Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до КП «Жилсервіс-2» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, він є власником квартири [ADDRESS] яка розташована на 4 поверсі. 03.09.2015 року сталося затоплення його квартири у зв`язку з порушенням цілісності трубопроводу каналізації на 5 поверсі. Таким чином, йому було заподіяно матеріальну шкоду, яка виразилась у затопленні ванної кімнати та кухні. Вартість майнової шкоди, спричиненого у результаті пошкодження оздоблюваного покриття у квартирі складає 2 379 грн., суму якої він просив стягнути з винуватої особи, а також 500 грн. - витрати на проведення звіту розміру завданої майнової шкоди та 10 000 грн. - у відшкодування моральної шкоди, оскільки ним було пережито негативні емоції та хвилювання з приводу пошкодження майна, неможливості їм користуватись, порушення звичайного способу життя тощо. Ухвалами суду від 06.06.2017 року та 14.05.2019 р. було здійснено заміни відповідача на КП «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» та на Управління житлово-комунального господарства Ізмаїльської міської ради (далі - УЖКХ Ізмаїльської міської ради) (а.с.41, 140). Позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача у задоволенні позовних вимог просила відмовити, посилаючись на те, що УЖКХ Ізмаїльської міської ради не є належним відповідачем. Заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, та, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Так, відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житло № 830 від 23.09.1997 року, квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.17). З акту від 03.09.2015 року, складеного слюсар-сантехніками КП «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» вбачається, що за адресою [ADDRESS] по причині порушення цілісності трубопровідної каналізації на 5 поверсі. Трубопровід розташован у технічному каналі (а.с.15). Відповідно до акту від 13.11.2015 року, складеному комісією у складі майстрів КП «Житсервіс-2», на момент обстеження у вбиральні спостерігається відшарування штукатурки окремими місцями, які мають сліди плісняви загальною S = 2 кв.м. У ванній кімнаті на стелі та стінах також маються сліди плісняви S = 0,5 кв.м. (а.с.16). Згідно до висновку незалежної оцінки майнової шкоди, вартість майнового збитку, спричиненого власнику квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] складає 2 379,00 грн. (а.с.3-10). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно абзацу 4 п.13 Порядку формування тарифів на утримання будинків та прибудинкових територій, затвердженого Постановою КМУ № 869 від 01 червня 2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», внутрішньобудинковою системою водовідведення є система від місця скидання стоків у перший колодязь на випуску з будинків (колодязь не належить до внутрішньобудинкової системи) до трійника включно на відгалуженні від стояка, що знаходиться у квартирі споживача (житлового приміщення у гуртожитку). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 24 ч. 2 п.5 цього закону передбачено права і обов`язки балансоутримувача, зокрема зобов`язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил. Так, відповідно до ст.ст. 180, 181, 190 ЖК України підприємства, які заподіяли шкоду жилим будинкам, жилим приміщенням,зобов`язані відшкодувати заподіяну шкоду. Пунктом 3 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право вимагати відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи. Як вбачається з листа УЖКХ Ізмаїльської міської ради від 22.01.2018 р. житловий будинок по [ADDRESS] знаходиться на балансі УЖКХ Ізмаїльської міської ради. Тобто, УЖКХ Ізмаїльської міської ради є належним відповідачем по справі, і позовні вимоги в частині відшкодування майнової шкоди підлягають задоволенню пропорційно частки у праві власності. Крім цього, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог і про відшкодування моральної шкоди. Так, згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з послідуючими змінами та доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди - 4 000 грн. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial