Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» 05 листопада 2019 року звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 12 грудня 2013 року та 23 квітня 2013 року між ПАТ «АКТАБАНК» та відповідачем було укладено кредитні договори. За умовами договору про відступлення права вимоги від 23 березня 2018 року ПАТ «АКТАБАНК» передало, а позивач прийняв право грошової вимоги за вказаними кредитними договорами. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 0860838703/Т/972139 від 12 грудня 2013 року в розмірі 23647 грн. та за кредитним договором № 0860838702/Т/972121 від 23 квітня 2013 року в розмірі 11765 грн.; судові витрати. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від 29 січня 2020 року роз`єднано позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0860838703/Т/972139 від 12 грудня 2013 року в розмірі 23647 грн. та за кредитним договором № 0860838702/Т/972121 від 23 квітня 2013 року в розмірі 11765 грн., виділивши в окреме провадження позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0860838702/Т/972121 від 23 квітня 2013 року в розмірі 11765 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, натоміть в матеріалах справи міститься заява, в якій представник не заперечує проти розгляду справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відзиву, заяв про розгляд справи за його відсутністю або інформації про поважність причин неподання відзиву від відповідача також не надходило. На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 12 грудня 2013 року між ПАТ «АКТАБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0860838703/Т/972139, згідно умов якого банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 12000,00 грн. зі сплатою 0,01 % з кінцевою датою повернення заборгованості до 11 грудня 2016 року, а відповідач зобов`язався кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором та графіком платежів (а.с. 5-6). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За умовами договору № 2 про відступлення прав вимоги від 23 березня 2018 року ПАТ «АКТАБАНК» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» прийняло право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором (а.с. 33-35). 27 березня 2018 року позивач направив відповідачу повідомлення про відступлення прав вимоги (а.с. 17). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, до позивача перейшли всі права ПАТ «АКТАБАНК» щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором № 0860838703/Т/972139 від 12 грудня 2013 року. Відповідачем порушуються взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого станом на 30 вересня 2019 року відповідно до розрахунку виникла заборгованість у розмірі 23647,00 грн., яка складається з: 11333,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2,00 грн. заборгованість за відсотками; 9522,00 грн. заборгованість по комісії; 2790,00 грн. штрафи, пеня (а.с. 16). З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка ним добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 23647,00 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1921,00 грн. (а.с. 5) покладається на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved