overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У березні 2017 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з відповідачем вона знаходиться в\~ шлюбі, зареєстрованому 25.04.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 41. Від шлюбу мають спільну дитину\~ - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем, з відповідачем вона не проживає з травня 2016 року, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинено, просить розірвати шлюб. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи , в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність, судові витрати просить віднести на її рахунок (а.с.27). Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, на примирення не погодився (а.с. 26). Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач перебуває з відповідачем в шлюбі, що зареєстрований 25.04.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 41, між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8).\~ Сторони мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.9). Позивач з відповідачем\~ з травня 2016 року не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство. Відповідач проживає окремо. Причиною розірвання шлюбу є взаємне непорозуміння подружжя. Спір щодо розподілу спільного майна між сторонами відсутній. Розірвання шлюбно-сімейних стосунків пройшло належне випробування часом, шлюб відновити неможливо. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Так, позивач подала до суду позов про розірвання шлюбу відповідно до ст.110 СК України. Тому суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини встановив, що при таких стосунках між подружжям подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини, в звязку з чим позов слід задовольнити. За заявою позивача судові витрати понести на її рахунок. Відповідно до ст.ст. 105, 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

у березні 2017 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від спільного шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свій обовязок по утриманню дитини відповідач не виконує, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. У зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання зявилася позивач [PERSON], яка просила позов задовольнити з підстав, викладених у ньому. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. \~Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку: [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії I-КЕ №219733, виданого Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області та зроблено актовий запис № 333. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. За змістом ст. ст. 182, 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом і мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, натомість відповідач зобовязаний утримувати свою дитину, а тому позов підлягає до задоволення. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору у даній категорії справ, а відповідач є інвалідом другої групи, що також звільняє його від сплати судового збору у відповідності до положень Закону України «Про судовий збір», то сплату судових витрат слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

у березні 2017 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2012 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують. У зв'язку з вищенаведеним позивач просить суд шлюб, укладений між ним та відповідачем, розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявилася, не заперечувала проти задоволення позову. На наданні строку для примирення сторони не наполягали. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку: 15.09.2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що виконавчим комітетом Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області видано свідоцтво про шлюб серії I-КЕ № 099895 та складено відповідний актовий запис № 140. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують, а отже подальше спільне життя суперечитиме їхнім інтересам. За бажанням відповідача суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити прізвище «Піцура». Таким чином позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

у березні 2017 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2012 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують. У зв'язку з вищенаведеним позивач просить суд шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, позовні вимоги визнав. Сторони на надані їм строку для примирення не наполягали. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку: 15.09.2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції видано свідоцтво про шлюб серії I-КЕ № 151515 та складено відповідний актовий запис № 1082. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено даними свідоцтва про народження серії І-КЕ № 171714, виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського МУЮ Полтавської області. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують, а отже подальше спільне життя суперечитиме їхнім інтересам. Відповідно до положень ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За бажанням позивача після розірвання шлюбу прізвище «Щербань» слід не змінювати. Таким чином, позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

у березні 2017 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18.10.2014 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують. У зв'язку з вищенаведеним позивач просить суд шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, позовні вимоги визнав. Сторони на надані їм строку для примирення не наполягали. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку: 18.10.2014 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, про що Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції видано свідоцтво про шлюб серії I-КЕ № 144093 та складено відповідний актовий запис № 1762. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, що спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, шлюбні відносини вони не підтримують, а отже подальше спільне життя суперечитиме їхнім інтересам. Відповідно до положень ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За бажанням відповідача суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу прізвище «Клочко» відновити на дошлюбне прізвище «Хілінська». Таким чином, позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позову із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

у березні 2017 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19.09.1997 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують. У зв'язку з наведеним позивач просить суд шлюб, укладений між ним та відповідачем, розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити з підстав викладених у ньому. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Сторони на надані їм строку для примирення не наполягали. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: 19.09.1997 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, про що Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції видано свідоцтво про шлюб серії 1-КЕ № 024933 та зроблено відповідний актовий запис за № 1629. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують, а отже подальше спільне життя суперечитиме їхнім інтересам. Відповідно до положень ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За бажанням позивача суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу прізвище «Шрамко» не змінювати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

у березні 2017 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21.09.2002 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують. У зв'язку з наведеним позивач просить суд шлюб, укладений між ним та відповідачем, розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Сторони на надані їм строку для примирення не наполягали. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: 21.09.2002 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, про що Полтавським міським відділом державної реєстрації актів громадянського стану видано свідоцтво про шлюб серії 1-КЕ № 086608 та зроблено відповідний актовий запис за № 1281. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено даними свідоцтва про народження серії І-КЕ № 117709, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Октябрського районного управління юстиції м.Полтава. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують, а отже подальше спільне життя суперечитиме їхнім інтересам. Відповідно до положень ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За бажанням позивача після розірвання шлюбу прізвище «Котельчук» слід не змінювати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

у березні 2017 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30.07.2015 року. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують. У зв'язку з вищенаведеним позивач просить суд шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] з'явилась, позов підтримала, просила задовольнити його в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи через оголошення в пресі. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку: 30.07.2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] та складено відповідний актовий запис № 189. Прізвище дружини після укладення шлюбу «[PERSON]». Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують, а отже подальше спільне життя суперечитиме їхнім інтересам. Таким чином, позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 12 серпня 2011 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №803 розірвати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що вони мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивач не зявилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. У звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої малолітньої дитини, що має істотне значення. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 12 серпня 2011 року (арк.с.6). Від шлюбу, мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Встановлено, що сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог\~ст.88 ЦПК України,\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 23 жовтня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради м.Дніпропетровська, актовий запис №891- розірвати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивач не з'явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої малолітньої дитини, що має істотне значення. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 23 жовтня 1999 року (арк.с.4). Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (арк.с.5). Встановлено, що сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved