Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

У вересні 2015 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] У позовній заяві, яку у грудні 2015 року уточнено, зазначено, що 15 червня 1985 року між сторонами було укладено шлюб. Спільне життя у [PERSON] та [PERSON] не склалося, тому з весни 2015 року шлюбні відносини між ними були припинені. За час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] придбане майно, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, а саме, частково забудована земельна ділянка пл. 0.10 га, розташована у [ADDRESS], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Також подружжям було придбане наступне майно: автомобіль «Таврія» 1997 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який зареєстрований на ім'я відповідача, вартістю 10000 грн.; причеп автомобільний вартістю 1000 грн.; металева споруда для зберігання автомобіля вартістю 12000 грн.; диван вартістю 2000 грн.; холодильник «Днепр» вартістю 1500 грн.; кухонний гарнітур вартістю 2000 грн.; шафа вартістю 1000 грн.; душова кабінка вартістю 2000 грн. Всього майна на суму 31500 грн. Крім того, в період перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] проведено роботи по водопостачанню та водовідведенню на земельній ділянці на суму 1161 грн., вартість робіт та матеріалів для проведення газу на земельну ділянку, склала 2049 грн. На теперішній час між сторонами не досягнуто добровільної угоди щодо розподілу придбаного майна, тому [PERSON] просить суд розділити спільно придбане майно подружжя. Визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки площею 0.10 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована у [ADDRESS] вартістю 33167.20 грн.; виділити відповідачеві [PERSON] в натурі автомобіль «Таврія», реєстраційний номер [NUMBER], який зареєстрований на ім'я відповідача, вартістю 10000 грн., причеп автомобільний вартістю 1000 грн., металеву споруду для зберігання автомобіля вартістю 12000 грн., диван вартістю 2000 грн., холодильник «Днепр» вартістю 1500 грн., кухонний гарнітур вартістю 2000 грн., шафу вартістю 1000 грн., душову кабінку вартістю 2000 грн., а всього майна на суму 31500 грн.; стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] грошову компенсацію за ? частину спільно придбаного рухомого майна в розмірі 15750 грн.; стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки грошову компенсацію за ? частину вартості проведених робіт в розмірі 1515 грн.; стягнути з відповідача понесені позивачкою витрати по сплаті судового збору. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні 22 січня 2016 року уточнений позов підтримала та просить суд задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві. Крім того, уточнила рік випуску автомобіля «Таврія», а саме, 1989 року випуску. Згодна з вартістю автомобіля «Таврія» 8000 грн. В наступні судові засідання не з`явилася. Представник позивачки адвокат Калашник М.П. у судовому засіданні позов підтримала в обсязі та з підстав, що вкладені у письмовій формі, та враховуючи обставини, уточнені позивачкою у судовому засіданні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 22 січня 2016 року позов визнав частково та суду пояснив, що спірна земельна ділянка не підлягає поділу, оскільки вона набута внаслідок приватизації. Згоден з позовними вимогами щодо поділу автомобіля «Таврія» 1989 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], однак зазначає, що вартість автомобіля 8000 грн. Визнає спільною власністю причеп вартістю 1000 грн. Згоден щоб суд визнав за ним право власності на вказане майно та сплатити позивачці половину його вартості. Також погоджується сплатити компенсацію за ? частину вартості проведених робіт по водопостачанню, водовідведенню та газифікації належної йому земельної ділянки у розмірі, визначеному позивачкою - 1515 грн. В іншій частині позову просить відмовити, оскільки, інше майно, яке позивачка просить поділити, у нього відсутнє. У наступні судові засідання відповідач [PERSON] не з`явився. Представник відповідача адвокат Кара Р.Т. вважає можливим задовольнити позов у обсязі вимог, що визнані відповідачем. В іншій частині позову необхідно відмовити, постільки позовні вимоги є необґрунтованими. Свідок [PERSON] суду показала, що з подружжям [PERSON] дружили сім'ями. У них був автомобіль «Таврія» білого кольору, який вони зберігали у металевому гаражі. Зі слів позивачки їй відомо, що [PERSON] продав вищевказаний гараж. Відповідач пішов з сім'ї взимку 2012 року, проживав у гаражі поки не перейшов жити в будинок свого батька. Спільна земельна ділянка оформлена на відповідача. Свідок [PERSON] суду показав, що з травня 2012 року він проживає по [ADDRESS]. На суміжній земельній ділянці по вул. Українська 4 господарював [PERSON], який приїхав з с.м.т. Степногірська. Позивачку [PERSON] він жодного разу не бачив. Свідок [PERSON] суду показав, що він батько відповідача, з невісткою у нього погані стосунки. [PERSON] на сина не звертала уваги, розійшлися з відповідачем чотири роки назад. Відповідач у дружини спільного майна не брав, на даний час проживає з ним. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню частково виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що 15 червня 1985 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER]. Спільне життя у них не склалося. Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 29 вересня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Під час перебування в шлюбі сторонами було придбано автомобіль ЗАЗ-1102, 1989 року випуску, реєстраційний [NUMBER] та причеп автомобільний. Згідно зі ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У п.22 постанови №11 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи. Відповідно до вимог статті 70 СК України в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За змістом ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичний осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Сторони визначають вартість автомобіля «Таврія» 1989 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який зареєстрований на ім'я відповідача, у розмірі 8000 грн., та причепа автомобільного у розмірі 1000 грн.

Outcome: partial