Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач своїми незаконними діями порушує його житлові права, зокрема, в листі-повідомленні та квитанціях на оплату житлово-комунальних послуг зазначає неіснуючу суму боргу в розмірі 11941 гривню 42 копійки. Зазначений борг виник ще до того як він став членом сім'ї наймача та був зареєстрований в [ADDRESS] й питання щодо цього неіснуючого боргу, вже було предметом судового розгляду. Так, зокрема, рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2010 року зобов'язано відповідача видати довідку в якій не враховувати заборгованість, що виникла по квартирі до 09 грудня 2008 року, оскільки борг утворився задовго до того як він став членом сім'ї наймача. Для відновлення порушеного права він вимушений звернутися до адвоката, на оплату послуг якого витратив 4141 гривню 20 копійок. Ці кошти є збитками, тому підлягають відшкодуванню відповідачем. Також зазначеними протиправними діями йому спричинено моральну шкоду, оскільки дії відповідача призвели до вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, порушення нормальних життєвих зв'язків, необхідності постійних звернень за захистом своїх прав до правоохоронних органів, суду. Вважає, що розмір нанесеної йому моральної шкоди складає 11941 гривню 42 копійки, тобто ту суму, яку відповідач незаконно намагався отримати від нього. Просить суд ухвалити рішення, яким: - визнати протиправними та такими, що спричинили йому істотної шкоди його охоронюваним законом житловим правам, дії відповідача в особі директора структурного підрозділу [PERSON], щодо навмисного порушення нею його житлових прав, у вигляді тривалих та постійних необґрунтованих відмов виконати певні дії, що привело до його вимушених постійних звернень до суду за захистом своїх прав та незаконного вимагання сплати ним неіснуючого боргу; - зобов'язати відповідача анулювати усі записи про наявність будь-кого боргу по квартирі за адресою: [ADDRESS], власником якої є він; - заборонити відповідачу та його структурним підрозділам нараховувати йому або вказувати у будь-яких квитанціях, документах, об'явах та інших листах-повідомленнях будь-яку заборгованість по квартирі за адресою: [ADDRESS], яка виникла до того часу як власником зазначеної квартири став він; - стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду як збитки витрачені на правову допомогу в розмірі 4141гривню 20 копійок; - стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 11941 гривню. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали заявлений позов та просили його задовольнити в повному обсязі з наведених у ньому підстав. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала та просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на безпідставність заявлених вимог. Подала до суду письмові заперечення (а.с. 70-73), в яких вказано, що законодавством не передбачено списання заборгованості по квартплаті та комунальних послугах. Заборгованість рахується по особовому рахунку на квартиру. КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації не пред'являє до [PERSON] претензій з приводу сплату цього боргу. Зазначила, що вимоги позивача про відшкодування майнової та моральної шкоди не підтверджені доказами і не ґрунтуються на законі. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Направила до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 66). Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 01 червня 2011 року, виданим Відділом приватизації державного житла Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, зареєстрованим в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 04 жовтня 2011 року (а.с. 10). Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 04 листопада 2008 року визнано [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]; зобов'язано Відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві зняти з реєстраційного обліку [PERSON], [PERSON], [PERSON] за місцем знаходження квартири [ADDRESS] (а.с. 17). 21 січня 2010 року рішенням Солом'янського районного суду м. Києва визнано [PERSON] наймачем квартири [ADDRESS]; зобов'язано Солом'янську районну в м. Києві державну адміністрацію винести розпорядження, яким перевести особовий рахунок на квартиру [ADDRESS] на [PERSON]; зобов'язано КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації укласти договір найму квартири [ADDRESS] (а.с. 19). Зазначеним рішенням встановлено, що 11 липня 1964 року гр. [PERSON] надано квартиру [ADDRESS] на сім'ю з 4-х осіб: [PERSON], його дружини [PERSON] і доньок [PERSON] та [PERSON] [ADDRESS]. Квартиронаймач [PERSON] помер [INFO] року. Станом на 01 листопада 2008 року в квартиру [ADDRESS] було зареєстровано 4 особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 18 листопада 2008 року знято з реєстрації [PERSON]; 02 грудня 2008 року з реєстрації знято [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 04 листопада 2008 року. Між [PERSON] та [PERSON] 12 листопада 2008 року укладено шлюб. 03 грудня 2008 року [PERSON] до ВСП «Грушківський» подано заяву на переведення особового рахунку на [PERSON] 09 грудня 2008 року позивача зареєстровано за адресою проживання [PERSON] як її чоловіка. 16 грудня 2008 року [PERSON] знято з реєстрації на адресу: [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 69). Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2010 року зобов'язано КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної у м. Києві ради ВСП «Грушківський» видати [PERSON] довідку форми № 4 необхідну для приватизації квартири [ADDRESS], де зазначити його одного; зобов'язано КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної у м. Києві ради ВСП «Грушківський» видати [PERSON] довідку про наявність чи відсутність заборгованості за комунальні послуги, газ та електроенергію у квартирі [ADDRESS] з моменту реєстрації [PERSON] у вказаній квартирі, а саме з 09 грудня 2008 року. Цим рішенням суду встановлено, що з моменту реєстрації [PERSON] в квартирі він щомісячно сплачує всі рахунки по квартплаті, комунальних послугах та електроенергії і не має заборгованості. Згідно з рішенням Солом'янського районного суду м. Києва сума боргу в розмірі 11941 гривня 82 копійки призначена для сплати з мешканців, які втратили право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] (а.с. 22). Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 17 грудня 2010 року, що набрало законної сили, зобов'язано Відділ приватизації житла Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації розглянути заяву та прийняти рішення по приватизації квартири [ADDRESS] на ім'я [PERSON] (а.с. 25, 26-27). При звернення в суд з позовом [PERSON] посилається на те, що відповідач своїми незаконними діями порушує його житлові права, оскільки зазначає неіснуючу суму боргу в розмірі 11941 гривню 42 копійки, яка виникла ще до того, як він став членом сім'ї наймача. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України. З довідки ВСП «Грушківський» за № 379 від 03 листопада 2010 року вбачається, що з 09 грудня 2008 року по 01 жовтня 2010 року заборгованість по квартплаті та комунальних послугах відсутня (а.с. 28). У довідці ВСП «Грушківський» № 593 від 25 жовтня 2011 року вказано, що з моменту проживання [PERSON] боргу не має. Борг в сумі 11941 гривню 82 копійки значиться за раніше зареєстрованими мешканцями (а.с. 29). З довідки ВСП «Грушківський» № 64 від 29 лютого 2012 року слідує, що з моменту реєстрації 09 грудня 2008 року в [PERSON] заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги та газ відсутні (а.с. 30). Позивач просить визнати протиправними та такими, що спричинили йому істотної шкоди, його охоронюваним законом житловим правам, дії відповідача в особі директора структурного підрозділу [PERSON] щодо навмисного порушення нею його житлових прав у вигляді тривалих та постійних необґрунтованих відмов виконати певні дії, що привело до його вимушених постійних звернень до суду за захистом своїх прав та незаконного вимагання сплати ним неіснуючого боргу. Така вимога позивача задоволенню не підлягає з огляду на таке. [PERSON] за захистом своїх порушених прав звертався з відповідними позовами до суду. Судовими рішеннями визнавались протиправними дії відповідача про необґрунтовані відмови виконати дії. За результатами розгляду позовних заяв [PERSON] ухвалювались відповідні судові рішення, якими відновлювались його порушені права. Заявлена в позові, що перебуває в провадженні суду, вимога фактично містить опис попередніх порушень прав позивача, які були розглянуті судами та по яких ухвалені рішення суду. Суд вважає, що додаткового визнання дій протиправними законодавством не вимагається, доказів того, що рішення судів, якими зобов'язано відповідача вчинити певні дії не виконані та ними не відновлені права [PERSON] позивачем надано не було, а матеріали справи, в свою чергу, свідчать про повне виконання відповідачем судових рішень, тому вимога позивача задоволенню не підлягає. Крім того, позивач просить визнати протиправними дії відповідача у вигляді необґрунтованих відмов виконати певні дії. Разом з тим, не зазначено відмова від вчинення яких конкретно дій є протиправною. Позовна заява не містить таких посилань, і в судовому засіданні позивач та його представник також не зазначили переліку таких дій. Фактично обґрунтування цієї вимоги містить опис порушень, які вже вирішувались у судовому порядку. Будь-яких інших порушень його прав сторона позивача суду не навела та не виклала обставини цих порушень. Стосовно вимоги про визнання протиправними дій по незаконному вимаганню сплати позивачем неіснуючого боргу слід зазначити наступне. Представником відповідача не заперечувалось, що спірний борг виник до реєстрації позивача та нарахований особам, які втратили право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], як і не заперечувалося, що позивач особисто не має заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги. Представником відповідача також зазначено, що з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] до суду відповідач не звертався, йому видано ряд довідок про відсутність у нього заборгованості, і вона йому не нараховується, заборгованість рахується по особовому рахунку на квартиру. Сторона позивача не надала доказів про нарахування безпосередньо позивачу цієї заборгованості за житлово-комунальні послуги, вимоги до позивача про її сплату не заявляються, тому така позовна вимога не підлягає задоволенню. Також позивач просить зобов'язати відповідача анулювати всі записи про наявність будь-якого боргу по квартирі за адресою: [ADDRESS], власником якої він є. Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України. Разом з тим, законодавство України, яке визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, зокрема, і Закон України «Про житлово-комунальні послуги» не містить положень, які регулюють порядок списання боргів за спожиті житлово-комунальні послуги. Списання заборгованості відноситься до сфери господарської діяльності юридичної особи, і суд в межах заявлених вимог не може втручатись у господарську діяльність відповідача. Також не ґрунтується на вимогах закону та не підлягає задоволенню вимога [PERSON] щодо заборони відповідачу та його структурним підрозділам нараховувати йому або вказувати у будь-яких квитанціях, документах, об'явах та інших листах-повідомленнях будь-яку заборгованість по квартирі за адресою: [ADDRESS], що виникла до того часу як власником зазначеної квартири став він. Статтею ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, тому суд не вправі ухвалювати рішення на майбутнє стосовно правовідносин, які ще не виникли. З урахуванням відмови в задоволенні основних вимог, не підлягають задоволенню і вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди та стягнення витрат на правову допомогу, які є похідними від них. З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed