Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

У березні 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на спадкове майно - на 1\\2 частину квартири [ADDRESS], після смерті його матері [PERSON], яка померла 10 червня 2013 року у м. Миколаєві. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що після смерті його матері [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1\\2 частини квартири [ADDRESS]. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, позивач отримав відмову через те, що він не надав нотаріусу правовстановлюючих документів, які б підтвердили факт прийняття спадщини його матірю 1\\6 частки квартири після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 25.07.2006 року. Посилаючись на викладене, позивач просив його позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Миколаївської міської ради не зявився у судове засідання, про час та місце судового засідання по справі був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа Пята Миколаївська державна нотаріальна контора до суду надала листа із проханням слухати справу у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши наявні у справі письмові докази, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що 10 червня 2013 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про її смерть І-ФП № 182853 видане Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції 18 червня 2013 року, актовий запис № 439. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1\\2 частини квартири [ADDRESS]. Зазначена вище квартира належала на праві спільної часткової власності: позивачу - [PERSON], його батьку - [PERSON], та матері позивача - [PERSON], по 1\\3 частині квартири за кожним, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого фондом комунальної власності Миколаївської міської ради від 21 жовтня 2003 року, та зареєстрованого в ММБТІ 23 жовтня 2003 року № 5182\\Б. 25 липня 2006 року батько позивача - [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть І-ФП № 030963, виданого Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 25 липня 2006 року, актовий запис № 640. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1\\3 частині квартири [ADDRESS]. 14 вересня 2007 року позивач та його мати, [PERSON], отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді 1\\3 частини спірної квартири, видане державним нотаріусом Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори за № 2-960. , тобто кожному після смерті [PERSON] стало належати по 1\\6 частки квартири, а всього кожному із них стало належати по 1\\2 частині даної квартири. Після смерті матері [PERSON], у встановлений законом строк позивач звернувся до П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, і на підставі його заяви була заведена спадкова справа № 34/2014 від 10.02.2014 року, проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено через те, що він не надав нотаріусу правовстановлюючих документів. Зокрема, право власності спадкодавця на 1/6 частину квартири не було зареєстровано відповідним органом реєстрації прав власності на нерухоме майно. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ГК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За таких обставин суд знаходить позов [PERSON] обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved