Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Ізюмське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області. Просить встановити факт належності Свідоцтва про одруження Серія [NUMBER], видане 17.05.1964 року Бюро запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області [PERSON], [INFO], та заявнику [PERSON], його дружині, [INFO]. Заявник в судове засідання не з'явилася, просила справу розглянути без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд без участі представника, проти заяви не заперечували. Судом встановлено, що чоловік заявника [PERSON], [INFO], помер [INFO] Заявник звернулась до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області для одержання недоотриманої пенсії чоловіка за вересень 2017 року та призначення пенсії у разі втрати годувальника за особливі заслуги перед Україною. При оформленні документів було встановлено, що в Свідоцтві про одруження Серія [NUMBER], виданого 17.05.1964 року Бюро запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, виправлений рік народження [PERSON], [INFO]. (а.с.8). Ізюмський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області у зв'язку з невідповідністю даних в актовому записі не може видати повторне свідоцтво про шлюб. Згідно статей 256, 259 ЦПК України суд може встановити факт належності правовстановлюючого документа особі, прізвище, ім'я якої, що зазначено в документі, не збігається з прізвищем, ім'ям цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім того, згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа Верховного Суду України 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved