overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що 14.02.2012 року в Кунівській сільської раді Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис № 1, зареєстрував шлюб з відповідачкою . Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання припинили. Причиною розпаду сім'ї стали різні за складом характери із за чого в сім'ї виникають непорозуміння, сварки, а також різні погляди на ведення спільного господарства. Тому позивач прохав суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] судовому засіданні позов підтримав повністю. Відповідачка [PERSON]. в судовому засіданні позов визнала. Суд , заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.02.2012 року в Кунівській сільської раді Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис № 1 (а.с.3). Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні і сімейні відносини сторони припинили в листопаді 2015 року. Примиритись сторони не бажають. Діти після розірвання шлюбу залишаються проживати з відповідачкою. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «АТЛАНТ ТРАСТ ТРЕЙД» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, мотивуючи тим, що сторонами було досягнуто домовленості про придбання відповідачем для позивача транспортного засобу «БЕЛАРУСС» МТЗ-892, у зв'язку з чим позивачем 19 листопада 2015 року сплачено 48 000 грн. Разом з тим, будь-якого договору у письмовому вигляді сторони не укладали. У зв'язку з цим, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення вказаних коштів як безпідставно набутих відповідачем. До судового засіданні представник позивача не з'явився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечив щодо розгляду справи у порядку заочного провадження у відсутність відповідача. Відповідач до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Тому, суд розглянув справу у відсутність сторін у порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 19 листопада 2015 року позивачем [PERSON] сплачено на користь відповідача ТОВ «АТЛАНТ ТРАСТ ТРЕЙД» 48 000 грн. за придбання товару згідно з договором № 00269 від 19 листопада 2015 року за трактор (а.с. 6). Разом з цим, будь-який договір сторонами не укладався. У січні 2016 позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення коштів як сплачених без належних підстав (а.с. 7, 8). Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення про зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно з ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачем доведено, що кошти сплачені 19 листопада 2015 року ним безпідставно (не укладеного письмового договору на купівлю транспортного засобу), то суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача коштів у розмірі 48 000 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню відповідачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві вказує, що 14.06.2001 року помер [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Світлогірське по вул. Панаса Мирного, 56 Кобеляцького району Полтавської області. Позивач є спадкоємцем за заповітом. Однак, оформити у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки відсутні первинна реєстрація та правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами. Позивач прохав суд визнати за ним в порядку спадкування право власності за заповітом на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами , а також встановити факт прийняття ним спадщини після померлого 14.06.2001 року [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов і пояснив суду, що проживав разом із своїм дідусем [PERSON] Після смерті [PERSON] продовжував проживати в спадковому житловому будинку. Представник відповідача [PERSON] сільський голова в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків ,вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що [PERSON] проживав разом із своїм дідусем [PERSON] Після смерті останнього продовжує проживати в спадковому будинку по цей час. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України «право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів». Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України» право власності припиняється у разі смерті власника». З матеріалів справи вбачається, що 14.06.2001 року помер [PERSON] (а.с. 6). Позивач є спадкоємцем за заповітом (а.с. 7). Згідно довідки [PERSON] сільської ради відповідно до погосподарської книги будинків №7, за [PERSON] значиться жилий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який розташований в с. Світлогірське по вул. Панаса Мирного, 56 Кобеляцького району Полтавської області ( а.с.10). Згідно довідки [PERSON] сільської ради [PERSON] дійсно вступив в правління спадковим майном, після смерті [PERSON]П.( а.с. 8). Правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні, тому нотаріус своєю постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину (9). Державна реєстрація права власності на житловий будинок відсутня, оскільки не була передбачена в сільській місцевості на час забудови житлового будинку. Суд встановив,що позивач після смерті спадкодавця вступив в управління спадковим майном шляхом постійного проживання в спадковому будинку, отже він прийняв спадщину , що передбачалось згідно приписів Цивільного Кодексу в ред.1963 року, який діяв на час відкриття спадщини. Позивач є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину , то за ним необхідно визнати право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначаючи що сторони зареєстрували 27 серпня 1994 року у Софіївсько-Борщагівській сільській раді Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 37. Від шлюбу мають двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь. Сторони не ведуть спільне господарство, не проживають разом, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Примирення та подальше збереження сім»ї є не можливим. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з проханням слухати справу за її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та провести заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомляв. За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 серпня 1994 року у Софіївсько-Борщагівській сільській раді Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 37. Від шлюбу мають двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь. Сторони не ведуть спільне господарство, не проживають разом, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Примирення та подальше збереження сім»ї є не можливим. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила,що 02 листопада 2011 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу дітей сторони не мають. В теперішній час шлюбні стосунки між сторонами припинилися з причин різних поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач знаходиться в Маріупольській виправній колонії № 138. Вважає, що сімя розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, у звязку з чим суд ухвалив розглядати справу заочно в порядку ст. 224 ЦПК України. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 02 листопада 2011 року зареєстрували шлюб у виконкомі Курахівської селищної ради міста Селидове Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 53 та видано свідоцтво про шлюб Серії 1-НО № 254133. Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сімї немає, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, не мають спільних інтересів та бажання зберегти сімю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила,що 03 листопада 2009 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу 27.04.2012 року народилась дитина син [PERSON], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. В теперішній час шлюбні стосунки між сторонами припинилися з причин різних поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння, сторони проживають окремо. Вважає, що сімя розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 03 листопада 2009 року зареєстрували шлюб у Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 454 та видано свідоцтво про шлюб Серії 1-НО № 196340. Згідно зі свідоцтвом про народження, виданим 16.05.2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ у Донецькій області, 27 квітня 2012 року народився [PERSON]. Ухвалою суду від 06.04.2016 року сторонам надавався строк для примирення з метою збереження сімї, однак сторони не примирилися. Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сімї немає, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, не мають спільних інтересів та бажання зберегти сімю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила,що 16 вересня 2005 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу [INFO] року народилась дочка [PERSON]. З листопада 2013 року шлюбні стосунки між сторонами припинилися з причин різних поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 16 вересня 2005 року зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 842 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER], виданого 12.07.2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ у Донецькій області, [INFO] року народилась [PERSON]. Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, сторони не проживають разом з 2013 року, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки між сторонами відсутні, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сім'ї немає, сторони не проживають разом більше двох років, спільного господарства не ведуть, не мають спільних інтересів та бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила,що 17 листопада 2000 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу дітей не мають. З березня 2014 року шлюбні стосунки між сторонами припинилися з причин різних поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 17 листопада 2000 року зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів громадянського м. Маріуполя Донецької області, про що зроблено запис за № 621 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER]. Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки між сторонами відсутні, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сім'ї немає, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, не мають спільних інтересів та бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER], виданого 31.10.2012 року Пенсійного фонду України, [PERSON] є інвалідом другої групи загального захворювання, а тому на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору, тому з відповідача на корить держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вимогами до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та просить стягнути заборгованість з аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] у розмірі 4035,10 грн. за невиконання рішення Гірницького районного суду м.Макіївки Донецької області від 13 січня 2014 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за вищевказаним рішенням було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження на стягнення з [PERSON], який працював на підприємстві «Донецька дирекція з виконання проектів з ліквідації шахт» ДП «Донвуглереструктуризація», що підпорядковано Міністерству енергетики та вугільної промисловості України аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій вимоги позову підтримала та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позивача не визнав, у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. Від спільного життя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Гірницького районного суду м.Макіївки Донецької області від 13 січня 2014 року у справі №2/267/334/14 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки, [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 17 жовтня 2013 року і до повноліття дитини. Стягнуто з [PERSON] судовий збір в сумі 243,60 грн. на користь держави. Оскільки, [PERSON] працював на підприємстві «Донецька дирекція з виконання проектів з ліквідації шахт» ДП «Донвуглереструктуризація», що підпорядковано Міністерству енергетики та вугільної промисловості України, з нього проводились виплати на утримання малолітньої [PERSON]. З пункту першого статті 60 ЦПК України вбачається, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Разом з тим, надана позивачем довідка про заборгованість [PERSON] на користь [PERSON] не підтверджує факт наявності причинного зв'язку між наявністю заборгованості перед останньою та зобов'язанням Міністерства енергетики та вугільної промисловості України його виконання. На підставі ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд,-

Outcome: dismissed