Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

У березні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що їй належить на праві власності житловий будинок № 2 по вул. Островського в с. Ходосівка, Києво-Святошинського району Київської області. У належному їй на праві власності житловому будинку з 01 квітня 2006 року зареєстрований [PERSON], який є колишнім чоловіком її дочки [PERSON], [INFO], яка померла 16 травня 2015 року. [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], з 01 квітня 2006 року, але не проживає в ньому з початку 2016 року. Позивач зазначила, що її права є порушеними, оскільки вона не може вільно розпоряджатися належним їй на праві власності майном, на даний час вона сплачує комунальні послуги та інші витрати з урахуванням [PERSON], що призводить до погіршення її матеріального становища. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку № 2 по вул. Островського в с. Ходосівка, Києво-Святошинського району Київської області. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, а відповідач [PERSON] повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З наявних матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом (дублікат), видане 12 березня 1993 року державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий № 67, [PERSON] на праві власності належить житловий будинок № 2 по вул. Островського в с. Ходосівка, Києво-Святошинського району Київської області. Як зазначила позивач у своїй позовній заяві у будинку, що належить їй на праві власності з 01 квітня 2006 року зареєстрований [PERSON], який є колишнім чоловіком її дочки [PERSON], [INFO], яка померла 16 травня 2015 року. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Ходосівка, вул. Островьского, буд. № 2, не проживає, що підтверджується актами обстеження житлових умов від 23 січня 2018 року, 10 лютого 2018 року, 11 травня 2018 року. Відповідно до\~ст.\~317\~ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями\~ст.\~391\~ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно\~ст.\~383\~ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Пленум Верховного Суду України у\~постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2\~встановив, що реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім'ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Згідно вимог\~ч. 2 ст. 405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до вимог\~ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили,\~\~а зняття з місця реєстрації місця проживання особи належить до компетенції органів реєстрації місця проживання та місця перебування осіб. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Ходосівка, вул. Островьского, буд. № 2, а тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved