Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

У березні 2020 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивачка зазначає, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 08 липня 2006 року, зареєстрований Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області, актовий запис № 72. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалось у зв`язку з розбіжністю характерів. Повне непорозуміння, постійні сварки та суперечки призвели до того, що шлюб фактично розпався, примирення не можливе. Тому, [PERSON] просить суд розірвати вищезазначений шлюб. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 30 березня 2020 року провадження у справі відкрито, розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проте надала заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] в жодне із судових засідань не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку. Жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем суду не надано, відзив та заперечень на позов не подано. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Згідно зі ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Сторони втратили взаємні почуття любові та поваги один до одного. Спільне життя у сторін не склалось. На теперішній час сім`я сторін фактично розпалася. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін. Враховуючи викладене і

Outcome: dismissed