Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до умов укладеного договору № 005-25015-270613 від 27.06.2013 року відповідач отримав кредит на придбання товару в розмірі 22534,28 грн. на строк 48 місяців із сплатою перші 12 місяців 0,01 % річних, а починаючи з 13-го місяця користування кредитом проценти в розмірі 48 % річних. Зокрема, відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов'язався повернути кредит та сплачувати проценти за користування коштами та сплачувати інші платежі. Також зазначало про те, що відповідно до п. 2.3 ч. 4 договору, відповідач до підписання договору був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовану сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України й відповідно був ознайомлена з усіма умовами надання йому кредитних коштів. Посилаючись на те, що банк свої зобов'язання перед позичальником виконав в повному обсязі, а відповідач взятих на себе за кредитним договором зобов'язань не виконує, що призвело до того, що станом на 09 липня 2014 року утворилась заборгованість перед банком в сумі 21148,63 грн., яка складається із заборгованості по сплаті тіла кредиту в розмірі - 21074,66 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом - 73,97 грн., заборгованості по сплаті комісії за користування кредитом - 0,00 грн., яку просив стягнути з відповідача на свою користь, а також та судові витрати в розмірі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останньою відомою адресою місця його проживання, причини неявки суду не повідомив, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Ураховуючи вказане, а також наявність згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказах. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як убачається з матеріалів справи, 27 червня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 005-25015-270613, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 22534 грн. 28 коп. стоком на 48 місяців за умовами сплати перші 12 місяців проценти за користування кредитом на рівні 0,01 % річних, а починаючи з 13-го місяця користування кредитом - проценти на рівні 48 % річних й відповідно встановлено, що процентна ставка є фіксованою ( а.с 4). Зокрема, згідно з п. 4 договору визначено, що погашення кредитної заборгованості здійснюється щомісячно не пізніше 27 числа кожного місяця, шляхом зарахування грошових коштів у сумі 730,00 грн. у відповідності до Графіка платежів, наведеного у Додатку № 1 до цієї Пропозиції, який є невід'ємною частиною цієї пропозиції на відкритий рахунок згідно п. 2.7 частини 2 Пропозиції, відповідно до порядку і умов, визначених у п. 2.4 Глави 2 Пропозиції. В разі порушення строків платежів банк має право з наступного календарного дня за передбаченим цією Пропозицією днем сплати платежу, нарахувати та стягнути штраф в розмірі 10 % суми невиконаного зобов'язання, але не менше та /або не більше 150 грн. ( п. 5 договору). Таким чином, умовами даного договору визначено обов'язок починальника щомісячно погашати заборгованість по кредиту, а також сплачувати проценти за користування кредитними коштами та сплачувати інші платежі. Крім того, відповідно до п. 2.3 ч. 4 договору визначено, що відповідач до підписання договору був ознайомлена в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовану сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України й відповідно була ознайомлена з усіма умовами надання їй кредитних коштів. Таким чином, відповідач [PERSON] укладаючи зазначений кредитний договір та підписуючи заяву про надання кредиту, засвідчив, що ознайомився та погоджується з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам (а.с 4), що свідчить про те, що відповідач з умовами був ознайомлений й відповідно сторони досягли домовленості щодо строків та порядку дії договору, сплати процентів та повернення кредитних коштів. При цьому, як убачається з матеріалів справи, ПАТ «Дельта Банк» свої зобов'язання за укладеним кредитним договором перед позичальником виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти, зокрема здійснив перерахування коштів на рахунок суб'єкту господарювання згідно меморіального ордеру (а.с. 3). Разом з тим, відповідач взятих на себе за кредитним договором зобов'язання належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої підтверджується наданим позивачем розрахунком суми боргу (а.с. 8). Останнє погашення заборгованості за кредитом відповідачем було здійснено в серпні 2013 року. Зокрема, станом на 09.07.2014 року заборгованість відповідача [PERSON] перед ПАТ «Дельта Банк» становить 21148,63 грн., яка складається із заборгованості по сплаті тіла кредиту в розмірі - 21074,66 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом - 73,97 грн., заборгованості по сплаті комісії за користування кредитом - 0,00 грн. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України)). Відповідно до ст. 625 ЦК України позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а кредитний договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи в судовому засіданні суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved