Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

У березні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості. Позивач свої вимоги мотивував тим, що 27.05.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON]укладено кредитний договір №490940776. Відповідно до умов договору, кредитор надав позичальнику кредит (грошові кошти) у розмірі 40626,61 грн., а [PERSON] зобов'язаласьповернути наданий кредит в повному обсязі не пізніше 28.05.2020 року згідно графіку погашення кредиту та щомісячно сплачувати за користування кредитом відсотки в розмірі 39,9 % річних. Банк свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредит у сумі, визначеній договором. Як вбачається з розрахунку позовних вимог, свого обов'язку відповідач належним чином не виконувала, порушувала графік повернення кредиту та сплати процентів і допустила значну заборгованість. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути на його користь зі [PERSON]заборгованість за кредитним договором №490940776 від 27.05.2015 року у розмірі 54380,34 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, попередньо надіславши до суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача у судовому засіданні заборгованість визнав. Заявив клопотання про розстрочку виконання рішення суду на 5 років рівними частинами у звязку з тим, що відповідач перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки має на утриманні трьох дітей, стабільного доходу не має, у шлюбі не перебуває. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 27.05.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON]укладено кредитний договір №490940776. Відповідно до умов договору, кредитор надав позичальнику кредит (грошові кошти) у розмірі 40626,61 грн., а [PERSON] зобов'язаласьповернути наданий кредит в повному обсязі не пізніше 28.05.2020 року згідно графіку погашення кредиту та щомісячно сплачувати за користування кредитом відсотки в розмірі 39,9 % річних. Між сторонами кредитного договору було узгоджено графік погашення кредиту, як додаток №1 до кредитного договору від 27.05.2015 року, із встановленням строку погашення кожного місяця, починаючи з 27 травня 2015 року до 28 травня 2020 року. Банк свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредит у сумі, визначеній договором. Доводи представника відповідача про неотримання позичальником коштів спростовуються матеріалами справи. Водночас, будь-яких доказів на підтвердження заперечень відповідач та її представник суду не надали. Як вбачається з розрахунку позовних вимог, свого обов'язку відповідач належним чином не виконувала, порушувала графік повернення кредиту та сплати процентів і допустила значну заборгованість. Відповідно до п.4 договору, позичальник зобовязується у разі повного або часткового прострочення повернення кредиту, сплати процентів, інших платежів передбачених договором, сплатити банку штраф у розмірі 50 грн. за кожне допущене позичальником прострочення, що триває від 1 до 4 календарних днів з моменту виникнення прострочення. При цьому у випадку, якщо прострочення платежу триває 5 і більше календарних днів, додатково до штрафу, визначеного попереднім абзацом цього пункту, позичальник зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 150 грн. за кожний випадок допущеного прострочення платежу. В результаті неналежного виконання [PERSON] своїх обов'язків по кредитному договору,\~\~утворилась прострочена заборгованість, яка відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 28.02.2016 року становить 54380,34 грн., з яких: ●заборгованість по кредиту 40626,61 грн.; ●заборгованість за відсотками 12153,73 грн.; ●штраф - 1600 грн. Вказана сума заборгованості станом на день розгляду справи відповідачем банку не сплачена. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином в порядку встановленому договором або законом та в установлений строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених\~змістом\~зобов'язання\~(неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають\~\~правові\~\~наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. Згідно ст.217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Розстрочка - спосіб виконання зобов'язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановленими наперед. Порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов'язки суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є матір'ю трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об'єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб. Такими обставинами не можна визнати ті, які викладені представником відповідача в заяві, оскільки наявність дітей є звичним явищем. Тобто, на думку суду. наявність у боржника трьох дітей не може вважатися винятковим випадком, а тому заява про розстрочку виконання рішення суду задоволенню не підлягає. Враховуючи викладені обставини, а також те, що на момент розгляду справи відповідач не виконала своїх зобов'язань перед позивачем, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в зв'язку з чим підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved