Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області с позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційного банку «Надра», визначивши третьою особою - уповноважену особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Біла Ірина Володимирівна, в якому просив суд визнати припиненим з 24.12.2012 року кредитний договір № 859808/ФЛ, що був укладений 28 липня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] . В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що 28 липня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 859808/ФЛ, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 106704 грн. на споживчі цілі, а саме на придбання земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Кредитний договір укладався строком до 12 липня 2018 року, за користування кредитом передбачено сплату відсотків у розмірі 18% річних. Додатковою угодою № 1 від 28 липня 2008 року до зазначеного вище кредитного договору внесені зміни в частині списання з рахунку позичальника коштів на користь банку. Позивач зазначає, що умовами підписаного кредитного договору, а саме п.4.2 передбачалася можливість дострокового виконання зобов`язання, тому банк, використовуючи п.4.2 Кредитного договору, 13.11.2012 року звернувся до позичальника з письмовою вимогою № 5-3-03755, в якій вимагав достроково виконати умови кредитного договору та протягом 30 днів погасити суму боргу у розмірі 101845,61 грн., суму відсотків за користування кредитом у розмірі 56610,51 грн., суму пені та штрафів за порушення строків повернення кредиту у розмірі 17960,17 грн. Зазначені вимога була отримана позивачем 23.11.2012 року, тому позивач наполягає, що пред`явивши таку вимог банк змінив строк виконання основного зобов`язання з 12 липня 2018 року на 24 грудня 2013 року, внаслідок чого змінив порядок, умови і строк дії кредитного договору. Крім того позивач зазначає, що кредитор втратив право нараховувати процентів, комісійних та неустойки, оскільки після направлення позивачеві вимоги про дострокове погашення кредиту, такі нарахування та стягнення вважаються нарахованими поза строком дії кредитного договору. Крім того, рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.11.2017 року у справі № 183/3504/17 за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» визнано припиненим договір поруки. Цим же рішенням встановлено, що направляючи поручителю вимогу про дострокове погашення кредитного договору змінено строк виконання основного зобов`язання на 23 грудня 2012 року. Посилаючись на вимоги ст.ст. 1054, 1049, 611 ЦК України, Закон України «Про захист прав споживачів, [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. У письмових поясненнях ПАТ КБ «Надра» просило відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач не виконував свої зобов`язання за означеним вище кредитним договором, внаслідок чого 07.08.2014 року банк звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення заборгованості у розмірі 209610,63 грн., провадження по даній справі зупинено, договір не розірваний не припинений, його умови належним чином не виконані, заборгованість за кредитним договором не погашена, тому первісний відповідач просив відмовити у задоволенні позову (а.с. 63-64). У відзиві на позов правонаступник відповідача позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що в провадженні суду перебуває справа щодо стягнення боргу з позивача за кредитним договором № 85980/ФЛ від 28.07.2008 року, кредитний договір не розірвано, свої зобов`язання за кредитним договором позивач не виконує Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, від його представника адвоката Жура Н.В. надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує (а.с. 87, 100, 108) Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, з підстав, визначених у відзиві. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2019 року головуючою суддею визначено Сороку О.В. (а.с. 12). Ухвалою суду від 28 березня 2019 року відкрите провадження по справі, розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження (а.с. 13-14). Ухвалою суду від 04 серпня 2020 року до участі у розгляді справи в якості правонаступника відповідача залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» (а.с. 89-90). Суд, заслухавши осіб, що беруть участь у справі, а також докази, з точки зору належності, допустимості, а у своїй сукупності, з точки зору достатності та достовірності, дійшов до наступних висновків. Обставини, встановлені судом. 28 липня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого стало ПАТ КБ «Надра», а в подальшому ТОВ «Спектрум Ессетс» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 859808/ФЛ, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 106704 грн. на споживчі цілі, на придбання земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Кредитний договір укладався строком до 12 липня 2018 року, за користування кредитом передбачено сплату відсотків у розмірі 18% річних (а.с. 7-8). Суду подано досудову вимогу, датовану 13.11.2012 року, у відповідності до якої, Банк пропонував позивачеві протягом 30 днів з дати отримання вимоги погасити наявну заборгованість у розмірі 176416,29 грн. (а.с. 9). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.11.2017 року визнано припиненою поруку [PERSON] за кредитним договором № 859808/ФЛ від 28 липня 2008 року, укладеним між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] (а.с. 10-11). Правовідносини щодо припинення зобов`язання врегульовані наступними нормами закону. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом положень частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків (частини перша, друга статті 76 ЦПК України). Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, позивач не спростовує тієї обставини, що ним отримано грошові кошти за кредитним договором № 859808/ФЛ від 28 липня 2008 року, доказів виконання зобов`язання з погашення кредиту та сплати процентів за користування ним суду не подано. Суду доведено, що в провадженні суду перебуває цивільна справа щодо стягнення заборгованості за означеним кредитним договором, що унеможливлює визнання кредитних правовідносин між сторонами припиненими, а тому у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі, позивачем не надано належних та допустимих доказів про виконання ним зобов`язання за кредитним договором. На підставі, викладеного,

Outcome: dismissed