Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

У вересні 2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на грошові кошти в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.02.2014 р. у м. Ровеньки Луганської області помер [PERSON], який мешкав за адресою: Луганська область, м. Ровеньки, вул. Димитрова, 27, та є дідом позивачки. Після його смерті, 02.02.2014 р., відкрилась спадщина на належне йому на праві власності майно: на грошові кошти, які були розміщені померлим на депозитних рахунках в ПАТ КБ „ПриватБанк : договір № SAMDN25000738670429 від 17.10.2013 р. на суму 58 000,00 грн, договір № SAMDN47000706415996 від 16.07.2009 р. на суму 1 664,00 грн. 17.05.2013 р. [PERSON] склав заповіт, яким заповів все належне йому на час смерті майно на імя позивачки [PERSON]. Спадкоємцем першої черги спадкодавця [PERSON] є його дочка [PERSON] (мала прізвище до шлюбу [PERSON]), яка працездатна та не має права на обовязкову частку спадкового майна спадкодавця [PERSON] Інший спадкоємець першої черги [PERSON] - дружина спадкодавця [PERSON], померла раніш, 27.07.2006 р. У 2017 р. позивачка звернулась до приватного Ровеньківського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] з приводу оформлення спадщини, однак остання повідомила позивачу, що не може оформити спадщину, так як м. Антрацит та м. Ровеньки Луганської області знаходяться на тимчасово окупованій території, а також відсутня згода спадкоємця першої черги [PERSON] на отримання позивачем спадщини. Посилаючись на норми ст.. 1218, 1268 ЦК України, позивач просить суд визнати за собою в порядку спадкування за заповітом від 17.05.2013 р. після смерті [PERSON], померлого 02.02.2014 р. у м. Ровеньки Луганської області, право особистої приватної власності на грошові кошти з процентами, які були розміщені на депозитних рахунках [PERSON] в ПАТ КБ „ПриватБанк. Провадження у справі було відкрито ухвалою від 29.09.2017 року. 08.11.2017 року відповідачем [PERSON] подано зустрічну позовну заяву до [PERSON], третя особа нотаріус Ровеньківського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] про визнання права власності на грошові кошти в порядку спадкування за законом. Позовна заява мотивована тим, що 02.02.2014 р. у м. Ровеньки Луганської області помер батько позивача за зустрічним позовом - [PERSON], який мешкав за адресою: Луганська область, м. Ровеньки, вул. Димитрова, 27. До спадкоємців першої черги спадкодавця [PERSON] належить його донька [PERSON] (мала прізвище до шлюбу [PERSON]). Інший спадкоємець першої черги [PERSON] - дружина спадкодавця [PERSON] померла - 27.07.2006 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому на праві власності майно - на грошові кошти, які були розміщені померлим на депозитних рахунках в ПАТ КБ „ПриватБанк. 17.05.2013 р. [PERSON] склав заповіт, згідно якого, заповідає все належне йому на час смерті майно [PERSON]. Між тим, як вказує позивач за зустрічним позовом, позивач за первісним позовом [PERSON] не прийняла спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] у встановленому законом порядку, оскільки до нотаріуса протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не звернулась, разом зі спадкодавцем не жила на час його смерті, була дієздатною та працездатною. В первісній позовній заяві [PERSON] визнала, що не зверталась до нотаріальних органів з приводу прийняття спадщини. 29.04.2014 р. позивач за зустрічним позовом, як донька спадкодавця [PERSON], звернулась до приватного нотаріуса Ровеньківського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, у звязку з чим приватним нотаріусом було заведено спадкову справу № 56032621 у спадковому реєстрі та № 14/2014. Проте місто Ровеньки Луганської області знаходиться зараз на тимчасово окупованій території. [PERSON] заперечує проти отримання спадщини спадкоємцем за заповітом [PERSON] Посилаючись на ті обставини, що вона, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом і не може отримати у позасудовому порядку в нотаріальній конторі, свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, просить суд визнати в судовому порядку право особистої приватної власності на спадкове майно грошові кошти, які знаходяться на депозитних рахунках спадкодавця [PERSON] у ПАТ КБ «ПриватБанк» Ухвалою від 08.11.2017 року зустрічну позовну заяву відповідача [PERSON] було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. На виконання ухвали суду про забезпечення доказів від 07.12.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» було надано до суду інформацію про розмір грошових коштів на рахунках [PERSON], ІПН [NUMBER], розміщених у банку за договором № SAMDN25000738670429 від 17.10.2013 року на суму 58000 грн.. та за договором № SAMDN47000706415996 від 16.07.2009 року на суму 1664 грн. розмір яких складає 92344,52 грн. та 129053.7 відповідно. Позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні визнали позовні вимоги зустрічної позовної заяви [PERSON], на задоволенні первісної позовної заяви не наполягали Відповідач за первісним позовом [PERSON] заперечувала проти задоволення первісного позову, наполягала на задоволенні зустрічної позовної заяви. Третя особа в судове засіданні не зявилась, про причину неявки суду не повідомила. Відповідно до статті 49 ЦПК України: сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обовязків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; Дослідивши обставини справи, визначивши правову природу спірних взаємовідносин в сукупності з фактичними обставинами справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення зустрічної позовної заяви, та про відсутність підстав для задоволення первісного позову. З матеріалів справи та пояснень сторін судом встановлено, що 02.02.2014 р. у м. Ровеньки Луганської області помер [PERSON], який мешкав за адресою: Луганська область, м. Ровеньки, вул. Димитрова, 27. (копія свідоцтва про смерть а.с.6) За життя [PERSON] з ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договори депозиту, а саме: договір № SAMDN25000738670429 від 17.10.2013 р. на суму 58 000,00 грн., договір № SAMDN47000706415996 від 16.07.2009 р. на суму 1 664,00 грн. розмір грошових коштів на яких складає 92344,52 грн. та 129053.7 відповідно. Що підтверджується копіями договорів депозиту та відповіддю ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.12,13,39) 17.05.2013 р. [PERSON] склав заповіт, яким заповів все належне йому на час смерті майно - [PERSON]. Після смерті [PERSON] 02.02.2014 р., відкрилась спадщина на належне йому на праві власності майно: на грошові кошти, які були розміщені на депозитних рахунках в ПАТ КБ „ПриватБанк. Спадкоємцем першої черги спадкодавця [PERSON] є його дочка [PERSON] (мала прізвище до шлюбу [PERSON]), вказане підтверджується свідоцтвом про народження від 05.08.1965 року, свідоцтвом про шлюб від 22.02.1986 року (а.с.25,26). Інший спадкоємець першої черги [PERSON] - дружина спадкодавця [PERSON], померла 27.07.2006 р. (копія свідоцтва про смерть а.с. 7). 29.04.2014 р. позивач за зустрічним позовом - [PERSON], як донька спадкодавця та спадкоємець першої черги за законом, звернулась до приватного нотаріуса Ровеньківського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, у звязку з чим приватним нотаріусом було заведено спадкову справу № 56032621 у спадковому реєстрі та № 14/2014 у приватного нотаріуса. Лише в 2017 р. позивач за первісним позовом [PERSON] звернулась до приватного Ровеньківського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] з приводу оформлення спадщини, однак, не змогла оформити спадщину, так як м. Антрацит та м. Ровеньки Луганської області знаходяться на тимчасово окупованій території, а також відсутня згода спадкоємця першої черги [PERSON] на отримання нею спадщини. Вказані обставини були визнані [PERSON] в судовому засіданні та у відповідності до чинного процесуального закону - доказуванню не підлягають. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені в статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] залишив заповіт, яким заповів все належне йому на час смерті майно своїй онуці - [PERSON]. Проте остання у встановленому законом порядку не прийняла спадщину після смерті спадкодавця [PERSON]: до нотаріуса протягом шести місяців з дня відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини - не звернулась, разом зі спадкодавцем не жила, на час його смерті, була дієздатною та працездатною - в звязку з чим спадкування здійснюється за законом. Вказані обставини, в тому числі, визнані позивачем за первісним позовом [PERSON] Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Таким чином [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] та прийняла у встановленому законом порядку спадщину, оскільки 29.04.2014 року звернулась до приватного нотаріуса Ровеньківського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, про що свідчить витяг зі Спадкового реєстру № 48957409 від 04.09.2017 року. Місто Ровеньки Луганської області, гідно інформації Додатку 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085 (в редакції розпорядження КМУ від 7 лютого 2018 р. № 79-р), відноситься до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. За таких обставин позивач, вочевидь, позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі Ровеньківського міського нотаріального округу Луганської області в якій заведено спадкову справу після смерті спадкодавця [PERSON]. Згідно розясненням, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством; за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають; у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що зазначене майно (кошти) дійсно належали [PERSON], який помер 02.02.2014 р., після його смерті спадщину прийняла відповідач за первісним позовом [PERSON], суд вважає за необхідне визнати за нею право власності на вказане майно (кошти) в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved