Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання особи недієздатною та встановлення над нею опіки. В обґрунтування заяви зазначала, що [PERSON] , [INFO] є її донькою, з 18 травня 2010 року перебуває на обліку у лікаря - психіатра, є особою з інвалідністю 1 «А» групи, має захворювання - психічний розлад внаслідок раннього органічного ураження головного мозку зі зниженням когнітивних функцій до помірної розумової відсталості. Внаслідок захворювання [PERSON] повністю дезадаптована в соціально-побутовому плані, потребує постійного стороннього догляду, самостійно підтримувати своє життєзабезпечення не може. Посилаючись на вказані обставини, заявниця просила визнати [PERSON] недієздатною та встановити над останньою опіку, призначивши її опікуном. В судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] заяву підтримали в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Дробинська Н.В. в судовому засіданні проти заяви [PERSON] не заперечувала. Заслухавши пояснення заявниці [PERSON] , її представника [PERSON] , представника заінтересованої особи - [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. При цьому встановлено, що [PERSON] , [INFO] страждає стійким психічним розладом - помірною розумовою відсталістю. Внаслідок своєї хвороби вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Вказані обставини знайшли своє повне підтвердження висновком судової психіатричної експертизи від 13 липня 2021 року, №18, іншими матеріалами справи (а.с. 6, 56-60). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Тому, враховуючи обставини справи, суд знаходить підстави для визнання [PERSON] недієздатною, оскільки це буде відповідати її інтересам. Згідно ч. 2 ст. 39 ЦК України порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України Відповідно до положень ч. 1 ст. 299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоров`я. Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (ч. 1 ст. 300 ЦПК України). Тому, враховуючи ту обставину, що заявниця - близький родич особи, над якою встановлюється опіка (а саме - її матір), є дієздатною особою, за станом здоров`я, матеріальним та сімейним становищем, особистими якостями може виконувати функції опікуна, відносно неї відсутні обмеження щодо можливості бути опікуном, приймаючи до уваги письмове подання органу опіки та піклування виконкому Вознесенської міської ради Миколаївської області від 26 лютого 2021 року, суд вбачає підстави для призначення [PERSON] опікуном [PERSON] . Рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років (ч.ч. 5, 6 ст. 300 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: approved