Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивують тим, що вони є співвласником квартири [ADDRESS]. 18 березня 2014 року вони виявили, що внаслідок прихованого джерела вологи, що надходить із сусідньої квартири [ADDRESS], власником якої є відповідач, у кімнаті їх квартири пошкоджено паркет та плінтуси. Була створена комісія ОСББ, члени якої оглянули приміщення квартир [ADDRESS] та [ADDRESS]. У квартирі [ADDRESS] були виявлені вологі стіни та грибок, який утворився на стінах. Проте, голова комісії акт огляду не надав. 19 березня 2015 року комісією у складі голови правління ОСББ, виконуючого обов'язки керуючого будинком Ляшко В.Ю. та сантехніка [PERSON] в присутності [PERSON] та мешканця квартири [ADDRESS] [PERSON] повторно був проведений огляд квартири за фактом залиття. В акті комісії ОСББ від 19 березня 2015 року вказано, що в журналі проведення сантехнічних ремонтів сантехніком [PERSON] зазначено, що 26 листопада 2014 року був проведений ремонт в квартирі [ADDRESS] - заміна пошкодженого різьбового установчого пластика подачі холодної води на умивальнику у ванній кімнаті, через який просочувалась вода. З акту комісії ОСББ від 24 листопада 2016 року вбачається, що до 26 листопада 2014 року волога довготривалий час просочувалась в квартиру [ADDRESS] з ванної кімнати квартири [ADDRESS]. У результаті поступового намокання фанери (підложка) та паркету зовнішній вид паркету був зіпсований. Вони звернулись до ФОП [PERSON] для проведення ремонтних робіт у квартирі. Згідно з актом виконання робіт від 06 грудня 2016 року ремонтні роботи були виконані на суму 19263 гривні 47 копійок. На період проведення ремонтних робіт вони змушені були орендувати житло, витрати на що за період з 19 листопада 2016 року по 02 грудня 2016 року склали 10800 гривень. Просять ухвалити рішення, яким стягнути на їх користь з відповідача 30063 гривні 47 копійок на відшкодування майнової шкоди та 30000 гривень на відшкодування моральної шкоди. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 09 березня 2017 року позовну заяву [PERSON] та [PERSON] залишено без руху. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 13 квітня 2017 року відкрито провадження у справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 56). Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Пояснила, що в квартирі [ADDRESS] проживає її син з сім'єю. У будинку є грибок, який поступово розповсюджується по всій площі будинку. Грибок у її квартирі був виявлений влітку 2014 року, а не навесні. Зазначає, що залиття з належного їй приміщення сусідньої квартири не було, а причиною залиття квартири [ADDRESS] є якісь пошкодження в трубах, що знаходяться між квартирами. Зазначене підтверджує й її син, який проживає в квартирі [ADDRESS]. Вважає, що акт комісії ОСББ від 19 березня 2015 року не відповідає дійсності. Просить суд відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON], що підтверджується свідоцтвом на право власності на квартиру від 21 серпня 2002 року (а.с. 8). Зазначена квартира придбана позивачами під час перебування у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 09 липня 1983 року (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. Відповідач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується реєстраційним посвідченням [NUMBER] Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна (а.с. 57). Відповідно до частин 1, 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. У позовній заяві зазначено, що 18 березня 2014 року позивачі виявили, що внаслідок прихованого джерела вологи, що надходить із сусідньої квартири [ADDRESS], у кімнаті їх квартири пошкоджено паркет та плінтуси. У матеріалах справи міститься акт комісії ОСББ «Форум» від 19 березня 2015 року, з якого вбачається, що в журналі проведення сантехнічних ремонтів сантехніком [PERSON] зазначено, що 26 листопада 2014 року був проведений ремонт в квартирі [ADDRESS] - заміна пошкодженого різьбового установчого пластика подачі холодної води на умивальнику у ванній кімнаті, через який просочувалась вода. Довготривале просочування вологи в квартиру [ADDRESS] з ванної кімнати квартири [ADDRESS] по стяжці вздовж стіни було припинене 26 листопада 2014 року. Поступове намокання паркету в квартирі [ADDRESS] призвело до його псування. Який час до вищевказаної дати ремонту надходила вода на стяжку підлоги в квартирах [ADDRESS] та [ADDRESS] виявити неможливо (а.с. 11). З акту комісії ОСББ «Форум» від 24 листопада 2016 року вбачається, що до 26 листопада 2014 року волога довготривалий час просочувалась в квартиру [ADDRESS] з ванної кімнати квартири [ADDRESS]. У результаті поступового намокання фанери (підложка) та паркету зовнішній вид паркету був зіпсований (а.с. 12). Відповідачем не надано жодного доказу на спростування доводів позивачів стосовно вини в залитті квартири. Заперечення відповідача ґрунтуються лише на її поясненнях. Таким чином, встановлено, що залиття квартири позивачів відбулося з вини відповідача, який в силу закону має нести майнову відповідальність за заподіяну шкоду. На підтвердження своїх доводів щодо дійсного пошкодження майна від залиття, позивачі надали суду акт технічної експертизи, зроблений фізичною особо-підприємцем [PERSON] (а.с. 13). З наданого суду акту виконаних робіт вбачається, що вартість відновлювальних робіт складає 19263 гривні 47 копійок, які були оплачені (а.с. 15). У судовому засіданні учасники судового розгляду не вважали за необхідне призначення судової експертизи для визначення розміру майнової шкоди. За таких обставин, при визначенні розміру завданої шкоди, суд вважає за можливе покласти в основу рішення наданий позивачем акт виконаних робіт. Стягненню з відповідача на користь позивачів підлягає по 9631 гривні 73 копійки на відшкодування майнової шкоди. Позивачі також просять стягнути з відповідача 10800 гривень за оренду житла за період з 19 листопада 2016 року по 02 грудня 2016 року. Зазначена вимога не підлягає задоволенню, оскільки позивачами не надані докази того, що залиття частини квартири та наслідки такого залиття унеможливлювали проживання та користування ними квартирою. Позивачі просять суд стягнути на їх користь з відповідача моральну шкоду в розмірі 30000 гривень. Така вимога позивачів ґрунтується на законі. Частиною 1, п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Суд вважає, що в результаті залиття частини квартири з вини відповідача, позивачі зазнали душевних страждань, оскільки вони отримали негативні емоції та переживали з приводу пошкодження майна, неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, звернення до суду за захистом порушеного права. Разом з тим, при визначені розміру моральної шкоди, з урахуванням принципу розумності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачів на відшкодування моральної шкоди по 500 гривень кожному. З урахуванням часткового задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивачів підлягає по 1280 гривень судового збору за задоволені вимоги майнового та немайнового характеру.

Outcome: partial