Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

у березні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фармасі-Україна», в якому просив стягнути на його користь втрату товарної вартості колісного транспортного засобу Porsche Cayenne, реєстраційний номер [NUMBER] , у розмірі 38 555,53 грн., витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 1 000,00 грн., та судовий збір у розмірі 768,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив про те, що 04.03.2019 року о 22 год. 10 хв. водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом, Mazda New CX-5, без реєстраційного номеру, належним на праві власності ТОВ «Фармасі-Україна», на вул. Саксаганського, 33/35 у м. Києві, скоїв зіткнення з належним йому транспортним засобом Porsche Cayenne, реєстраційний номер [NUMBER] . На момент ДТП транспортний засіб Mazda New CX-5, без реєстраційного номеру, був застрахований ПАТ СК «Українська страхова група» згідно полісу № АК/ 8788153 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На місце ДТП представником ТОВ «Фармасі-Україна» було викликано представника страхової компанії, котрим за результатами ДТП було складено європротокол, яким зафіксовано факт ДТП та вину відповідача. Згідно звіту № 88/02.03.19 про оцінку вартості матеріального збитку від 11.03.2019 року, складеного ФОП « [PERSON] » ринкова вартість КТЗ до пошкодження становить 2 112 135,74 грн., вартість відновлювального ремонту КТЗ - 38 555,53 грн., втрата товарної вартості - 38 555,53 грн., вартість матеріального збитку - 77 111,06 грн. За вказаного, просить стягнути з ТОВ «Фармасі-Україна» на його користь втрату товарної вартості колісного транспортного засобу Porsche Cayenne, реєстраційний номер [NUMBER] , у розмірі 38 555,53 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 22.03.2019 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін на 13.08.2019 року (а.с. 26-27). Ухвалою суду від 13.08.2019 року призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 13.11.2019 року (а.с. 62-63). Ухвалою від 13.11.2019 року підготовче провадження у справі закрито та призначено судовий розгляд на 20.02.2020 року (а.с. 74). 20.02.2020 року у справі оголошено перерву до 01.06.2020 року (а.с. 80). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив, та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вказав, що наданий позивачем звіт не вважає належним і допустимим доказом, так як останній складений з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а інших доказів на підтвердження вимог позивачем не надано. Також, просив суд врахувати той факт, що страховою компанією здійснено виплату позивачу страхове відшкодування у розмірі 34 604,60 грн. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Статтею 47 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та не заперечено сторонами, що 04.03.2019 року о 22 год. 10 хв. водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом, Mazda New CX-5, без реєстраційного номеру, що належить на праві власності ТОВ «Фармасі-Україна», на вул. Саксаганського, 33/35 у м. Києві, скоїв зіткнення з належним позивачу транспортним засобом Porsche Cayenne, реєстраційний номер [NUMBER] . Сторонами складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол), яким зафіксовано факт ДТП та вину відповідача (а.с. 8). На момент ДТП транспортний засіб Mazda New CX-5, без реєстраційного номеру, був застрахований ПАТ СК «Українська страхова група» згідно полісу № АК/ 8788153 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, 100 000,00 грн., франшиза, 0,00 грн. (а.с. 7). Згідно звіту № 88/02.03.19 про оцінку вартості матеріального збитку від 11.03.2019 року, складеного ФОП « [PERSON] » ринкова вартість КТЗ до пошкодження становить 2 112 135,74 грн., вартість відновлювального ремонту КТЗ - 38 555,53 грн., втрата товарної вартості - 38 555,53 грн., вартість матеріального збитку - 77 111,06 грн. ПАТ «СК «»Українська страхова група» здійснено виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 34 604,60 грн. шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок СТО ТОВ «Віннер ПЦКА» (а.с. 36). Згідно з вимогами ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За вимогами п. 3 ч. 1 ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Статтею 988 ЦК України передбачені обов`язки страховика, відповідно до яких (п.3 ч.1) страхових зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону . У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавала шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавала шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому потерпілий реалізує право на отримання страхового відшкодування шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Саме такі висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду N 755/18006/15-ц від 04.07.2018 року. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верхового Суду. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з п. 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за № 1074/8395 із змінами (далі Методика) - вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Пунктом 2.3. Методики зазначено, що вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ. Відповідно до п. 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Отже, за змістом указаних положень законодавства вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Отже, показник передчасного товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. З змісту правової позиції судової палати у цивільних справах Верховного Суду України по справі №6-760 цс15 від 16.12.2015 року вбачається, що нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується. У висновку про оцінку КТЗ може міститись інформація про причину фізичного зносу, який виникає в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту, а також про те, чи внаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду нараховано величину втрати товарної вартості (п. 8.6 Методики), чи збігається величина втрати товарного вигляду з величиною втрати товарної вартості, що має значення для вирішення справи про відшкодування шкоди, пов`язаної із втратою товарного вигляду (товарної вартості), і підлягає встановленню судом. У цьому випадку підлягають з`ясуванню також питання про необхідність фарбування окремих складників КТЗ у разі їх заміни та про те, чи погіршує зовнішній вигляд КТЗ така заміна (підп. «е» п. 8.6.2 Методики). Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду. Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або робото здатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики). Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкодженої: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ. Відповідно п. 8.6.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів Величина ВТВ КТЗ не нараховується: а) якщо строк експлуатації легкових автомобілів перевищує 5 років для КТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших КТЗ. Отже, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується. Таких по суті висновків дійшов і Верховний Суд України у постанові від 24.05.2017 року. Згідно п. 32.7. ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Оскільки такі збитки не покриваються страховим відшкодуванням, вони підлягають відшкодуванню винною особо за правилами ст. 1194 ЦК України. Внаслідок ДТП, яке сталося 04.03.2019 року, було завдано механічних пошкоджень автомобілю, належного позивачу, що згідно звіту № 88/02.03.19 про оцінку вартості матеріального збитку від 11.03.2019 року, складеного ФОП « [PERSON] » має наслідком втрату товарної вартості цього автомобіля у розмірі 38 555,53 грн. Допитаний в ході судового засідання оцінювач [PERSON] . , котрим було складено звіт № 88/02.03.19 про оцінку вартості матеріального збитку від 11.03.2019 року, підтвердив висновки, викладені у зазначеному звіті в повному обсязі. Показав про те, ним було повністю враховано вимоги законодавства та при визначені величинип втрати товарної вартості КТЗ ним враховано деталі, вузли і агрегати, яким буде потрібне фарбування, та те, що впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу. Відповідачем на спростування позиції доказів в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України в розпорядження суду не надано. Відповідач, скориставшись своїми правами на власний розсуд, клопотань щодо витребування доказів, проведення експертиз, необхідних для підтвердження своєї позиції, заявлено не було. Тому, суд вважає за можливе покласти в основу судового рішення поданий позивачем на обґрунтування свої позиції звіт № 88/02.03.19 про оцінку вартості матеріального збитку від 11.03.2019 року, як логічний, послідовний та об`єктивний. За вказаного, суд вважає за необхідне стягнути з ТОВ «Фармасі-України» втрату товарної вартості колісного транспортного засобу Porsche Cayenne, реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 38 555,53 грн. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. За правилами ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесено витрати на складання звіту у розмірі 1 000,00 грн., а також сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., які суд стягує з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved