overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивачка вказала, що вони з відповідачем 23 серпня 2008 року зареєстрували шлюб у Центральному відділі РАЦС Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №957. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Вони з відповідачем припинили спільне проживання та будь-які відносини як подружжя наприкінці 2014 року. Причиною припинення сімейних відносин стало постійне зловживання відповідачем спиртними напоями, небажання влаштуватися на роботу, відсутність будь-якого бажання з боку останнього піклуватися про сім»ю, про неї та їхнього неповнолітнього сина, а тому позивачка наполягає на розірванні шлюбу. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилась, але надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник позивача - адвокат [PERSON]. в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, але надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, неповнолітнього сина просив залишити проживати з матір»ю. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 серпня 2008 року у Центральному відділі РАЦС Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №957. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Як встановлено в судовому засіданні, між позивачкою та відповідачем майнового спору на даний час не виникає. Неповнолітня дитина залишається проживати з позивачкою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 11 листопада 2011 року між сторонами у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів м. Києва х державним Центром розвитку сім'ї зареєстровано шлюб, актовий запис за № 3807. Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між сторонами не склалось через несумісність характерів, втрати взаєморозуміння та довіри один до одного, різні погляди щодо життя та життєвих цінностей, тривалий час сторони не ведуть спільне господарство, окремо проживають, збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам подружжя і дітей. Сторони до судового засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Тому, суд розглянув справу у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, сторони разом не проживають, та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя та неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 28 січня 2003 року між сторонами у Відділі реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції в м. Києві зареєстровано шлюб, актовий запис за № 37. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між сторонами не склалось через несумісність характерів, втрати взаєморозуміння та довіри один до одного, різні погляди щодо життя та життєвих цінностей, тривалий час сторони не ведуть спільне господарство, окремо проживають, збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам подружжя і дитини. Сторони до судового засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Тому, суд розглянув справу у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, сторони разом не проживають, та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя та неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 3 червня 2006 року між сторонами у виконкомі Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області зареєстровано шлюб, актовий запис за № 3. Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між сторонами не склалось через несумісність характерів, втрати взаєморозуміння та довіри один до одного, різні погляди щодо життя та життєвих цінностей, тривалий час сторони не ведуть спільне господарство, збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам подружжя. Відповідач до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи в порядку заочного провадження у відсутність відповідача та у її відсутність. Тому, суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України розглянув справу у відсутність сторін в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, сторони разом не проживають, та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 01 лютого 2002 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №126. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони тривалий час не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 01 лютого 2002 року між нею та [PERSON] Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, позивач про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник позивача подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 01 лютого 2002 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №126 (а.с.9). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Згідно з ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи тривалий час не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.104, 112 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 09 серпня 2013 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1170. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] дітей немає. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, між ними часто виникають сварки, конфлікти, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 09 серпня 2013 року між нею та [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 09 серпня 2013 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1170 (а.с.8). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] дітей немає. Згідно з ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.104, 112 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою №45 по вул. Артема, № 47 в м. Миколаєві. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS]. В спірній квартирі зареєстровані вона, її чоловік [PERSON] та відповідача [PERSON], яка з вересня 2014 року за місцем своєї реєстрації не проживає, в зв'язку із переїздом на постійне місце проживання до Російської Федерації, не сплачує комунальні послуги, не підтримує квартиру у належному стані. Відповідач за власним бажанням та з власної волі не проживає за місцем своєї реєстрації. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву, в якій позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач також у судове засідання не зявилась, надала заяву, посвідчену нотаріусом Волгодонського нотаріального округу Ростовської області (Російської Федерації), у якій позов визнала у повному обсязі, просила розглядати справу у її відсутність через свій похилий вік та стан здоров'я. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору Корабельний РВ в м. Миколаєві Управління ДМС України в Миколаївській області надав заяву про слухання справи у його відсутність, проти позову не заперечує. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню виходячи із такого. Із матеріалів справи вбачається, що позивачці - [PERSON] на підставі дублікату Свідоцтва про право власності, виданого Адміністрацією Корабельного району Виконкому Миколаївської міськради 31.05.2007 року, на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.5-6). Відповідно до довідки, виданої ОСББ Металург від 04.03.2016 року № 14, у спірній квартирі прописані: позивачка, її чоловік [PERSON] та відповідачка [PERSON] (а.с.7). Остання починаючи з вересня 2014 року за вказаною адресою не проживає, що було встановлено на підставі акту сусідів від 02.03.2016 р. Особистих речей відповідача у квартирі не має, перешкод у користуванні житловим приміщенням позивач не чинила. За житлово-комунальні послуги відповідачка витрати не сплачує. Відповідно до ч.2 ст. 405 Цивільного Кодексу України член сімї» власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї» без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлене між ним та власником житла або законом. Таким чином, з огляду на те, що відповідач більше року відсутня в даній квартирі з причин переїзду на постійне місце проживання до Російської Федерації, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалось через різні погляди на життя та втрату почуття любові один до одного. Не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Подружні відносини між сторонами припинилися з вересня 2015 року. Подальше сумісне життя вважає недоцільним. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 19 листопада 2011 виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 422. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернулась до суду з заявою слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, звернувся до суду з заявою слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 листопада 2011 виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 422, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] від 19 листопада 2011 року. Від спільного проживання сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 24.04.2012 року. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] до [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалось через різні погляди на життя та втрату почуття любові один до одного. Не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Подружні відносини між сторонами припинилися. Подальше сумісне життя вважає недоцільним. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 07 листопада 2009 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 521. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернулась до суду з заявою слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, звернувся до суду з заявою слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 листопада 2009 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 521, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] від 07 листопада 2009 року. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] до [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. До судового засідання відповідач надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 08.06.2012 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 629. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved