Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з [PERSON] не склалося, наприкінці 2014 року відносини розладналися, перестали підтримувати сімейні стосунки і кожний став жити своїм життям. Крім того, [PERSON] був засуджений та відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені. Заявниця [PERSON] вважає, що збереження сім'ї неможливо, у зв'язку з чим, просить заяву задовольнити. Заявниця в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином. Подала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.25). Заінтересована особа [PERSON] до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за місцем перебування: Миколаївський слідчий ізолятор (а.с.16). Відповідно до довідки № 20/2/3-980 від 21.04.2015 року начальника Миколаївського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області - засуджений [PERSON] з ухвалою суду від 18.03.2015 року про відкриття провадження по справі за заявою [PERSON] про розірвання шлюбу ознайомлений 24.03.2015 року під підпис ( а.с.23). Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення по справі в порядку ст.224 ЦПК України . Суд розглядає справу в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 25 липня 1997 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Малиновської райадміністрації виконкому Одеської міськради, на підставі актового запису № 385, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ( а.с. 5) Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] ( а.с.8), [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9), [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] ( а.с.10). Причиною розпаду сім`ї є те, що спільне життя з відповідачем не склалося, наприкінці 2014 року відносини розладналися, перестали підтримувати сімейні стосунки і кожний став жити своїм життям. Сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з 2014 року. Зацікавлена особа [PERSON] вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 24.03.2014р. - 07.04.2014р. засуджений за вчинення злочину, передбаченого ст.. 17ч.2, 93 п «а,и,і» КК України до 12 років позбавлення волі, що підтверджується довідкою № 20/2/3-980 від 21.04.2015 року начальника Миколаївського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (а.с.23). Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим, тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітніх дітей.. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач просить надалі іменуватися цим прізвищем. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння - держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права подружжя. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] - існує формально, а тому підлягає розірванню. Судовий збір по справі складає 243,60 грн., який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ст.ст. 24, 105 ч.3, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved