Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

У березні 2016р. [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 29 травня 2015 року помер його дядько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Позивач зазначав, що при житті, а саме 05 листопада 2012 року [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів йому, [PERSON] Відповідачка [PERSON], рідна сестра померлого спадщину після смерті брата не прийняла. Він є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Інших спадкоємців немає. Позивач зазначав, що після смерті дядька, він своєчасно не зміг подати заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини, оскільки захворів та був змушений проходити курси лікування, з 11 лютого 2015 року по 18 лютого 2015 року, та 03 вересня 2015 року по 03 жовтня 2015 року. Вказував на те, що звернувшись 11 лютого 2016р. до приватного нотаріуса він отримав відмову, відповідно до якої, у звязку з пропуском шестимісячного строку на прийняття спадщини після смерті [PERSON], позивач вважається таким, що не прийняв спадщину, що стало причиною його звернення до суду. Посилаючись на вище викладені обставини, позивач просив суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його дядька [PERSON] Ухвалою суду від 13 червня 2016 року протокольно до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог було залучено Одеську міську раду (а.с.29-30). Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути справу у його відсутність (а.с. 34). Відповідачка у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву згідно якої позов визнала у повному обязі, просила розгляд справи провести у її відсутність, що підтверджується відповідною заявою (а.с.46). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Одеської міської ради у судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлявся відповідно до ст.74 ЦПК України (а.с. 33). На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом третім главою 84 книги шостої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд приймає рішення за наявними в справі доказами. Судом встановлено, що [PERSON] є рідним братом відповідачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження та свідоцтвом про шлюб (а.с.35,36). Встановлено, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] та рідним племінником [PERSON] Встановлено, що [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS]. З матеріалів справи вбачається, що при житті [PERSON] склав заповіт, яким заповів належну йому квартиру [ADDRESS], позивачу [PERSON], що підтверджується заповітом від 05 листопада 2012 року (а.с.4). 29 травня 2015 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 3). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому квартиру [ADDRESS]. Єдиним спадкоємцем за заповітом та за законом після смерті [PERSON] є позивач, відповідно до ст. 1261 ЦК України. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом немає. Встановлено, що позивач з 11 лютого 2015 року по 18 лютого 2015 року перебував на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні Одеської обласної клінічної лікарні після перенесеного ДТП з діагнозом стан після перенесеної закритої травми хребта (27.01.15). Забій грудного відділу хребта. Виражена клиновидна деформація тел. Тн7-Тн9(а.с.38). Крім того, позивач також 03 вересня 2015 року по 14 вересня перебував на стаціонарному лікуванні у ОКЛ, та з 15 вересня по 03 жовтня 2015 року на амбулаторному лікуванні з діагнозом виразкова хвороба ДПК, ускладнена пенетрацєю виразки в печінководванадцятипалу звязку, з кровотечею. Постгеморрагічна анемія, що підтверджується виписним епікризом та листком непрацездатності (а.с.8,9). При зверненні 11 лютого 2016р. до приватного нотаріуса, позивачу було повідомлено що він пропустив строк на прийняття спадщини, що підтверджується листом приватного нотаріуса (а.с.6). З листа Пятої одеської державної нотаріальної контори вбачається, що спадкова справа щодо майна [PERSON], померлого 29 травня 2015 року не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.26). Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Позивач, як рідний племінник [PERSON], померлого 29 травня 2015 року є спадкоємцем за заповітом, має право на спадщину, тому має право на звернення до суду з зазначеними вимогами. Зі змісту п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини. При цьому необхідно керуватися тим, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкодавця на вчинення цих дій. За таких обставин суд прийшов до висновку, що строк для прийняття спадщини позивач пропустив з поважної причини, оскільки він хворів, переніс операцію та тривалий час знаходився на стаціонарному лікуванні після смерті дядька. Вказані обставини свідчать про існування для позивача обєктивних труднощів для своєчасного звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Крім того, суд враховує, що відповідачка не заперечувала проти задоволення позову, а тому у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України зазначені обставини не підлягають доказуванню. Стаття 3 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. З огляду на викладене, суд вважає, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи та належна оцінка доказів вказують на наявність підстав для задоволення позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі складає 551,20 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду (а.с. 1). На підставі ст.ст. 1261, ч. 3 ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved