Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

У березні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним, право власності на житловий будинок (літера А-1 за планом), 1960 року побудови з прибудовою (літера а за планом), 1960 року побудови та прибудовою ( літера а1 за планом), 1960 року побудови загальною площею 63.2 кв.м, житловою площею 40.0 кв.м., сарай (літера Б за планом), 1982 року побудови, кухню (літера В за планом), 1982 року побудови, гараж (літера Г за планом), 1985 року побудови, сарай ( літера Е за планом), 1990 року побудови, навіс ( літера Ж за планом),1985 року побудови, сарай ( літера З за планом), 1983 року побудови, прибудову (літера И за планом), 1983 року побудови, вбиральню ( літера Т за планом), 1982 року побудови, навіс (літера К за планом), 1985 року побудови, погріб (літер п/г за планом), 1980 року побудови, навіс (літера Л за планом), 2017 року побудови, навіс (літера М за планом), 2017 року побудови, навіс (літера Н за планом), 2017 року побудови, ганок (а2 за планом), огорожу ( № 2-5 за планом) розташовані за адресою: [ADDRESS] , що складається з Ѕ частини по праву спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] та Ѕ частини по праву спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , яка фактично прийняла, але юридично не оформила спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті батька позивача відкрилася спадщина, зокрема на майновий пай, грошове збереження, житловий будинок з надвірними будівлями та земельними ділянками.Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] в рівних частках були його дружина, а мати позивача - [PERSON] та позивач. Спадщину вони прийняла у встановленому законом порядку, а саме шляхом фактичного проживання зі спадкодавцем на день його смерті та на частину спадкового майна отримали Свідоцтва про право на спадщину за законом. [INFO] померла і мати позивача - [PERSON] ,після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями та земельні ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , належні [PERSON] , спадщину після смерті якого вона фактично прийняла, але юридично не оформила та інше спадкове майно. Позивач є єдиним спадкоємцем на все майно померлої матері за заповітом.Спадщину позивач прийняв в установленому законом порядку, а саме, шляхом фактичного проживання зі спадкодавцем на день його смерті та на частину спадкового майна отримав Свідоцтва про право на спадщину за заповітом.Але отримати Свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , належного [PERSON] , спадщину після смерті якого фактично прийняли в рівних частках позивач та його мати [PERSON] , [PERSON] не може, тому що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Постановою приватного нотаріуса Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області Вангородського В.В. 11 березня 2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , належний померлому [PERSON] , спадщину після смерті якого фактично прийняли його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] та позивач у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на це майно. Сторони в підготовче судове засідання не прибули, повідомлені належним чином, від представника позивача - адвоката Дем`яненко Н.П. надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, від відповідача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають повністю. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, а також, зважаючи на визнання відповідачем вимог позивача, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] , сином [PERSON] , невісткою, онуками (ас.16,17,18,19) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема на майновий пай, грошове збереження, житловий будинок з надвірними будівлями та земельними ділянками , які розташовані за адресою: [ADDRESS] та інше спадкове майно. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] в рівних частках були його дружина, а мати позивача - [PERSON] та позивач. Спадщину вони прийняли у встановленому законом порядку, а саме шляхом фактичного проживання зі спадкодавцем на день його смерті та на частину спадкового майна отримали Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчені 11 вересня 2013 року державним нотаріусом Краснопільської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 1387 та 1386, спадкова справа №265 ( ас.20,21). [INFO] померла і мати позивача - [PERSON] , яка на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з сином, позивачем по справі, невісткою та онукою ( ас 22, 23 ). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема і на Ѕ житлового будинку з надвірними будівлями та земельні ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , належні [PERSON] , спадщину після смерті якого вона фактично прийняла, але юридично не оформила та інше спадкове майно. Позивач є єдиним спадкоємцем на все майно померлої матері за заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Славгородської сільської ради Краснопільського району Сумської області 14.07.2011 року, зареєстрованим у реєстрі за №52 (ас.94 на звороті) Спадщину позивач прийняв в установленому законом порядку, а саме, шляхом фактичного проживання зі спадкодавцем на день його смерті та на частину спадкового майна отримав Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідчені 10 липня 2014 року державним нотаріусом Краснопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області Вангородським В.В., зареєстровані в реєстрі за №1283 та 1285, спадкова справа № 305/13( ас.24,25,101). Інших спадкоємців після смерті [PERSON] , які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку, ні за законом ні за заповітом немає. Але отримати Свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , належного [PERSON] , спадщину після смерті якого фактично прийняли в рівних частках позивач та його мати [PERSON] , [PERSON] не може, тому що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Постановою приватного нотаріуса Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області Вангородського В.В. 11 березня 2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , належний померлому [PERSON] , спадщину після смерті якого фактично прийняли його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] та позивач у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на це майно ( а.с.37) Спадкове домоволодіння складається з житлового будинку (літера А-1 за планом), 1960 року побудови, прибудови (літера а за планом), 1960 року побудови, прибудови ( літера а1 за планом), 1960 року побудови, сараю (літера Б за планом), 1982 року побудови, кухні ( літера В за планом), 1982 року побудови, гаража (літера Г за планом), 1985 року побудови, сараю ( літера Е за планом), 1990 року побудови, навісу (літера Ж за планом), 1985 року побудови, сараю ( літера З за планом), 1983 року побудови, прибудови ( літера И за планом), 1983 року побудови, вбиральні ( літера Т за планом), 1982 року побудови, навісу ( літера К за планом), 1985 року побудови, погріба (літер п/г за планом), 1980 року побудови, навісу (літера Л за планом), 2017 року побудови, навісу (літера М за планом), 2017 року побудови, навісу ( літера Н за планом), 2017 року побудови, ганку (а2 за планом), огорожі ( № 2-5 за планом) ( ас.26-29). Факт належності житлового будинку за адресою: [ADDRESS] [PERSON] підтверджується довідкою виконкому Славгородської сільської Ради Краснопільського району від 02.03.2020 за № 02-27/163, згідно якої домоволодіння за зазначеною адресою згідно погосподарських книг сільської Ради значиться за [PERSON] ; копією особового рахунку № [NUMBER] погосподарської книги Славгородської сільської Ради за 2001-2005 роки; копією Рішення виконкому Краснопільської районної ради народних депутатів Сумської області від 20 червня 1990 року № 123 «Про оформлення прав власності на жилі будинки в сільській місцевості», де власником будинку за адресою: [ADDRESS] значиться [PERSON] ; копією рішення виконкому Славгородської сільської Ради №5 від 21.01.2009 року «Про впорядкування нумерації будинків в [ADDRESS] », яким будинку, власником якого значиться [PERSON] присвоєно адресу : [ADDRESS] ) На земельну ділянку площею 0,45 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] рішенням 14 сесії 21 скликання Славгородської сільської ради від 19.01.1996 року було надано право на приватизацію земельної ділянки площею 0.05 га під забудову та площею 0.40 га для ведення особистого селянського господарства покійному батьку позивача [PERSON] . Державний акт на земельну ділянку не видавався, що підтверджується довідкою виконкому Славгородської сільської Ради від 02.03.2020 за № 02-27/160 ( ас. 38). Вартість спадкового майна згідно Звіту про оцінку майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт-С» станом на 12.03.2020 року становить 63801,00 грн (ас.46-67) Відповідно Довідки - характеристики об`єкту нерухомого майна, виданої ДП «БТІ Регіональна агенція технічної інвентаризації» Комунального підприємства «Ініціатива» Миколаївської сільської ради №99-1-02/20 від 06 лютого 2020 року за адресою [ADDRESS] самовільного будівництва немає( ас.35) Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону , виникають з моменту такої реєстрації. Державна реєстрація права на житлові будівлі, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно затверджене Наказом Міністра Юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції 18.02.2002 року за № 157/6445 з подальшими змінами. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будівлі та споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним Кодексом та Законом України від 01.07.2004 року « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державній реєстрації підлягали лише будинки та домоволодіння в межах міст і селищ міського типу, будинки ж, розташовані у селах реєстрації не підлягали. Відповідно до Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 01.03.2013 року за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР затвердженої Наказом Міністерства Юстиції Української РСР від 31.10.1975 року №45/5 підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у по господарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08. 1992 року №449 « Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» /втратила чинність/ було вперше встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва. Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. Згідно п.1 Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СССР 13.04.1979 року № 112/5, документами по господарського обліку для сільських Рад народних депутатів, зокрема, є форма №1 - «Погоспордарська книга». Відповідно до п.7 Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів затверджених ЦСУ СССР 12.05.1985 року № 5-24/26, ці книги по господарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Тобто, записи у по господарських книгах визнавались раніше і визнаються в даний час в якості актів органів /публічних актів/, що підтверджують право приватної власності. Отже, в період забудови домоволодіння, що розташоване у [ADDRESS] та належить [PERSON] , у сільській місцевості державна реєстрація об`єктів нерухомості взагалі не передбачалася. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків /спадщини/ від фізичної особи яка померла /спадкодавця/ до інших осіб /спадкоємців/. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто позивач , як спадкоємець за заповітом та за законом, має право на вказане майно в порядку спадкування на Ѕ частину після смерті батька [PERSON] та на Ѕ частину після смерті матері [PERSON] , яка спадщину фактично прийняла на зазначене майно після смерті чоловіка [PERSON] , але юридично її не оформила. За змістом ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності будь-якого застереження, факт, визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Із зазначених положень цивільного законодавства встановлено, що обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів сторін та останнє відповідатиме загальноприйнятим нормам та духу цивільно правових відносин. На підставі викладеного,

Outcome: approved