Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

У березні 2016 року заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO] року, на тимчасово окупованій території України - в м. Луганськ. Заявник посилається на те, що він є рідним сином [PERSON]. [INFO] року мати заявника померла, що засвідчено довідкою про причини смерті та лікарським свідоцтвом про смерть № 262 від 04 березня 2016 року, виданим Державною установою «Луганська міська багатопрофільна лікарня №8 ЛНР » причина смерті серцево-судинна недостатність, атеросклерозна хвороба серця. Після поховання матері заявник звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області для оформлення свідоцтва про смерть у відповідності до вимог чинного законодавства, проте йому було роз'яснено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, які діють на тимчасово окупованій території України, є недійсним і не створює правових наслідків, у зв'язку з чим відсутні підстави для видачі заявнику свідоцтва про смерть українського зразка. На підставі викладеного заявник просить встановити факт смерті його матері [PERSON], [INFO], громадянки України, уродженки м. Чусове Пермської області, яка померла [INFO] року в м. Луганськ. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити. Заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області в судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлена належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи без участі її представника. Дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, свідків, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 30 березня 1965 року, актовий запис № 277, заявник [PERSON] народився [INFO] року, його батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно довідки про причину смерті від 04 березня 2016 року виданої Державною установою «Луганська міська багатопрофільна лікарня №8 ЛНР», [PERSON], померла [INFO] року причина смерті хронічна серцево-судинна недостатність, атероскларозна хвороба серця . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є дружиною відповідача та була присутньою на похованні [PERSON],яка є матір»ю її чоловіка. Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о). Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов'язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-УІ від 01 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] померла в районі проведення антитерористичної операції, видане заявнику медичне свідоцтво про смерть є недійсним, а встановлення факту смерті заявнику необхідно для оформлення спадщини, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved