Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 10\~450,24 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 28.03.2008 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, чим порушив умови вищезазначеного договору. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань, станом на 31.08.2015 року Відповідач має заборгованість перед Позивачем у розмірі 39\~203,60 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 7\~469,25 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 31\~734,35 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 473,82 грн. 11 жовтня 2013 року рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] позовні вимоги позивача задоволено, в результаті чого з [PERSON] стягнуто 29\~727,18 грн., отже заборгованість достягнення становить 10 450,24 грн., яка складається з заборгованості по процентам за користування кредитом 9\~476,42 грн., штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 473,82 грн. Тому, ПАТ КБ «Приватбанк» вимушений звернутися до суду для стягнення вказаної вище суми заборгованості. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 28 березня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а. с. 11). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику обумовлену договором суму грошових коштів. Судом також встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2013 року по справі № 204/6305/13-ц з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором № б/н від 28.03.2008 року у розмірі 29\~727,18 грн., яка складається з: 7 469,25 грн. - заборгованість за кредитом; 20\~366,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1\~391,77 грн. - штраф (процентна складова) (а. с. 7). З позовної заяви вбачається, що сума предявлена позивачем до стягнення з відповідача у розмірі 10\~450,24 грн. складається з: 9 476,42 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 473,82 грн. штраф (процентна складова), та 500,00 грн. штраф (фіксована частина). Суд не вбачає підстав для повторного стягнення з відповідача штрафу (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн., та штрафу (процентна складова) у розмірі 473,82 грн., які вже було стягнуто за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2013 року. \~\~Відповідно до вимог, передбачених ч. 3\~ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2013 року, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді даної справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 28.03.2008 року за вимогами про стягнення штрафу (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн., та штрафу (процентна складова) у розмірі 473,82 грн., задоволенню не підлягають, оскільки з цих правовідносин між цими ж сторонами вже існує рішення суду, яке набрало законної сили. Щодо позовних вимог про стягнення пені суд зазначає наступне. Судом встановлено, що сума достягнення заборгованості складається з пені, яка розрахована за період з 11.10.2013 року (день ухвалення першого рішення суду) до 25.09.2015 року (день звернення до суду з даним позовом). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 11.10.2013 року по 31.10.2015 року заборгованість по відсотках складає 11\~218,81 грн. (а. с. 47-480). У відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог. Згідно ч. 1\~ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк. \~\~Статтею 599 ЦК України\~передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідач порушив\~\~умови кредитного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Наявність рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором не звільняє Позичальника від обовязку належними чином виконати взяті на себе зобовязання у повному обсязі. Відповідач скористався наданим кредитом, проте зобовязання належним чином за кредитним договором не виконав, в результаті чого виникла заборгованість по пені за користування кредитом. Відповідач має заборгованість перед Позивачем по пені за період з 11.10.2013 року по 25.09.2015 року у розмірі 9 476,42 грн., а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до\~ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 1\~218,00 грн. На підставі ст.ст. 526, 598, 599, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та

Outcome: partial