Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

у березні 2018 року до суду надійшов вказаний позов, у якому позивач просить зменшити розмір аліментів встановлений судовим наказом №759/12159/17 від 01.12.2017 року, який виданий Святошинським районним судом м. Києва та стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] аліменти у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилається на ті підстави, що з моменту звернення [PERSON] до суду з заявою про видачу судового наказу змінився його сімейний стан, так як 02.09.2017 він зареєстрував шлюб з [PERSON]. Також зазначає, що на його утриманні перебуває двоє непрацездатних батьків, мати [PERSON], яка є інвалідом другої групи та батько [PERSON], який переніс дві операції. Позивач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.17). Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.16), у матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без участі відповідача (а.с. 18). Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно постанови від 15.12.2017 старшим державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Корнєєвою Д.Г. відкрито виконавче провдження з виконання судового наазу №759/12159/17 виданого 01.12.2017 Святошинськким районним судом м. Києва (а.с. 4). 02.09.2017 було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Позивач вказав у позові, що на його утриманні перебуває двоє непрацездатних батьків, мати [PERSON], яка є інвалідом другої групи та батько [PERSON]. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 12 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставини які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів судом враховуються: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сума грошових коштів, яку позивач просить стягувати у якості аліментів на утримання його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], є меншою за встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей від 6 до 18 років, тому суперечить закону. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а обставини, на які позивач посилається, недоведеними належними та допустимими доказами. За правилами ст. 141 ЦПК України сума сплаченого судового збору не відшкодовується.

Outcome: dismissed