Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

У вересні\~2018\~року до\~суду надійшла\~позовна заява\~ [PERSON] \~до [PERSON] про вселення та усунення перешкод у здійсненні прав користування та розпорядження майном. Виклад обставин та зміст позовних вимог, з якими звертається позивач. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 29 червня 2017 року [PERSON] подарувала йому 5/8 часток квартири [ADDRESS] . Однак, [PERSON] у вказану квартиру позивача не впускає, доступу до своєї власності останній немає. Такими діями відповідач чинить [PERSON] у користуванні належною останньому власністю, а саме 5/8 частками спірної квартири. По теперішній час позивач змушений проживати в готелі, тому що немає змоги вселитися до своєї частки квартири. [PERSON] неодноразово приходив за вищевказаною адресою, намагався порозумітися із відповідачем, щоб остання надала йому доступ до його частки квартири і не чинила перешкод у проживанні. Однак, відповідач не йде на контакт і не хоче порозумітися. З огляду на викладені обставини, [PERSON] змушений звернутися із даним позовом, в якому просить вселити його в 5/8 часток квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; усунути перешкоди в користуванні позивачем вказаною часткою квартири та зобов`язати відповідача не чинити перешкоди [PERSON] у користуванні 5/8 частками спірної квартири. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі: У судовому засіданні представник позивача [PERSON] Воротніков В.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Також, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не відомі. Відзиву на позовну заяву не подала. За змістом п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням цієї статті. Обставини справи, що встановлені судом: 29 червня 2017 року [PERSON] подарувала [PERSON] 5/8 часток квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією Договору дарування п`яти восьмих часток квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Грищенко В.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1720 (а.с. 5). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, який сформований 29 червня 2017 року, за [PERSON] зареєстровано право власності на 5/8 часток квартири [ADDRESS] (а.с. 25). До матеріалів справи додано копію висновку по ЄО № 25099 від 10.09.2018 р. від 17 вересня 2018 року, який наданий ДОП сектору превенції Броварського ВП старшим лейтенантом поліції Хомич О.М. та погоджений начальником сектору превенції Броварського ВП підполковником поліції Мазуренко Я.П. (а.с. 6). Зі змісту вказаного висновку вбачається, що 10.09.2018 р. до Броварського ВП ГУНП в Київській області надійшла заява від [PERSON] , який є представником [PERSON] на підставі довіреності серії ННВ 864209, зареєстровано до реєстру за № 1244 від 26.03.2018 р. у заяві [PERSON] повідомив, що з 29.06.2017 р. за адресою [ADDRESS] , власниця 2/3 частки квартири [PERSON] , не допускає до проживання за вказаною адресою [PERSON] , який згідно договору дарування є власником 5/8 часток вказаної квартири. На підставі заяви старшим лейтенантом поліції [PERSON] здійснено допит [PERSON] , яка пояснила, що [PERSON] до вказаної квартири вона не допускає, оскільки вважає, що договір дарування 5/8 часток квартири укладений із порушеннями. Також, додала, що [PERSON] впустить тільки по рішенню суду (а.с. 6). З підстав того, що розгляд поданої представником [PERSON] заяви відноситься до компетенції суду, вищевказаним висновком від 17 вересня 2018 року закінчено перевірку по ЄО № 25099 від 10.09.2018 р. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із ч.1 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частинами 1, 3 ст.\~47\~Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Як передбачено ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно із ст.\~383\~ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до вимог ч.1 ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При цьому, зміст права власності охоплює, в тому числі, й право на проживання у спірному житловому приміщенні, що підлягає захисту за обставин створення перешкод у здійсненні цього права іншими особами, у тому числі співвласниками. Відповідно до ст.\~155\~Житлового кодексу\~України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Відповідно до ст.\~150\~ЖК України позивач має право користуватися та розпоряджатися своєю власністю (квартирою) на свій розсуд, а відповідач зобов`язаний не чинити позивачу перешкоди у користуванні власністю. Як встановлено вище, позивач є власником 5/8 часток спірної квартири, та має право користуватися нею, що передбачено чинним законодавством. Так, із наданого висновку від 17 вересня 2018 року вбачається, що відповідач підтвердила те, що чинить перешкоди позивачу у доступі до квартири. Отже,\~судом безспірно\~встановлено,\~що позивач\~не має\~змоги користуватися\~належною йому\~часткою квартири,\~відповідач заперечує\~проти користування позивачем вказаним житлом, доступу до нього не надає, чим чинить позивачу перешкоди у здійсненні ним права власності щодо користування належною йому часткою квартири. З огляду на такі обставини, суд вважає, що вимога про зобов`язання відповідача не чинити [PERSON] перешкод у користуванні належним останньому майном, підлягає задоволенню. Вимога [PERSON] про усунення перешкод у користуванні ним 5/8 частками квартири [ADDRESS] , є подібною та взаємовиключною до третьої вимоги, яка задовольняється судом. Вирішуючи позовні вимоги про вселення позивача до спірної квартири, суд приходить до наступного. Із копії паспорта позивача серії [NUMBER] , виданого 03 вересня 2004 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області, вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Отже, постійне місце проживання позивача знаходиться в Одеській області. Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів вчинення перешкод відповідачем щодо вселення позивача до спірної квартири. Відсутні докази також того, що позивач намагався вселитись до даної квартири, але з тих чи інших причин не зміг цього зробити. Не підтверджуються вказані обставини й висновком про результати перевірки по заяві представника позивача [PERSON] від 10.09.2018 року. Доводи позивача про те, що він змушений проживати в готелі у судовому засіданні не підтверджені, як і не підтверджені наміри позивача проживати у вищевказаній квартирі. Отже, позовні вимоги про вселення позивача до спірної квартири задоволенню не підлягають у зв`язку з їх недоведеністю. З огляду на викладені обставини, та враховуючи положення норм чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Щодо розподілу судових витрат. У відповідності\~до ч.\~1\~та ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із пропорційного розміру задоволеної частини позовних вимог, суд вважає, що стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Outcome: partial