Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

У вересні 2014 року Комунальне підприємство Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення та підігріву води, надані за період з 01 листопада 2013 року по 01 травня 2014 року в сумі 6 872 грн. 83 коп. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 01 липня 2010 року КП «Броваритеплоенергомережа», правонаступником всіх прав та обов'язком яких є КП «Броваритепловодоенергія», та [PERSON] уклали договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води № 639. Згідно з п. 9.1 договору, договір укладений строком на один рік та вважається щороку продовженим у випадку, якщо за місяць до закінчення строку його дії не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду. Протягом спірного періоду, зазначеного нижче, заяв від відповідача стосовно розірвання договору не надходило, в зв'язку з чим договір був діючим. Лише в червні 2014 року сторони домовилися розірвати договір з 01 липня 2014 року. Відповідно до укладеного договору позивач надає послуги з теплопостачання в нежитлове приміщення відповідача, що зазначене в додатку № 1 до договору, а саме офісне приміщення в житловому будинку площею 115,7 кв.м. Обсяг спожитої послуги з централізованого опалення визначається згідно з розміром займаної площі, а обсяг послуг по підігріву води визначається згідно з показниками лічильника. Розмір нарахувань проводить на підставі тарифів, затверджених рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області № 510 від 11 жовтня 2011 року та № 13 від 14 січня 2014 року. За правилами п. 3.4 договору оплата за послуги з теплопостачання проводиться до 15 числа місяця, що передує місяцю надання послуг з теплопостачання в розмірі 100 % від запланованої вартості надання послуг з теплопостачання на наступний місяць. На виконання вимог п. 3.10 договору фактично надані послуги з теплопостачання у відповідному місяці оформлялися актом про надання послуг, які виконавець послуг направляв на адресу споживача, який в свою чергу мав протягом 5 днів з дня отримання акту повернути його позивачу в належно оформленому вигляді. Однак згадані вище вимоги договору відповідач не виконує. За період з 01 листопада 2013 року по 01 травня 2014 року боржнику за послуги з централізованого опалення та підігріву води нараховано 8 293 грн. 33 коп., з яких сплачено лише 1 420 грн. 50 коп. Станом на 29 серпня 2014 року заборгованість [PERSON] перед КП «Броваритепловодоенергія» становить 6 872 грн. 83 коп. У зв'язку з наведеним, позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом. У судовому засіданні представник КП «Броваритепловодоенергія» Коваленко О.М. надала пояснення, аналогічні викладеному вище. Додатково пояснила, що рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 14 січня 2014 року № 13 змінено тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб 2-ї (Бюджет) та 3-ї (інші) груп населення. Також, рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 08 квітня 2014 року № 208 змінено тарифи на послуги з централізованого опалення та підігріву води для потреб 2-ї (Бюджет) та 3-ї (інші) груп населення. Про вказані зміни, дотримуючись вимог п. 2.3 укладеного між сторонами договору, відповідача було повідомлено шляхом направлення на його адресу рекомендованого повідомлення. Коваленко О.М. пояснила, що 26 лютого 2014 року на адресу позивача надійшла заява відповідача з проханням призупинити надання послуг, на що йому була надана відповідь про необхідність дотримання певного порядку відключення від послуг. Разом з тим, в червні 2014 року, сторони домовилися розірвати договір з 01 липня 2014 року. Проте, порушуючи вимоги закону щодо обов'язковості виконання сторонами умов договору, відповідач кошти за надані послуги з централізованого опалення та підігріву води за період з 01 листопада 2013 року по 01 травня 2014 року у розмірі 6 872 грн. 83 коп. не сплатив. У зв'язку з наведеним, просила вимоги КП «Броваритепловодоенергія» задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні 28 жовтня 2014 року позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що [PERSON] ще в лютому 2014 року звертався до КП «Броваритепловодоенергія» з заявою про відключення послуг з теплопостачання, проте, позивач у відповіді зазначив, що правові підстави для припинення постачання послуг відсутні, й лише з липня 2014 року договір було розірвано та відбулося відключення. Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги є результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Зі змісту ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» видно, що утримання приватизованих квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. Судом встановлено, що 01 липня 2010 року КП «Броваритеплоенергомережа», правонаступником всіх прав та обов'язком яких є КП «Броваритепловодоенергія», та [PERSON] уклали договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води № 639, за правилами якого позивач зобов'язався своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води (теплопостачання), а споживач зобов'язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором (а.с. 5-8) Тарифи на послуги з теплопостачання, що затверджені рішенням Броварської міської ради Київської області № 143 від 27 березня 2007 року становлять: 4,50 грн. - за опалення 1 кв.м. опалювальної площі, 9,30 грн. за 1 м.куб. підігрітої води (п.2.1 договору). За правилами п. 3.4 договору оплата за послуги з теплопостачання проводиться до 15 числа місяця, що передує місяцю надання послуг з теплопостачання в розмірі 100 % від запланованої вартості надання послуг з теплопостачання на наступний місяць. На виконання вимог п. 3.10 договору фактично надані послуги з теплопостачання у відповідному місяці оформлялися актом про надання послуг, які виконавець послуг направляв на адресу споживача, який в свою чергу мав протягом 5 днів з дня отримання акту повернути його позивачу в належно оформленому вигляді (а.с. 18-23). Проте, відповідач порушив умови вказаного вище пункту договору. Судом також з'ясовано, що рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 14 січня 2014 року № 13 змінено тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб 2-ї (Бюджет) та 3-ї (інші) груп населення, й рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 08 квітня 2014 року № 208 змінено тарифи на послуги з централізованого опалення та підігріву води для потреб 2-ї (Бюджет) та 3-ї (інші) груп населення (а.с. 33-35, 79-80). Про вказані зміни, дотримуючись вимог п. 2.3 укладеного між сторонами договору, відповідача було повідомлено шляхом направлення на його адресу рекомендованого повідомлення, про що свідчать копії реєстрів поштових відправлень рекомендованих листів (а.с. 24, 28). Згідно з п. 9.1 договору, договір укладений строком на один рік та вважається щороку продовженим у випадку, якщо за місяць до закінчення строку його дії не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду. З матеріалів справи вбачається, що 26 лютого та 29 травня 2014 року [PERSON] звертався до КП «Броваритепловодоенергія» із заявами про призупинення постачання послуг, у відповідь на заяву позивач направив відповідачу лист, в якому роз'яснив, що відповідно до Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 169 від 06 листопада 2007 року (зі змінами) заборонено будь-яке відключення окремих приміщень житлового будинку від централізованого опалення та підігріву води, тому законні підстави для припинення надання послуг відсутні (а.с. 81-83). Разом з цим, в червні 2014 року сторони дійшли згоди щодо розірвання договору та припинення з 01 липня 2014 року постачання послуг, передбачених договором. За правилами ст. 162 ЖК України та ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Нарахування за послуги з централізованого опалення проводяться згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з розрахунку опалювальної площі квартири. Оплата за послуги з централізованого опалення та підігріву води здійснюється відповідно до встановлених тарифів на послуги з теплопостачання. Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України). Ст. 629 ЦК України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 651 ЦК України). Згідно зі ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. З розрахунку заборгованості видно, що відповідач [PERSON] має заборгованість за отримані послуги з теплопостачання за період з 01 листопада 2013 року по 01 травня 2014 року в розмірі 6 872 грн. 83 коп. (а.с. 11-17). Оскільки в обумовлений договором строк відповідач не сплатив борг, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення у повному обсязі, відповідно стягненню з відповідача підлягає сума боргу в розмірі 6 872 грн. 83 коп. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, відповідач повинен відшкодувати позивачу і понесені ним судові витрати, пов'язані з розглядом даної справи, а саме 243 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування судового збору. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved