Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

У березні 2015 року, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що відповідач є батьком їх спільного сина - [PERSON], [INFO]. У 2015 році, син досяг повноліття, але навчається в 11 класі КЗШ № 32. Відповідач, як батько дитини, матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає, чим ставить її в скрутне становище. Просить стягнути на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частині його заробітної плати (доходів) щомісячно, до закінчення сином навчання, але не пізніше досягнення ним 23-х років. Позивач у судове засідання надала заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. При цьому вказала, що не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що знаходить підтвердження в матеріалах справи, про причину не явки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені у справі докази, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено. [PERSON] та [PERSON], мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с. 5 зворотній бік). У [INFO] [PERSON] досяг повноліття, навчається в 11 класі КЗШ № 32. Даний факт підтверджено довідкою з Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 32 Криворізької міської ради Дніпропетровської області, за № 98 від 29.01.2015 року (а.с. 7). З матеріалів справи вбачається, повнолітній син проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює, має постійний, стабільний дохід, стягнень за виконавчими листами на користь третіх осіб не має, у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище та є обтяжуючим фактором для позивачки. Виходячи з цих підстав, позов [PERSON] ґрунтується на вимогах ст.ст. 198 та 199 Сімейного кодексу України, згідно з якими батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги у зв`язку з їхнім навчанням. Проти такої позиції позивача, відповідач заперечень не надав. У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, оцінивши в сукупності надані суду доказу, суд приходить до переконання про можливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина та задоволення позовних позовних вимог у повному обсязі. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача на користь держави судові витрати по справі.

Outcome: approved