Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що є власником земельних ділянок площею 3,6665 га та 6,0684 га, що знаходяться на території Пишненської сільської ради Долинського району Кіровоградської області. 11 листопада 2005 року [PERSON] уклав із [PERSON] договір доручення, що посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дацком Я.О., зареєстрований у реєстрі за № 16582. За цим договором уповноважив [PERSON] бути представником в усіх підприємствах, установах та організаціях незалежно від форми власності, у тому числі з правами користуватися та розпоряджатися земельними ділянками, що на праві власності належать [PERSON] 3 вересня 2009 року [PERSON] уклав із селянським (фермерським) господарством «Павел» (далі - СФГ «Павел») договір оренди земельних ділянок, що зареєстрований 30 листопада 2011 року у відділі Держкомзему в Долинському районі Кіровоградської області за № 352190004000742. У зв'язку із систематичною несплатою СФГ «Павел» орендної плати, позивач у 2016 році звернувся до суду з позовом про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди землі. При розгляді судом справи встановлено, що [PERSON] на підставі довіреності останні п'ять років отримував орендну плату за [PERSON], однак про це не повідомляв, а отриману орендну плату не повертав. У зв'язку із вищезазначеним, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Величка В.О. із заявою про скасування довіреності від 11 листопада 2005 року. 25 липня 2016 року зареєстровано припинення довіреності від 11 листопада 2005 року. Наприкінці 2016 року [PERSON] отримав інформацію з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельні ділянки площею 6,0684 гектарів, кадастровий номер [NUMBER] та площею 3,6655 гектарів, кадастровий номер [NUMBER], дізнавшись, що СФГ «Павел» за іншими правочинами, що не були предметом спору зареєструвало право оренди на ці земельні ділянки. Про ці обставини СФГ «Павел» при розгляді у суді спору не повідомляло. Отримавши копії спірних договорів оренди землі, [PERSON] встановив, що 17 травня 2016 року та 7 липня 2016 року між [PERSON], який діяв від його імені та СФГ «Павел» укладено нові договори оренди землі на строк сорок дев'ять років, зареєстровані 21 травня 2016 року та, відповідно 22 липня 2016 року. Позивач зазначає, що [PERSON] на час укладення спірних правочинів був головою СФГ «Павел», тобто його представником, а також одночасно представником [PERSON], що є порушенням ч. 3 ст. 238 ЦК України, а тому спірні правочини підлягають визнанню недійсними. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], [PERSON] позов підтримав за обставин зазначених у ньому, попросив позов задовольнити. Представник відповідача СФГ «Павел» у судове засіданні не з'явився, повідомлявся про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Відповідач [PERSON], який одночасно є представником СФГ «Павел» за установчими документами у судове засідання не з'явився, повідомлявся про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Оскільки відповідачі від яких не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності у судове засідання не з'явились, про причину неявки не повідомили, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом установлено, що у травня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до СФГ «Павел» та просив стягнути на свою користь орендну плату за 2010 - 2015 роки включно у розмірі 31207,89 грн згідно договору оренди землі від 3 вересня 2009 року, зареєстрованого 30 листопада 2011 року у відділі Держкомзему в Долинському районі Кіровоградської області за № 352190004000742; розірвати договір оренди землі від 3 вересня 2009 року укладений між [PERSON] та СФГ «Павел», зареєстрований 30 листопада 2011 року у відділі Держкомзему в Долинському районі Кіровоградської області за № 352190004000742 (а. с. 8). Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 17 травня 2017 року вищезазначений позов залишено без розгляду з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (а. с. 24). Відповідно до довіреності, виданої 11 листопада 2005 року [PERSON], що посвідчена приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дацком Я.О., зареєстрованої у реєстрі за № 16582, цією довіреністю уповноважив [PERSON] бути його представником у всіх державних та недержавних органах та організаціях, підприємствах незалежно від підпорядкування та форм власності, з фізичними та юридичними особами, у тому числі в управлінні земельних ресурсів з питань, що стосуються реалізації права власності на земельну ділянку площею 9,73486 га, № [NUMBER], що розташована на території Пишненської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, а також, зокрема, користуватися та розпоряджатися цією земельною ділянкою (а. с. 11). 17 травня 2016 року між [PERSON], який діяв від імені [PERSON] та СФГ «Павел» укладено договір оренди землі площею 6,0684 гектарів, кадастровий номер [NUMBER], про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис за № 14704361 від 21 травня 2016 року (а. с. 18-20). 7 липня 2016 року між [PERSON], який діяв від імені [PERSON] та СФГ «Павел» укладено договір оренди землі площею 3,6655 гектарів, кадастровий номер [NUMBER], про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис за № 15639211 від 22 липня 2016 року (а. с. 21-23). Отже, спірні правочини укладено під час вирішення судом спору у справі за позовом [PERSON] до СФГ «Павел» про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди землі. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ст. 203 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства та скріплюється печаткою. Відповідно до ч. 3 ст. 238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. Судом установлено, що [PERSON] є головою (керівником, підписантом) селянського (фермерського) господарства «Павел», тобто є представником цього суб'єкта господарювання. Таким чином, оскільки [PERSON] на підставі довіреності, виданої 11 листопада 2005 року [PERSON], що посвідчена приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дацком Я.О., зареєстрованої у реєстрі за № 16582, будучи представником [PERSON] за цією довіреністю, 17 травня 2016 року та 7 липня 2016 року діючи від імені [PERSON], а також одночасно будучи представником СФГ «Павел» за установчими документами уклав договори оренди землі, відповідно ці правочини мають бути визнані недійсними. До вищезазначеного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 23 вересня 2014 року № 3-110гс14. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач [PERSON] у цій справі поніс судові витрати, що складаються з 1280 грн витрат зі сплати судового збору, що підлягають стягненню з СФГ «Павел» та [PERSON] у рівних частках. На підставі викладеного,

Outcome: approved