Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

У 2020 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва із позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок по [ADDRESS] який складається згідно технічного паспорту КП МБТІ від 10.01.2018 року з : житлового будинку літ. А загальною площею 44 кв.м., житловою 15,4 кв.м., літня кухня літ Д, навіс літ. Л, сарай літ. М, навіс літ. О, вбиральня- сарай літ. Р, огорожі 2,3,5, споруди №4,1, в порядку спадкування за заповітом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2020 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю [PERSON] . Ухвалою суду від 04.08.2019 року відкрито провадження по вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 26.11.2020 р. ухвалою суду було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовну заяву підтримала, просив задовольнити в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, відзив на позов не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1\~ст. 280 ЦПК України\~відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. [INFO] згідно копії свідоцтва про смерть померла [PERSON] . Як вбачається з матеріалів спадкової справи, то 19.10.2007 р. [PERSON] склала заповіт та заповіла все своїй племінниці [PERSON] , [INFO] . 17.02.2018 року [PERSON] звернулася до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] внаслідок чого була відкрита спадкова справа №486/2015. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з: житлового будинку , що розташований по [ADDRESS] . 17.02.2018 року позивач звернулась до державного нотаріуса Другої Державної нотіальної контори Дехтяр Л.Ф. для одержання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] . Спадщина мною, [PERSON] була прийнята за заповітом [PERSON] від 19.10.2007р. за реєстром № 1-1135. Але Державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори було постановою від 17.02.2018 року за № 417/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтва про право власності на житловий будинок за заповітом із підстав, що відповідно до повідомлення Миколаївського МБТІ від 10.01.2018р. за № 2- 6147 на ім`я померлої [PERSON] зареєстровано на праві спільної часткової власності 56/100 частин житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] на підставі договору, про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого Першою Миколаївською держнотконторою 27.12.1955 року за реєстром № 3-5014, та за співвласником [PERSON] - 44/100 частини. Внаслідок того, що співвласник 44/100 частин [PERSON] на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради від 24.04.2008р. № 1032 виділився в окрему адресу по [ADDRESS] , змінилася частка співвласника, який залишився за старою адресою, тобто фактично [PERSON] належить вже не 56/100 частин житлового будинку, а цілий житловий будинок. Але спадкодавцем співвласником [PERSON] не одержано документи, що посвідчують її право власності на об`єкт нерухомого майна ( цілий житловий будинок) , який утворився після виділення частини об`єкта нерухомого майна іншого співвласника в окрему адресу. Відповідно до\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до\~ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1268 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою\~статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно до\~наказу №55 від 18.06.2007р. «Про затвердження інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна»\~із заявами до відповідних органів стосовно вчинення дій (перерахунку, реєстрації та ін..) відносно нерухомого майна може звертатися лише власник майна. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~(пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. У відповідності зі\~ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Відповідно до норм ч. 5\~ст. 1268 ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3\~ст. 1296 ЦК\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 47 Конституції України\~встановлено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність. Таким чином, позивач, щоб захистити своє право на спадщину, змушений був звернутися до суду із позовом про визнання за ним права власності на житловий будинок по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Враховуючи зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, що суд вважає можливим задовольнити позов в повному обсязі. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати залишаються за позивачем. На підставі ст. ст.\~16,\~317,\~321,\~328,\~357, 1217-1218, 1223, 1261, 1268, 1270, ст. ст.\~76-78,\~83,\~89,\~\~258-259,\~263-265,\~268,\~352,\~354 ЦПК України\~суд,-

Outcome: approved