Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

У березні 2013 року [PERSON], [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON], [PERSON] про розподіл земельної ділянки та домоволодіння. В обґрунтування підстав неодноразово доповнюючи обставини позову, співпозивачі зазначили, що домоволодіння, розташоване за адресою : [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить їм та співвідповідачам. Між співвласниками склався порядок користування приміщеннями житлового будинку, господарчими будівлями та земельною ділянкою, але іноді при вирішенні питань, пов'язаних із володінням виникають суперечки та конфлікти. Посилаючись на обставини існуючого спору, позивачі просили суд поділити домоволодіння та земельну ділянку, виділивши частку в натурі, визнати право власності на виділену частку (а.с.168-174). В період із 26.07.2013 року по 20.12.2013 року провадження у цивільній справі зупинялося у зв'язку із проведенням судової будівельно-технічної експертизи (а.с.103,116) У судовому засіданні співпозивачка [PERSON], діючи у тому числі за довіреністю в інтересах [PERSON], уточнені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Співвідповідач [PERSON] у судовому засіданні обставини позову, заявлені щодо предмету спору позовні вимоги визнав, але заперечував проти стягнення з нього на користь співпозивачів судових витрат, понесених ними на оплату судового збору та експертизи. Співвідповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явився. Про місце та час судового розгляду повідомлялася у встановленому порядку. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, зокрема із правочинів, вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України в редакції 2003 року). За змістом ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Підставою звернення до суду позивача за первісним та зустрічним позовом є захист майнових прав та інтересів, пов'язаних із реалізацією права спільної часткової власності. Для встановлення правовідносин між сторонами та при вирішенні спору щодо спірних правовідносин суд застосовує положення Конституції України, Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, інших законів України, нормативно-правові акти центральних органів виконавчої влади, практику Верховного суду України. Суд, з'ясувавши обставини по справі, дослідивши їх наданими доказами вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Судом встановлено, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди, а також надана для їх обслуговування земельна ділянка, розташовані за адресою [ADDRESS], площею 0,0778 га за кадастровим номером 1210100000:08:264:0005 на праві спільної часткової власності належить сторонам по справі (а.с.8-14). За змістом ст.179 ЦК України об'єктами цивільних прав є предмети матеріального світу - речі, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов'язки. Згідно ст.178 ЦК України, речі можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені із цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. Згідно до ст.190 ЦК України, майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. За правилом ч.1 ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення. У відповідності до ст.186 ЦК України, річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана із нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст.187 ЦК України, складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню. За ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Спірне домоволодіння складається із житлового будинку літ.А-1 загальною площею 93,3 кв.м., житловою 60,2 кв.м., що складається із квартири 1: 1-коридор площею 8,5 кв.м., 2- кухня площею 9,1 кв.м., 3,4,5 - житлові кімнати. Всього по кв.1 загальною площею 55,0 кв.м. та житловою 37,4 кв.м. Квартира 2 : 1-коридор площею 5,8 кв.м., 2- санвузол - 2,5 кв.м., 3-кухня - 7,5 кв.м., 4,5 - житлові кімнати. Всього по квартирі 2 загальною площею 38,6 кв.м., житловою 22,8 кв.м. Житлова прибудова літ А1-1, прибудова літ а-1, прибудова літ а1-1, ганок літ а, ганок літ а1, Б - гараж В - сарай, Г - убиральня, 1-6 споруди, I - II мостіння, колодязь (а.с.15-17). За висновком судової будівельно-технічної експертизи, складеної 17.11.2013 року (а.с. 108-114), належні сторонам на праві спільної часткової власності домоволодіння та земельна ділянка з технічної точки зору можливі до розподілу, тому на розгляд суду було представлено декілька варіантів розподілу з урахуванням належності сторонам ідеальних часток та фактичного порядку користування. Зокрема, згідно варіанту 1 висновку, [PERSON], [PERSON] можливо виділити у житловому будинку літ.А-1 квартиру №1, яка складається із приміщень 1-2 - кухня, площею 9,1 кв.м., 1-3 - житлова кімната, площею 21,8 кв.м., 1-5- житлова кімната, площею 7,8 кв.м.., 1-6 - житлова кімната, площею 7,8 кв.м. Разом : загальною площею 46, 5 кв.м., вартістю 44 782 грн. Надвірні будови та споруди : прибудова літ а-1 вартістю 6 849 грн. ; ганок літ а - 31 грн. ; гараж літ Б - вартістю 8 102 грн.; сарай літ В - 1 553 грн.; убиральня літ Г - 772 грн. № 1 ворота, площею 5, 8 кв.м. вартістю 4 046 грн.; № 2 - огорожа, площею 12,0 кв.м. вартістю 2 649 грн.; №5 - водоколонка вартістю 705 грн. ; I - II - мостіння. Загальною вартістю 25 613 грн.., що становить 7/12 ідеальної частки. А [PERSON] та [PERSON] у житловому будинку літ.А-1 квартиру №2, яка складається із приміщень 2-5- житлова кімната площею 10,4 кв.м.. Разом : 10, 4 кв.м. вартістю 10 016 грн. Надвірні будови та споруди : прибудова літ А1-1 вартістю 29 283 грн. ; прибудова літ а1-1 - вартістю 9 896 грн. ; ганок літ а1 - 751 грн. ; №2 огорожа, площею 29, 7 кв.м. вартістю 6 558 грн. ; №3 - хвіртка площею 1,6 кв.м. вартістю 1090 грн. ; №4- огорожа, площею 39,6 кв.м. вартістю 1167 грн.; № 6 - колодязь вартістю 490 грн. ; II - мостіння вартістю 125 грн. Разом 38, 6 кв.м. загальною вартістю 49 360 грн., що складає 5/12 ідеальної частки. За даним варіантом, у зв'язку із відхиленням від рівності часток, розмір компенсації співвідповідачам складатиме 5 304, 75 грн. Згідно варіанту №1 розподілу висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1984/1985/1986-13 від 27.11.2013 року, є технічно можливим також і виділ сторонам земельної ділянки, виділивши [PERSON], [PERSON] 11/24 частини, що складає 356, 58 кв.м., згідно варіанту позначеного у додатку жовтим кольором, а [PERSON], [PERSON] виділити 13/24 частини, що складає 421,42 кв.м., позначеного у додатку зеленим кольором. У відповідності до ч.3 ст.358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно до ч.1 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Таким чином, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв'язку у сукупності, суд першої інстанції, розглядаючи даний спір в межах заявлених позовних вимог, вважає встановленими у судовому засіданні правові підстави для поділу домоволодіння і земельної ділянки, вимоги обґрунтованими та законними. Вирішуючи питання щодо судових витрат, в силу ст.88 ЦПК України, суд враховує, що позовні вимоги підлягають до задоволення від їх сплати відповідачі не звільнені, тому із [PERSON], [PERSON] у рівних частках на користь [PERSON], [PERSON] підлягають до стягнення документально підтверджені понесені ним витрати на оплату судового збору та судової будівельно-технічної експертизи всього у сумі 5 561 грн. 33 коп На підставі викладеного,

Outcome: approved