Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому, з урахуванням уточненого позову, просить припинити обтяження - арешт житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 68873, накладений на ім`я [PERSON] ( [PERSON] ), що зареєстроване 16.07.2004 16:42:27 Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою Київської області на підставі ухвали б/н від 24.02.1981 року Народного суду м. Біла Церква. Судові витрати просила залишити за позивачем. В обґрунтування позовних вимог вказано, що вона є власником 43\\100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться в [ADDRESS] . Власником інших 57\\ 100 частин домоволодіння є [PERSON] . В лютому 2021 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Федоряки О.С. з метою вчинення правочину відчуження належної їй частини вказаного житлового будинку. Під час підготовки документів для посвідчення договору купівлі-продажу та проведення перевірок в Державному реєстрі речових прав, приватним нотаріусом Федорякою О.С. виявлено арешт на вказаний вище об`єкт нерухомого майна, у зв`язку з чим неможливо посвідчити договір відчуження належного їй нерухомого майна. Вказаний арешт на будинок було накладено у цивільній справі № 2-48 за 1981 рік за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ будинку, який вирішений по суті у тому ж 1981 році. Учасники цивільної справи № 2-48 за 1981 рік [PERSON] , 1909 року народження та [PERSON] , 1907 року народження на даний час померли. Посилаючись на порушення її законного права власності, позивач звернулась до суду за захистом. 03.03.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 19.03.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідач Білоцерківська міська рада Київської області про розгляд справи повідомлена належним чином, відзив на позов, заяв чи клопотань до суду не надходило. 21.04.2021 року на адресу суду від третьої особи приватного нотаріуса Федоряки О.С. надійшла заява про розгляд справи без участі представника, у вирішенні спору покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] є власником 43\\100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу частини житлового будинку, укладеного з продавцем [PERSON] від 03.04.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Панкратьєвою Є.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3137. Власником інших 57\\100 частин домоволодіння є [PERSON] , що підтверджується копією Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.01.2021 року № 242015354. В лютому 2021 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Федоряки О.С. з метою вчинення правочину відчуження належної їй на праві приватної власності частини вказаного житлового будинку. Однак, під час підготовки документів для посвідчення договору купівлі-продажу та проведення перевірок в Державному реєстрі речових прав, приватним нотаріусом Федорякою О.С. виявлено арешт на вказаний вище об`єкт нерухомого майна. Згідно з інформацією з архівної складової Державного реєстру речових прав-Єдиного реєстру заборон, виявлено наявність арешту нерухомого майна на житловий будинок по [ADDRESS] під [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , реєстраційний номер обтяження: 68873, зареєстровано 16.07.2004 року 16:42:27 за № 658873 реєстратором Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: ухвала б\\н 24.02.1981 року, Народний суд м. Біла Церква. Приватний нотаріус Федоряка О.С. 25.02.2021 року надала позивачці роз`яснення про неможливість посвідчити договір відчуження належного їй нерухомого майна у зв`язку з наявним арештом та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.02.2021 року, цивільна справа № 2-48 за 1981 рік за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 1\\2 частину будинку та конкретний розподіл будинку, рішення від 13.01.1981 року та цивільна справа № 2-1231 за позовом [PERSON] до [PERSON] про конкретний порядок користування земельною ділянкою, рішення від 22.07.1981 року, знищені на підставі акту № 2 від 18 грудня 2004 року, в акті знищення рахуються під № 743 та № 1198. З технічного паспорту Білоцерківського бюро технічної інвентаризації на жилий будинок [ADDRESS] , заведеного у 1931 році, вбачається, що цей будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 15.02.1972 року. Відповідно до рішення народного суду м. Біла Церква від 13.01.1981 року [PERSON] набула право власності на 49\\100 частин цього будинку, яке згодом, після смерті [PERSON] , успадкувала [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину видане Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою від 23.05.1984 року. Учасники цивільної справи № 2-48 за 1981 рік [PERSON] , 1909 року народження та [PERSON] , 1907 року народження, в якій було накладено арешт на будинок, померли. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень статті 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року N31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року № 364/3657 (зі змінами). Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. З 01.01.2013 року відповідно до ст. 8, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом. Відповідно до статті 73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Згідно зі статтею 74 Закону України «Про нотаріат» одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п.п. 5.1. п. 5 гл. 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п. 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. При цьому, згідно з п. 78 зазначеного Порядку, державна реєстрація припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно у результаті зняття нотаріусом заборони проводиться нотаріусом, яким знято заборону. Тож, приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Федоряка О.С., як реєстратор, не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, а позивач позбавлена можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб. Таким чином, оскільки позивач набула права власності на вказаний об`єкт нерухомості у спосіб встановлений законом, а застосований судом у 1981 році захід забезпечення позову у вигляді заборони на відчуження (арешт) житлового будинку [ADDRESS] порушує її права та законні інтереси, оскільки унеможливлює повноцінно розпоряджатися власним майном, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю.

Outcome: approved