Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

У березні 2018 р. позивач звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що до 05.10.2006 р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у сторін [INFO] р. народився син [PERSON]. Рішенням Деснянського р/с м. Києва від 15.11.2005 р. з відповідача [PERSON] на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі ? частини від усіх доходів щомісячно, і до досягнення ним повноліття. У позові позивач зазначає, що враховуючи той факт, що відповідач отримує пенсію, яка на даний час збільшилась, а тому спроможний більше сплачувати аліментів. Тому посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд збільшити розмір аліментів, які сплачує відповідач на її користь на утримання дитини до ? частини від усіх доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.07.2017 р. і до досягнення сином повноліття. Суд, дослідивши докази та письмовий відзив від відповідача, яким він просить суд відмовити у позові, встановив обставини, що викладені нижче. Як з'ясував суд, позивач [PERSON] із відповідачем [PERSON] по 05.10.2006 р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін [INFO] р. народився син [PERSON]. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням Деснянського р/с м. Києва від 15.11.2005 р. з відповідача [PERSON] на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі ? частини від усіх доходів щомісячно, і до досягнення ним повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Правовий аналіз вищезазначених норм законодавства дозволяє зробити висновок, що аліменти сплачуються на задоволення першочергових потреб дитини. Разом з тим, до таких потреб законодавцем не включені витрати на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, тощо), вказані витрати віднесені відповідно до ст. 185 СК України до додаткових витрат на дитину, розмір участі одного з батьків у яких визначається за рішенням суду. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] з 25.07.2013 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі [PERSON], але (з її слів) останній виїхав на заробіток до Польщі, і вона не встигла із ним розвестись. При цьому відповідач [PERSON], є інвалідом 3 групи з дитинства та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1300 грн., тобто позбавлений можливості працювати, у відповідності до довідки до акту огляду МСЕК від 10.02.2009 р., але сплачувати більше ніж ? частину від усіх доходів (пенсії) не в змозі. За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Правовий аналіз вищезазначених норм законодавства дозволяє зробити висновок, що аліменти сплачуються на задоволення першочергових потреб дитини. Разом з тим, до таких потреб законодавцем не включені витрати на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, тощо), вказані витрати віднесені відповідно до ст. 185 СК України до додаткових витрат на дитину, розмір участі одного з батьків у яких визначається за рішенням суду. За таких обставин, витрати позивача [PERSON] документально не підтверджені, але є підставою для задоволення в зміні розміру аліментів в порядку, передбаченому ст. 192 СК України, а тому вважає за необхідне збільшити розмір аліментів з ? частини від усіх доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.03.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь держави витрати по оплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. Тому

Outcome: partial