Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

У вересні 2017 року до суду звернувся позивач з позовною заявою до [PERSON], в якій ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за договором на продаж вікон та дверей у сумі 15774,73 грн. а також судових витрат в розмірі 1600 грн. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 19.08.2013 року між ФОП «Рогач Марина Миколаївна» та відповідачем було укладено договір № 4 на продаж вікон та дверей. Відповідно до п.1.1. даного договору та Ату приймання-передачі від 19.08.2013 року, ФОП продав, а відповідач отримала та зобовязалася оплатити вікна та двері на умовах договору. Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 012032 від 19.08.2013 року відповідач повинна була сплатити за товар, отриманий за Актом приймання-передачі на загальну суму 11651,00 грн., з яких 971,03 грн. відповідач повинна сплатити до моменту отримання товару, а 10683,97 грн на умовах відтермінування платежу. Відповідачем товар був отриманий у повному обсязі, будь-які претензії або зауваження з боку останньої були відсутні. 29.05.2012 року між позивачем по справі та ФОП «Рогач Марина Миколаївна» було укладено генеральний договір відступлення права вимоги № СФ 2012818 від 29.05.2012 року. Оскільки оплата за отриманий товар відповідачем здійснювалася на умовах відстрочки, то відповідач особисто уклала відповідні правочини з ТОВ «Сучасний факторинг», за якими позивач сплатив борг ФОП «Рогач Марина Миколаївна» за відповідача, та отримав право вимоги до останньої щодо оплати боргу та у випадку порушення Відповідачем умов погашення штрафних санкцій за Основним договором. З урахуванням умов Генерального договору між ФОП та Відповідачем було укладено додаткову угоду № 012032 від 19.08.2013 року до основного договору, за якою відповідач особисто погодила новий порядок розрахунків, а у випадку порушення сплати штрафу та залучення у якості отримувача усіх платежів по оплаті залишку боргу позивача. Таким чином, позивач надав відповідачу можливість сплатити суму боргу в розмірі 10683,97 грн. одинадцятьма окремими платежами по 971,27 грн кожен в період з 24.09.2013 року по 24.07.2014 року включно. Відповідач, значно порушуючи графік оплат здійснив декілька виплат на загальну суму 3164,08 грн. Залишок основного боргу на дату подання позовної заяви до суду складає 7870,16 грн. У звязку з викладеним, в позові ставиться питання про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача суми залишку основного боргу в розмірі 7870,16 грн. ; штрафу в сумі 1200,00 грн.; збитків від інфляції в сумі 4199,51 грн.; суму трьох процентів річних в розмірі 905,06 грн., а також судових витрат в розмірі 1600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за її відсутності суду не надала, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України - заочно. Суд, вивчивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З Договору купівлі-продажу № 4, укладеного 19.08.2013 року між ФОП «Рогач Марина Миколаївна» та [PERSON], вбачається, що остання отримала та зобовязалася оплатити вікна та двері на умовах договору на загальну суму 11651,00 грн.(а.с.18). Згідно Додаткової Угоди № 012032 до договору № 4 від 19.08.2013 року суму за договором в розмірі 971,27 грн. відповідач оплатила до моменту отримання товару, а кошти в розмірі 10683,97грн. \~на умовах відтермінування платежу. Відповідно до умов вказаної угоди, щомісячний платіж складав 971,27 грн., якій повинно було сплачувати в період з 24.09.2013 р по 24.07.2014р. (а.с. 19) Акт приймання-передачі № 351-12216 від 31.08.2013р є підтвердженням отримання відповідачем товару. (а.с.20). Згідно Генерального договору уступки прав вимоги від 29.05.2012 року за №2012818 ФОП «Рогач Марина Миколаївна» у випадку продажу товарів може відступати право вимоги боргу до Боржника (а.с.22-23). Згідно Додаткової угоди №012032 від 19.08.2013р до Генерального договору уступки прав вимоги від 29.05.2012 року за №2012818 відповідач особисто погодилася на переуступку ТОВ «Сучасний Факторинг» при укладанні Договору на суму 10683,97 грн, яку зобовязалася оплатити на умовах відтермінування платежу (а.с.25). Відповідно до ч.1\~ст.509 ЦК України\~зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З додаткової угоди вбачається, що відповідачу встановлено Графік погашення платежів, згідно до якого остання зобовязана щомісячно сплачувати платіж в розмірі 971,27 грн за період з 24.09.2013 р по 24.07.2014р. (а.с. 19). З позовної заяви бачається, що відповідач сплатив лише декілька платежів на загальну суму 3164,08 грн (971,27 грн.-\~25.09.2013 року; 971,27 грн.-\~14.11.2013 року; 971,27 грн.-\~29.11.2013 року; 250,27 грн. 25.09.2014 року), тому залишок основного боргу, який числиться за відповідачем складає в сумі 7870,16 грн, яку суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.611\~ЦК України\~уразі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно умов додаткової угоди № 012032 від 19.08.2013 р. [PERSON] у разі пропуску кожного щомісячного платежу зобовязана сплатити штраф в сумі 100,00 грн. З позовної заяви встановлено, що відповідач [PERSON] пропустила 12 періодів сплати платежів, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача штраф в сумі 1200грн (із розрахунку: 12 місяців прострочених платежів х 100грн). У відповідності до\~ст.625 ч.2 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно до наданих позивачем розрахунку збитків від інфляції та розрахунку відсотків за безпідставне користування чужими грошовими коштами, встановлено, що за період з 29.11.2013 р. по 01.09.2017 р. за відповідачем виникла заборгованість збитків від інфляції в загальній сумі 4199,51 грн; та за період з 29.11.2013 р. по 01.09.2017 року процентна ставка за користування коштами 3% річних в загальній сумі 905,06 грн, які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, задовольнивши тим самим вимоги позову ТОВ «Сучасний Факторинг». Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки в матеріалах справи наявне платіжне доручення про сплату судового збору в сумі 1600,00 грн., а позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі, то суд вважає за необхідне стягнути вказану вище суму судового збору з відповідача.

Outcome: approved