Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

У вересні 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Ярославь-Авто», товариства з обмеженою відповідальністю «ЄвроБас», ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», третя особа: [PERSON] про стягнення матеріальної та морально шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 19 травня 2013 року з ним сталося ДТП. Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 05 червня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. Та згідно договору добровільного страхування наземного транспорту страхвою компанією АТ «СКА»АХА Страхування» було сплачено суму шкоди в розмірі 43 801,36 грн. Однак, дана сума не відшкодувала всіх витрат позивача після ДТП. В останній редакції позовних вимог (тричі уточнював) просив суд стягнути з ТОВ «Ярославь-Авто», ТОВ «ЄвроБас» на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 17 672,29 грн. Стягнути з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь [PERSON] суму франшизи 3 030,00 грн. Стягнути ТОВ «Ярославь-Авто», ТОВ «ЄвроБас» на користь [PERSON] солідарно моральну шкоду у розмірі 15 000,00 грн. Стягнути з відповідачів солідарно на користь [PERSON] судові витрати. Відповідно до ст. 213 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідачів товариства з обмеженою відповідальністю «Ярославь-Авто» та товариства з обмеженою відповідальністю «ЄвроБас» - Сапсай Віта Миколаївна в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала та просила у задоволені позову відмовити. ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» в судове засідання не з'явилось, повідомлено у встановленому законом порядку, причини не явки суду не відомі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений у встановленому законом порядку, причини не явки суду не відомі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 19 травня 2013 року о « 21»год. « 00»хвил. керуючи автобусом «Богдан», д.н.з. [NUMBER] по вул. Привокзальній в м. Києві не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Тойота», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 05 червня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 36). [PERSON] перебуває у трудових відносинах з ТОВ «ЄвроБас». Що підтверджується наказом № 53-к від 17 травня 2013 року (а.с. 50). Згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 73577а/13к-03 від 28.03.2013 р. страхвою компанією АТ «СКА»АХА Страхування» було сплачено суму шкоди в розмірі 43 801,36 грн. (а.с. 6). Однак, дана сума не відшкодувала всіх витрат позивача після ДТП. Позовні вимоги стягнення суми франшизи зі страхової компанії в розмірі 3 030,00 грн. знайшли свої підтвердження та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. В своїх позовних вимогах просив стягнути витрати на пальне пов'язані з використанням іншого автомобіля в сумі 11 172,99 грн. та недоотриманої орендної плати за договором оренди транспортного засобу в сумі 6 500,00 грн. та моральну шкоду в сумі 15 000,00 грн. Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитквами є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). На обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на договір оренди транспортного автомобілю та квитанції. Судом встановлено, що 20 грудня 2012 року було укладено договір оренди між [PERSON] та ПАТ «Укравторесурс» (а.с. 10). Та на момент ДТП транспортний засіб перебував по договору оренди у ТОВ «Укравторесурс». Деліктні зобов'язання, як і інші цивільно-правові зобов'язання, виникають за наявності юридичних фактів, пов'язаних із завданням шкоди, тобто деліктом. Оскільки деліктні зобов'язання містять відповідальність за завдану шкоду, то підстави виникнення деліктного зобов'язання збігаються з підставами деліктної відповідальності. Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, передбачених ст. 1166 Цивільного кодексу України, до яких відноситься: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вина. Ці підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом. Згідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до приписів ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперчень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Разом з тим, позивачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надано достатніх, належних та допустимих доказів наявності заподіяної відповідачами шкоди, завданої не сплатою відшкодування шкоди внаслідок неможливості користуватися пошкодженим транспортним засобом «Тайота», д.н.з. [NUMBER] та причино-наслідкового зв'язку між фактом не можливості користуватися автомобілем із завданням позивачу моральної шкоди, заподіяною протиправною поведінкою відповідачів. За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з ТОВ «Ярославь-Авто», ТОВ «ЄвроБас» на користь [PERSON] упущену вигоду та моральну шкоду. Як визначено у ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, оцінивши докази, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: partial