Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~ У березні 2018 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити його особу та встановити факт, що станом на 24.08.1991 року та станом на 13.11.1991 року він постійно проживав на території України. На обґрунтування своєї заяви заявник зазначив, що він народився [INFO] в с.Покровка, Орджонікідзевського району Кустанайської області, республіка Казахстан. В 1967 році він разом з матір`ю переїхав до [ADDRESS] . В період з 1973 року по 1982 рік навчався в середній школі с. Кримка, АР Крим. В 1982 році отримав паспорт колишнього СРСР серії [NUMBER] , виданий Джанкойським районним виконкомом. В період з 1984 року по 1986 рік проходив службу в армії в с. Нироб, Пермська область, Російська Федерація, військова частина [NUMBER] . Після служби в армії в 1986 році переїхав до м. Тюмень, Російська Федерація, де одружився з\~ [PERSON] . Під час шлюбу народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В 1989 році з дружиною розлучився. В період з 07.06.1989 року по 01.04.1991 року навчався в Тюменській автошколі, де отримав водійські права. Після цього в квітні 1991 року повернувся до матері, яка проживала в АР Крим, де був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Крім того з літа 1991 року по 1993 рік працював в колгоспі «Маяк» Джанкойського району АР Крим. В подальшому працював неофіційно, оскільки загубив паспорт, трудову книжку та військовий квиток. З березня 2009 року і по теперішній час фактично без реєстрації\~ проживає в с. Медвин, Богуславського району Київської області. 19.01.2018 року він звернувся до Богуславського районного відділу ДМС України в Київській області із заявою про оформлення паспорта громадянина України, однак 25.01.2018 року йому було відмовлено, оскільки відсутні документи, що підтверджують\~ громадянство України або належність до громадянства України та відсутні особисті документи щодо встановлення його особи. Заявник вважає, що про факт його постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та станом на 13.11.1991 року, і встановлення його особи підтверджується документами доданими до заяви та будуть підтверджені в судовому засіданні показами свідків. Встановлення\~ даного факту йому необхідно для отримання паспорта громадянина України і тому він вимушений звернувся до суду з даною заявою. Заявник [PERSON] судовому засіданні просив задовольнити його заяву, посилаючись на вищевказані обставини. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки наддасть можливість йому в майбутньому реалізувати право на отримання громадянства та паспорта громадянина України. Просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи: Головне управління ДМСУ в Київській області в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 40, 41, 55). Про причини не явки не повідомив, тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що заявник [PERSON] є її рідним сином, який народився [INFO] в с. Покровка, Орджонікідзевського району Кустанайської області, республіка Казахстан та підтвердила, що у квітні 1991 року після розлучення з дружиною,\~ син приїхав до нею в\~ с.Кримка, Джанкойського району АР Крим,\~ де він був зареєстрований та працював на полях. Потім в 2009 році син переїхав проживати в с. Медвин, Богуславського району Київської області, де він проживає до теперішнього часу. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що заявник [PERSON] є двоюрідним братом та підтвердила, що в 1991 році, коли вона з своєю родиною приїздила у Крим у гості до своєї тітки [PERSON] разом з нею проживав її син [PERSON] . Другий раз вона була у своєї тітки у Криму в 2014 році. Однак [PERSON] на той час вже проживав в с. Медвин, Богуславського району Київської області. З [PERSON] вона спілкувалася по телефону, який їй\~ повідомив, що загубив всі свої особисті документи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що в період з 1983 року по 2014 рік він проживав у Криму. В 1991 році він познайомився із заявником [PERSON] , оскільки разом працювали в колгоспі, де збирали цибулю та помідори. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що з 2009 року по даний час вона спільно з заявником [PERSON] проживає однією сім`єю, мають спільну дитину. Вона була в Криму, де познайомилася з батьками [PERSON] і тому знає про його життя, а саме: де він народився, де проживав з першою дружиною, коли проживав з матір`ю та де він працював на території України. Заслухавши заявника, його представника, свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Наведений у ст. 315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Щодо встановлення особи заявника, то слід звернути увагу на наступне. Встановлення особи здійснюється за паспортом або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина, який звернувся до відповідної установи. Існує механізм отримання паспорта громадянина України за відсутності свідоцтва про народження. Повнолітнім особам, актовий запис про народження яких не проводився, першочергово необхідно звернутись до суду для встановлення факту їх народження. На підставі відповідного рішення суду про встановлення факту народження органами державної реєстрації актів цивільного стану України за місцем знаходження суду поновлюється актовий запис про народження такої особи. Після цього особа має звернутись до відповідного територіального підрозділу Державної міграційної служби України для проведення процедури встановлення особи. В даному випадку, у заявника є наявним свідоцтво про народження - серія [NUMBER] , видане 23.02.1983 року, про що проведено запис № 42, з якого вбачається, що [INFO] в с. Покровка, Орджонікідзевського району Кустанайської області, республіка Казахстан народився [PERSON] . З цього свідоцтва про народження вбачається, що в графі «батько» зазначено-прочерк, в графі «мати» записано [PERSON] , а в графі «національність» записано українка (а.с.6). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що 22.11.1960 року [PERSON] \~ одружився з [PERSON] , яка змінила своє прізвище на « [PERSON] » ( а.с.81). Заслухавши в судовому засіданні покази свідків [PERSON] , [PERSON] та оглянувши фотографію на екзаменаційній картки водія (а.с.7), суд приходить до висновку про задоволення\~ вимоги заяви про встановлення особи [PERSON] , оскільки є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Щодо встановлення факту постійного проживання заявника [PERSON] на території України,\~ суд враховує наступне. Так, питання громадянства України регулюється Конституцією України, законами України, указами Президента України, міжнародними договорами України. Основними нормативно-правовими актами з питань громадянства України є Закон України «Про громадянство України» та Указ Президента України від 27.03.2001 року № 215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України». Підстави набуття особою громадянства України визначаються індивідуально, залежно від її місця народження, походження, проживання, родинних зв`язків тощо. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є, зокрема, усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України, тобто 24 серпня 1991 року, постійно проживали на території України та особи, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» 13 листопада 1991 року проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Зокрема, за ч.ч. 1, 7 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» на набуття громадянства України за територіальним походженням має право особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України. Для набуття громадянства за територіальним походженням не є обов`язковою умова про не перебування особи в іноземному громадянстві. Його може набути й іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство. Датою набуття громадянства України у передбачених цією статтею випадках є дата реєстрації набуття особою громадянства України. Відповідно до п. 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (далі по тексту - Порядок), для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша ст. 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» п. 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. На підставі п.п. 7-9 Порядку встановити належність до громадянства України може особа, яка перебувала у громадянстві колишнього СРСР та не мала прописки, але фактично постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. Постійне місце проживання - це місце проживання на території будь-якої держави не менше одного року громадянина, який не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом будь-якого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цією особою службових обов`язків або зобов`язань за договором (контрактом) (ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»). Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Ці дані встановлюються, зокрема,\~ на підставі пояснень сторін, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів. В судовому засіданні було допитано свідків [PERSON] , [PERSON] [PERSON] та [PERSON] ,\~ які зазначили про те, що [PERSON] станом на проголошення незалежності України проживав в с. Кримка, Джанкойського району АР Крим разом зі своєю матір`ю, а після цього в період з березня 2009 року і по теперішній час проживає в с. Медвин, Богуславського району Київської області, що також підтверджується довідками № 481 та №158/1, виданими 07.10.2016 року та 19.03.2018 року виконкомом Медвинської сільської ради, Богуславського району Київської області (а.с.11, 12). Як встановлено, що\~ заявнику [PERSON] встановлення факту про його постійне проживання на території України, в тому числі і станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року, необхідне для отримання паспорта громадянина України, тому враховуючи вищевикладене та проаналізувавши всі надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки заявник в повному обсязі\~ підтвердив факт постійного проживання на території України належними та допустимими доказами, які сумнівів у суду не викликали. На підставі викладеного,

Outcome: approved