Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення аліментів, у якому зазначила, що 30.05.2004 вона уклала шлюб із відповідачем, який розірвано згідно з рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 08.12.2010. Від спільного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на сина в розмірі по 700 грн, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином повноліття, посилаючись на те, що відповідач не бере участі у його вихованні та добровільно допомоги на його утримання не надає, чим ставить її у скрутне матеріальне становище. Відповідач офіційно ніде не працює, хоча фізично здоровий, а їй важко самій утримувати сина, оскільки вона ніде не працює. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти на сина [PERSON], в розмірі біля 300 грн, щомісячно, до досягнення сином повноліття, оскільки він сплачує щомісячно аліменти на дочку від іншого шлюбу. Також відповідач пояснив, що він фізично здоровий, ніяких обмежень у праці він не має. Вирішуючи спір, суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.05.2004, який розірвано, що підтверджується рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 8.12.2010 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія І-АМ № 139408 (а.с. 3). Син сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що вбачається із довідок, виданих Слободо-Шаргородською сільською радою Шаргородського району Вінницької області № 2048 та № 2049 від 4.09.2015 (а.с. 4, 5). Як пояснила у судовому засіданні позивач, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, цей факт у судовому засіданні визнав відповідач. Таким чином, судом встановлено, що відповідач ухиляється від надання добровільної матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON]. Встановленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України (далі СК України). Так, відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Статтями 180-182, 184, 191 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення батьків від утримання дитини, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються судом у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зазначений розмір, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Отже, оскільки право позивача та її неповнолітньої дитини на матеріальне утримання з боку батька порушено, то воно підлягає судовому захисту. За таких обставинах, суд вважає, що розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача на сина повинен бути визначений у твердій грошовій сумі, в розмірі 450 гривень, щомісячно, починаючи з 23.09.2015, тобто з часу предявлення позовної заяви до суду і до досягнення сином повноліття. При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання ним коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина мала б тоді, коли утримувалася обома батьками. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, а тому рішення у цій справі у межах суми платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання. Підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 487,20 грн, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial