Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

У березні 2016 р. позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчатися, в розмірі 1/4 від усіх відповідача доходів (заробітку) починаючи з 13 січня 2016 року до досягнення сина 23 років, мотивуючи тим, що з 19.09.1997 року по 17.01.2005 рік позивачка перебувала в шлюбних відносинах з відповідачем. Внаслідок фактичного проживання однією сім'єю сторони мають сина [PERSON], [INFO]. До досягнення сином вісімнадцятирічного віку, тобто до [INFO] року з Відповідача відбувалось примусове стягнення аліментів на підставі виконавчого листа виданого Оболонським районним судом м. Києва. [INFO] року [PERSON] виповнилось 18 років, наразі він навчається на денній формі навчання (бюджет) у Київському вищому професійному училищі водного транспорту імені гетьмана Петра Конашевича-Сагайдачного, згідно довідки № 48 від 10.02.2016 року. Наразі повнолітній[PERSON] потребує надання матеріальної допомоги з боку батьків. Позивачка не змозі самостійно матеріально забезпечити спільну дитину, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною-інвалідом ІІ групи. Згоди щодо сплати аліментів між нею та відповідачем не досягнуто, а тому змушена звернутись до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та надала пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам, вказавши, що для забезпечення утримання дитини після досягнення ним повноліття відповідач не приймає ніяких мір, при цьому має можливість, оскільки є працездатним, здоровим за станом здоров'я. Вона не працює, оскільки має на утриманні дитину-інваліда ІІ групи. ЇЇ доходи становлять пенсія на дитину інвалід в розмірі 1350 грн. та допомога як матері-одиначки в розмірі 700 грн. В судовому засіданні залучена третя особа на стороні позивача [PERSON] позов підтримав, додав, що немає можливості матеріально забезпечувати себе, оскільки навчається на стаціонарі, а на утриманні матері знаходиться дитина-інвалід ІІ групи. Відповідач у судове засіданні позов не визнав, просив відмовити у позові, подав до суду письмові заперечення проти позову, свою позицію обґрунтував таким. Спільний з позивачкою син [PERSON] навчається на денній формі навчання (бюджет), отримує стипендію, навчання завершується 30.06.2016 р. Відповідач стверджує, що перебуває у шлюбі, де має двох неповнолітніх дітей 2012 р.н. та 2015 р.н. Також на його утриманні знаходиться батько, 1940 р.н., який переніс складу операцію та як наслідок потребує постійного догляду. З урахуванням виконанням відповідачем службових обов'язків (відрядження до зони АТО з 2014 р.) він не має можливості в повній мірі забезпечувати свою дружину, дітей та батька, а тому не змозі надавати матеріальну допомогу позивачці. Додав, що він офіційно працює та його зарплата становить приблизно 6 тис.грн. на місяць. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до таких висновків. Встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. На час розгляду справи [PERSON], [INFO], є повнолітнім. Як вбачається з наданих документів, [PERSON] на момент розгляду справи проживає разом з матір'ю - позивачкою по справі [PERSON] в Подільському районі м.Києва за адресою: [ADDRESS], кімн.1, є студентом Київського вищого професійного училища водного транспорту імені гетьмана Петра Конашевича-Сагайдачного, денного відділення (бюджет), термін закінчення навчання - 30.06.2016 р., отримує стипендію в розмірі 311,0 грн. Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється з випадку припинення навчання. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України позивачка, як мати, з якою проживає повнолітня дочка, що продовжує навчання, реалізувала своє право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15.05.2006 р. судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається з наданих документів, позивачка працювала у Салоні краси «Софія» з 19.10.2004 року по 03.04.3016 рік, звільнена з посади за власним бажанням, однак дохід її за січень, лютий та березень 2016 р. складає 0,00 грн, оскільки знаходилася в декретній відпустці. Як вбачається з наданих документів, відповідач по справі є особою працездатного віку, [INFO], здоровий за станом здоров'я, офіційно працює, маючи заробітну плату, мешкає окремо від позивачки та повнолітнього сина. Наданими відповідачем документами підтверджено, що з 09.08.2009 р. перебуває у повторному шлюбі, від якого на утриманні малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Крім того, утриманцем відповідача на час розгляду справи є також його дружина [PERSON] як така, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною 2015 року народження до досягненням ним 3-річного віку. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача в частині перебування на його утриманні батька [PERSON], 1940 року народження, оскільки батько мешкає окремо, отримує пенсію у встановленому законом розмірі, аліменти на своє утримання з відповідача, як сина, [PERSON] не стягував. З урахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що повнолітній [PERSON] в зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, позивач не може надати йому такої допомоги, а відповідач частково має можливість сплачувати аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує в зв'язку з цим матеріальної допомоги. Частиною 1 ст.200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України відповідач має можливість надавати утримання сина, прожитковий мінімум на працездатних осіб, до яких відноситься повнолітній син сторін, що встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» з 01.01.2016 р. становить 1378,0 грн., з 01.05.2016 р. - 1450 грн. Тому, з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України, вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/8 частки його заробітку. Саме вказаний розмір є доцільним, відповідає інтересам сторін та чинному законодавству. Перевіряючи період стягнення аліментів, суд вважає необхідним їх задовольнити частково, оскільки відповідно зі ст.191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тому вимоги про стягнення аліментів з 13.01.2016 р. не засновані на законі, а вимоги про стягнення аліментів до досягнення [PERSON] 23-річного віку також не засновані на законі, оскільки навчання останнього закінчується 30.06.2016 р. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, і з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі в розмірі 1/8 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з 10 березня 2016 р. та до закінчення [PERSON] навчання в Київському вищому професійному училищі водного транспорту імені гетьмана Петра Конашевича-Сагайдачного, тобто до 30.06.2016 р. Окрім того, з відповідача у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в доход держави у встановленому на день подачі позову розмірі 551,2 грн. На підставі ст.367 п.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст.182, 184, 191, 199, 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial