Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

У березні 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до відповідачів та з урахуванням уточнених позовних вимог просила суд зняти арешт, визнати за нею право власності та повернути майно згідно акту опису та арешту майна від 21.08.2015, а саме: п.1 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - меблі «Соната Гербор» (шафа для взуття); п.3 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - меблі для кабінету « Капрі Гербор » (стіл приставний, стіл журнальний, шафа з секретером, шафа для одягу, дві тумби, підставка під телевізор); п.4 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - крісло шкіряне офісне; п.5 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - диван «Тедді»; п.6 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - кухня вбудована із вмонтованою технікою; п.7 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - стіл кухонний; п.8 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - стільці із штучного ротангу 2 шт.; п.9 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - крісла із штучного ротангу 2 шт.; п. 10 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - кований набір до каміну; п. 11 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - стіл кавовий із скла; п. 12 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - спліт системи Panasonic Inverter 10 шт.; п. 14 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - музичний центр в складі монітор LG FLATRON IPS231P, медіаплеєр Popcorn Hour С-200, процесор PS Audio Ultralink, два підсилювачі Microtecnica OH POT. W20, фонопідсилювач, кабелі. В обґрунтування позову вказує, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України знаходиться виконавчий лист № 2-2839/12 виданий 25 квітня 2013року Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дочірний банк Сбербанку Росії» заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 08-05-08/ФО від 15 травня 2008 в сумі 12 322 350, 30 грн. Зазначає, що 21 серпня 2015 року державним виконавцем Кузьменком Олексієм Степановичем в присутності свідків було проведено опис майна [PERSON] в будинку [ADDRESS] та складено акт опису та арешту майна. Просить врахувати, що під час складання вищезазначеного акту опису та арешту майна, в будинку боржника перебували речі [PERSON] , що були включені в цей акт, а саме: п.1 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - меблі «Соната Гербор» (шафа для взуття); п.3 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - меблі для кабінету « Капрі Гербор » (стіл приставний, стіл журнальний, шафа з секретером, шафа для одягу, дві тумби, підставка під телевізор); п.4 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - крісло шкіряне офісне; п.5 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - диван «Тедді»; п.6 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - кухня вбудована із вмонтованою технікою; п.7 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - стіл кухонний; п.8 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - стільці із штучного ротангу 2 шт.; п.9 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - крісла із штучного ротангу 2 шт.; п. 10 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - кований набір до каміну; п. 11 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - стіл кавовий із скла; п. 12 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - спліт системи Panasonic Inverter 10 шт.; п. 14 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - музичний центр в складі монітор LG FLATRON IPS231P, медіаплеєр Popcorn Hour С-200, процесор PS Audio Ultralink, два підсилювачі Microtecnica OH POT. W20, фонопідсилювач, кабелі. Вказує, що дані речі належать їй на праві приватної власності, передані в безоплатне користування строком до 01 вересня 2017 року [PERSON] на підставі Договору безоплатного користування (договору позички) від 01 вересня 2014 року та помилково віднесені державним виконавцем до майна боржника. Просить врахувати, що вона, як власник, не має можливості належним чином здійснювати своє право власності на належне їй майно, вважає, що підстав для накладення арешту на таке майно немає, а відповідач позбавлений можливості самостійно зняти арешт з майна. У зв`язку із наведеним, просить задовольнити вимоги про звільнення майна з під арешту, визнати право власності та повернути належне їй майно. Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 04.07.2017 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні, призначеному на 06.12.2017, представником позивача [PERSON] виправлено описку в уточненій позовній заяві та вказано співвідповідачем Відділ примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України. 12.03.2018 на адресу суду від представника Департаменту Міністерства Юстиції України надійшла заява від 06.03.2018 № 760/4837/17/20.3-03 із долученими копіями матеріалів виконавчого провадження № 41718263. 29.11.2018 на адресу Солом`янського районного суду міста Києва від представника АТ «СБЕРБАНК» надійшла заява про заміну відповідача. В обґрунтування вказано, що 14.07.2017 між ПАТ «Сбербанк» та ТОВ «ФК «Фактор плюс» укладено договори, відповідно до яких відступлено право вимоги за кредитними договорами, що були укладені з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фактор плюс». Зазначено, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року (справа №2609/9113/12, провадження №6/760/421/17) замінено стягувача у виконавчому провадженні №53725336 щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ «Сбербанк» за виконавчими листами № 2-2839/12, виданими Солом`янським районним судом м. Києва 24.05.2013 а саме: ПАТ «Сбербанк» замінено на [PERSON] та ТОВ «Ліфтовик». (а.с. 190) 29.11.2018 протокольною ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва замінено відповідача АБ «Сбербанк» на ТОВ «Ліфтовик», [PERSON] та залучено останніх в якості співвідповідачів. Представник позивача у судовому засіданні, призначеному на 07.11.2019, позов підтримав та просив його задовольнити з урахуванням підстав викладених в позові. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні, призначеному на 07.11.2019, позов визнали та проти задоволення не заперечували. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином. Про причини неявки суд до відома не поставили. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, ягі мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставини справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі виконавчого листа № 2-2839/12 виданого 25.04.2013 Солом`янським районним судом міста Києва, представником АБ «Сбербанк Росії» подано до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України заяву про відкриття виконавчого провадження від 15.01.2014 вих. № 289/4/28-1. 27.01.2014, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Гречухом Олегом Ярославовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-2839/12 виданого 25.04.2013 Солом`янським районним судом міста Києва про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанк Росії» заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 08-05-08/ФО від 15.05.2008 в сумі 12322350, 30 грн., з якої: 975 931,69 доларів США - заборгованість за кредитом; 321 657,14 доларів США - проценти за користування кредитом; 1128,59 грн. - пеня за прострочення сплати основної суми боргу; 1 974 767,41 грн. - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом. (а.с. 85-86) 15.04.2014 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Сіщуком Володимиром Васильовичем винесено постанову, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна у межах суми боргу, з врахуванням виконавчого збору.(а.с. 88-89) 21 серпня 2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменком Олексієм Степановичем в присутності свідків проведено опис та складено акт опису й арешту майна [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та складено акт опису та арешту майна. (а.с. 90-93) Звертаючись до суду, позивачка стверджує, що під час складання вищезазначеного акту опису та арешту майна, в будинку боржника перебували речі [PERSON] , що були включені в цей акт, а саме: п.1 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - меблі «Соната Гербор» (шафа для взуття); п.3 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - меблі для кабінету « Капрі Гербор » (стіл приставний, стіл журнальний, шафа з секретером, шафа для одягу, дві тумби, підставка під телевізор); п.4 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - крісло шкіряне офісне; п.5 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - диван «Тедді»; п.6 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - кухня вбудована із вмонтованою технікою; п.7 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - стіл кухонний; п.8 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - стільці із штучного ротангу 2 шт.; п.9 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - крісла із штучного ротангу 2 шт.; п. 10 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - кований набір до каміну; п. 11 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - стіл кавовий із скла; п. 12 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - спліт системи Panasonic Inverter 10 шт.; п. 14 Акту опису та арешту майна від 21.08.2015 - музичний центр в складі монітор LG FLATRON IPS231P, медіаплеєр Popcorn Hour С-200, процесор PS Audio Ultralink, два підсилювачі Microtecnica OH POT. W20, фонопідсилювач, кабелі. Вказує, що дані речі належать їй на праві приватної власності та були передані в безоплатне користування строком до 01 вересня 2017 року [PERSON] на підставі Договору безоплатного користування (договору позички) від 01 вересня 2014 року та помилково віднесені державним виконавцем до майна боржника. Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результати своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визначення права. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Підставою для зняття арешту з майна є ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином, наявність арешту майна порушує права позивача, як власника, на власний розсуд розпоряджатися та користуватися своїм майном. Відповідно до. ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] 01 вересня 2014 року укладено договір безоплатного користування (позички). (а.с. 32) Згідно додатку до договору безоплатного користування (договору позички) б/н від 01 вересня 2014 року [PERSON] передано [PERSON] майно, в тому числі і спірне. Будь-яких підстав ставити під сумнів вказаний договір у суду немає. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] в зв`язку з накладенням арешту на майно не може в повному обсязі реалізувати належне їй право власності на це майно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідачів на користь [PERSON] підлягає судовий збір у розмірі 2 625,00 грн. в рівних частинах з кожного.

Outcome: approved