Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

У березні 2020 року фізична особа підприємець « [PERSON] » звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми в розмірі 16\~340 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.02.2018 року відповідач отримав від позивача грошові кошти в розмірі 16 340 грн., що підтверджується письмової розпискою від 20.02.2018 року, з особистим підписом відповідача, проте будь-які договірні відносини між сторонами відсутні. Таким чином, відповідач зобов`язаний повернути позивачу безпідставно набуте майно у вигляді грошових коштів в розмірі 16 340 грн. та судовий збір в розмірі 840,80 грн. У судовому засіданні представник позивача суду пояснив, що між позивачем та відповідачем була усна домовленість щодо розміщення рекламних конструкцій. Проте, відповідач свої зобов`язання не виконав, тому, на підставі ст.1212 ЦК України представник позивача просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ч.7\~ст. 128 ЦПК України\~належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України\~за відсутності заперечень до того позивача. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 24.04.2020 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження. Відповідно до ч.1ст.13\~ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, згідно оригіналу службової записки (розписки), 20.02.2018 року [PERSON] отримав від фізичної особи-підприємця « [PERSON] » грошові кошти в сумі 16 340 грн. (а.с.17). У відповідності до\~ст.1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог закону. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Припиняється зобов`язання частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1\~ст.598 ЦК України). Виходячи з норм\~ст. 545 ЦК України, після прийняття виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі; якщо боржник видавав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові, у разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає, підтвердженням виконання боржником свого обов`язку є наявність боргового документа у боржника. Частина перша\~статті 1212 ЦК України, встановлює, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до змісту ст.1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Разом з тим, правила с.1212 ЦК України застосовуються тоді, коли майно передано на виконання юридично не укладеного договору. Отже, на підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Сплату позивачкою судового збору підтверджено квитанцією від 05.03.2020 року у розмірі 840,80 грн. (а.с. 8). З огляду на це, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved