Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

У вересні 2014 року заявник [PERSON] звернулась до суду із даною заявою, в обґрунтування якої вказала, що 05 січня 1993 року вона була прийнята на роботу у ДП магазин «Уют» на посаду продавця 1 категорії, де працювала до 30 червня 1995 року, доки 01 липня 1995 року не перевелась у ТОВ КП «Метал» на посаду продавця. 30 вересня 1996 року вона звільнилась з вказаного підприємства, на підставі ст. 38 КЗпП України. У зв'язку із цим в її трудову книжку були зроблені відповідні записи. Так, запис про звільнення з ТОВ КП «Метал» завірений підписом директора даного підприємства Рубцовим В.О. та посвідчений відповідною печаткою. Але запис про переведення до ТОВ КП «Метал» не був засвідчений підписом посадової особа, а лише завірений печаткою підприємства, оскільки на той момент власник обох підприємств фактично був один самий. 07 липня 2014 року заявниця звернулась до Управління пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області із заявою про призначення їй пенсії. Однак, у відповідності до рішення № 3501 від 17.07.2014 року до її трудового стажу не зараховано період роботи з 05.01.1993 року по 30.06.1995 року, оскільки нею не надано довідки, що підтверджувала би цей стаж, адже в її трудовій книжці відсутній підпис на записі про звільнення у період роботи з 05.01.1993 року по 30.06.1995 року. У теперішній час вказані вище підприємства припинили своє існування. Оскільки даний факт позбавляє її можливості оформити право на пенсію, просила встановити факт перебування неї у трудових відносинах та відповідності запису у трудовій книжці. Заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, вирішення спору залишила на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Дійсно, у трудовій книжці [PERSON], [INFO], від 25.05.1976 року, мається запис від 05.01.1993 року про прийняття її на роботу продавцем 1 категорії до Державного підприємства магазин «Уют», а також запис від 30.06.1995 року про її звільнення у зв'язку із переведенням у Комерційне підприємство «Метал», який завірений відповідною печаткою підприємства, але не містить підпису його керівника. У свою чергу, у вказаній вище трудовій книжці також мається записи від 01.07.1995 року та 30.09.1996 року про прийняття [PERSON] та звільнення з посади продавця Комунального підприємства «Метал». Ці записи завірені відповідною печаткою підприємства, а також містять підпис директора Рубцова В.А. Встановлено, що рішенням в.о. начальника Управління пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області № 3501 від 17 липня 2014 року, період роботи [PERSON] з 05 січня 1993 року по 30 червня 1995 року не зараховано до її трудового стажу, у зв'язку із тим, що нею не надані довідки, які б підтвердили цей стаж роботи. Факт знаходження заявниці у трудових відносинах з ДП магазин «Уют» у період з 05.01.1993 року по 30.06.1995 року також підтвердили свідки. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], пояснили, що знайомі із [PERSON] на протязі тривалого часу, також вказали, що заявниця дійсно на початку 1990 років працювала продавцем у магазині «Уют». Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, за умови, що організація, яка видала правовстановлюючий документ не має можливості внести до нього виправлення, суд вбачає достатньо умов для встановлення юридичного факту перебування у трудових відносинах та відповідності запису у трудовій книжці.

Outcome: approved