Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що 09 березня 2002 року між сторонами було укладено шлюб, що був зареєстрований Саф'янською сільською радою Ізмаїльського району,актовий запис № 02. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На теперішній час діти знаходяться на утримання позивача. Крім того позивач зазначає, що між нею та відповідачем припинені шлюбні відносини. У сторін різні погляди на сімейне життя та відсутні спільні шлюбні інтереси, тому просить шлюб між нею та відповідачем розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей. Спору про поділ майна сторони не мають. У підготовчому судовому засіданні позивач зазначила, що шлюбні відносини припинено із відповідачем у березні 2018 р. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, повідомлявся про дату та час судового засідання належним чином, причини неявки суду невідомі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги можуть бути задоволені, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 09 березня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 09 березня 2002 року, виданого Саф'янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 02 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають дітей: сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції в Одеській області від 10 вересня 2002 року, актовий запис № 483 (а.с. 6) та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 26 грудня 2014 року, актовий запис № 1689 (а.с.7). Відповідно до довідки від ТОВ «Рів.А.Холдінг» від 05.09.2018 № 971, дохід [PERSON] за період з 01 вересня 2017 року по 31 серпня 2018 року складає 72 482,34 грн. (а.с.12). Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства між сторонами припинено у березні 2018 року. Питання щодо розподілу спільного майна та місце проживання дітей вирішенню у судовому порядку не потребує. Разом з тим, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. В їх вихованні не приймає ніякої участі. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ст. 24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.109 та ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Згідно ст.180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Разом з тим, статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до положень статті 27 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради України №789-XII від 27.02.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривень, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати. Також, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved