Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просила визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві Горбатовського І.А. від 28 січня 2016 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 23 грудня 2015 року Оболонським районним судом м. Києва, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» боргу у сумі 2744444,61 грн. Вимоги скарги обґрунтовані тим, що постанова державного виконавця була направлена на адресу боржника та отримана останньою після закінчення строку для добровільного виконання рішення суду. Такими діями державного виконавця були суттєво порушені права боржника. Представник [PERSON] у судовому засіданні підтримав вимоги скарги, просив суд її задовольнити. Державний виконавець, представник стягувача у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року, задоволено позов ПАТ «Дельта Банк», стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 2740700,61 грн. та судовий збір в розмірі 3654,00 грн. (а.с.196-197, том І) Рішення набрало законної сили. За постановою старшого державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві Горбатовського І.А. від 28 січня 2016 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 23 грудня 2015 року Оболонським районним судом м. Києва, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» боргу у сумі 2744444,61 грн. Статтею 17 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами. У відповідності до положень ст. 19 Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. Відповідно до ст. 25 закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. За приписами ст. 31 закону копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Статтею 27 Закону передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. Заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням. (стаття 32 Закону України «Про виконавче провадження») Відповідно до ст. 35 Закону у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам. Як убачається з матеріалів справи, копія постанови про відкриття виконавчого провадження була направлена на адресу боржника 03 березня 2016 року, тобто через 35 календарних днів з дня її прийняття. Копія постанови отримана [PERSON] 09 березня 2016 року, на момент отримання оскаржуваної постанови боржником вже було пропущено строк, встановлений державним виконавцем для самостійного виконання рішення суду. Разом з тим, встановлені судом обставини не є підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки боржник [PERSON] має право звернутися до державного виконавця із заявою про відкладення виконавчих дій на строк до 10 робочих днів в порядку, передбаченому ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження». Докази, що божник зверталася з такою заявою до державного виконавця у матеріалах справи відсутні. Інші підстави для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження у скарзі не вказані. За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення скарги [PERSON] на дії державного виконавця.

Outcome: dismissed