Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення заборгованості за аліментами, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що вона проживала однією сім'єю з відповідачем з червня 2003 року. [INFO] народився син [PERSON]. В листопаді 2004 року вони зареєстрували шлюб, з 2007 року разом не проживали, а в 2009 році шлюб був розірваний. З дня народження дитини та по цей час [PERSON] дитиною не цікавиться, виховувати не допомагає, матеріально не підтримує, зустрічатися з дитиною наміру не виявляє. Крім того, відповідач, відповідно до рішення суду, є платником аліментів на її користь на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення проводиться з 18 серпня 2008 року. Відповідач ухиляється від сплати аліментів та загальна сума заборгованості за аліментами станом на 01.09.2014 року складає 20472,56 грн.. Прохала позбавити батьківських прав відповідача, стягнути заборгованість по сплаті аліментів з січня 2011 року по вересень 2014 року у сумі 20472,56 грн., неустойку(пеню) у розмірі 1 відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 01.06.2011 року по 01.09.2014 року у сумі 8531,09 грн., притягнути до кримінальної відповідальності відповідача за ухилення від сплати аліментів. В судовому засіданні позивач та її представник змінили позовні вимоги. Прохали в частині позбавлення батьківських прав, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, позов задовольнити. В частині позову про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності та стягнення заборгованості по аліментах відмовилися. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Слобідський край». Представник третьої особи за дорученням у відкритому судовому засіданні позовні вимоги також підтримав, прохав задовольнити. Прокурор, в інтересах малолітньої дитини [PERSON], позов підтримав, прохав задовольнити. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з листопада 2004 року. В квітні 2009 року шлюбні відносини припинені. Від вказаного шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Як вбачається зі свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого 26.03.2004 року Костянтинівською селищною радою, батьками дитини являються [PERSON] та [PERSON]. Позивачка зареєстрована в [ADDRESS], але тривалий час проживає в зареєстрованому шлюбі зі своїм чоловіком [PERSON] у його приватному будинку по [ADDRESS]. Як вбачається з акту обстеження житлового будинку від 20.07.2014 року, складений в присутності депутата Краснокутської селищної ради та сусідів, умови проживання в будинку по [ADDRESS] задовільні, відповідають санітарно-гігієничним нормам, створені всі умови для проживання дитини. В будинку проживають позивачка, її чоловік [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON]. Допитана по справі свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що дійсно нею, як депутатом Краснокутської селищної ради, обстежено житловий будинок, де проживає дитина [PERSON]. Будинок має всі задовільні умови для проживання дитини. [PERSON] піклується за дитину, цікавиться його шкільним життям, створює всі необхідні умови для повноцінного розвитку малолітньої дитини. Відповідно до характеристики директора та класного керівника Краснокутської гімназії, [PERSON] навчається в гімназії з 1 класу. Має навчальні досягнення переважно середнього рівня. Рідний батько дитини у вихованні сина не приймає участі, а вітчим відвідує батьківські збори, цікавиться навчанням та поведінкою дитини. Дитина відвідує школу охайним, забезпечений необхідним для навчання. Допитані по справі свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що відповідач по справі долею дитини не цікавиться, вихованням не займається, матеріальної допомоги не надає. Дитина називає батьком [PERSON]. Висновком №10 комісії з питань захисту прав дитини Краснокутської РДА від 01.12.2014 року, вирішено за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], так як піклуванням та вихованням дитини він не займається, життям і здоров'ям не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, аліментів не сплачує. Відповідно до довідки Шелестівської сільської ради Коломацького району Харківської області від 12.12.2014 року, [PERSON] зареєстрований на території Шелестівської сільської ради, але тривалий час працює та мешкає в м.Харкові. Компроментуючих матеріалів сільська рада не має. Статтею 1 СК України передбачено забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу передбачені вичерпні підстави для позбавлення батьківських прав. В силу п. 2 ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №-3 від 30 березня 2007 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №-20 від 19.12.2008 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виконання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позивач просив позбавити відповідача батьківських прав на підставі ч.1 п.2 ст. 164 СК, яка передбачає ухиляння від виконання батьківських обов'язків. Суду достатньо надано доказів позивачем на підтвердження того, що батько ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну, винну поведінку матері або батька. Ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди є актом свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Хлопчик з дня його народження опікувався матір'ю, що між тим, не обмежувало права батька дитини брати участь у вихованні сина та права на особисте спілкування з ним, а також обов'язку утримувати його. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо свого сина, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, не спілкується з дитиною, не надає матеріальної допомоги. Крім того, позивач прохає стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 18 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року), закріплює, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 04.09.2008 року, з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача до досягнення сином повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.08.2008 року. Довідкою державного виконавця Фрунзенського ВДВС ХМУЮ підтверджується, що виконавчий лист про стягнення аліментів з [PERSON] знаходиться на виконанні у вказаному відділі та за період з січня 2011 року по вересень 2014 року загальна сума заборгованості по аліментах складає 20 472,56 грн.. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів. Визначаючи обсяг та межі відповідальності боржника при утворенні заборгованості, суд враховує, що відповідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів за кожен день прострочення. Згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та повинні сплачуватися щомісячно, неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення. Розрахунком неустойки (пені) наданим позивачем, підтверджується, що сума (неустойки) пені у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, складає з січня 2011 року по вересень 2014 року - 8 531,09 грн.. Розрахунок наданий позивачем відповідає вимогам закону. Неустойка (пеня) за вказаний період складає 8531,09 грн.. Саме цю суму необхідно стягнути з відповідача. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 247,25 грн. та понесені судові витрати за оголошення в газеті щодо виклику відповідача в сумі 304,78 грн., що підтверджено квитанціями про сплату. Вказані сплачені витрати у сумі 552,03 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved