overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

У вересні 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 3890,96 грн. заборгованості за кредитним договором № 003-26045-210712 від 21.07.2012 р., з яких - 2039,44 грн. тіло кредиту; - 953,19 грн. прострочене тіло кредиту; - 898,33 грн. заборгованість за відсотками, посилаючись на те, що відповідачу [PERSON], згідно вказаного договору було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні та надана платіжна картка, а також ПІН -код до картки та відкрито кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. з лімітом на рахунку 3000 грн.. Відповідач станом на 10.06.2014 р. порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в сумі 3890, 96 грн.. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність та згоду на заочний розгляд справи, зазначивши про це в тексті позову. Відповідач у судове засідання не зявився, будучи повідомленим належним чином. Це є підставою для постановлення заочного рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 21.07.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON], був укладений кредитний договір № 003-26045-210712, відповідно до якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні та надана платіжна картка, а також ПІН -код до картки та відкрито кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. з лімітом на рахунку 3000 грн.. (а.с. 4-9) Порушивши вимоги кредитного договору та ст. ст. 525, 526 ЦК України, згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, відповідач [PERSON] має заборгованість перед позивачем на суму 3890,96 грн., яка складається з: - 2039,44 грн. тіло кредиту; - 953,19 грн. прострочене тіло кредиту; - 898,33 грн. заборгованість за відсотками. Відповідно до ст.ст. 525,526,530,629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст. 1049,1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У випадку прострочення повернення чергової частини кредиту позикодавець має право вимагати сплати процентів та повернення всього кредиту. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним при пред'явлені позову 243, 60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

У вересні 2014р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 20208,50грн, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що у вересні 2014р. за договором банк відкрив відповідачу картковий рахунок з встановленим кредитним лімітом у розмірі 15000 грн., терміном до 07.06.2014р. під 0,0001% річних; умови повернення кредиту порушені та існуюча заборгованість відповідачем не погашена. Позивач просив розглянути позов без участі його представника. Сторони у встановленому порядку повідомлялися про час і місце судового розгляду, до суду не з'явилися. За таких обставин суд за згодою позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статей 525,526,625,1054 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, а також боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За кредитним договором позичальник зобов'язується повернути банку кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, встановлених договором, при цьому неможливість виконання грошових зобов'язань не звільняє боржника від відповідальності. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що відповідно до наявної у справі копії заяви відповідача №001-14903-070613 від 07.06.2013р. позивач відкрив відповідачу [PERSON] картковий рахунок з встановленим кредитним лімітом у розмірі 15000 грн., терміном до 07.06.2014р. під 0,0001% річних. За твердженнями банку умови повернення кредиту позичальником порушені, існує заборгованість, яка згідно розрахунку позивача на 02.07.2014р. становить: за кредитом - 10908,50грн, прострочене тіло кредиту - 4050,00грн., за комісією - 5250,00грн. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягають стягненню неповернені кредитні суми, заборговані відсотки, комісія. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

У вересні 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначив, що Центральним відділом державної реєстрації шлюбів ГУЮ у м. Києві 01.06.2013 р. було зареєстровано шлюб з відповідачем, а/з № 926. Від шлюбу не має дітей. Як вказує позивач, сторони не мешкають разом із травня 2014 р. та не ведуть спільне господарство. Посилаючись на зазначене, позивач просив розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] Позивач у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач у судове засідання так і не з'явився. Як з'ясовано судом, відповідач на час винесення рішення перебував під будівлею суду та категорично відмовився знаходитись у судовому засіданні. Оскільки позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день і час судового розгляду, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши думку позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між сторонами було укладено шлюб 01.06.2013 р. Центральним відділом державної реєстрації шлюбів ГУЮ у м. Києві було зареєстровано шлюб, а/з № 926. Від даного шлюбу дітей не має. Сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків із квітня 2014 р., їх шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

У вересні 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та поділ спільного майна. В обґрунтування позову позивач зазначив, що перебуває в шлюбі з відповідачем [PERSON] із 18.11.2007 р., який зареєстрований міським відділом РАГСу ГУЮ в Одеській обл. за а/з № 2180. Від подружнього життя є син [PERSON] [INFO] Зі слів позивача, подружнє життя не склалося через протилежність наших характерів та різні погляди на будь-які взаємини між нами відсутні, примирення та подальше спільне життя неможливе. При цьому сторони домовились, що дитина буде мешкати із позивачем. Спільне господарство сторони не ведуть, один одним не опікуються. Тому вважає подальше спільне життя та збереження сім'ї із відповідачем неможливим та просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] У судовому засіданні позивач надіслал свою заяву щодо підтримки свого позову. Представник відповідача визнав даний позов вказавши, що його довіритель перебуває у розшуку за скоєння злочинів. Судом було встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 18.11.2007 р. а/з № 2180 (а.с. 12). Від шлюбу є дитина [PERSON] [INFO] Як з'ясовано судом, відповідач [PERSON] перебуває у розшуку за скоєння кримінальних правопорушень та є засудженим ухвалою ВСС України з розгляду цивільних та кримінальних справ, тобто таким чином суд приходить до висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому задовольняє позовні вимоги позивача [PERSON] про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

У вересні 2014 р. позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, просила стягнути аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на обставини ненадання відповідачем матеріальної допомоги належним чином. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, підтвердили викладені в позовній заяві обставини. Відповідач та його представник проти позову заперечували, суду пояснили, що оскільки позивач має самостійний дохід, то вимоги про стягнення коштів з відповідача на її утримання є необґрунтованими. На його (відповідача) утриманні знаходиться інша малолітня дитина - [PERSON] [INFO], на утримання якої з нього рішенням суду від 10 листопада 2014 року стягнуті аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу. Аліменти у такому ж розмірі стягнуті на підставі рішення суду від 01 грудня 2014 року на утримання сина позивачки. Крім цього, його ([PERSON].) батьки, з якими він мешкає, за станом потребують значних витрат на лікування. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 19 листопада 2011 року від якого мають сина [PERSON], [INFO], який мешкає з матір'ю. Позивач є студенткою Національного університету кораблебудування ім. Адмірала Макарова, отримує стипендію у розмірі 2198 грн. та потребує допомоги, яку відповідач їй належним чином не надає. Відповідач працездатний, працює в Національному університеті кораблебудування ім. Адмірала Макарова на посаді доцента, розмір його середньої заробітної плати складає 1676 грн. 65 коп., а також навчається у тому ж вищому навчальному закладі та отримує стипендію у розмірі 2914 грн. 00 коп., а отже надавати матеріальну допомогу позивачу може. Відповідач також має на утриманні двох малолітніх дітей. В силу ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

У вересні 2014 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання їх дочки - [PERSON], [INFO], що продовжує навчання у Криворізькому національному університеті ДВНЗ «КНУ» на факультеті мистецтв художнього - графічного відділення на денному відділенні, стипендію не отримує. Термін її навчання по 30.06.2018 р.. Вона потребує матеріальної допомоги. [PERSON] матеріальної допомоги не надає, хоча має змогу її надавати. Позивач просила стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісяця. Позивач надала заяву про розгляд справи в її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позову та проводити розгляд справи без його участі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що відповідач має можливість надавати допомогу своїй дочці, що продовжує навчання. [PERSON], [INFO], матір'ю якої є позивач, яка її утримує, продовжує навчання на цей час на денному відділенні навчального закладу по 30.06.2018 р.. (а.с. 4, 6). Відповідач, що є батьком дитини - [PERSON], може надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, оскільки заперечень з цього приводу не надав. (а.с. 4) Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання, у зв'язку з цим потребують матеріальній допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів, суд, на підставі ст. ст. 182, 200 СК України, бере до уваги матеріальне становище дитини, матеріальне становище позивача, і вважає, що позов підлягає задоволенню, а стягненню підлягають аліменти у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, починаючи з 25.09.2014 р., по 30.06.2018 р..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

У вересні 2014 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач надала заяву про підтримку позову та розгляд справи в її відсутність. Відповідач надав суду заяву про згоду з позовом та про розгляд справи в його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком дитини, яка мешкає з позивачем, та не надає матеріальної допомоги на її утримання, що відповідно до ст.180 СК України, є підставою для стягнення аліментів (а.с. 4, 5). Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

У вересні 2014 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач надала заяву про підтримку позову та розгляд справи в її відсутність. Відповідач надав суду заяву про згоду з позовом та про розгляд справи в його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком дитини, яка мешкає з позивачем, та не надає матеріальної допомоги на її утримання, що відповідно до ст.180 СК України, є підставою для стягнення аліментів (а.с. 4). Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

У вересні 2014р. позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою, в якій поставлено питання про розірвання шлюбу з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між нею та відповідачем 14 травня 2005 року було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] Позивач вказує на те, що подружнє життя не склалося з суто особистих причин. Тривалий час вони з відповідачем не проживають однією сім'єю, спільного господарства не ведуть, проживають окремо один від одного, майновий спір відсутній, отже просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явилася, про дату та час судового розгляду справи повідомлена належним чином, просила суд, у разі її неявки в судове засідання, провести розгляд справи без її участі, позов підтримала, з підстав, викладених у ньому, просила задовольнити та розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та час судового розгляду справи сповіщений належним чином. Однак, 13.11.2014р., через канцелярію суду, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 14 травня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №345, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Згідно свідоцтва про шлюб, прізвище після реєстрації шлюбу у сторін: позивач - «[PERSON]», відповідач - «[PERSON]». В шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.03.2008р. Судом встановлено, що тривалий час сторони не проживають однією сім'єю, спільного господарства не ведуть, проживають окремо один від одного, за домовленістю сторін, досягнута згода про те, з ким із них буде проживати дитина, спору щодо поділу майна не має. Згідно з ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст.112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, відсутності заперечень з боку відповідача щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

У вересні 2014 р. позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначає, що 08.08.1995 року вона уклала шлюб із відповідачем, від якого вони мають дитини - [PERSON], [INFO], [INFO] року [PERSON] виповнилося 18 років. У вересні 2013 року [PERSON] вступив на денну форму навчання на державній бюджетній основі до Запорізького гуманітарного коледжу Запорізького національного технічного університету, де продовжить навчання до 30.06.2016 року. Посилаючись на те що син навчається на денній формі навчання він не має можливості працювати, потребує коштів для забезпечення свого навчання та потребує матеріальної допомоги, на підставі зазначеного позивачка просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до [INFO] року.. Позивачка в судове засідання не з*вилася, подала заяву в якій просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач в судове засідання не з*явився, надав заяву в якій просив розглядати спрау без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позовної заяви не запречував. Третя особа в судове засідання не з*явилася з невідомої суду причини, заяв про відкладення судового засідання не подавав, його неявка не перешкоджає розгляду справи. Вивчивши усі надані письмові докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачкою та той факт, що визнання відповідачкою позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК судовий збір за подання позовної заяви, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави, оскільки діти проживає з позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

У вересні 2014 р. позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначає, що 20.08.2004 року вона уклала шлюб із відповідачем, від якого вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На данний час неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не надає допомоги в утриманні дитини. На підставі зазначеного, просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача до повноліття дитини з дня подання позовної заяви. Позивачка в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на задоволенні позовних вимог наполягала, про що надала письмову заяву. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі, проти задоволення уточненої позовної заяви не запречував, про що надав письмову заяву. Третя особа в удове засідання не з*явилася з невідомої суду причини, заяв про відкладення судового засідання не подавав Вивчивши усі надані письмові докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачкою та той факт, що визнання відповідачкою позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК судовий збір за подання позовної заяви, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави, оскільки діти проживають з позивачем.

Outcome: approved