Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

У вересні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом та визначення порядку користування будинком, прибудинковому спорудами та земельної ділянки. Зокрема, просить суд: з метою позбавлення [PERSON] продати свою частину буд та належи чином забезпечити виконання рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01.02.2012 року відносно проживання [PERSON] у 511 частині приватного будинку [ADDRESS], що на праві приватної власності належить [PERSON] та усунення йому перешкод з боку [PERSON] у користуванні частиною зазначеного будинку, - винести ухвалу суду про заборону на відчудження (продажу) 511 частини приватного будинку [ADDRESS], що на праві приватної власності належить [PERSON]; Визначити порядок користування [PERSON] частиною нежитлових приміщень (коридором, ванною кімнатою-туалетом та кухнею), а також порядок користування частиною газової плити, шкафчиком для посуду, тощо.; Визначити порядок користування [PERSON] частиною прибудинкових нежитлових споруд (сараю та погребу) по [ADDRESS], що на праві приватної власності належить [PERSON]; Дозволити [PERSON] провести підключення газопостачання до будинку [ADDRESS], що на праві приватної власності належить [PERSON] та визначити порядок сплати за комунальні платежі за (газ, електроенергію, воду). Позивач зазначає, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2012 року, був задоволений зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про вселення, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та визначення порядку користування житловим приміщенням, яким суд зобов'язав [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у вселенні у частину приватного будинку [ADDRESS]. На підставі зазначеного рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2012 року, канцелярією Фастівського міськрайонного суду Київської області було видано виконавчий лист № 2102713412 від 12 серпня 2012 року (реєстраційний № 34129813), підставі якого ВДВС Фастівського МРУЮ відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого.2012 року - про вселення [PERSON] у частину приватного будинку [ADDRESS], усунення йому перешкод у користуванні житловим приміщенням та визначення порядку користування зазначеним житловим приміщенням. 20 червня 2013 року виконуючи рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2012 року відбулося примусове вселення [PERSON] у 511 частини приватного будинку [ADDRESS], що на праві приватної власності належить [PERSON], яка про проведення даного вселення була завчасно попереджена, сама на нього не з'явилася. Під час зазначеного вселення були складені відповідні акти, як державними виконавцями ВДВС Фастівського МРУЮ, так і захисником позивача. Ввечері 20 червня.2013 року, відповідач разом із родиною приїхала до будинку [ADDRESS], та вручила позивачу примірник договору про встановлення порядку користування жилим приміщенням [ADDRESS], який позивач відмовився підписувати, оскільки він суперечить рішенню Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2012 року але і вимогам чинного Законодавства України, оскільки на думку позивача порушують його конституцій права. В ніч з 21 на 22 червня 2013 року, скориставшись відсутністю позивача у будинку, [PERSON] приїхала до зазначеного будинку та навісила навісний замок у коридор, який веде до кімнати на другому поверсі будинку та двох ізольованих окремих кімнат, та фактично виділила, позивачу у користування прохідну кімнату (по плану приміщення № 5), яка в свою чергу є єдиним проходом та доступом до інших житлових кімнат будинку, як на першому, так і на другому поверсі. Тим самим, відповідач ввела в дію запропонований нею договір про встановлення порядку користування жилим приміщенням [ADDRESS], що є у власності [PERSON], та виділенням у користування (фактичне проживання) позивача прохідної кімнати, площею 14,5 м.кв. (по плану приміщення № 5). В той же час, не зважаючи на вселення позивача в зазначений будинок, [PERSON] виставила свою частину будинку на продаж та з 20 червня 2013 року по даний час неодноразово привозила до будинку багатьох покупців, при цьому розкидаючи чи заховуючи речі позивача, в тому числі і постіль - запевняючи покупців, що в даному будинку ніхто не проживає. Позивач та представник позивача позов підтримали з підстав викладених у ньому. Представник відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував. Частиною першою статті 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 5/11 частин будинку [ADDRESS]. Згідно зі статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач не є співвласником вказаної частини будинку. Таким чином, позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні 5/11 частин будинку [ADDRESS] є безпідставними та задоволенню не підлягають. Позовні вимоги щодо визначення порядку користування [PERSON] частиною нежитлових приміщень (коридором, ванною кімнатою-туалетом та кухнею), а також порядку користування частиною газової плити, шкафчиком для посуду, тощо, визначення порядку користування [PERSON] частиною прибудинкових нежитлових споруд (сараю та погребу) по [ADDRESS], що на праві приватної власності належить [PERSON], надання дозволу [PERSON] провести підключення газопостачання до будинку [ADDRESS], що на праві приватної власності належить [PERSON] та визначити порядок сплати за комунальні платежі за (газ, електроенергію, воду) є необґрунтованими, правові підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. Оскільки, суд відмовляє в задоволенні позову, вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат задоволенню не підлягають Таким чином, відповідно до статті 319, 321, 358, 391 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed