Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

У вересні 2014 року ПАТ „Миколаївобленерго звернулося в суд до відповідача з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ „Миколаївобленерго завдану підприємству матеріальну шкоду в сумі 16870,80 грн. та вирішити питання судових витрат. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що 06.04.2014 року до бюро ремонту диспетчерської служби надійшло повідомлення про пошкодження залізобетонної опори за адресою: м.Миколаїв, вул.Прибузька, 9. При огляді мережі було встановлено, що в результаті наїзду автомобіля марки ВЛІВ Медіум, державний номер [NUMBER], на залізобетонну опору № 10 ПЛ-6 кВ фідер 6013 сталося зламання вказаної опори, вона впала та потребувала заміни. На місці події був присутній наряд ДПС, який зафіксував здійснення наїзду та склав відносно [PERSON] протокол про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 530492 від 06.04.2014р. за ст.124 КУпАП. Постановою Корабельного районного суду м.Миколаєва від 15.05.2014р. [PERSON] було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. В результаті дорожньо-транспортної пригоди ПАТ Миколаївобленерго було завдано матеріальні збитки у розмірі 16870,80 гривень, в т.ч. 5889,60 грн.- вартість матеріалів та 10981,20 грн.- витрати, пов'язані з відновленням залізобетонної опори. Надіслана відповідачеві претензія про добровільне відшкодування завданої ним шкоди залишилися без задоволення, а тому позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідача заподіяну матеріальну шкоду в сумі 16870,80 гривень та 243,60 гривень судового збору. Відповідач позовні вимоги не визнав. Вважає себе невинним, оскільки електричний стовп стояв не в належному місці. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, наявні в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 530492 від 06.04.2014р. і протоколу та схеми з огляду місця ДТП, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], який керував автомобілем ВЛІВ Медіум, державний номер [NUMBER], внаслідок неуважності якого була збита залізобетонна опора № 10 ПЛ-6 кВ фідер 6013, що є власністю ПАТ „Миколаївобленерго та знаходиться на балансі позивача. Постановою Корабельного районного суду м.Миколаєва від 15.05.2014 року [PERSON] було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Постанова в зазначеній справі набрала законної сили, а тому у відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалена постанова суду з питань, чи мало місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому суд вважає встановленим факт, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], який порушив Правила дорожнього руху. Відповідно до акту про проведення інвентаризації по факту нанесення шкоди, розрахунку вартості шкоди, довідки про вартість будівельних робіт та акту приймання виконаних будівельних робіт вартість відновлювальних робіт становить 16870,0 грн. Позивачем 05.08.2014 року відповідачеві була направлена претензія про добровільне відшкодування завданих ним збитків в строк до 01.09.2014 року, проте вона була залишена без задоволення. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України матеріальна шкода, спричинена неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її спричинила. У відповідності до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Посилання відповідача на його невинуватість у скоєному спростовується матеріалами справи та дослідженими в судовому засіданні доказами. Таким чином, суд вважає, що є законні підстави для задоволення позову у відповідності до ст. ст.1166, 1187 ЦК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у повному обсязі.

Outcome: approved