Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про її виселення з квартири. Позивачка вказувала на те, що вона зареєстрована та проживає в [ADDRESS], яка належить до державного житлового фонду. Крім неї в квартирі зареєстрований і проживає її син, [PERSON], та без реєстрації проживає дружина сина, відповідачка у справі [PERSON]. Посилаючись на те, що вона ніколи не надавала згоди на постійне проживання та реєстрацію відповідачки в квартирі, відповідачка зареєстрована в будинку за місцем проживання своєї матері, самостійного права на займане жиле приміщення не набула, а також на те, що між ними тривалий час існують неприязні відносини, просила суд виселити її з квартири як тимчасового мешканця. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов. Відповідачка та її представник проти задоволення позову заперечували. Відповідачка вказувала на те, що вона не проживає в спірній квартирі, оскільки з вересня 2014 року вона проживає в будинку матері та здійснює за нею догляд. Третя особа [PERSON] посилався на те, що він заперечує проти задоволення позову його матері. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка [PERSON] є основним наймачем трикімнатної квартири [ADDRESS], з нею укладено договір найму житлового приміщення.. Правом користування житловою площею у квартирі також має син позивачки [PERSON], з яким відповідачка [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі. Рішеннями судів, копії яких містяться в матеріалах справи, що набрали законної сили та мають преюдиційне значення для вирішення даного спору, були встановлені ті обставини, що після реєстрації шлюбу [PERSON], [PERSON], а також їх донька [PERSON], яка народилася у 1986 році, проживали у житловому будинку [ADDRESS], де проживає мати відповідачки. В зазначеному житловому будинку відповідачка безперервно зареєстрована з 18 лютого 1986 року і по теперішній час. У 1991 році [PERSON], його дружина [PERSON], а також донька вселилися в квартиру [ADDRESS], в якій проживали відокремлено своєю сім'єю і спільного господарства з основним наймачем [PERSON] ніколи не вели та позивачка не надавала згоди на постійне проживання та реєстрацію відповідачки в квартирі. Також рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 23 жовтня 2013 року, яке набрало законної сили 9 грудня 2013 року, було відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права користування житловим приміщенням вказаної квартири, та встановлено, що відповідачка [PERSON] є тимчасовим жильцем і самостійного права на займане жиле приміщення не набула, незалежно від тривалості проживання. Відповідно до ст..98 ЖК України наймач жилого приміщення та члени його сім'ї, які проживають разом з ним, можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні, що є в їх користуванні, інших осіб без стягнення плати за користування приміщенням (тимчасових жильців). Тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого житлового приміщення. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про виселення [PERSON] з квартири підлягає задоволенню. Що стосується доводів відповідачки щодо не проживання в квартирі, то вони спростовуються поясненнями самої позивачки в судовому засіданні 19.11.2014 року та наявними матеріалами справи.

Outcome: approved