Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 19 лютого 2016 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 63. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. З 2016 року подружні відносини між сторонами були припинені через різні погляди на життя та шлюбні відносини, між ними постійно виникали сварки, що негативно впливало на виховання дитини. Вважала, що збереження їхньої родини неможливе, між нею та відповідачем склалися неприязні стосунки. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу бажає змінити прізвище на «Романюк» та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 22 червня 2017 року сторонам надано строк на примирення два місяці. Позивачка у в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що з відповідачем не примирилася, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 19 лютого 2016 року сторони зареєстрували шлюб в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 63, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 435222. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО №713892, виданого 10 червня 2016 року Орджонікідзевським районним у м.Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] народилася дитина [PERSON] 25 травня 2016 року, актовий запис №468. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Ї Згідно ч.1 ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства . Частиною 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом було надано сторонам строк на примирення, але за минуванням цього строку [PERSON] та [PERSON] не примирилися, в судовому засіданні просили розірвати між ними шлюб. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч.1 ст.88 УПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивачка при подачі позову сплатила судовий збір в сумі 640 грн., а її позовні вимоги задоволено, то суд присуджує з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved