Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В своїй заяві позивач вказала, що відповідно до рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 27.10.2000 року, вона отримує від відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу на утримання дочки [PERSON]. На даний час змінився матеріальний стан сторін, дочка перебуває на обліку в Пархомівській дільничній лікарні та потребує додаткових витрат на лікування. Позивачка не працює та розмір аліментів, які сплачує відповідач, недостатній для утримання неповнолітньої дочки. Прохала змінити розмір аліментів з 1/6 частини всіх видів його доходу на ? частки усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і прохає суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позов визнав, прохав його задовольнити. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки забов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обов'язок утримувати дитину є рівною мірою, обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ст.182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Право щодо звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів передбачено ст.192 Сімейного Кодексу. Право позивачки на звернення до суду з вимогами про стягнення аліментів на підставі ст. 183 СК та визначення розміру аліментів у частці від заробітку, доходу батька передбачено законом. Суду ж надано право визначати розмір аліментів у частці, згідно з наданими сторонами доказами. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого відділом РАЦС Краснокутського РУЮ від 10 травня 2005 року, шлюб між сторонами розірвано 10 травня 2005 року. Згідно до свідоцтва про народження, [PERSON] народилася [INFO] року та її батьками є сторони по справі - [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 27 жовтня 2000 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу на утримання дочки [PERSON] до досягнення нею повнолітня, починаючи з 17 жовтня 2000 року. Довідка Пархомівської сільської ради від 22.09.2014 року свідчить про те, що позивачка проживає разом зі своєю неповнолітньою дочкою в [ADDRESS]. Згідно довідки Пархомівської дільничної лікарні, [PERSON] перебуває на обліку з приводу сколіозу грудної клітини та потребує постійного лікування. Водночас, згідно положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Враховуючи, інтереси дитини, те що вона має право на утримання від батька, так як знаходиться на повному утриманні позивачки, потребує додаткових витрат на лікування; матеріальний стан позивачки, те, що вона ніде не працює, на обліку у Краснокутському РЦЗ не перебуває. Крім того, на момент розгляду позову про стягнення аліментів в 2000 році, у відповідача на утриманні перебувала ще одна дитина син - [PERSON], [INFO], а на теперішній час, син досяг повноліття, та відповідач не сплачує аліменти на його утримання, тому позов підлягає задоволенню та зміні розміру аліментів. Разом з тим, згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 192 СК, у разі задоволення позову аліменти у зміненому розмірі необхідно стягувати від дня набрання чинності рішенням суду про зміну стягнення аліментів, а не від дня пред'явлення позову. Крім того, в резолютивній частині повинно бути чітко зазначено щодо стягнення аліментів у зміненому розмірі та вказано про відкликання виконавчого листа з виконання після сплати наявної заборгованості за ним, у зв'язку з тим, що аліменти необхідно стягувати за виконавчим листом виданим на підставі іншого рішення суду.

Outcome: approved