Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

У березні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON], в якому, уточнивши позовні вимоги просила стягнути з відповідача аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчатись, в розмірі 400 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є сином відповідача, навчається на денному відділенні Київського коледжу комп'ютерних технологій та економіки Національного авіаційного університету, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Зазначає, що відповідач, [PERSON] вже сплачував аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку на утримання сина до досягнення ним повноліття, зараз може надавати допомогу сину, нести витрати, пов'язані з навчанням на денній формі навчання, тому позивач звернулася у суд з даним позовом. В судове засідання позивачка не з'явилась, просила розглянути справу без її участі та задовольнити уточнені позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги простягнення з нього аліментів у розмірі 400 грн. визнав, проти задоволення позову не заперечував. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис - 169, виданого відділом РАГСу Дарницького району м. Києва (а.с. 6). Судом встановлено, що, згідно довідки № 44 від 11.02.2014 року, виданої Київським коледжом комп'ютерних технологій та економіки Національного авіаційного університету, [PERSON], [INFO] в 2011 році вступив до Київського коледжу комп'ютерних технологій та економіки Національного авіаційного університету І рівень акредитації після закінчення 9 класів і в даний час навчається на 3 курсі денного відділення. Термін закінчення коледжу 30.06.2015 року (а.с.14). Відповідно до абз. 1 п. 20 ППВСУ № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до положень ст. 212 ЦПК України суд оцінує докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст. 212 ЦПК України результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Згідно ст. ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Виходячи з принципу рівності прав та обов`язків, враховуючи матеріальне становище позивача, матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved