Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

У березні 2019 року заявники, громадянка України, звернулися до суду з заявою про усиновлення вихованця Обласного спеціалізованого будинку дитини Житомирської обласної ради у місті Новоград-Волинський (далі - Будинок Дитини) малолітнього [PERSON], [INFO], з внесенням відповідних змін до актового запису про його народження. В обґрунтування заяви зазначили, що перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають спільного сина [PERSON], [INFO], однак бажають ще усиновити одну дитину, оскільки мають усі визначені для цього законодавством умови. Усвідомлюють наслідки усиновлення та обов'язки батьків, мають можливість в подальшому надавати своїм дітям належне виховання, освіту, медичне обслуговування, батьківські тепло та ласку. Процедура, яка передує усиновленню дитини, ними витримана. В судовому засіданні заявники заяву підтримали з підстав, викладених в ній, просили суд задовольнити, пояснили свою мотивацію щодо питання усиновлення дитини. В усиновленні бачать можливість подарувати покинутій дитині батьківську любов, турботу та захищеність, забезпечити люблячою, ніжною та дбайливою сім'єю, надати їй можливість досягнення нею повного потенціалу. Близькі родичі та друзі підтримують рішення про усиновлення дитини, потреби якої за своїм фінансовим станом зможуть повністю забезпечити. Представник Будинку Дитини не заперечила щодо задоволення заяви, вказуючи на те, що усі необхідні документи зібрані згідно чинного законодавства України, на усиновлення є усі правові підстави, воно є доцільним та відповідатиме інтересам дитини. Думка заявників усиновити дитину, позбавлену батьківського піклування, є виваженою. Від представника Органу опіки надійшла заява про слухання справи за його відсутності, заяву підтримав. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Головним принципом, який має застосовуватися до усиновлення, є принцип, передбачений статтею 4 Європейської конвенції про усиновлення дітей, відповідно до якого рішення про усиновлення має відповідати найвищим інтересам дитини. Держава Україна забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини і бере під свою охорону кожну дитину, яка позбавлена належного батьківського піклування (ч.3,4 ст.5 СК України). Відповідно до ст.207 СК України усиновлення - це прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, яке провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Судом встановлено, що заявники є громадянами України; перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.10.2011; мають спільного сина [PERSON], [INFO]. З 18.05.2018 заявники перебувають на обліку в службі у справах дітей Андрушівської райдержадміністрації Житомирської області, як кандидати в усиновителі, мають задовільний стан здоров'я, постійне місце роботи та стабільний заробіток. Подружжя [PERSON] забезпечені житлом з усіма зручностями і в якому створені всі умови для проживання. Малолітній [PERSON] народився [INFO] в с. Стугівщина Овруцького району Житомирської області, знаходиться на повному державному утриманні в Будинку Дитини та йому надано статусу дитини, позбавленої батьківського піклування. Мати хлопчика [PERSON] 13.11.2018 рішенням Овруцького районного суду Житомирської області позбавлена батьківських прав щодо нього. Відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. За час перебування в дитячому закладі долею хлопчика ніхто не цікавився, не відвідував, не брав участі в його вихованні, не виявив бажання усиновити чи взяти його під опіку. Між заявниками та малолітнім [PERSON] встановлено добрий контакт, порозуміння та прихильність один до одного. Адміністрація Будинку Дитини, як офіційний опікун малолітнього [PERSON], 25.01.2019 погодилася на його усиновлення заявниками. 18.05.2018 служба в справах дітей Андрушівської райдержадміністрації Житомирської області та 08.02.2019 Орган опіки надали висновки про доцільність усиновлення заявниками малолітнього [PERSON] та відповідність його інтересам дитини. У зв'язку з тим, що [PERSON] є малолітнім, з'ясування волі дитини на усиновлення є неможливим, тому усиновлення провадиться без його згоди відповідно до ст.218 СК України. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, заявники - дієздатні, фізично й психічно здорові, матеріально забезпечені, мають постійну роботу та стабільний заробіток. Вони ознайомлена зі станом здоров'я хлопчика, його соціальним походженням, бажають і мають можливість займатися вихованням усиновленої дитини. Установлені законодавством України вимоги щодо дотримання заявниками процедури усиновлення виконані ними у повному обсязі: надані суду необхідні документи, а також дотримана процедура щодо усиновлення дитини. Це підтверджується наявними в справі матеріалами. Різниця у віці між заявниками та дитиною становить більше 15 років. З правовими наслідками усиновлення подружжя [PERSON] обізнані та розуміють всі пов'язані з цим аспекти, відчувають себе психологічно підготовленими до виховання усиновленої дитини, а тому суд вважає, що вони можуть бути батьками малолітнього [PERSON] та надати йому належне виховання, освіту, духовний та фізичний розвиток, зробити його життя щасливим і повноцінним. З огляду на викладене та враховуючи наявність позитивних рекомендацій органу опіки та піклування щодо доцільності усиновлення хлопчика заявниками, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Обставин, які виключають можливість усиновлення, визначені ст.212 ЦК України, судом не встановлено. Суд також вважає можливим, у відповідності до ст.ст.229, 231 СК України, задовольнити вимогу заявників щодо запису їх батьками усиновленого хлопчика, зміни його імені, прізвища та по батькові, дати та місця народження, про що внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини.

Outcome: approved