дії позивача свідчать про визнання боргу та перерив строку позовної давності. Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та заперечення проти позовних вимог у яких вказала, що предметом розгляду у цій справі є не відсутність заборгованості перед банком або її розмір, а дотримання нотаріусом формальностей, передбачених законодавством при вчиненні виконавчого напису. Але помилки при виконанні таких формальностей, навіть якщо б вони і були припущенні нотаріусом, не можуть бути самі по собі підставою для визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального Управління юстиції у м. Києві Гаркуша Є.Ю. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не подавав. За таких обставин, з огляду на позицію представника позивача, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності осіб, які належним чином повідомлені про судовий розгляд, однак не з`явилися до суду. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши заперечення відповідача, приватного нотаріуса, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, судом встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 15.05.2008 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір відкриття карткового рахунку і обслуговування платіжної картки №SAMDN03000021777081 за умовами якого кредитний ліміт 60 000 грн., строк дії картки 1 рік, а строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти. 10.05.2016 року АТ КБ «ПриватБанк» направило на адресу [PERSON] письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, яка згідно з фіскальним чеком Укрпошти направлена позивачу 17.05.2016 року. Вказуючи на те, що взяті позичальником зобов`язання за кредитним договором належним чином виконано не було, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І. М. із заявою про вчинення виконавчого напису на кредитному договорі. За вказаним зверненням приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І. М. вчинено виконавчий напис від 23.05.2016 року за реєстровим №4250, яким запропоновано стягнути грошові кошти у сумі 242 938, 09 грн., з громадянина [PERSON] , як борг за кредитним договором №SAMDN03000021777081 від 15.05.2008 року укладеного між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» який є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк». Вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» складаються: залишок заборгованості за кредитом - 73 182, 66 грн; сума заборгованості за відсотками -156 567, 90 грн; штраф -11 487, 53 грн. що всього становить 241 238, 09 грн., витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису - 1 700, 00 грн., а всього, з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, 242 938, 09 грн. Також, у виконавчому написі зазначено строк за який проводиться стягнення, а саме: сім років одинадцять місяців дванадцять днів, з 15.05.2008 року по 27.04.2016 року. За правилами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (п. 3.4 Порядку). Як вбачається з договору про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 15.05.2008 року за №SAMDN03000021777081, право вимоги у кредитора виникло з дня закінчення строку дії картки, строк дії якої відповідно до п. 1.1. договору визначений строком на 1 рік, а кредитор звернувся до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису 23.05.2016 року, тобто з пропуском зазначеного строку. Крім того, право вимоги у кредитора виникає з моменту порушення боржником умов договору, а саме з моменту виникнення заборгованості. При цьому банком зазначено у відповіді, заборгованість за коштами кредитного ліміту виникла у 2011 році. Зазначивши у виконавчому написі суму до стягнення: залишок заборгованості за кредитом - 73 182, 66 грн., сума заборгованості за відсотками -156 567, 90 грн., штраф -11 487, 53 грн., що всього становить 241 238, 09 грн., витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису - 1 700, 00 грн., а всього, з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису 242 938, 09 грн. нотаріус зазначив період стягнення за сім років одинадцять місяців дванадцять днів, з 15.05.2008 року по 27.04.2016 року. Отже, виконавчий напис вчинено нотаріусом 23.05.2016 року більше ніж через 3 роки після виникнення права вимоги, що є порушенням статті 88 Закону України «Про нотаріат». Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 8 Закону України «Про нотаріат»). Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання йому стягувачем повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. При цьому, нотаріус під час вчинення оспорюваного виконавчого напису не дотримався всіх вимог передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій, а саме письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором датована 10.05.2016 року та згідно з фіскальним чеком відправлена боржнику 17.05.2016 року, тобто за шість днів до вчинення виконавчого напису від 23.05.2016 рок без підтвердження її отримання. Недотриманням приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вказаних вимог щодо отримання боржником письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором порушило право [PERSON] щодо можливості спростування розміру заборгованості. Крім того, надана банком виписка з рахунку не підтверджує належним чином безспірність заборгованості, оскільки з нею боржник не мав можливості ознайомитись. Крім іншого, банк звернувся із вимогою про стягнення штрафу в сумі 11 487, 53 грн. однак, умовами договору №SAMDN03000021777081 від 15.05.2008 року не передбачено застосування штрафу (ні розміру, ні підстав нарахування). Таким чином, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. не переконалась належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом та безспірності характеру правовідносин; виконавчий напис вчинено з пропущенням трирічного строку давності, встановленого статтею 88 Закону України «Про нотаріат» та статтями 256, 257, 261 ЦК України. У відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача. За таких обставин, суд вважає доцільним стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] , 704 грн. 80 коп. сплаченого та документально підтвердженого судового збору у розмірі. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 16, 18 256, 257, 261 ЦК України, ст.ст. 8, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», та

Outcome: approved