overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], гаражного кооперативу «Промінь» про встановлення фактів, що мають юридичне значення, про визнання права власності на гараж, В обґрунтування позову вказує, що [INFO] помер [PERSON]. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є: [PERSON]- дружина, [PERSON].В установлений законом строк вона звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка. Листом від 23.09.2014 р. вих. № 666/02-14 нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж [ADDRESS], тому як відсутні правовстановлюючи документи на гараж. Згідно Рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради № 16/67 від 18.02.1981 року про закріплення земельних ділянок за кооперативом автолюбителів «Промінь» була закріплена земельна ділянка площею 3,43 га в районі [ADDRESS] . 22.06.1984 року було проведено державну реєстрацію Гаражного кооперативу «ПРОМІНЬ» та видано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи. Спадкодавець [PERSON] був членом гаражного кооперативу «ПРОМІНЬ» на підставі Рішення Виконавчого комітету Тернівської районної ради народних депутатів від 03.04.1981р. № 14, заборгованості по пайовим внескам не мав. Згідно технічного висновку ПП «АРХ-ИОН» експлуатація гаражу [ADDRESS] - можлива; при виконанні будівельних робіт гаражу виконані всі нормативні правила для нормальної експлуатації будівлі. В судове засідання позивач не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про підтримку позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідач - гаражний кооператив «Промінь»в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити із слідуючих обставин. Оскільки відповідачі позов визнали, відповідно до 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачами, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Тому, слід встановити факт, що [PERSON], як член гаражного кооперативу «ПРОМІНЬ» в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області повністю вніс пай за гараж [ADDRESS]; який був наданий йому кооперативом у користування; встановити факт, що за життя [PERSON], який помер [INFO] на праві приватної власності належав гараж [ADDRESS]. Правовідносини позивача регулюються ст.ст. 1261, 1268 ЦК України тому слід визнати за [PERSON] право власності на гараж [ADDRESS], в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON]. На підставі ст. 256 ЦПК України. ст.ст. 15,16, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 06.08.05 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву в частині розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд враховуючи вимоги ст. ст. 77, 224 ЦПК України визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по справі та ухвалити заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06.08.05 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1001. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 07 травня 1993 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом ЗАГСу Ватутінського району м. Києва, актовий запис № 610. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя та сімейні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. За таких обставин, позивач просила суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просила суд задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відтак, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 07 травня 1993 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом ЗАГСу Ватутінського району м. Києва, актовий запис № 610. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 29 березня 1981 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Михайлівським сільським ВРАЦСом Коростенського району Житомирської області , актовий запис № 3. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя та сімейні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. За таких обставин, позивач просила суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд ухвалює провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 29 березня 1981 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Михайлівським сільським ВРАЦСом Коростенського району Житомирської області, актовий запис № 3. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Зазначала, що перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дітей, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Позивач посилається на те, що відповідач відмовляється утримувати їхніх спільних дітей, ніякої матеріальної допомоги не надає. Позивач у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем не має змоги забезпечити малолітніх дітей, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судове засіданні позивач не з'явилася, але надала суду заяву, де зазначила, що позов підтримує та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, а саме: свідоцтв про народження дітей, встановлено, що відповідач є батьком, а позивач - матір'ю [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; із довідки виданої виконавчим комітетом Крижопільської селищної ради Вінницької області № 3521 від 17.09.2014 року встановлено, що позивач із дітьми проживають спільно в [ADDRESS] Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обов'язку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки діти проживають із позивачем та перебувають на її утримання, суду не надано доказів про надання відповідачем коштів на утримання дітей, тому суд має всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання його малолітніх дітей. Статтею 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів суд має враховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач є працездатним, на його утримані інших членів сім'ї не має, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному об'ємі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Зазначала, що перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Позивач посилається на те, що відповідач відмовляється утримувати їх спільну дитину, ніякої матеріальної допомоги не надає. Позивач у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем не має змоги забезпечити малолітню дитину, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини заробітку щомісячно до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, про що надав суду письмову заяву. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, а саме: свідоцтва про народження дитини, встановлено, що відповідач є батьком, а позивач - матір'ю [PERSON], [INFO]; із довідки виданої виконавчим комітетом Крижопільської селищної ради Вінницької області № 3434 від 08.09.2014 року встановлено, що позивач із сином проживають спільно в смт Крижопіль. Оцінюючи усі докази, що є в справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обов'язку матері, батька утримувати дитину. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки дитина проживає із позивачем та перебуває на її утримання, суду не надано доказів про надання відповідачем коштів на утримання дитини, тому суд має всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання його малолітньої дитини. Статтею 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів суд має враховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач є працездатним, на його утримані інших членів сім'ї не має, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному об'ємі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-25 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з 03 вересня 2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки сторони різні люди з різними поглядами на життя, що призводило до сварок та скандалів та до втрати почуття поваги та любові. З липня 2014 року між сторонами подружні стосунки та ведення спільного господарства припинені. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просила шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву з прохання слухати справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище - «[PERSON]». У судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву з прохання слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2011 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №738. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені з липні 2014 року. Спільне господарство вони не ведуть. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, їх шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-25 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з 24 листопада 2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки відсутнє взаєморозуміння, вони різні люди з різними поглядами на життя, що призводило до сварок та скандалів та до втрати почуття поваги та любові. З лютого 2013 року між сторонами подружні стосунки та ведення спільного господарства припинені. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просила шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву з прохання слухати справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище - «[PERSON]». У судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву з прохання слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2012 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Верхньорогачицького районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис №25. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені з лютого 2013 року. Спільне господарство вони не ведуть. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, їх шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з 30 січня 1993 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки відсутнє взаєморозуміння, вони різні люди з різними поглядами на життя, що призводило до сварок та скандалів та до втрати почуття поваги та любові. З серпня 2014 року між сторонами подружні стосунки та ведення спільного господарства припинені. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просила шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву з прохання слухати справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище - «[PERSON]». У судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву з прохання слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 30 січня 1993 року, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого Відділом РАГС Кіровського району м. Дніпропетровська, актовий запис №45. Від шлюбу сторони неповнолітній дітей не мають. Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені з серпня 2014 року. Спільне господарство вони не ведуть. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, їх шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved