Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

У березні 2016 року позивач ТОВ «Соллі-Плюс» звернулося до суду з позовом до Державної казначейської служби України, Кабінету Міністрів України, Президента України, третя особа ТОВ «ЕТС» про стягнення коштів. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником будівлі техобслуговування з готелем та пунктом харчування за адресою: м. Донецьк, вул. Софійська, 23Б. 1 вересня 2012 року вказаний майновий комплекс був переданий в оренду ТОВ «ЕТС». Відповідно п. 5.2., 5.4 до договору про передачу майнового комплексу № 247 від 1 вересня 2012 року ризик знищення майна ТОВ «Соллі-Плюс» покладається на власника відповідно до чинного законодавства. Станом на 21 травня 2014 року переданий комплекс в оренду складався зі станції технічного обслуговування, готелю, пункту харчування, автостоянки для вантажного транспорту та займав площу розміром 2 218,7 кв.м. З травня 2014 року позивач та ТОВ «ЕТС» припинило здійснення підприємницької діяльності, у зв'язку з веденням антитерористичної операції на підставі Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, яким введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України». Під час проведення антитерористичної операції майновий комплекс позивача був розграбований, згодом використовувався як блок-пост незаконними збройними формуваннями. За вказаними фактами правоохоронним органами зареєстровано заяву про вчинення кримінального правопорушення та здійснюється досудове розслідування. Тому, позивач звернувся з цим позовом до суду та просив стягнути на підставі ст. 1177 ЦК України, ст. 19 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» з державного бюджету України завдану майнову шкоду у розмірі 45 638 763 грн. 03 коп., що складається із вартості будівлі - 39 815 691 грн. 33 коп. та вартості втрачених матеріальних цінностей, які знаходились в приміщенні комплексу - 5 823 071 грн. 70 коп. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Представник відповідача Президента України до судового засідання не з'явився, надав письмові заперечення (а.с. 44-46), відповідно до яких чинним законодавством не передбачено стягнення майнової шкоди з Президента України, оскільки він не є учасником цивільних правовідносин. Просив справу розглянути у його відсутність. Іншій учасники процесу до судового засідання не з'явились з невідомих причин. Тому, суд розглянув справу у їх відсутність, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав. Судом встановлено, що позивач ТОВ «Соллі-Плюс» є власником будівлі техобслуговування з готелем та пунктом харчування за адресою: м. Донецьк, вул. Софійська, 23Б (а.с. 14). Відповідно до даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно площа майнового комплексу позивача становила 2 109,1 кв., вартістю 223 988 грн. (а.с. 14-15). 1 вересня 2012 року вказаний майновий комплекс площею 2 218,7 кв.м. був переданий в оренду третій особі ТОВ «ЕТС» відповідно до договору про передачу майнового комплексу № 247 від 1 вересня 2012 року (а.с. 15-17). Згідно з п. 5.2., 5.4 договору ризик знищення майна ТОВ «Соллі-Плюс» покладається на власника відповідно до чинного законодавства. Станом на 21 травня 2014 року переданий комплекс в оренду складався зі станції технічного обслуговування, готелю, пункту харчування, автостоянки для вантажного транспорту та займав. На підставі Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, яким введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» проводиться антитерористична операція на сході України. За інформацією Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справи України прийнято рішення щодо проведення антитерористичної операції в Донецькій, Луганській та Харківській областях. У зв'язку з чим задіяні сили і засоби суб'єктів боротьби з тероризмом та інших суб'єктів, відповідно до законів України. При цьому, правоохоронними органами виявляються та розслідуються численні кримінальні правопорушення, які мають ознаки терористичних актів, диверсій, умисних вбивств, захоплень будівель і спору, незаконного заволодіння транспортними засобами, незаконного позбавлення волі, захоплення заручників, блокування і пошкодження об'єктів транспортної системи тощо (а.с. 29-30). Відповідно до інвентаризаційної відомості станом на 31 грудня 2014 року вартість немайнового комплексу ТОВ «Соллі-Плюс» становила 39 815 691 грн. 33 коп., вартість матеріальних цінностей, які знаходились в приміщенні комплексу - 5 823 071 грн. 70 коп., а всього 45 638 763 грн. 03 коп. (а.с. 19-28). Під час судового засідання за клопотанням представника позивача було оглянуто відеозапис із флеш-носія представника позивача, з якого вбачалось пошкодження майнового комплексу ТОВ «Соллі-Плюс», а не його знищення. Крім того, відповідно до відповіді Красноармійського МВ ГУМВС України в Донецькій області № 7461/401-2016 від 30.30.2016 року за фактом пошкодження майна ТОВ «ЕТС», а не його знищення, Красноармійським МВ ГУМВС України в Донецькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 12015050000000128 за ч. 2 ст. 194 КПК України та зареєстровано заяву ТОВ «Соллі-Плюс» про вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом. Згідно зі ст. 19 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» відшкодування шкоди, заподіяної громадянам терористичним актом, провадиться за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до закону і з наступним стягненням суми цього відшкодування з осіб, якими заподіяно шкоду, в порядку, встановленому законом. Відшкодування шкоди, заподіяної організації, підприємству або установі терористичним актом, провадиться в порядку, визначеному законом. Поняття потерпілого визначено у ст. 55 КПК України, відповідно до якої потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов'язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам'ятка про процесуальні права та обов'язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв'язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Оскільки ТОВ «Соллі-Плюс» 9 березня 2016 року звернулось до ГУ НП в Донецькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо пошкодженого майна, що знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Софійська, 23Б, котра зареєстрована Красноармійського МВ ГУМВС України в Донецькій області, то позивач набув статусу потерпілого у кримінальному провадженні, а відтак має право на відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Разом з тим, відповідно до положень ст. 1177, 1166 ЦК України при вирішенні питання про стягнення майнової шкоди, суду необхідно встановити факт завдання шкоди, протиправність дій того, хто завдав шкоди, вину заподіювача шкоди та причинного зв'язку між діями та настанням шкоди. Відповідного закону, який би регулював питання відшкодування шкоди юридичним особам, на даний час немає. Проте, відсутність відповідного правового акту щодо регулювання питання відшкодування шкоди юридичним особам не є підставою для відмови у задоволенні позову. Враховуючи відсутність правового акту щодо регулювання питань відшкодування шкоди, завданої терористичним актом, суд виходить із загальних положень щодо відшкодування шкоди: встановлення розміру, причин завдання такої шкоди та її відшкодування. Відповідно до положень п. 3 Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 69 від 11 серпня 1994 року, встановлено перелік підстав, коли проведення інвентаризації, зокрема, основних засобів є обов'язковим. Так, проведення інвентаризації є обов'язковим у тому числі у разі техногенних аварій, пожежі чи стихійного лиха (надзвичайні події). Обов'язковість проведення інвентаризації після закінчення наведених подій встановлена і п. 12 Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою КМУ від 28 лютого 2000 року. Зокрема, при виявленні пошкоджень повинна бути створена комісія для розслідування причин та наслідків події, згодом проводиться інвентаризація майна підприємства, складається акт про подію, в якому відображаються фактичні причини події. У свою чергу, в актах та протоколі інвентаризації вказується про перелік пошкодженого або знищеного майна, його вартість. У разі якщо на підприємстві внаслідок дій, пов'язаних із проведенням антитерористичної операції, відбулась пожежа, яка виникла, як приклад, через потрапляння снарядів до приміщень суб'єкта господарювання, правильним є підтвердження такого випадку актом про пожежу. Положенням п. 7 Порядку обліку пожеж та їх наслідків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 2030 від 26 грудня 2003 року, встановлено, що документом, який засвідчує факт пожежі, є акт, що підписується комісією, до складу якої входить не менш як три особи, у тому числі представник територіального органу ДСНС, представник адміністрації (власник) об'єкта, потерпілий. При цьому наказом МНС України № 119 від 15.03.2004 р. затверджено форму такого акта про пожежу, до якого вносяться відомості, зокрема, про дату, час, місце виникнення пожежі, опис знищеного та пошкодженого майна, прямі та побічні збитки від пожежі, причину пожежі. Оскільки з оглянутого відеозапису вбачається не повне знищення майнового комплексу позивача, а його часткове пошкодження, позивачем не надано суду документів у підтвердження причин пошкодження майна, не проведена інвентаризація наявного майна у майновому комплексі, не визначено технічний стан майнового комплексу, причини його пошкоджень та його елементів, не проведена відповідна експертиза на предмет визначення вартості пошкодженого майнового комплексу, враховуючи те, що такі клопотання представником позивача щодо призначення та проведення відповідної експертизи суду не заявлялись, то суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог через недоведеність розміру завданої майнової шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed