Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

У вересні 2018 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, третя особа: [PERSON] державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно після померлої 22.10.2017 року його матері [PERSON], в порядку спадкування за законом, а саме: на житловий будинок (на плані в технічному паспорті будинок позначений літерою «А»), загальною площею 73.7 кв.м., житловою площею 52,0 кв.м., та господарські будівлі: позначені буквою «Б», сарай позначений літерою «В», сарай позначений літерою «З», сарай позначений літерою «Л», тр. колодязь 1, літня кухня «Ж», навіс позначений літерою «Г», навіс позначений літерою «І», убиральня, позначена буквою «Д», огорожа 2-4, душ, позначений літерою «Е», прибудова до літньої кухні, позначена літерою «ж», колодязь позначений буквою «к» та погріб, позначений літерою «пдж», які знаходяться за адресою: вул. Затишна (Кірова), 74 в с. Богуслав Павлоградському районі Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22 жовтня 2017 року померла мати позивача [PERSON]. Спадкоємцем першої черги по закону є її син [PERSON]. Після смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: вул. Затишна (Кірова), 74, в с. Богуслав, Павлоградського району Дніпропетровської області. Даний житловий будинок з господарськими спорудами належить матері позивача відповідно до договору купівлі-продажу від 21.03.1972 року, посвідченого виконкомом Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. Рішенням виконкому [PERSON] ради народних депутатів № 388/1 від 30.11.1988 року право власності на домоволодіння № 74 по вул. Затишна (Кірова), с. Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області було визнано за [PERSON], однак не було нею зареєстроване належним чином. Позивач зареєстрований та проживає до теперішнього часу за вищевказаною адресою. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. 30.03.2018 року позивач звернувся до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на майно, після померлої, 22.10.2017 року, [PERSON]. Постановою від 02.08.2018 року позивачу було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначене майно. За таких обставин визнання права власності можливо тільки в судовому порядку. 06.09.2018 року ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження у вищевказаній справі та призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні. 24.10.2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по вищевказаній справі та призначено розгляд справи по суті. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовну заяву підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу без присутності представника проти задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до договору купівлі-продажу будівлі від 21.03.1972 року, посвідчений виконкомом Богуславської сільської ради депутатів трудящих, Павлоградського району Дніпропетровської області, [PERSON] купила житловий будинок що знаходиться в с. Богуслав, Павлоградського району Дніпропетровської області. 05.07.1969 року народився [PERSON], в графі мати зазначено [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії 1-АВ № 061365. [PERSON] [INFO], уклала шлюб 27.02.1978 року з [PERSON], [INFO], після укладення шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON], відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу, серії 1-КИ № 474629. Згідно виписки з рішення Павлоградського райвиконкому від 08.07.1985 року за № 231, [PERSON] дозволено будівництво індивідуального житлового будинку з господарськими спорудами в с. Богуслав, за відповідними розмірами 8.4* 12.0, склад сімї три особи. Відповідно до паспорту забудови, Павлоградського райвиконкому від 24.06.1985 року за № 87, забудовнику [PERSON] надається земельна ділянка під забудову в с. Богуслав, Павлоградського району Дніпропетровської області по вул. Кірова, 74, площею 0,20 га. Актом про виділення в натурі земельної ділянки індивідуального забудовника від 05.08.1985 року, проектом забудови, плану забудови надано [PERSON] земельну ділянку 2000 кв.м. в с. Богуслав, Павлоградського району вул. Кірова, 74. Відповідно до довідки МБТІ від 07.05.2018 року за № 425, право власності на будинок № 74 по вул. Кірова (Затишній) с. Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області не зареєстровано станом на 31.12.2012 року. На підставі рішення Павлоградського райвиконкому № 388/1 від 30.11.1988 року право власності на вищевказаний будинок було визнано за [PERSON], але власник не звернувся для оформлення свідоцтв про право власності. Відповідно до технічного паспорту, схеми, плану будинку, експлікації, житловий будинок № 74 по вул. Затишній с. Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області належить [PERSON]. Згідно по господарської книги № 20, особовий рахунок № 0810 за 2016-2020 року, [PERSON], [INFO], яка померла 22.10.2017 року є власником домоволодіння № 74 по вул. Затишній с. Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, що підтверджується довідкою виданою головою виконкому Богуславської сільської ради від 01.06.2018 року за № 648/2-13. Ринкова вартість житлового будинку з прилеглими господарськими спорудами, відповідно до повідомлення експерта [PERSON]М від 16.08.2018 року за № 76 складає 80\~000,00 - 85\~000, 00 грн. Згідно рішення Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 27.01.2016 року вулиця Кірова перейменована на вулицю Затишна. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії 1-КИ № 499561 від 20.05.2003 року, [PERSON] помер 20.05.2003 року. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії 1-КИ № 767559 від 23.10.2017 року, [PERSON], [INFO], померла 22.10.2017 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку № 74 по вул. Затишній с. Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області. \~ \~ \~ \~[PERSON], [INFO], є сином померлої, дійсно зареєстрований та проживає на території сільської ради за адресою: с. Богуслав, вул. Затишна, буд. 74, з 1969 року, що підтверджується копією довідки від 17.08.2018 року за № 989/2.13. \~ \~ \~ \~Спадкоємцем першої черги за законом після померлої [PERSON] є її син [PERSON], [INFO], який належним чином прийняв спадщину, інших спадкоємців немає, що підтверджується копією спадкової справи. \~ \~ \~ \~[PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі на його імя свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 74 по вул. Затишній в с. Богуслав, Павлоградського району Дніпропетровської області у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначене спадкове майно, відповідно до постанови нотаріуса Другої [PERSON] державної нотаріальної контори від 02.08.2018 року. 02.08.2018 року державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори, видано [PERSON] спадкоємцю першої черги, після померлої [PERSON], свідоцтво про право на спадщину, яке складається з земельної ділянки, розташованої на території Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, площею 3,5700 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до копії спадкової справи. Стаття 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.\~\~\~\~ Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В силу ст.1261 ЦК України, першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У частині 2 статті 1274 ЦК України зазначено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, до складу спадщини, що відкрилася після смерті 23.10.2017 року, [PERSON], входить право власності на житловий будинок № 74, що розташований: по вул. Затишній с. Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи.

Outcome: approved