Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08 квітня 2010 року, від подружнього життя спільних дітей не мають. Шлюбні відносини припинені, з відповідачем часто сварилися з причини цілковитої психологічної несумісності наших характерів, яка з часом поглиблювалась і привела до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Всі намагання зберегти сім'ю, помиритися не дали результатів, тому спільне життя стало не можливим. У зв'язку з наведеним позивачка просить позов задовольнити. (а.с. 3-4). Позивачка в судове засідання не прибула, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує свої вимоги і просить суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на розірвання шлюбу згоден. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлені факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей, створення позивачем фактичної нової сім'ї та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 квітня 2010 року, дітей від шлюбу не мають. (а.с. 9). Суд виходить із того, що шлюбні відносини між подружжям [PERSON] і [PERSON] припинені протягом останніх трьох місяців, у зв'язку з тим, що вони як подружжя не мають порозуміння у стосунках, їхнє спільне життя суперечить їхнім інтересам, а збереження сім'ї неможливим, оскільки суд не має право зобов'язати одного з подружжя (позивача) зберегти сім'ю, якщо він (позивач) категорично проти. Таким чином, при вирішенні позову про розірвання шлюбу, суд повно і всебічно з'ясував фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення і ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, при наявності категоричного заперечення позивача на збереження сім'ї, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати, які документально підтверджуються в сумі 243 грн. 60 коп., суд покладає на відповідача (а.с. 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved