Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації, яка нараховується при втраті частини доходів у звязку із порушенням строків їх виплати. В обґрунтування позову зазначила, що працювала у ПрАТ «Азовелектросталь» по 04 листопада 2014 року. За період часу з серпня 2014 року по грудень 2014 року позивачці була нарахована, але не виплачена заробітна плата в сумі 7233,11 грн. У звязку із порушенням строків виплати заробітної плати вважає необхідним стягнути на її користь компенсацію втрати частини доходів. На підставі викладеного, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 7233,11 грн., компенсацію, яка нараховується при втраті частини доходів у звязку із порушенням строків їх виплати в розмірі 10315,34 грн. Ухвалою Іллічівського райсуду м.Маріуполя Донецької області від 08 жовтня 2015 року позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення на її користь заборгованості з виплати заробітної плати залишено без розгляду у звязку із добровільною виплатою відповідачем належних сум. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, надавши письмові заперечення проти позову, в яких позовні вимоги не визнав та просив відмовити в позові. У звязку із неявкою представника відповідача в судове засідання судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи у порядку ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Ця ж норма пролонгована змістом частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці». Судом встановлено, що позивачка у період з 01 грудня 2010 року по 04 листопада 2014 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується відповідними записами у її трудовій книжці. 04 листопада 2014 року позивачка була звільнена з підприємства за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. За період роботи позивачки їй нараховувалась заробітна плата. Згідно наданих відповідачем відомостей, заборгованість з виплати заробітної плати виплачена [PERSON] в розмірі 7233,11 грн. 29 вересня 2015 року. Позивачкою заявлено позовні вимоги щодо стягнення на її користь відповідно до ст.24 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» компенсації в розмірі 10315,34 грн., оскільки несвоєчасна виплата відповідачем заробітної плати призвела до втрати позивачем частини доходів. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). За ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом (набрав чинності 1 січня 2001 року). Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, серед яких, крім іншого, заробітна плата (грошове забезпечення). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001 року (далі Порядок), його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). З пункту 4 Порядку вбачається, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Згідно довідки ПрАТ «Азовзагальмаш» №3657 від 15.12.2015 року розмір компенсації за затримку виплати заробітної плати, виплаченої у вересні 2015 року, складає 3417,04 грн. Перевіривши розрахунки сторін на відповідність вимогам законодавства, суд приходить до висновку про правильність та обґрунтованість розрахунку, наданого відповідачем, у звязку із чим, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню та з відповідача має бути стягнуто на користь позивачки суму компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати за період з серпня по грудень 2014 року у розмірі 3417,04 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 487,20 гривень за вимоги майнового характеру.

Outcome: partial