Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив суд витребувати від [PERSON] на користь [PERSON] автомобіль марки Suzuki, модель Grand Vitara, шасі (кузов, рама) [NUMBER], 2008 року випуску, тип легковий універсал, колір бежевий, державний номер [NUMBER] у пригодному для нормальної експлуатації стану, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] збитки в розмірі 477927.00 грн., а також судові витрати у справі. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.12.2013 року ним з відповідачем укладено договір найму вказаного автомобіля, який належить позивачу на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 12.09.2008 року для здійснення транспортного послуговування з щомісячною орендною платою в розмірі, еквівалентному 900 доларів США - 7193.7 грн. (за офіційним курсом НБУ 1 долар США = 7.993 грн.) на строк з 27.12.2013 року по 10.01.2014 року з можливістю пролонгації договору (п. 11.1 договору). Вартість автомобіля сторони також оцінили в доларах США - 18000 доларів США, що на той час за комерційним курсом 1 долар США = 8.245 грн. порівнювало 148410 грн. Того ж дня відповідач отримав автомобіль у своє користування, згідно акту прийому-передачі. Однак, відповідач порушив взяті на себе зобов'язання та з 10.01.2014 року під вигаданими приводами перестав сплачувати орендну плату, а з травня 2014 року взагалі перестав відповідати на дзвінки, і автомобіль не повернув навіть на час розгляду даного позову. Позивач у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224-226 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.12.2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір найму автомобіля марки Suzuki, модель Grand Vitara, шасі (кузов, рама) [NUMBER], 2008 року випуску, тип легковий універсал, колір бежевий, державний номер [NUMBER], який належить позивачу на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 12.09.2008 року для здійснення транспортного послуговування з щомісячною орендною платою в розмірі, еквівалентному 900 доларів США - 7420,50 грн. (за офіційним курсом НБУ 1 долар США = 8,245 грн.) на строк з 27.12.2013 року по 10.01.2014 року з можливістю пролонгації договору (п. 11.1 договору). Вартість автомобіля сторони також оцінили в доларах США - 18000 доларів США, що на той час за комерційним курсом 1 долар США = 8.245 грн. порівнювало 148410 грн. Того ж дня відповідач отримав автомобіль у своє користування, згідно акту прийому-передачі предмета оренди (автомобіля) від 27.12.2013 року. Відповідно до п. 11.1 договору якщо наймач продовжує користуватися автомобілем після закінчення строку, вказаного в пункті 11 даного договору, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, даний договір вважається поновленим на строк, зазначений у пункті 11 даного договору. Згідно п.14 договору наймач зобов'язаний: перевірити у присутності наймодавця справність автомобіля на момент його передачі. Якщо наймач у момент передання речі у його володіння не переконається у її справності, автомобіль вважається таким, що переданий йому у належному стані; використовувати орендований автомобіль належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства та даного договору; вчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату в строк та у розмірі, передбачених п. 9 даного договору; підтримувати належний технічний стан автомобіля, не допускати погіршення його якісних технічних характеристик; за власний рахунок нести витрати по оплаті стоянки та мийки транспор тного засобу, та його заправлення паливно-мастильними матеріалами; протягом строку користування (оренди) транспортним засобом здійснювати за власний рахунок поточний та капітальний ремонт автомобіля, якщо виникатиме така потреба; усувати за свій рахунок наслідки аварій і пошкоджень транспортного засобу, що виникли під час його експлуатації з його вини, та у випадку, якщо страховик прийняв рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування; не передавати право на оренду автомобілем іншим фізичним та юридичним особам без письмового дозволу наймодавця; надавати наймодавцю автомобіль для проходження технічого огляду в органах ВДАІ; надавати наймодавцю можливість перевірки технічного стану, правильності використання і умов зберігання предмету оренди, надавати автомобіль для огляду за першою вимогою; після закінчення строку дії даного договору повернуги наймодавцю транспортний засіб у тому справному технічному стані, з урахуванням нормального зносу; відшкодувати шкоду, завдану іншій особі, у зв'язку з використанням транспортного засобу, відповідно до глави 82 Цивільного кодексу України; не палити в салоні автомобіля, що переданий в оренду. Наймач має право користуватися автомобілем без обмежень відповідно до його призначення, з метою, визначеною в п. З даного договору, у спосіб, що не порушує якісних технічних характеристик автомобіля і прав та інтересів наймодавця та/або інших осіб, а також має право передати автомобіль, що є предметом даного договору, в суборенду іншій особі лише за попередньою письмовою згодою наймодавця. Відповідно до п.16 договору після закінчення строку оренди, встановленого пунктом 11 цього договору наймач повертає наймодавцю автомобіль у справному стані з урахуванням нормального зносу, що виник у період експлуатації. Згідно п.17 договору повернення автомобіля відбувається протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту закінчення строку оренди за актом приймання-передачі, що є невід'ємною частиною даного Договору. Відповідно до п.18 договору наймач, який належно виконує свої обов'язки за даним договором, після спливу строку даного договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, зобов'язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку даного договору, а саме: не пізніше ніж за 1 (один) місяць до закінчення строку даного договору. Згідно п.19 договору наймодавець має право відмовитися від даного договору і вимагати повернення автомобіля, якщо наймач не вносить плату за користування автомобілем протягом трьох місяців підряд. Відповідно до п. 19.1 договору у разі відмови наймодавця від даного договору, договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. Згідно п.20 договору наймодавець має право вимагати розірвання даного договору, якщо: наймач користується орендованим автомобілем всупереч договору або призначенню автомобіля; наймач навмисно погіршує технічний стан транспортного засобу і своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження орендованого автомобіля; наймач без згоди наймодавця надав автомобіль у суборенду третій особі. Відповідно до п. 24 договору сторона, яка порушила зобов'язання відповідно до даного договору, повинна усунути ці порушення та відшкодувати іншій стороні завдану такими порушеннями шкоду. Згідно до п.24.1 договору у разі порушення наймачем строків внесення орендної плати за цим договором останній сплачує наймодавцю пеню в розмірі 3 (трьох) % за кожен день прострочення, нарахованих на суму заборгованості. Згідно п. 24.2 договору у разі порушення наймачем строків повернення предмета оренди наймодавцю, наймач сплачує неустойку в розмірі 100 (сто) доларів США за кожен день прострочення передачі, автомобіля. Наймач, який затримав повернення речі наймодавцеві, несе ризик її випадкового знищення або випадкового пошкодження. Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно ст.785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Відповідно до ч.І ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного гграва (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її драво не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, : : лагодження пошкодженої речі тощо). Отже, відповідач зобов'язаний як повернути мені автомобіль, так і відповідно до ч.2 ст.230 ЦК України відшкодувати позивачу збитки у подвійному розмірі. Розмір збитків визначається позивачем за гривневим еквівалентом на сьогодні вартості автомобіля в доларах США на час отримання його відповідачем, тобто 18000 доларів США помножити на офіційний курс долара НБУ на день подачі позовної заяви 1 дол. США = 26.5515 грн., що дорівнює 477927.00 грн. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved