overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що з 11 липня 1997 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Син мешкає разом з позивачем. Спільне життя не склалося. Шлюбні відносини припинені з травня 2013 року. Подальше сімейне життя неможливе. Позивачка просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони з'явилися. Позивачка позов підтримала, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав. Сторонам було надано строк для примирення терміном 1 місяць, який вони не використали. Відповідач ніяких мір для примирення не прийняв. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 липня 1997 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] (а.с.6). Син мешкає разом з позивачем. (а.с.8). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків з травня 2013 року, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сім'ї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 13 червня 1982 року, від даного шлюбу у сторін є четверо дітей, у тому числі неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося. Шлюб існує лише формально. Відновлювати сімейні стосунки позивач наміру не має, а тому вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим. З питань щодо утримання та виховання дитини між сторонами спору немає. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив. У відповідності до положень ст.ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Радошівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 13 червня 1982 року за актовим записом № 11, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Сім'я розпалася, намірів на відновлення сімейних стосунків подружжя не має. Враховуючи наведені обставини, суд вважає неможливим збереження шлюбу, а також, що продовження спільного життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхньої дитини, а тому шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 24 березня 2012 року вона з відповідачем знаходиться у шлюбі. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на шлюб, сім'ю, ведення спільного господарства. Шлюбно-сімейні відносини були припинені з червня 2014 року. Спору стосовно проживання дитини не мають. У судове засідання сторони не з'явилися. [PERSON] надала суду заяву, у якій просила розглянути справу без її участі. Зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». [PERSON] про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 березня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 218 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 24 березня 2012 року). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 04 лютого 2014 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції). Причиною розірвання шлюбу стало взаємонепорозуміння сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на викладене, оскільки, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку про задоволення позову. Враховуючи вимоги ст. 113 СК України, яка передбачає право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, суд вважає за можливе залишити відповідачці прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 13.02.2007 року Олександрівською селищною радою Вознесенського району Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. В шлюбі перебуває вперше. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння між сторонами, внаслідок чого виникли неприязні стосунки. Сторони проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Спору про розподіл сумісно нажитого майна немає. На примирення не згодна. В зв'язку з цим позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в заяві, що надійшла до судового засідання, повністю підтримала позовні вимоги та просила слухати справу в її відсутність. Відповідач в заяві, що надійшла до судового засідання, повністю визнав позовні вимоги та просив слухати справу в його відсутність. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Зокрема, судом встановлено, 13.02.2007 року Олександрівською селищною радою Вознесенського району Миколаївської області між сторонами було укладено шлюб, актовий запис № 1 (а.с.4). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сторони проживають окремо. Жодним чином сторони не виявили бажання зберегти сім'ю. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 СК України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам спільної дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч.3 ст.105, ст.112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 29 вересня 2006 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 568. Мають спільних малолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї, скандали, негативна поведінка відповідача. Спору щодо поділу спільного майна немає, місце проживання дітей визначене. В зв'язку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, судом відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка в своїй заяві не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 29 вересня 2006 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 568. Мають спільних малолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що примирення є неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 04 квітня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 254. Посилаючись на те, що між нею та відповідачем погіршились відносини, вони не підтримують шлюбних стосунків, вважає, що подальше перебування у шлюбі та збереження його неможливе. У судове засідання позивачка та відповідач не з'явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. В матеріалах справи наявні заяви сторін в яких останні просять суд слухати справу за їх відсутності, позивача зазначила, що позов підтримує у повному обсязі. В свою чергу відповідач вказав, що проти розірвання шлюбу не заперечую. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 квітня 2009 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім'я носить формальний характер, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 07 квітня 2012 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від подружнього життя мають сина. Позивач зазначає, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Так як кожен з ним а протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Саме це призвело до руйнування сім'ї та втрати почуттів один до одного. Подружніх стосунків не підтримують з грудня 2013, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи судом повідомлена належним чином. До суду подала заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи судом повідомлений належним чином. До суду подав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 квітня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис за № 64 (а.с.4). Згідно зі Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 24 вересня 2012 року виконавчим комітетом Червономотовилівської сільської ради Фастівського району, Київської області, [INFO] у сторін народився син - [PERSON]. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин. Спору з приводу місця проживання дитини не має. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх спільної дитини, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила у разі розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Вказана вимога підлягає задоволенню. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 18 лютого 1989 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося з причин зловживання відповідачем алкогольних напоїв. Фактично шлюбні відносини припинилися в січні 2015 року. Відновлювати стосунки позивач не бажає і вважає краще розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи судом повідомлена належним чином. До суду подала заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 лютого 1989 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Борівською селищною радою Фастівського району Київської області зроблено відповідний актовий запис за № 7 (а.с.3). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх спільної дитини, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 24 вересня 2011 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від подружнього життя мають доньку. Позивач зазначає, що подружнє життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого у подружжя виникли часті непорозуміння. Подружніх стосунків не підтримують з серпня 2014 року, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи судом повідомлена належним чином. До суду подала заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи судом повідомлений належним чином. До суду подав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 вересня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції в м.Києві зроблено відповідний актовий запис за № 1311 (а.с.6). Згідно зі Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 12 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції в Київській області, [INFO] у сторін народився донька - [PERSON]. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин. Спору з приводу місця проживання дитини не має. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх спільної дитини, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила у разі розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Вказана вимога підлягає задоволенню. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved