Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

У вересні 2015 року заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання недієздатною її матері [PERSON], встановлення над нею опіки та призначення її опікуном, посилаючись на те, що внаслідок хронічного психічного розладу матері, вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує стороннього догляду. В судовому засіданні [PERSON] просила суд задовольнити її заяву з підстав наведених у заяві. Органи опіки і піклування Миронівської районної державної адміністрації, будучи повідомлені про час та місце розгляду справи, свого представника не делегували, заперечень проти задоволення заяви не надали. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії ІV-УР № 1392545, виданого 22 листопада 1960 року Старченківським районним бюро ЗАГС, [PERSON] народилася 11 лютого 1938 року. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 29 вересня 2015 року призначено судово-психіатричну експертизу [PERSON]. Відповідно до пункту 23 Висновку судово-психіатричного експерта від 23 листопада 2015 року № 284-ц, [PERSON] страждає на стійке хронічне психічне захворювання судинну деменцію, F 01.8 за МКХ 10. [PERSON] розуміти характер та значення своїх дій та керувати ними не може. Відповідно до вимог ст. 39 Цивільного кодексу України та ст. ст. 256-259 ЦПК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За правилами ст. 40 Цивільного кодексу України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Підставою для задоволення заяви про визнання недієздатною є встановлення судом того факту, що [PERSON] за своїм психічним станом в даний час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 41 Цивільного кодексу України над недієздатною особою встановлюється опіка. Згідно ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 63 Цивільного кодексу України опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Донькою [PERSON] є заявниця [PERSON], [INFO], паспорт серії СМ № 822763, виданий 17 березня 2006 року Богуславським РВ ГУ МВС України в Київській області. Висновком орган опіки та піклування Миронівської районної державної адміністрації Київської області від 02 вересня 2015 року № 6/27-3669 рекомендовано у разі визнання [PERSON] недієздатною, призначити опікуном [PERSON]. [PERSON] не позбавлявся батьківських прав, не визнавалася недієздатною або обмежено дієздатною, має постійне місце проживання, є фізично і психічно здоровою людиною, перебуває у родинних відносинах з недієздатною [PERSON]. За таких обставин суд приходить до висновку, що для призначення [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] перешкоди відсутні, а тому заява підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 2 ст. 240 ЦПК України судові витрати в даному випадку, відносяться на рахунок держави. На підставі ст. ст. 39, 40, 41, 58, 60, 63 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved