Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

У березні 2015 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку по утриманню дітей. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 4000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, її представник надав через канцелярію суду заяву про можливість розгляду справи за відсутності позивача та про відсутність заперечень щодо ухвалення заочного рішення. [PERSON] у судове засідання не з'явився з невідомих для суду причин, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотання про розгляд справи за його відсутності не подавав. Суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 10.12.2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 08.05.2015 року (справа № 2/759/2725/15) було розірвано (а.с.20-20-а). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 967 та видане відповідне свідоцтво (а.с.4) та [PERSON], [INFO] про що відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 966 та видане відповідне свідоцтво (а.с.5). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, чоловіка, дружини, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. За правилами ч.1 ст. 184 СК України призначення аліментів у твердій грошовій сумі можливо лише, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Із змісту позовної заяви вбачається, що відповідач не працює, що не вважається нерегулярним або мінливим доходом. Інші обставини, що мають істотне значення для застосування положень ч.1 ст. 184 СК України позивачем не зазначені. А тому, враховуючи положення ст. 182 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 17 березня 2015 року до досягнення [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] повноліття. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов'язок сплатити на користь держави судові витрати. На підставі ст.ст. 180-182, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial