Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

У вересні 2017 р. до Малиновського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON], яку було уточнено представником позивача у судовому засіданні, у якій вона просила суд постановити рішення про визнання за нею права власності на спадкове майно за законом, а саме однокімнатну квартиру загальною площею 29,2 кв.м., розташовану в м. Одесі по вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, 14, кв. 116 після смерті [PERSON], померлої 31.03.2016 р. У судовому засіданні позивач та її представник заявлену вимогу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити. [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду нотаріально посвідчену заяву, у якій позовні вимоги [PERSON] визнала повністю та просила розглядати справу у її відсутність. Представник третьої особи Одеської міської ради у судове засідання не зявився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. На підставі пояснень позивача та її представника, наданих ними доказів, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні до них правовідносини. Відповідач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) О.В. народилася 14.08.1946 р. в сімї [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 345391. Після розірвання шлюбу з [PERSON] прізвище дружини значиться як «Єрьомова». (а.с. 5) [PERSON] (дошлюбне прізвище) [PERSON] народилася 22.06.1957 р., її батьками вказано [PERSON] та [PERSON], на підставі чого видано свідоцтво про народження серії ГД № 954928. (а.с. 6) Після укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] 24.01.1981 р. прізвище дружини змінено на «Абрамову», про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЖД № 464984. (а.с. 7) Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна № 1336/97 від 26.09.1997 р., укладеному на Одеській Новій Біржі, [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON], продала, а [PERSON] купила квартиру за адресою: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, 14, кв. 116, яка складається з однієї кімнати, житловою площею 16,3 кв.м., загальною площею 29,2 кв.м. Крім того, у цьому договорі вказано, що він подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. Зазначений договір було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» за № 242 пр стор 140 реєстр. 208 від 30.09.1997 р. (а.с. 8-9 звор., 20-21 звор.) Судом встановлено, що сторони повністю виконали умови договору, покупець передала [PERSON] обумовлену в договорі купівлі-продажу грошову суму, а остання передала покупцям квартиру, після чого покупець вселилася до квартири, зареєструвалась в ній. Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Статтею 224 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст.ст. 225 і 227 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику,\~договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Згідно ст. 47 ЦК УРСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згода щодо істотних умов договору між сторонами була досягнута, в наявності не було передбачених законом обмежень для укладання договору, який не містив протизаконних умов. Продавці [PERSON] та її син [PERSON], якому у 2006 році виповнилось 18 років, цей договір не оспорювали, позов про визнання договору недійсним не заявляли. Покупець за цим договором померла, що робить неможливим нотаріальне оформлення угоди. 31.03.2016 р. померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 445489, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції (актовий запис № 3441), внаслідок смерті якої відкрилася спадщина у вигляді квартири № 116 по вул. 25-ї Чаапаєвської дивізії (на теперішній час вул. Інглезі), 14. (а.с. 4, 19, 67) Заповіту після своєї смерті [PERSON] не лишила, тому спадкоємство її майна має здійснюватись за законом. З відповідною заявою про прийняття спадщини до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] після смерті [PERSON], померлої 31.03.2016 р., звернулась її донька [PERSON] (а.с. 65) З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 44147653 від 11.06.2016 р. вбачається, що нотаріусом заведено спадкову справу № 12/2016, номер у спадковому реєстрі 59091416. (а.с. 72) Відповідно до довідок № 1465 та № 1466 від 26.05.2016 р. [PERSON] проживала та була зареєстрована по вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, 14, кв. 116 у м. Одесі з 29.10.1997 р. по день смерті 31.03.2016 р. Інші особи, які б проживали або були зареєстровані за вказаною адресою відсутні. (а.с. 68-69) З відповіді КП «БТІ» ОМР від 20.07.2016 р. № 473743.67.16 повідомлено, що станом на 31.12.2012 р. квартира № 116 по вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, 14 у м. Одесі зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Одеській Новій Біржі 26.09.1997 р. за № 1336/97, зареєстровано 30.09.1997 р. в кн. 242 пр стор 140 р. № 208. (а.с. 78) У інформаційному листі Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] № 189/02-14 від 01.12.2016 р. повідомлено [PERSON] про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру. (а.с. 11) Причинами неприйняття приватним нотаріусом [PERSON] зазначеного договору купівлі-продажу, як правовстановлюючого документу, була та обставина, що договір укладений на Біржі, а власник помер, та рекомендовано звернутися до суду. (а.с. 84) Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, як встановлено ч. 1 ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1220, 1222 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. Згідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 ЦК України наголошує, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. [PERSON] в установленому ЦК України (ст. 1269) порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON], яка відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] відсутні. Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та визнає за [PERSON] право приватної власності на квартиру № 116 по вулиці Інглезі (колишня 25-ої Чапаєвської дивізії), 14 в м. Одесі в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 31 березня 2016 року.

Outcome: approved