overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], який досяг повноліття, але продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги. Відповідач має можливість надавати таку допомогу. Тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти, на утримання сина [PERSON] у розмірі 1000 гривень, щомісяця, починаючи з для подання позову на час навчання до досягнення сином 23 років. Позивачка в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив розглянути справу у його відсутність, позов визнав частково. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] син [PERSON] та відповідача [PERSON], навчається на четвертому курсі денного відділення Київського коледжу транспортної інфраструктури першого рівня акредитації з 01 вересня 2012 року по 30 червня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження та довідкою навчального закладу №207 від 08 вересня 2015 року (а.с.7). Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Оскільки відповідач має постійний дохід, що підтверджується довідкою про доходи (а.с.27), та враховуючи, що у нього на утриманні перебуває дитина - [PERSON], [INFO] (а.с.25-26), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частин з усіх видів його доходу, щомісячно, починаючи з 11 вересня 2015 року на час навчання [PERSON] до 30 червня 2016 року. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір в розмірі 487,20 грн. На підставі ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 04 грудня 1999 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки той нехтує сімейними цінностями, в присутності дітей вчиняє сварки, які спричиняють їй та дітям душевні страждання, тривалий час зраджував їй з іншою жінкою. На початку січня 2015 року вони припинили ведення спільного господарства та сумісне проживання. Вважає, що шлюб існує формально, тому просила його розірвати. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав, викладене підтвердив. Відповідач не з'явився, просив слухати справу у його відсутність, позов визнав. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 04 грудня 1999 року перебувають в шлюбі зареєстрованому міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова. Від цього шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.5) та копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.16,16а). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки представник позивачки позов підтримав, та враховуючи думку відповідача, який позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 487,20 грн. та повернути зайво сплачений судовий збір відповідно до квитанції № N0GІІ42163 від 24 листопада 2015 року в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 07 травня 1988 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя. Оскільки відповідач не турбується про побудову сімейних відносин між ними виникають сварки та скандали, внаслідок яких вони перестали поважати одне одного та припинили сімейно-шлюбні відносини. Вважає, що шлюб існує формально, тому просила його розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі, позов підтримує, проти примирення заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 07 травня 1988 року перебувають у шлюбі зареєстрованому Корогодською сільською радою Бородянського району Київської області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка заперечує проти примирення і відповідно до ст.105, 112 СК України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 27 грудня 1999 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу дітей не мають. З квітня 2001 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства, оскільки мають різні погляди на сімейне життя. Вважає, що шлюб існує формально, тому просила його розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі, позов підтримує, проти примирення заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 27 грудня 1999 року перебувають у шлюбі зареєстрованому Дружнянською сільською радою Бородянського району Київської області, актовий запис № 18, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка заперечує проти примирення і відповідно до ст.105, 112 СК України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 1998 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на життя та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства вони припинили шлюбні відносини. Протягом останніх шести місяців сімейно-шлюбні відносини не підтримують. Вважає, що шлюб існує формально, тому просила його розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала, проти примирення заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 07 серпня 1998 року перебувають в зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м.Києва шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, проти примирення заперечувала, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 1998 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Просила розірвати шлюб, оскільки протягом останніх десяти років проживають окремо, не ведуть спільного господарства і не підтримують шлюбні стосунки. Позивачка в судове засідання не з'явилася, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала, проти примирення заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 19 вересня 1998 року перебувають в зареєстрованому Бучанською селищною радою Ірпінського міськвиконкому Київської області шлюбі, від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.7) та копією свідоцтва про народження (а.с.6). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, проти примирення заперечувала, то суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати та стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26 жовтня 2013 року. Від шлюбу мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO]. Внаслідок різних поглядів на сімейне життя та виховання дитини їх шлюб розпався. Більше року проживають окремо, не ведуть спільного господарства і не підтримують шлюбні відносини. Тому просила шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримує, проти примирення заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу у його відсутність, позов визнає. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 26 жовтня 2013 року перебувають в шлюбі зареєстрованому виконавчим комітетом Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від цього шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, проти примирення заперечувала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з від шлюбу з відповідачем має двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні. Оскільки відповідач ухиляється від обов'язку утримання дітей, просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дітей. В судове засідання позивачка не з'явилась, просила слухати справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 08 вересня 2001 року сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.8-9). З копії довідки №1398 виданої Клавдієво-Тарасівської селищною радою 04 вересня 2015 року вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають разом з матір'ю [PERSON] і знаходяться на її утриманні (а.с.10). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до її повноліття. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, щомісячно. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Бородянського районного суду від 08 серпня 2007 року відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 280 гривень, щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Оскільки з часу винесення судового рішення про стягнення аліментів змінився рівень життя в державі, їх дитина, закінчивши навчання в школі поступатиме до інституту, в зв'язку з чим додатково займається з репетиторами для підготовки до вступу у вуз, крім цього для забезпечення її одягом, харчами, навчальними посібниками необхідні кошти, яких у неї не вистачає, просила змінити розмір аліментів, та стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи стягування з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що оскільки він хворіє, то не має можливості сплачувати аліменти у розмірі визначеному позивачкою. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач сплачує аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 280,45 гривень, щомісячно, до досягнення нею повноліття, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та про зміну імені (а.с.6,7), копією рішення Бородянського районного суду від 08 серпня 2007 року, (а.с.32) та копією виконавчого листа (а.с.5). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів. Враховуючи, що позивач має стабільний дохід (а.с.21) та оскільки в судовому засіданні не встановлено обставин за якими ст. 184 СК України визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, то суд, частково задовольняючи позов вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 вересня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що у жовтні 2010 року вона під розписку позичила відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 500000,00 гривень, що було еквівалентно 62500,00 доларів США. Відповідно до розписки відповідач зобов'язався повернути борг до 01 жовтня 2012 року, проте зобов'язання не виконав і суму боргу не повернув. Тому, відповідно до вимог ст.533 ЦК України, просила стягнути з відповідача на її користь борг в сумі 1328934,44 грн. та понесені судові витрати в сумі 3654 гривень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, викладене підтвердив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до розписки (а.с.8) [PERSON] позичив у [PERSON] 500000,00 грн., що відповідає 62500 доларів США та, зобов'язався до 01 жовтня 2012 року повернути борг. Відповідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин відповідач зобов'язаний повернути позику позивачці. Відповідно до ч.2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, суд вважає за необхідне позов задовольнити і стягнути з [PERSON] на користь позивачки заборгованість в сумі 1328934,44 гривень. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути на користь позивачки на відшкодування понесених судових витрат 3654 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що являється спадкоємицею після померлого [INFO] чоловіка [PERSON], після якого залишилась спадщина у вигляді садового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки, площею 0,0975 га для ведення садівництва за цією ж адресою, яке спадкодавець фактично успадкував після смерті [INFO] матері, [PERSON], але не оформив спадкових прав. Оскільки за життя її покійний чоловік [PERSON] належним чином право власності на вказане майно не зареєстрував, вона не може отримати його у спадок. Тому просила визнати за нею право власності на зазначене майно. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач Шибенська сільська рада та треті особи - шоста Київська державна нотаріальна контора, відділ Держземагентства у Бородянському районі в судове засідання представників не направили, відповідно до заяв просили слухати справу без їх участі. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла мати [PERSON], [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про смерть та про народження (а.с.9,26), яка відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку була власником земельної ділянки для ведення садівництва, площею 0,0975 га по [ADDRESS] (а.с.12) та садового (дачного) будинку, 1989 року побудови, по [ADDRESS], що підтверджується копією довідки №76 виданої 29 серпня 2015 р. обслуговуючим кооперативом «Шибенський» (а.с.13) та копією технічного паспорта на садовий будинок (а.с.16-20). [INFO] помер [PERSON], після смерті якого спадщину прийняла його дружина [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про смерть, шлюб (а.с.10, 11), про право на спадщину за законом (а.с.14). Державний нотаріус шостої Київської державної нотаріальної контори Ларіна О.В. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] (а.с.41) на земельну ділянку площею 0,0975 га, цільове призначення - для ведення садівництва, розташовану по [ADDRESS] та садовий будинок, який знаходиться на [ADDRESS], які належали [PERSON], оскільки на вказане майно відсутні правовстановлюючі документи. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за позивачкою в порядку спадкування за законом право власності на спірне майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

у вересні 2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Позивачка зазначила, що її син [PERSON] зареєстрований в зазначеній квартирі, але тривалий час в ній не проживає, а саме з 1994 року, що підтверджується актом про непроживання від 03.09.2015 року та посвідченим ЖБК «Суднобудівник». Посилаючись на зазначені обставини позивачка просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 194 у будинку № 3 по вулиці Лайоша Гавро в м. Києві та усунути перешкоди в користуванні квартирою шляхом зняття його з реєстрації місця проживання. Позивачка в судове засідання не зявилась. До початку розгляду справи надала суду клопотання, в якому просила розглянути справу за її відсутності та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу заочно на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується копією довідки №47 (а.с. 7). У квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується копією довідки Форма № 3 (а.с. 6). Актом про не проживання від 03.09.2015 року встановлено, що [PERSON] не проживає у спірній квартирі і його речі відсутні. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позивачкою доведено факт не проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS], без поважних причин понад 1 рік та позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 243, 60 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved