Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

У березні 2015 року до суду звернулася позивач з позовною заявою, в якій вказувала , що 25 вересня 2014 року помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом , зокрема , на житловий будинок з прибудинковими будівлями та спорудами. Оскільки у свідоцтві про право власності спадкодавця на житловий будинок було допущено виправлення, нотаріусом їй було відмовлено у оформленні спадкового майна. Позивач посилаючись на те, що вона не має змоги оформити належним чином прийняття спадщину , просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, за заповітом на житловий будинок з прибудинковими будівлями та спорудами , який розташований по вул. Карташова , 29 с.Логвин Володарського району Київської області після [PERSON] , який помер 25.09.2014 року. У судове засідання позивач та представник позивача не зявилися . Представник позивача подав заяву , якою просить суд провести розгляд справи без їх участі на підставі наявних матеріалів справи. Просив суд позов задоволити . Проти винесення заочного рішення не заперечує ( а.с.36). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] двічі в судове засідання не зявилися , належним чином повідомлені про місце та час розгляду справи ( а.с.33-34) . Причин неявки суду не повідомили. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не подавали. Суд визнав наявних у справі матеріалів достатніми для встановлення прав та взаємовідносин сторін. Справа розглядається за відсутності відповідачів у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом на що представник позивача дав свою згоду, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі , чи у разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ознайомившись із позовною заявою , взявши до уваги позицію представника позивача та дослідивши матеріали справи вважає , що позов підлягає задоволенню . По справі встановлено, що 25 вересня 2014 року помер [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про його смерть (а.с.4) . За свого життя, 29 червня 2011 року, спадкодавець склав заповіт , яким все належне йому майно , де б воно не було і з чого б не складалося , яке належатиме на день смерті та на яке за законом він матиме право заповідав дочці [PERSON] , [INFO] ( а.с.7). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина за заповітом , зокрема , на житловий будинок з прибудинковими будівлями та спорудами , який розташований по вул. Карташова , 29 с. Логвин , Володарського району , Київської області . Спадкодавець , за свого життя , державну реєстрація пава власності на житловий будинок в установленому порядку здійснив , що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 40223345 від 07.07.2015 року ( а.с. 25) . Однак в свідоцтві про право власності на спадковий будинок було допущено виправлення , за наведених підстав нотаріусом позивачу було відмовлено у оформленні прийняття спадщини ( а.с.12) . Відповідно до ст. 328 ЦК України , право власності набувається на підставах , що не заборонені законом , зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом . У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено , що позивач має право на спадщину , що залишилась після [PERSON] Філімоновича , в порядку спадкування за заповітом , оскільки відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи , визначені у заповіті. Ст. 1222 ч.1 ЦК України вказує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини , а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідачі : [PERSON] та [PERSON], будучи спадкоємцями першої черги , на спадщину не претендують , оскільки у визначений шестимісячний строк до нотаріуса із відповідними заявами не зверталися , що встановлено із спадкової справи. Підсумовуючи вище викладене, суд прийшов до наступного висновку : оскільки свідоцтво про право власності на спадковий будинок містить пошкодження тому нотаріус не має можливості оформити спадкове право позивача в установленому законом порядку , тому вона правомірно звернулася до суду за захистом своїх порушених прав. Позов базується на законі , є обґрунтованим тому його слід задоволити.

Outcome: approved