Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

У вересні 2016р. заявники [PERSON], [PERSON] звернулись до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, заінтересовані особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Любенко Т.М., Київська міська рада, в якій просили суд: встановити факт місця відкриття спадщини; факт постійного проживання заявників разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а саме [INFO] у [ADDRESS]. Свої вимоги заявники обґрунтовували тим, що [INFO] померла [PERSON]. На день смерті [PERSON] проживала без реєстрації разом із заявниками за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Заявники: [PERSON] (чоловік померлої) та [PERSON] (донька померлої) є спадкодавцями першої черги за законом. На момент смерті [PERSON] заявники були зареєстровані в квартирі на частку якої відкрилась спадщина. Окрім цього, вони є співвласниками цієї квартири. 15 вересня 2016р. заявники звернулися до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Любенко Т.М. із заявами про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус повідомила про неможливість вчинення нотаріальних дій, мотивуючи тим, що оскільки спадкодавець не мав реєстрації тому пропущено шестимісячний термін для прийняття спадщини, також не надано доказів постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому потрібно звернутись до суду із заявою про встановлення факту місця відкриття спадщини та факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2017р. заяву [PERSON], [PERSON], заінтересовані особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Любенко Тетяна Миколаївна, Київська міська рада про встановлення факту місця відкриття спадщини; факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини залишено без розгляду в частині вимог про встановлення факту місця відкриття спадщини. Заявлені вимоги заявники підтримали з підстав, зазначених в заяві, в подальшому до судового засідання від представника заявників до суду було подано заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій вказано, що вимоги підтримують та просять задовольнити. Представники заінтересованих осіб направили до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення сторони заявників, допитавши свідка, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5) ч. 2 ст. 293, п. 1) ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 71). На день смерті [PERSON] проживала без реєстрації разом із заявниками за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Актом про фактичне проживання незареєстрованих осіб у квартирі за адресою [ADDRESS] (а.с. 76). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив, що [PERSON] постійно проживала без реєстрації разом із заявниками за вказаною адресою. Згідно листа № 061/203/01/04-13/310 від 22 грудня 2017р. Київського міського психоневрологічного диспансеру № 1, поданого разом із заявою про розгляд справи за відсутності заявників, зазначено про останнє місце проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири [ADDRESS], яка належала померлій на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 25 березня 1997 року (а.с. 72). Заявники [PERSON] (чоловік померлої) та [PERSON] (донька померлої) є спадкодавцями першої черги за законом, що підтверджується копіями паспортів заявників, свідоцтвом про народження від 03 червня 1980р., свідоцтвом про шлюб від 03 вересня 2005р., свідоцтвом про укладення шлюбу від 18 грудня 1975р. (а.с. 66-70). На момент смерті [PERSON] заявники були зареєстровані в квартирі на частку якої відкрилась спадщина, що підтверджується відмітками в паспортах заявників про місце реєстрацію (а.с. 66, 67) та довідкою (виписка з домової книги про склад сім'ї та прописки) (а.с. 79). Заявники [PERSON], [PERSON] також є співвласниками квартири [ADDRESS] по 1/3 частини квартири кожний, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 25 березня 1997р. (а.с. 72). Судом встановлено, що заявники звернулися до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Любенко Т.М. із заявами про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину. 19 липня 2017р. нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON], оскільки згідно ст. ст. 1221, 1268, 1269, 1270 ЦК України не встановлено факту прийняття спадщини. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218 цього Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Як роз'яснив пленум Верховного Суду України в п. 3, 23 Постанови № 7 від 30 травня 2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. За ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Змістом положень ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, про задоволення вимог заявників щодо встановлення факту постійного проживання останніх разом з [PERSON], померлою [INFO], на час відкриття спадщини за адресою у [ADDRESS] з метою оформлення спадщини за законом та одержання свідоцтва про право на спадщину.

Outcome: approved