Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

У березні 2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пред`явленим до [PERSON] з вимогами стягнення виплаченої регламентної виплати потерпілій в ДТП особі, з підстав того, що відповідно договору добровільного страхування наземного транспорту автомобіль «Skoda Rapid», державний номер [NUMBER] , був застрахований. 20 грудня 2016 року сталась ДТП за участю застрахованого автомобіля «Skoda Rapid», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , автомобіля «ВАЗ 211540», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Форд Скорпіо», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .. На момент ДТП автомобіль «Форд Скорпіо», державний номер [NUMBER] , не був забезпечений чинним договором ОСЦПВВНТЗ, а водій [PERSON] не підпадає під дію норм п.13.1 ст. 13 закону №1961. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2017 року постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2017 року залишено без змін. Потерпіла у ДТП сторона звернулась із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку зі зазначеною ДТП, яка є страховим випадком та цивільно-правова відповідальність якого застрахована. 15 березня 2017 року позивач здійснив регламентну виплату потерпілій в ДТП особі на підставі платіжного доручення №2207вр від 15.03.2017 в розмірі 17402,73 грн., визначеної Звітом №09-01-17-1В автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди колісного транспортного засобу, пошкодженого в результаті ДТП, де сума матеріальної шкоди, як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 17402,73 грн., також позивач поніс збитки у зв`язку зі збором документів по справі та проведення огляду пошкодженого у ДТП автомобіля в сумі 600 грн. З підстав виплати потерпілій особі регламентної виплати позивач набув право регресної вимоги до винної особи учасника ДТП, тобто до [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП не була застрахована. Тому позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь суму регламентної виплати в розмірі 17402,73 грн., витрати, пов`язані з визначенням вартості відновлювального ремонту в розмірі 600 грн. та судовий збір в розмірі 2102 грн. на свою користь. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу розподілено 06 березня 2020 року судді Колесніченко О.В. З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 25 березня 2020 року, після надходження 20 березня 2020 року відповіді з Відділу адресно-довідкової роботи УПР ГРФО ГУ ДМС України в Дніпропетровській області на запит суду від 11 березня 2020 року, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином. Відповідач свій відзив не подавав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляв, хоч судом направлялися рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням копії позовної заяви з додатками згідно ст. 190, ч.6 ст. 187 ЦПК України за останнім відомим суду підтвердженим зареєстрованим місцем її постійного проживання (перебування). Відповідно до ч. ч. 5, 8 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, дослідивши зібрані докази, дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Згідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що 20 грудня 2016 року о 09 год. 59 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Форд Скорпио», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по мосту №2 біля елетроопори №60 в м. Дніпрі, не не врахував дорожньої обстановки при виборі швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого відбувся наїзд на транспортний засіб «ВАЗ 211540», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , після чого дане авто стало некерованим та продовжило рух, здійснивши зіткнення з автомобілем «Skoda Rapid», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , чим порушив п.12.1, п.13.1 Правил дорожнього руху. Дані обставини встановлені та підтверджуються постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2017 року, що набрала законної сили з постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області 03 березня 2017 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу розмірі 340,00 грн. (а.с.7). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вказана постанова Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2017 року має преюдиційне значення при розгляді цієї цивільної справи. Власником пошкодженого у ДТП автомобіля «Skoda Rapid», державний номер [NUMBER] , є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , наданого до позову в копії(а.с.16). Вказаний транспортний засіб був забезпечений та цивільно-правова відповідальність власника [PERSON] була застрахована у АТ «СК «АХА Страхування» у відповідності до Полісу №АІ/9934436 строком його дії з 04 червня 2016 року до 03 червня 2017 року, тобто чинним на момент ДТП, натомість цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] , який керував транспортним засобом «Форд Скорпио», д.н.з. [NUMBER] , під час вчинення ДТП застрахована не була. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.39.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п. «а» ч. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» М(Т)СБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визначення матеріального збитку, завданого автомобілю «Skoda Rapid», державний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП, позивач у визначений законом строк надав відповідне доручення № [NUMBER] на виконання робіт. Згідно Звіту №09-01-17-1В автотоварознавчого дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту КТС, пошкодженого в результаті ДТП від 23 січня 2017 року, оцінювачем транспортного засобу ПП [PERSON] (діяв на підставі Сертифікату №483/15 суб`єкта оціночної діяльності виданий Фондом державного майна України, дійсний до 15 червня 2018 року), вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Skoda Rapid», державний номер [NUMBER] , з урахуванням фізичного зносу автомобіля, становить 17402,73 грн. (а.с.20-37). Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Така оцінка проводиться в порядку, передбаченому «Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092. Тому, для вирішення питання щодо розміру фактично заподіяної позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди, суд приймає до уваги зазначений висновок, проведений у відповідності до чинного законодавства. Судом встановлено, що потерпілий [PERSON] , як власник транспортного засобу, що потрапив у ДТП, відповідно до вимог ст. ст. 33, 35 зазначеного вище Закону 20 грудня 2016 року повідомив позивача про ДТП (а.с. 11,12). Заявою від 02 лютого 2017 року [PERSON] звернувся до МТСБУ про виплату страхового відшкодування, надавши відповідний пакет документів, перелічений у заяві(а.с.14). Наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України № 2207 від 15 березня 2017 року «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] » визначено до сплати 17 402,73 грн. в межах ліміту (а.с. 39). Згідно платіжного доручення № 2207рв від 15 березня 2017 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування [PERSON] на загальну суму 17402,73 грн. (а.с. 40). Письмові досудові вимоги позивача від 13 березня 2017 року за вих.№3.1-05/5787, 15 березня 2017 року за вих.№3.1.-05/6219, та 22 червня 2020 року за вих. №64/06 щодо вирішення справи в добровільному порядку відповідачем залишені без реагування (а.с.41-43). Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону М(Т)СБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Таким чином, до позивача, як до страховика, що виплатив страхове відшкодування в межах регламентної виплати в розмірі 17 402,73 грн., перейшло право вимоги, яке [PERSON] на підставі ст.ст.1187, 1188 ЦК України, мав до відповідача, а відтак позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до п. 41.4 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» М(Т)СБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат М(Т)СБУ при здійсненні регламентних виплат. На підставі акту виконаних робіт відповідно до листа МТСБУ від 04 січня 2017 року за вих. №3/1-05/38331/вих/1 по справі МТСБУ №38331, що є додатком до Договору №2015/0003 від 10 грудня 2015 року з ТОВ «УЕЦ «Експерт-Сервіс Авто», позивачем виплачено ТОВ «УЕЦ «Експерт-Сервіс Авто» за послуги аварійного комісара грошові кошти в розмірі 600 грн. згідно платіжного доручення №35рв від 08 лютого 2017 року (а.с. 40). Такі витрати можна віднести до ліквідаційних витрат, які є витратами, пов`язаними з урегулюванням збитків і є необхідними для здійснення відшкодування. Враховуючи принцип цивільного права «повного відшкодування завданої шкоди» (збитків - ч. 2 ст. 22 ЦК), понесені позивачем витрати на оплату послуг аварійного комісара, визначення розміру збитків, нанесених власнику ТЗ, збору документів, необхідних для прийняття замовником рішення щодо здійснення регламентної виплати у сумі 600 грн. підлягають стягненню з відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню також і вказані понесені витрати на суму 600 грн. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved