Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] подала до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій просить суд стягнути зі [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що вона з відповідачем по справі уклали шлюб, зареєстрований 23 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного тану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 303, який було розірвано 09 липня 2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 250. Від шлюбу вони мають дитину: [PERSON], [INFO]. На даний час дитина знаходиться на повному її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим ставить її в дуже скрутне матеріальне становище. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково у розмірі 1/6 частини від його доходу, так як згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.10.2013 року він сплачує аліменти на утримання дитини: [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), а також на утримання [PERSON] в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною: [PERSON], [INFO], трирічного віку. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, судом по справі встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який зареєстрований 23 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного тану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 303, який було розірвано 09 липня 2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 250. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO], батьком якої, відповідно до копії свідоцтва про народження, записаний відповідач - [PERSON] (а.с. 4). На даний час дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач має стабільний дохід, є інвалідом 3 групи з 01.05.2004 року, згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.10.2013 року щомісячно сплачує аліменти на утримання дитини: [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), а також на утримання [PERSON] в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною: [PERSON], [INFO], трирічного віку. Відтак, суд у даній справі бере до уваги викладені обставини та зважає на положення ст. 27 Конвенції про права дитини, відповідно до якої батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, а тому вважає за можливе зобов'язати відповідача виплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 27 березня 2014 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача.

Outcome: partial