overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

У вересні 2017 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказувала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16.02.2017 року. Від сумісного шлюбу дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з квітня 2017 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв'язку з чим в сім'ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, суду надала заяву слухати справу без її участі. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, надав суду заяву про слухання справи без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 16 лютого 2017 року у Кременчуцькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 01. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з квітня 2017 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, що призводило до сварок. Примирення між сторонами неможливе. Сторони проживають окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ст. 113 СК України прізвище [PERSON] необхідно залишити Малик. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею всі документально підтвердженні судові витрати. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

У вересні 2017 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказувала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18.12.1999 року. Від сумісного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2017 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв'язку з чим в сім'ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Позивач надала суду заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач надав суду заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 18 грудня 1999 року у Оріхівській сільській раді Лубенського району Полтавської області, актовий запис № 7. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з вересня 2017 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, що призводило до сварок. Примирення між сторонами неможливе. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ст. 113 СК України прізвище [PERSON] необхідно залишити [PERSON]. Судові витрати розподілити згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

У вересні 2017 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне життя із відповідачем не склалося тому, що у кожного із подружжя різні погляди на сімейне життя та виховання сина. Між подружжям постійно виникають непорозуміння та сварки. З 2016 року сторони припинили проживати разом, вести спільне господарство та підтримувати подружні відносини. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер та його збереження є недоцільним, так як це суперечитиме його інтересам. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. З огляду на викладені обставини, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 08 серпня 1992 року відділом ЗАГСу Броварського міського виконкому Київської області, актовий запис № 300. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Також, у заяві просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІV-БК № 465414 вбачається, що 08 серпня 1992 року відділом ЗАГСу Броварського міського виконкому Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с. 6). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін 28 липня 2005 року народився син [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії І-ОК № 023386, виданого 25 листопада 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с. 5). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

У вересні 2017 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 03 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 902. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне життя із відповідачем не склалося, тому що у кожного із подружжя різні погляди на сімейне життя та обовязки. З 2016 року сторони припинили підтримувати подружні відносини та вести спільне господарство. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер та його збереження є недоцільним, так як це суперечитиме її інтересам. Від спільного подружнього життя мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Одночасно просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про шлюб серії І-ОК № 167514 вбачається, що 03 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с. 4). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про їх народження (а.с. 5,6). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

У вересні 2017 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 04 жовтня 1986 року Броварським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Київської області, актовий запис № 520. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що одруження із відповідачем виявилося невдалим, оскільки кожен із подружжя має різні характери, відсутнє взаєморозуміння та довіра. Подружжя припинило проживати разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер та його збереження є недоцільним, так як це суперечитиме її інтересам. Від спільного подружнього життя сторони мають двох дорослих доньок - [INFO] та [INFO]. 04.08.2014 року позивач уже подавала заяву про розірвання шлюбу, був наданий термін на примирення, однак подружні відносини не покращилися. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про місце, час та дату судового засідання повідомлялася належним чином. До початку розгляду справи подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала. У разі неявки у судове засідання відповідача, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що 04 жовтня 1986 року Броварським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с. 3). З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

У вересні 2017 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 05 листопада 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 539. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне життя із відповідачем не склалося, тому що у кожного із подружжя різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Більше чотирьох років сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер та його збереження є недоцільним, так як це суперечитиме її інтересам. Від спільного подружнього життя мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала та просила їх задовольнити. Одночасно просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що 05 листопада 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міського управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с. 7). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін народився син - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії [NUMBER], виданого 02 лютого 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у місті Києві (а.с. 6). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

У вересні 2017 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 05 листопада 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 539. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне життя із відповідачем не склалося, тому що у кожного із подружжя різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Більше чотирьох років сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер та його збереження є недоцільним, так як це суперечитиме її інтересам. Від спільного подружнього життя мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала та просила їх задовольнити. Одночасно просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що 05 листопада 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міського управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с. 7). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін народився син - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії [NUMBER] виданого 02 лютого 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у місті Києві (а.с. 6). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

У вересні 2017 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 10 вересня 2004 року Виконавчим комітетом Квасилівської селищної ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 27. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне життя із відповідачем не склалося, тому що у кожного із подружжя різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Сторони не проживають разом більше семи років, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружні відносини. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер та його збереження є недоцільним, так як це суперечитиме його інтересам. Від спільного подружнього життя мають одного сина - [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Одночасно просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 10 вересня 2004 року Виконавчим комітетом Квасилівської селищної ради Рівненського району Рівненської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с. 4). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved