Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача у якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що від шлюбних відносин у сторін народився син. Після припинення шлюбу, син залишився проживати із матір`ю. Судовим наказом від 16.07.2020 вирішено питання про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина. Відповідач ухиляється від виконання свої обов`язків по вихованню сина, адже не спілкується із дитиною, не бере участі у вихованні, розвитку дитини, не бере участі в утриманні дитини, адже зі сплати аліментів утворилась заборгованість. Всі ці обставини свідчать про наявність підстав для застосування ст. 164 СК України про позбавлення батьківських прав з метою забезпечення найкращих інтересів дитини. У відповідності до ст. 141 ЦПК України просить вирішити питання про розподіл судових витрат. Ухвалою суду від 16.04.2021 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Представник позивача у підготовче судове засідання не з`явилась, однак подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позов підтримала, просила задовольнити, посилаючись на викладені в ньому обставини. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти позову не заперечував. Крім того, в матеріалах справи наявна нотаріально посвідчена заява відповідача, згідно з якою він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо сина [PERSON] . Представник третьої особи у підготовче судове засідання не з`явився. У підготовче засідання учасники справи не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце цього засідання, а тому з урахуванням поданих заяв, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №4489 від 24.09.2019 року. Між сторонами виникли сімейні правовідносини, які врегульовані нормами глави 13 (особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей) Сімейного кодексу України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 цього Кодексу батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. [PERSON] проживає із матір`ю, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Ці обставини визнані відповідачем, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. За таких обставин суд враховує те, що добровільність визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та відповідає інтересам дитини, а відтак прийшов до висновку про те, що у відповідності до ст. 164 СК України та ч. 4 ст.206 ЦПК України позов необхідно задовольнити повністю шляхом позбавлення відповідача батьківських прав відносини дитини. Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 139 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 цього Кодексу у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Суд установив, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір за у сумі 908,00 грн, згідно з квитанції, що міститься у матеріалах справи. Оскільки, розгляд справи по суті не здійснювався, що підтверджено матеріалами справи, суд прийшов переконання, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить у розмірі 454,00 грн. Разом із тим, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 454,00 грн.

Outcome: approved