Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

У березні 2016 року Публічне акціонерне товариство «[PERSON] банк розвитку» звернулося до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором № ІКІРG3.118681.001 від 05.04.2013 року, відповідно до умов якого відповідач отримала від позивача кредит у вигляді строкового кредиту у розмірі 185\~500,00 грн. на придбання нерухомості строком до 04.04.2033 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% річних за сплатою комісії за надання фінансового інструменту в розмірі 0,00% від суми кредиту у день укладення кредитного договору та комісії за оцінку фінансового стану позичальника в розмірі 0,00% від суми кредиту у день укладання кредитного договору зі сплатою комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 0,20% від суми кредиту по договору щомісяця в період сплати. Відповідно до п.п. 6.1.-6.8. даного договору кредиту за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує позичальнику проценти в розмірі 36%, що встановлена від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Банк має право нараховувати позичальнику штраф в розмірі 2,0% від суми кредиту, зазначеного в п. 1.2. кредитного договору у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником п.п. 4.2.3.- 4.2.11 кредитного договору за кожний факт порушення. За порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Всупереч умов кредитного договору № ІКІРG3.118681.001 від 05.04.2013 року відповідач [PERSON] не здійснювала у відповідності з графіком своєчасного погашення у повному обсязі сум заборгованості по кредиту та плати відсотків за користування кредитними коштами, чим порушила взяті на себе договірні зобовязання. Оскільки відповідач допустила однобічну відмову від виконання зобов'язань, чим істотно порушила умови кредитного договору № ІКІРG3.118681.001 від 05.04.2013 року, то станом на 21.03.2016 року заборгованість за даним кредитним договором в загальному розмірі складає 287\~837 гривень 16 копійок. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № ІКІРG3.118681.001 від 05.04.2013 року станом на 21.03.2016 року в розмірі 287\~837 гривень 16 копійок. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2016 року позов Публічного акціонерного товариства «[PERSON] банк розвитку» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено: стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «[PERSON] банк розвитку» заборгованість за кредитним договором № ІКІРG3.118681.001 від 05.04.2013 року станом на 21.03.2016 року, у тому числі: поточну заборгованість за кредитом 182\~642,01 грн., прострочену заборгованість за кредитом 1\~691,05 грн., поточну заборгованість за процентами 1\~645,00 грн., прострочену заборгованість за процентами 52\~135,50 грн., прострочену заборгованість за комісією по кредиту 8\~116,47 грн., суму пені та/або штрафу 41\~607, 13 грн., судові витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 420,00 грн., а разом стягнуто 288\~257,16 грн. та, крім того, стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 4\~317, 56 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.08.2016 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «[PERSON] банк розвитку» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено: скасовано заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «[PERSON] банк розвитку» до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено справу до розгляду в загальному порядку. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.08.2016 року цивільну справу № 335/3501/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «[PERSON] банк розвитку» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано на розгляд до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2016 року цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «[PERSON] банк розвитку» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до розгляду. У судове засідання представник позивача не зявився, але до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, але до суду від її представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти позову заперечував в повному обсязі при цьому надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що відповідач набула статусу внутрішньо переміщеної особи з 15.11.2014 р., а відповідно до розрахунку позивача за період станом на 15.11.2014 р. заборгованість складає: поточна заборгованість за кредитом 183\~353, 84 грн., прострочена заборгованість за кредитом 979,22 грн., прострочена заборгованість за процентами 14152,50 грн., прострочена заборгованість за комісію по кредиту 2180,47 грн., сума пені та/або штрафу 17602,17 коп. Вважає, що вимоги щодо стягнення заборгованості, яка виникла після статусу внутрішньо переміщеної особи задоволенню не підлягають, як і вимоги щодо стягнення поточної заборгованості за кредитом у сумі 183\~353,84 грн. Тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, взявши до уваги заяви сторін по справі, їх письмові заперечення та пояснення, приходить до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 05.04.2013 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] банк розвитку» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ІКІРG3.118681.001 від 05.04.2013 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримала від Публічного акціонерного товариства «[PERSON] банк розвитку» кредит у вигляді строкового кредиту у розмірі 185\~500,00 грн., що підтверджується заявою про видачу готівки № 166573 від 05.04.2013 року, на придбання нерухомості строком до 04.04.2033 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% річних за сплатою комісії за надання фінансового інструменту в розмірі 0,00% від суми кредиту у день укладення кредитного договору та комісії за оцінку фінансового стану позичальника в розмірі 0,00% від суми кредиту у день укладання кредитного договору зі сплатою комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 0,20% від суми кредиту по договору щомісяця в період сплати (відповідно до п.п. 1.1. -1.9. даного договору кредиту), при цьому [PERSON] зобовязалася здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати нараховані проценти та виконувати зобовязання у повному обсязі у строки, передбачені договором (відповідно до п. 4.2.договору кредиту). Згідно з п. 2.4. кредитного договору № ІКІРG3.118681.001 від 05.04.2013 року встановлено період сплати кредиту, комісії та процентів: з 1-ого числа по 10-те число кожного місяця, починаючи з наступного місяця після дати підписання даного договору. При несплаті кредиту, комісії та процентів у зазначений строк вони вважаються простроченими. Повернення кредиту здійснюється шляхом здійснення платежу на транзитний рахунок № 37393081651199, зазначений у п. 1.8. кредитного договору, згідно з графіком погашення кредиту (додаток № 2), який є невідємною частиною цього договору\~ (п. 2.5. кредитного договору). Відповідно до п.п. 6.1.-6.8. вищезазначеного договору кредиту за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує позичальнику проценти в розмірі 36%, що встановлена від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Банк має право нараховувати позичальнику штраф в розмірі 2,0% від суми кредиту, зазначеного в п. 1.2. кредитного договору у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником п.п. 4.2.3.- 4.2.11 кредитного договору за кожний факт порушення. За порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. У випадку порушення позичальником строків платежів за кожним із грошових зобовязань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 1% від суми позову. На вимоги про виконання зобовязань боржник не реагує, кредит та проценти за користування кредитом не повертає, чим спричиняє банку збитки, що підтверджується вимогою № 6397 від 07.09.2015 року про погашення заборгованості за кредитним договором. В якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № ІКІРG3.118681.001 від 05.04.2013 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] банк розвитку» та [PERSON] було укладено іпотечний № ZXR019521.118681.002 від 05.04.2013 року, відповідно до умов якого забезпеченням за кредитним договором є однокімнатна квартира, яка розташована за адресою: 98600, Україна, Автономна республіка Крим, м. Ялта, смт. Гаспра, вул. Маратовська, буд. 3-ж, кв. 11, що належить [PERSON] на праві приватної власності. У відповідності до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами, а ст.. 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобовязання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України сторони повинні виконувати свої обовязки належним чином і у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач неналежним чином виконувала свої зобовязання, та допустила заборгованість по кредиту, чим порушує умови договору, припинила погашення кредиту та процентів в порядку і строки, передбачені договором, і станом на 21.03.2016 р. утворилася заборгованість \~за кредитним договором, а тому повинна нести відповідальність, передбачену договором. За таких обставин, вимога позивача щодо стягнення\~ з\~ [PERSON] на користь банку суми в розмірі: поточна заборгованість за кредитом 182642,01 грн, прострочена заборгованість за кредитом 1691,05 грн, поточна заборгованість за процентами 1645, 05 грн., прострочена заборгованість за процентами 52135,50 грн., прострочена заборгованість за комісією по кредиту 8116,47 грн. є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] пені суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це не встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Неустойка є грошова сума, яку божник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. В порушення вимог закону, [PERSON] в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобовязань, в установленні строки заборговані суми не сплатила, чим спричинила банку збитки. Згідно із п. 1 ч.2 ст. 258, ч. 1 ст. 549, ч. 3 ст.\~ 551 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України суд має право, оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір у тому випадку, якщо він значно перевищує розмір штрафних санкцій (неустойки) через її не співмірність із розміром основного зобовязання. Виходячи з загальних положень цивільного законодавства про відповідальність та про забезпечення виконання зобовязання, санкція у вигляді пені спрямована на забезпечення виконання боржником своїх зобовязань по поверненню позики. Розмір санкції в грошовому виразі має бути більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її забезпечення. Пунктом 27 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року розяснено, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через не співмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.\~ Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання). Положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може. Враховуючи зазначені обставини, вочевидь неспівмірність\~ між нарахованою пенею і порушенням зобовязання, а також\~

Outcome: partial