overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка вказує, що з 17 червня 2005 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, пояснивши суду, що він згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 червня 2005 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] народження, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. У разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може за заявою платника або одержувача визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При визначенні розміру аліментів, згідно із ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка вказує, що з 29 квітня 2011 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюбні стосунки фактично припиненні. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, але не менше 50% розміру, встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася судом належним чином. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, пояснив суду, що він згоден сплачувати аліменти, а саме в розмірі 1/4 частини від свого доходу на утримання доньки. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2011 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони мають намір розірвати шлюб. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. У разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може за заявою платника або одержувача визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При визначенні розміру аліментів, згідно із ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. З відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 вересня 2014 року і до повноліття дитини Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона є дочкою відповідача і у 2014 році закінчила 4 курс Інститут філології та соціальних комунікацій Бердянського державного педагогічного університету та вступила на 5 курс денної форми навчання з терміном навчання з 01.09.2014 року до 30.06.2014 року. У зв'язку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги. В зв'язку з цим [PERSON] звернулася до суду і просить стягнути на її користь аліменти з [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, на період її навчання. [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити. [PERSON] подав заяву про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в зв'язку з наступним. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують допомоги , батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про народження останньої. Відповідно до довідки №14171 від 01.09.2014 [PERSON] є студенткою 5 курсу 54 групи Інституту філології та соціальних комунікацій Бердянського державного педагогічного університету. Термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2015 року. Статтею 200 СК України встановлено, що розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище сторін, положення законодавства щодо обов'язку обох батьків утримувати дітей. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Бокиївської сільської ради про визнання права власності на нерухоме спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться по [ADDRESS] та належали [PERSON] На обгрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, вона, як спадкоємець по заповіту прийняла спадщину у встановлений законом строк. Однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що на спадковий житловий будинок і господарські будівлі відсутні правовстановлюючі документи. Позивачка в судове засідання не з'явилася, від представника позивачки [PERSON]. надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Бокиївської сільської ради в судове засідання не з'явився. Бокиївська сільська рада надіслала до суду заяву про розгляд справи у відсутності її представника, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та підтверджується: паспортом позивачки; свідоцтвом про смерть [PERSON] [INFO] року; заповітом останньої, вчиненим 25.03.2008 року на користь позивачки [PERSON]; довідкою, виданою виконавчим комітетом Бокиївської сільської ради № 254 від 26.08.2014 року про те, що житловий будинок з господарськими будівлями та земельна ділянка, що знаходяться по [ADDRESS] рахувалися за [PERSON]; технічним паспортом на зазначений житловий будинок та висновком про його технічний стан; відмовою Волочиської державної нотаріальної контори у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на вказаний вище житловий будинок; матеріалами спадкової справи № 225/2014, заведеної після смерті [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення їй додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері, [PERSON], померлої [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті матері знаходилась в тяжкому моральному та психологічному стані, дуже тяжко перенесла дану втрату, сильно захворіла і знаходилася на амбулаторному лікуванні тривалий час, тому не змогла своєчасно подати заяву до нотаріуса. Представник позивача [PERSON] в судове засіданні не з»явилась, в письмовій заяві просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Миколаївської сільської ради в судове засідання не з»явився, в письмовій заяві, наданій до суду, просив розглядати справу без участі представника сільської ради та не заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,16 га в межах згідно з планом, під [NUMBER], розташовану на території Миколаївської сільської ради, належної померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії [NUMBER] ( а.с. 12). Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із повідомлення Кіровоградської районної державної нотаріальної контори № 673/01-09 від 09.10.2014 року вбачається, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], спадкоємці із заявами про прийняття та відмову від прийняття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилася, відповідно свідоцтва про право на спадщину не видавались. Згідно довідки Миколаївської сільської ради № 752 від 02.07.2014 року померла [PERSON] до дня смерті проживала та була зареєстрована - одна ( а.с. 15). Згідно із ч.3 ст.1272 цього Кодексу, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач, яка є спадкоємцем першої черги за законом ( свідоцтво про народження а.с.13) та спадкоємцем за заповітом (а.с.11) і висловила бажання прийняти спадщину, пропустила встановлений законом строк. Суд вважає, що передбачений законом строк для прийняття спадщини був пропущений позивачем з поважної причини, оскільки, як підтверджено матеріалами справи, позивач дійсно знаходилася на амбулаторному лікуванні з 21.05.2014 року по 09.09.2014 року (довідка з лікарні а.с.16), а тому своєчасно не звернулась до нотаріуса. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.1217, 1258, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем - [PERSON] та зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1025. Шлюб у сторін перший, в шлюбі неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини припинено у липні 2014 року оскільки спільне життя з відповідачем не склалося з причин різних поглядів на життя, постійних сварок. Це призвело до того, що подружжя перестало бути однією родиною, мешкає окремо один від одного, спільного господарства не веде. Позивачка надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, свої вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надавав, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.12.2001 року, шлюб зареєстровано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1025 (а.с.5), шлюб у сторін перший, в шлюбі неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки припинено, подружжя разом не проживає. На момент розгляду справи між подружжям майнового спору не існує. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, відновити їх бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що з 01 липня 2006 року вони перебувають у шлюбі, від якого мають сина - [PERSON], [INFO]. Також зазначила, що на протязі останніх двох років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин з серпня 2013 року та з цього часу спільне господарство не ведеться. Причиною цьому стали протилежні погляди на сімейний уклад, подружні обов'язки, методи виховання дитини, в результаті чого в сім'ї виникали сварки, які поступово призвели до того, що подружжя втратило почуття любові та взаємоповаги, стали чужими людьми. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе та суперечить її інтересам. Спору про спільне майно немає, від матеріальної підтримки дитини відповідач не відмовляється. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 01.07.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис №189, між [PERSON] та [PERSON] 01 липня 2006 року було укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 07 серпня 2007 року, [PERSON] народився [INFO] року. Батьками є [PERSON] та [PERSON]. Майновий спір у сторін відсутній, сумісного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені. Таким чином, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, та інтересам їхньої дитини, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На вимогу позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що з 14 лютого 1998 року вони перебувають у шлюбі, від якого мають сина - [PERSON], [INFO]. Також зазначила, що спільне життя не склалося через різні погляди на життя та різні характери, відсутність порозуміння. Проживають окремо, фактично спільне господарство не ведуть, відсутній спільний бюджет, шлюбні відносини фактично припинено і бажання їх відновлювати у подружжя відсутнє. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе та суперечить її інтересам. Спору про спільне майно немає. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 14.02.1998 року Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №171, між [PERSON] та [PERSON] 14 лютого 2014 року було укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Московським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Харкова 08 жовтня 2008 року, [PERSON] народився [INFO] року. Батьками є [PERSON] та [PERSON]. Житловий та майновий спір у сторін відсутній, сумісного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені. Таким чином, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, та інтересам їхньої дитини, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На вимогу позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що з 16 жовтня 2010 року вони перебувають у шлюбі, дітей не мають. Також зазначила, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та психічного стану чоловіка. На даний час проживають разом, однак шлюбно-сімейні відносини між ними припинено і бажання їх відновлювати у подружжя відсутнє. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе та суперечить її інтересам. Спору про спільне майно немає. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 16.10.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №2156, між [PERSON] та [PERSON] 16 жовтня 2010 року було укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Житловий та майновий спір у сторін відсутній, дітей від шлюбу не мають, сумісного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені. Таким чином, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На вимогу позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що з 30 квітня 2010 року вони перебувають у шлюбі, від якого мають доньку - [PERSON], [INFO]. Також зазначила, що протягом останніх трьох років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбно-сімейних відносин. Причиною цього вважає різницю в характерах, відсутність між ними взаєморозуміння й довіри. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено і бажання їх відновлювати у подружжя відсутнє. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе та суперечить її інтересам. Спору про спільне майно немає. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, представник відповідача надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без участі відповідача, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 30.04.2010 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №163, між [PERSON] та [PERSON] 30 квітня 2010 року було укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції 30 серпня 2011 року, [PERSON] народилася [INFO] року. Батьками є [PERSON] та [PERSON]. Житловий та майновий спір у сторін відсутній, сумісного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені. Таким чином, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, та інтересам їхньої дитини, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На вимогу позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved