Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

У вересні 2015 року позивачі звернулися до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони перебували у трудових відносинах із структурним підрозділом «Молочний завод» ТОВ «МКВ Лідер» у період з 2013 року по червень 2015 року та були звільнені з роботи за угодою сторін на підставі ст. 36 КЗпП України. При їх звільненні з ними не було проведено повного розрахунку, так як не виплачено повністю заробітної плати за квітень-червень 2015 року, довідок із заборгованості з виплати заробітної плати їм не видано, у зв'язку з чим розрахунки із заборгованості здійснено ними самими, виходячи із сум заробітної плати, яку вони отримували за місяць. Згідно цих розрахунків перед [PERSON] заборгованість з виплати заробітної плати на день її звільнення становить 3500,00 грн., [PERSON] - 4500,00 грн., [PERSON] - 4500,00 грн., [PERSON] - 3992,24 грн., [PERSON] - 5000,00 грн., [PERSON] - 3000,00 грн., [PERSON] - 2000,00 грн., [PERSON] - 3500,00 грн., [PERSON] - 4500,00 грн., [PERSON] - 2000,00 грн. Станом на 17.08.2015 року загальна сума заборгованості з виплати заробітної плати працівникам за період з квітня по червень 2015 року складає 36492,24 грн. За наявності зазначених обставин, розмір спричиненої кожному з них моральної шкоди оцінюють в 1000,00 грн. на кожного. Тому просять стягнути з ТОВ «МВК ЛІДЕР» на користь кожного з них зазначені суми заборгованості та по 1000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої невиплатою заробітної плати. У подальшому позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подали заяви про уточнення позовних вимог, в яких просять стягнути з ТОВ «МВК ЛІДЕР» на користь кожного з них заборгованість з виплати розрахункових коштів при звільненні, а саме на користь [PERSON] - 5404,36 грн., [PERSON] - 4207,40 грн., [PERSON] - 5613,57 грн., [PERSON] - 4708,24 грн. та [PERSON] - 1179,95 грн., а також по 1000,00 грн. кожному на відшкодування моральної шкоди, завданої невиплатою заробітної плати. Позивачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, до суду подали заяви, в яких просять проводити розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують та проти проведення заочного розгляду справи не заперечують. Представники відповідачів у судове засідання повторно також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки до суду не повідомили, заяв про розгляд справи у їхній відсутності до суду не надходило. Враховуючи, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за письмовою згодою позивачів суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів згідно статей 224 - 226 ЦПК України та у відсутності сторін та їхніх представників відповідно до статей 158, 169 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.\- Згідно ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 115 КЗпП України визначено строки виплати заробітної плати. Згідно частини першої цієї статті заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що позивачі перебували у трудових відносинах з ТОВ «МКВ Лідер» та працювали на таких посадах: [PERSON] - на посаді укладальника-пакувальника з 13.12.2014 року по 09.06.2015 року; [PERSON] - на посаді оператора мийної установки з 22.10.2013 року по 09.06.2015 року; [PERSON] - на посаді укладальника-пакувальника з 22.10.2013 року по 09.06.2015 року; [PERSON] - на посаді оператора комп'ютерного набору з 02.06.2014 року по 19.06.2015 року; [PERSON] - на посаді транспортувальника з 06.08.2014 року по 04.06.2015 року; [PERSON] - на посаді дозиметриста з 25.12.2013 року по 11.06.2015 року; [PERSON] - на посаді хіміка з 25.10.2013 року по 08.06.2015 року; [PERSON] - на посаді майстра з виробництва незбираномолочної та кисломолочної продукції з 17.12.2013 року по 09.06.2015 року; [PERSON] - на посаді укладальника-пакувальника з 12.03.2014 року по 12.06.2015 року; [PERSON] - на посаді налагоджувальна устаткування у виробництві харчової продукції з 23.07.2014 року по 09.06.2015 року, і всі вони були звільнені з роботи за угодою сторін на підставі ст. 36 КЗпП України, підтвердженням чому є копії їхніх трудових книжок та копії наказів про звільнення з роботи. У день звільнення відповідач ТОВ «МКВ Лідер» не провів з позивачами повного розрахунку і заборгованість з виплати їм заробітної плати за квітень-червень 2015 року становить: перед [PERSON] - 3500,00 грн., [PERSON] - 4500,00 грн., [PERSON] - 5404,36 грн., [PERSON] - 4207,40 грн., [PERSON] - 5613,57 грн., [PERSON] - 4708,24 грн., [PERSON] - 2000,00 грн., [PERSON] - 1179,95 грн., [PERSON] - 4500,00 грн., [PERSON] - 2000,00 грн. Такі обставини підтверджуються розрахунковими листками, індивідуальними відомостями Пенсійного фонду України про застраховану особу, довідкою відповідача ТОВ «МКВ Лідер» про середню заробітну плату (дохід) від 11.06.2015 року, наданими позивачами розрахунками заборгованості з виплати розрахункових коштів і не спростовані відповідачем ТОВ «МКВ Лідер» письмовими доказами, що були витребувані у нього шляхом задоволення судом відповідного клопотання позивачів та направлення ухвали суду від 11.11.2015 року, якою було витребувано у відповідача ТОВ «МКВ Лідер» відомості про наявність заборгованості з виплати позивачам заробітної плати за квітень-червень 2015 року. У зв'язку з тим, що поштове відправлення з даною ухвалою суду не було отримане відповідачем, ухвала залишилася без виконання. За наведених обставин суд стягує з відповідача ТОВ «МКВ Лідер», до якого пред'явлені вимоги позивачами та з яким вони перебували у трудових відносинах, на користь позивачів зазначені суми заборгованості з виплати розрахункових коштів при їхньому звільненні. При цьому суд зауважує, що вказаний у позовній заяві в якості відповідача структурний підрозділ «Молочний завод» ТОВ «МКВ Лідер» не є належним відповідачем у справі, оскільки він не має статусу юридичної особи, а також до нього позовних вимог не пред'явлено. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року (із змінами) роз'яснено, що за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Вирішуючи питання про наявність підстав для відшкодування позивачам моральної шкоди, суд вважає, що внаслідок невиплати відповідачем ТОВ «МКВ Лідер» позивачам розрахункових коштів у повному обсязі, які залишаються невиплаченими повністю на теперішній час, тривалість часу, протягом якого право позивачів на отримання належних їм розрахункових коштів є порушеним з вини відповідача, позивачам було завдано моральних страждань, які вимагають від них додаткових зусиль для організації свого життя. Однак заявлений позивачами розмір на відшкодування заподіяної їм моральної шкоди ними достатньою мірою не підтверджений, а тому суд вважає за можливе частково задовольнити позов в цій частині і визначає, що на відшкодування моральної шкоди позивачів з відповідача ТОВ «МКВ Лідер» підлягає стягненню по 500,00 грн. кожному. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача ТОВ «МКВ Лідер» у дохід держави судовий збір за вимогами майнового та немайнового характеру в сумі 9744,00 грн., тобто за кожною із вимог майнового та немайнового характеру (487,20 грн. х 10 + 487,20 грн. х 10).

Outcome: partial