Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

У березні місяці 2015 року [PERSON] звернувся з позовом [PERSON], треті особи: Служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської у м. Дніпропетровську ради, Служба у справах дітей Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, [PERSON], про визначення місця проживання малолітніх дітей. Зазначив, що після розірвання шлюбу малолітні діти, [PERSON], [INFO] та [PERSON] залишилися проживати разом з матірю, [PERSON] Посилаючись на те, що відповідачка чинить йому перешкоди в спілкуванні й вихованні дітей, створила іншу сімю, не працює, не має самостійного доходу для утримання дітей, просив визначити їх проживання разом з ним, в с. Старе, вул.. Перемоги, 39 Бориспільського району Київської області. [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська із зустрічним позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської у місті Дніпропетровську ради, про визначення місця проживання малолітніх дітей з посилаючись на те, що відповідач всіма способами перешкоджає їй в спілкуванні та вихованні дітей, без її згоди змінити місце проживання дітей , забравши їх без дозволу матері до с. Старе Бориспільського району Київської області. Її колишній чоловік працює приватним підприємцем, не має достатнього часу на виховання дітей. Їхня донька, [PERSON] перестала відвідувати заняття з танців, ні з ким не спілкується, стала замкнутою дитиною. Також зазначила, що [PERSON] має великі фінансові борги, все його майно перебуває в арешті, діти йому потрібні, аби його не виселили з будинку. Зважаючи на викладене вище, [PERSON] просить визначити місце проживання дітей разом з нею за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач, [PERSON], його представник первісний позов підтримали, просили задовольнити, в зустрічному позові відмовити. . Відповідач, [PERSON], її представник просили в первісному позові відмовити, зустрічний позов задовольнити. Представник Служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської у м. Дніпропетровську ради розгляд питання покладав на розсуд суду. Представник зазначив, що Службою у справах дітей Амур-Нижньодніпровської у м. Дніпропетровську ради було розглянуто питання щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO] та надано висновок про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір»ю. Що стосується малолітньої [PERSON], то наразі вона проживає та навчається в м. Бориспіль Київської області, а тому висновок щодо доцільності місця проживання відноситься до компетенції Служби у справах дітей Бориспільської районної державної адміністрації Київської області. Служба у справах дітей Бориспільської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання свого представника не направила, просила розглядати справу у його відсутність. [PERSON] під час розгляду справи просила визначити місце проживання малолітніх дітей разом з матірю. Третя особа суду пояснила, що [PERSON] взяв у неї в борг грошові кошти, які за рішенням суду були з нього стягнуті. Наразі на будинок, в якому проживає [PERSON] накладено арешт, в будь-який час на нього може бути звернуто стягнення. Заслухавши думку учасників судового процесу, перевіривши докази, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 16 листопада 2002 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, від якого у них 13 липня 2003 року народилася дочка, [PERSON] та 31.03.2011 року народився [PERSON]. Впродовж сімейного життя відносини між позивачем та відповідачем не склалися, та 16 липня 2014 року сторони по справі розлучилися. Після розлучення [PERSON] залишилася з дітьми проживати в [INFO], яка є спільною сумісною власністю подружжя, проте через перешкоди, які чинив їй колишній чоловік, змушена була деякий час проживати в [INFO]. [PERSON] працює приватним підприємцем, проживає в житловому будинку № 39 по вул.. Перемоги, 39 в с. Старе Бориспільського району Київської області, до розлучення з відповідачем кожної неділі навідувався до дітей. В серпні місяці 2014 року на прохання своєї доньки, позивач на певний час забрав до себе проживати малолітню [PERSON], проте дочка залишилася проживати разом з батьком та його співмешканкою (наразі дружиною), [PERSON] за адресою: м. Бориспіль с. Старе, вул. .Перемоги 39, з вересня 2014 року пішла навчатися до Бориспільської загальноосвітньої школи 1-3 ступеней № 8 , в якій навчається по даний час. 02 грудня 2014 року позивач за згодою відповідача забрав до себе малолітнього [PERSON], який проживав з ним в с. Старе, вул.. Перемоги, 39 з 2 грудня 2014 року по 10 березня 2015 року. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 17.02.2015 року, складеного головним спеціалістом Служби у справах дітей та сімї Бориспільської районної державної адміністрації, для малолітніх дітей створені всі належні умови для проживання. В будинку проживають та зареєстровані: [PERSON] Віталійович- власник, діти: [PERSON], 2003 року народження- без реєстрації; [PERSON], [INFO] без реєстрації; [PERSON] співмешканка без реєстрації. В родині є взаєморозуміння, діти займаються з психологом і проходять психологічну реабілітацію. Відповідно до характеристики класного керівника Бориспільської школи, [PERSON] має гарний фізичний, розумовий розвиток. Батько дитини приділяє належну увагу вихованню дитини, контролює та цікавиться її навчанням. Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини при Бориспільській районній державній адміністрації від 01.10.2015 року № Г110786.1240.2, орган опіки та піклування Бориспільської районної державної адміністрації вважає за можливе залишити проживати малолітню [PERSON], [INFO] разом з батьком, [PERSON], а визначення місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO] залишити на розгляд суду. Згідно показів свідків: [PERSON], батько забрав дітей, [PERSON] та [PERSON] за згодою їхньої матері, [PERSON] З [PERSON] у батька склалися теплі відносини, з матірю спілкуватися не бажає. Син позивача та відповідача [PERSON] погано розвивався, проте під час проживання з батьком почав самостійно одягатися, їсти та коли пішов до приватного дитячого садка - гарно розвиватися. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вперше побачила дітей в травні місяці 2014 року. Разом з позивачем вони проживають однією сімєю з вересня місяця 2014 року по вул.Перемоги, 39 в с. Старе Бориспільського району Київської області. Свідок допомагала позивачу виховувати дітей, водила малолітнього [PERSON] в приватний дитсадок. Дочку позивача [PERSON] віддали до школи, яка крім навчання відвідувала гуртки, які були нею самою прийняті. Батько дітьми займається, відвідує школу, де навчається [PERSON], свого сина сам забирав з дитсадка. Вважає, що діти повинні проживати разом з батьком. Свідок [PERSON] Миколаївна- начальник служби у справах дітей Синельниківської міської ради Дніпропетровської області суду пояснила, що за заявою [PERSON], 21.10.2014 року відбулося засідання комісії з прав дитини, на якій ставилося питання щодо визначення днів побачення з малолітнім [PERSON]. На засідання зявилися батьки дітей: [PERSON] та [PERSON] Після того, як була заслухана думка [PERSON] та [PERSON], комісія з прав дітей визначила, що батько дитини має право його брати на 7 днів в місяць з можливістю забирати в м. Бориспіль. Допитана в судовому засіданні за участю педагога [PERSON] донька позивача та відповідача, [PERSON], суду пояснила, що її мати , [PERSON] проживає з іншим чоловіком, якого вона боїться, з матірю вона не находить спільної мови. З батьком, [PERSON] та його цивільною дружиною, [PERSON] у неї склалися дружні теплі відносини. [PERSON] навчається в Бориспільській школі, відвідує танцювальний гурток, займається вивченням англійської та німецької мови. Просить визначити її місце проживання разом з батьком, [PERSON] В судовому засіданні також встановлено, що 10 березня 2015 року [PERSON] забрала від [PERSON] малолітнього сина, [PERSON] до себе та з цього часу він проживає разом з матірю. Що стосується доньки [PERSON], то вона декілька разів приїздила до м. Бориспіль, намагалася наладити відносини з дитиною, проте дочка на контакт не йде. Згідно висновку органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська від 13.07.2015 року № 4/4-732, вирішено доцільним визначити місце проживання [PERSON], [INFO] разом з матірю, [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS]. Що стосується малолітньої [PERSON], то вирішення вказаного питання покладають орган опіки та піклування Бориспільської районної державної адміністрації, оскільки дитина проживає в Бориспільському районі. Відповідно до характеристики, виданою Українським державним підприємством поштового звязку «Укрпошта» Дніпропетровської дирекції , з 2008 року [PERSON] працювала заступником начальника ВПЗ № 83. У листопаді 2013 року [PERSON] була призначена заступником начальника ВПЗ № 87, дисциплінована, цілеспрямована, вимоглива до себе та до підлеглих, користується повагою та авторитетом серед колег. За активну допомогу класу та школі, активну участь у житті школи та своє дочки, [PERSON], [PERSON] неодноразово нагороджувалася грамотами та подяками ( а.с. 94, 95, 96). Відповідно до показів свідка: [PERSON], з 2009 року її син та [PERSON] пішли навчатися в один клас. Мати [PERSON] входила до батьківського комітету, весь час займалася дитиною. [PERSON] була активною дитиною, приймала участь в усіх міроприємствах школи, займалася танцями, дуже добре навчалася. Батька дитини, [PERSON] ніколи в школі не бачила. Свідок [PERSON] суду пояснила, що сімю [PERSON] вона знає давно. Сім»я жила добре, мати, [PERSON] займалася дітьми, батько дітей грабар Є.В. працював приватним підприємцем в м. Бориспіль, кожної неділі навідувався до сімї. У [PERSON] відносини з дочкою були добрі, теплі, мати в повній мірі займалися дітьми. Після розлучення [PERSON] змінив замки в квартирі [ADDRESS], поставив сигналізацію, до квартири, яка є його власністю та власністю [PERSON], останню не впускає. Що стосується малолітньої [PERSON], то вона дуже змінилася, перестала з усіма спілкуватися. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] знає з 2010 року, вони разом водили дітей на заняття танцями. В квартирі, де проживала [PERSON] з дітьми завжди прибрано, чисто. Дочка [PERSON] дуже активна, неодноразово приймала участь у фестивалях. Знає, що батько дітей [PERSON] працював у Києві, приїздив до сімї лише на вихідні. Вона бачила всього декілька разів, весь час дітьми займалася його дружина [PERSON]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з позивачем та відповідачем вона познайомилася 4 роки назад. В основному бачила [PERSON] одну з дітьми: та водила дочку в школу, на танці. [PERSON] бачила разів 3-4, в основному дітьми займалася дружина позивача, діти завжди ходили охайні. Після того, як [PERSON] почала жити з батьком, вона дуже змінилася, стала замкнутою, нічим не займається. Знає, що позивач неодноразово змінював замки на дверях квартири [ADDRESS], свою колишню дружину до квартири не впускав. Їхній малолітній син [PERSON] проживає разом з матірю, ходить в дитячий садок, добре розвивається. Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України (далі ? СК України) питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дітей суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особисту прихильність старшого сина до кожного з них, вік дітей, стан їх здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні місця проживання малолітніх дітей суд приймає до уваги ту обставину, що за кредитними зобовязаннями позивача накладено арешт на будинок №39 по вул.. Перемоги в с.Старе Бориспільського району Київської області та на квартиру [ADDRESS], проте вирішуючи спір між матірю та батьком щодо місця проживання [PERSON], якій виповнилося 12 років та щодо місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO], суд виходить з рівності прав та обовязків матері й батька відносно дітей, принципу 6 Декларації та вимог положень ч. 2 ст. 160, ст. 161 Сімейного кодексу України (далі СК України), за якими місце проживання дитини, що досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків і самої дитини. Ураховуючи особисте добровільне побажання малолітньої [PERSON] проживати разом із батьком, враховуючи висновок органу опіки та піклування Бориспільської районної державної адміністрації, суд дійшли висновку про наявність підстав для визначення місця проживання малолітньої [PERSON] разом з батьком. Зважаючи на те, що [PERSON], який не досяг 10 років проживає разом із матірю, враховуючи висновок органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матірю, виходячи з принципу 6 Декларації, суд вважає, що місце проживання малолітнього [PERSON] [PERSON] слід визначити разом з матірю, [PERSON] за адресою: [ADDRESS].

Outcome: partial