Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

ТОВ ФК Європейська агенція з повернення боргів звернулось до суду з позовом до [PERSON], зазначивши, що 03.04.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON], було укладено кредитний договір № 500358447, за умовами якого відповідачу надано кредит в розмірі 13296 грн. В подальшому між позикодавцем ПАТ «Альфа-Банк» і ТОВ «Дата [PERSON]» 30.09.2014 року було укладено договір факторингу, за яким право вимоги по кредитному договору, укладеному з [PERSON], відступлено на користь ТОВ «Дата [PERSON]». В свою чергу, 10.10.2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №2016/1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до якого ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» відступило позивачеві право вимоги боргу до [PERSON], в розмірі 33310 грн. 66 коп. У звязку з тим, що позичальник не виконує взятих на себе зобовязань, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом, в розмірі 33310 грн. 66 коп., а також понесені по справі судові витрати. Представник позивача надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, в порядку визначеному п.5 ч.5 ст.74 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що 03.04.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 500358447, за умовами якого [PERSON] надано кредит, в розмірі 13296 грн. В подальшому між ПАТ «Альфа-Банк» і ТОВ «Дата [PERSON]» 30.09.2014 року було укладено договір факторингу, за яким право вимоги по кредитному договору, укладеному з [PERSON], відступлено на користь ТОВ «Дата [PERSON]». 10.10.2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №2016/1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до якого ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» відступило позивачеві право вимоги боргу до [PERSON], в розмірі 33310 грн. 66 коп. За умовами кредитного договору позичальник зобов'язувався повернути кредит, сплатити відсотки за користування ним та виконати інші зобов'язання у строки і на умовах передбачених договором. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем умови договору не виконувались. У відповідності до ст.ст. 1077, 1078 ЦК України, за договором факторингу одна сторона передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Згідно з ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Витягом з Додатку № 1-1 по Договору факторингу № 2016-1 ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року підтверджується, що позивач набув права грошової вимоги до відповідача, в розмірі 33310 грн. 66 коп., з яких заборгованість за кредитом становить 11095 грн. 07 коп., заборгованість по відсотках та комісією 11215 грн. 59 коп., заборгованість по пені і штрафах 11000 грн. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтями 1049, 1050 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки у вигляді припинення зобовязання; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків. Таким чином, суд вважає, що внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань, до нього мають бути застосовані заходи цивільно-правової відповідальності. У відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved