Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його баби [PERSON], померлої 13.10.2015 року. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що є спадкоємцем померлої за заповітом. В шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки перебував у скрутному матеріальному становищі. При зверненні до нотаріуса про видачу свідоцтва на спадщину померлої йому було відмовлено. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини терміном 2 місяці, оскільки вважає причину її пропуску поважною. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові. Пояснив, що єдиними причинами несвоєчасного його звернення до нотаріуса були відсутність коштів та незнання встановлених законом строків подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті баби, з якою разом проживав та в подальшому здійснив її поховання. У віддаленій місцевості не працював, жодними хворобами, які б перешкоджали йому вчасно подати заяву, не хворів. Представник відповідача до суду не прибув, надіслав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечив щодо задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті 13.10.2015 року [PERSON]. Остання за життя розпорядилась своїм майном, склавши 02.07.2009 року заповіт на імя [PERSON], позивача по справі. Інших спадкоємців немає, а спадкова справа до майна померлої, згідно повідомлення Новоград-Волинської державної нотаріальної контори від 28.09.2016 року, не заводилась. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. З заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті спадкодавця позивач протягом встановленого ст.1270 ЦК України строку, який розпочався з 13.10.2015 року та закінчився 13.04.2016 року, не звернувся. Відповідно до постанови державного нотаріуса від 07.07.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON], у звязку з відсутністю своєчасного факту прийняття спадщини (пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини). Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про практику у справах про спадкування» поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій по прийняттю спадщини. Причини, на які позивач посилається, як на підставу для визначення йому додаткового строку, а саме: відсутність коштів та юридична необізнаність з нормами цивільного законодавства в частині спадкового права, не пов'язані з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами, які перешкоджали позивачу у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини, у розумінні положень ст.1272 ЦК, і не можуть бути визнані поважними. Його необізнаність з діючим законодавством за жодних підстав не може вважатись поважною причиною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки спадкове законодавство доступне для кожного громадянина і з ним при бажанні можна ознайомитись, крім того, в державі для здійснення юридичної допомоги населенню створено безліч юридичних фірм та адвокатських контор. На думку суду, жодних перешкод для подання заяви у позивача не було. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні позивачем не було надано доказів на підтвердження того, що шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його баби [PERSON], він пропустив з поважних причин. Відтак, в задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed