Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

У вересні 2016 року керівник Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі територіальної громади Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області звернувся у суд із уточненою в подальшому заявою та просив визнати відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті 20 листопада 1996 року [PERSON] на земельну\~ частку (пай)\~ розміром 7,91 умовних кадастрових гектарів в адміністративних межах Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області, який згідно з Сертифікатом про право на земельну частку (пай) серії ХР № 0197378 видано на підставі розпорядження Ізюмської районної державної адміністрації № 519 від 17 жовтня 1996 року, вартістю 254715,72 грн., на який припадає невитребувана (нерозподілена) земельна ділянка (пай) № 129 площею 6,9033 га ріллі контур 11 із земель реформованого КСП «Жовтень». В обґрунтування вимог заявник вказав, що на підставі розпорядження Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області № 519 від 17 жовтня 1996 року [PERSON] було видано Сертифікат ХР № 0197378 на право на земельну ділянку (пай) розміром 7,91 га, що знаходиться на території КСП «Жовтень» Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області. 20 листопада 1996 року [PERSON] помер. Відповідно до відомостей Ізюмської державної нотаріальної контори протягом більш ніж одного року після відкриття спадщини спадкоємці із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не зверталися. Згідно з довідкою із Спадкового реєстру відомості щодо складання померлим заповіту відсутні. Справу розглянуто за відсутності представників Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області та Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03 лютого 2017 року заяву керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі територіальної громади Куньєвської сільської ради про визнання спадщини відумерлою задоволено. Визнано відумерлою спадщину право на земельну частку (пай) площею 7,91 умовних кадастрових гектарів в адміністративних межах Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області, який згідно з Сертифікатом про право на земельну частку (пай) серії ХР № 0197378 видано на імя [PERSON] на підставі розпорядження Ізюмської районної державної адміністрації № 519 від 17 жовтня 1996 року, вартістю 254715,72 грн., на який припадає не витребувана (нерозподілена) земельна ділянка (пай) № 129 площею 6,9033 га ріллі контур 11 із земель реформованого КСП «Жовтень» та передано її у власність територіальної громади Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області. В апеляційній скарзі Приватне підприємство «Золота Нива 1» (далі ПАТ «Золота Нива 1»), посилаючись на підстави, передбачені статтею 309 ЦПК України, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні заяви керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області відмовити. Зокрема зазначає, що до участі у справі не залучено ПАТ «Золота Нива 1», яка є орендарем невитребуваної (нерозподіленої) земельної ділянки № 129 площею 6,9033 га ріллі, контур № 11 із земель реформованого КСП «Жовтень» на підставі Договору оренди від 09 листопада 2015 року, укладеного між Ізюмською районною державною адміністрацією Харківської області та підприємством; вимоги позовного характеру про передачу спадкового майна у власність територіальної громади не підлягають розгляду за заявою, поданою в порядку окремого провадження. Керівник Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в запереченнях на апеляційну скаргу просить рішення суду першої інстанції залишити без змін. Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог статті 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно зі статтею 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до\~статті 214 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Зазначені вимоги закону в частині вирішення заяви щодо передачі земельної частки (паю) площею 7,91 умовних кадастрових гектарів в адміністративних межах Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської областізалишилися поза увагою суду першої інстанції. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] був власником земельної частки (паю) розміром 7,91 га, що знаходиться на території КСП «Жовтень» Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області на підставі Сертифікату ХР № 0197378, виданого згідно з розпорядженням Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області № 519 від 17 жовтня 1996 року. 20 листопада 1996 року [PERSON] помер, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 04 серпня 2016 року № 00016953353 (а. с. 11-12). Згідно з інформацією наданою Ізюмською державною нотаріальною конторою Харківської області Головного управління юстиції у Харківській області від 10 серпня 2016 року № 1637 спадкова справа після померлого 20 листопада 1996 року [PERSON] не заводилась, заповіти від його імені не посвідчувалися, що підтверджується Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 11 серпня 2016 року № 44744732, № 44744745 (14-16). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину фактично, відповідно до частини 1 статті 549 ЦК УРСР, чинної на час відкриття спадщини, не встановлено. Будь-яких даних про те, що спадщина перейшла до держави відповідно до вимог статті 555 ЦК УРСР (чинної на час відкриття спадщини), матеріали справи не містять. У відповідності до вимог статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання спадщини після померлого 20 листопада 1996 року [PERSON] відумерлою. Однак з висновком суду про передачу земельної частки (паю) у власність територіальної громади Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області погодитись не можна. В апеляційній скарзі ПП «Золота Нива 1» зазначає, що є орендарем невитребуваної (нерозподіленої) земельної ділянки № 129 площею 6,9033 га ріллі, контур № 11 із земель реформованого КСП «Жовтень» на підставі Договору оренди від 09 листопада 2015 року, укладеного між Ізюмською районною державною адміністрацією Харківської області та ПП «[PERSON] 1. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер 50346702 від 21 грудня 2015 року, право оренди земельної ділянки зареєстровано за ПП «Золота Нива 1» 15 грудня 2015 року строком на 49 років. Дана земельна ділянка передана в оренду ПП «Золота Нива 1» на підставі розпорядження Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області № 441 від 06 листопада 2015 року в порядку статті 13 Закону України від 05 червня 2003 року № 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» після розробки ПП «Золота Нива 1» технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Дозвіл на виготовлення надано розпорядженням № 436 від 18 грудня 2013 року з урахування змін, внесених розпорядженнями Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області № 62 від 08 квітня 2014 року, № 382 від 22 вересня 2014 року та після державної реєстрації земельної ділянки 03 грудня 2014 року в Державному земельному кадастрі. Отже, Договір оренди містить чітке визначення моменту його закінчення, а саме - до моменту отримання її власником правовстановлюючих документів на земельну ділянку. В заяві керівник Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області просив передати вищевказану земельну частку (пай) у власність Куньєвської сільської ради, однак уточнена в подальшому заява такої вимоги не містить. Порядок визнання спадщини відумерлою визначений у статті 1277 ЦК України. Порядок передачі відумерлої спадщини (нерухомого майна) до комунальної власності закріплений у Законі України від 21 травня 1997 року\~ № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до якого питання про включення майна до об'єктів комунальної власності проводиться на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради та з наступною державною реєстрацією права власності за громадою (статті 26, 60). Аналіз вказаних норм закону дає підстави для висновку, що позивачем в цій частині позовних вимог неправильно обраний спосіб захисту. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина 1 статті 15 ЦК України, частина 1 статті 3 ЦПК України). Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що Ізюмською державною адміністрацією прийнято рішення про передачу спірної земельної частки (паю) у власність з наступною реєстрацією права власності за Куньєвською сільською радою. Отже підстав вважати, що право власності Куньєвської сільської ради порушено немає. З огляду на це рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03 лютого 2017 року підлягає скасуванню в частині передачі земельної частки (паю) площею 7,91 умовних кадастрових гектарів у власність територіальної громади Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області.

Outcome: partial