Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

У березні 2019 року позивач [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) про стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, на кожну дитину, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказувала, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.12.2002 року. Від шлюбу мають спільних дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує на те, що діти проживають разом із нею. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, однак за твердженням позивача в добровільному порядку надання коштів не здійснює, тому позивач бажає стягувати аліменти у встановленому законом порядку. В процесі розгляду справи позивач збільшувала позовні вимоги, згідно заяви в останній редакції просила стягувати з відповідача на утримання дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 50 000,00 грн. щомісяця, починаючи стягнення з моменту звернення до суду з позовом до досягнення дітьми повноліття з наступною індексацією відповідно до закону. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував вказував про погіршення матеріального становища свого довірителя, отримання [PERSON] заробітної платні лише в розмірі 4723 грн., що виключає, на думку останнього, можливість сплачувати ініційований позивачем розмір аліментів. Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 25.12.2002 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №2930 (а.с. 7). Від вказаного шлюбу сторони мають спільних дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.03.2004 року та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.03.2004 року (а.с. 8, 9). 11.09.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено нотаріально посвідчений договір про визначення місця проживання дітей, умов їх утримання і участі батьків у їх вихованні. Частинами 1, 2 ст. 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За приписами ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Згідно вказаного договору, а саме п. 2.1 місцем проживання дітей визначено місце проживання матері, при цьому за п. 4.2 вказаного договору батько зобов`язується надавати матері грошові кошти на утримання дитини відповідно до рішення суду про стягнення аліментів. З огляду на зазначене за договором сторони дійшли домовленостей щодо місця проживання дітей з матір`ю, однак розмір, порядок та умови оплати коштів на утримання дітей не встановлений, більше того здійснюється відсилка до рішення суду про стягнення аліментів. За таких обставин, навіть за наявності вказаного договору, суд вважає, що [PERSON] має право звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів із батька на утримання дітей. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не регулярно надає кошти на утримання дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В судовому засіданні встановлено, що місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] визначено разом з матір`ю, позивачем по справі [PERSON] . Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 5 статті 183 СК України визначено, що той із батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, законодавством встановлено гарантований мінімальний та максимальний розмір аліментів на утримання дітей у разі звернення до суду з такими вимогами у безспірному порядку. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» у 2021 році установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 грн., з 1 липня - 2510 грн., з 1 грудня - 2618 грн. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Ініціюючи позов про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 50 000 грн. щомісячно, позивач належним чином не обґрунтувала та не надала належних і допустимих доказів на підтвердження дійсної потреби та здійснення особисто щомісячних витрат у такому ж розмірі. Суд звертає увагу, що за ст. 141 СК України обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» у 2021 році установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 6000 грн., з 1 грудня - 6500 грн. За загальновідомими даними інформаційної мережі Інтернет, що ґрунтуються на статистичних відомостях Міністерства фінансів України, середня заробітна плата по місту Києву станом на червень 2020 року становила 16 393,00 грн., станом на жовтень 2020 року становила 17 494,00 грн., при цьому, розмір середньої заробітної плати станом на грудень 2020 року складав 21 812,00 грн. Згідно довідки від 22.02.2019 року №3 [PERSON] з 01.09.2014 року працював у ТОВ «Центр Клінічних досліджень ЛТД». Станом на час видачі довідки займав посаду Заступника директора з розвитку бізнесу, його щомісячний дохід складав близько 34 000 грн. Таким чином, суд критично ставиться до відомостей довідки ТОВ «Регіон-Технотрейд» від 17.02.2020 року №1/20 за якою [PERSON] працює менеджером з продажу відділу продажів з 03.02.2020 року на умовах повного робочого часу з місячним окладом 4 723,00 грн., оскільки задекларована сума отримуваного щомісячного доходу явно не відповідає не лише реальним заробітним платам населеного пункту у якому проживає та працює відповідач а й законодавчо встановленій мінімальній заробітній платі встановленій для некваліфікованих працівників. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно вимог статей 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, враховуючи зазначене та надані в судовому засіданні докази і пояснення, суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов частково та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 8 000,00 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів суд також враховує укладений між сторонами договір про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя від 11.09.2019 року за яким [PERSON] отримує щомісячну грошову компенсацію з 12.09.2019 року до 12.02.2021 року у розмірі 3 904 доларів США за курсом на день оплати. Вказані обставини позивачем не спростовано жодними належними та допустимими доказами. На думку суду, такий розмір стягуваних аліментів на утримання дітей, на даний час, значно перевищує встановлений прожитковий мінімум дітей даного віку, співмірний із середньою заробітною платою населеного пункту місця проживання і роботи відповідача із врахуванням додаткових компенсацій, а отже є достатнім та належним для забезпечення рівня життя дітей достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Крім того, ст. 192 СК України не виключає можливості зміни розміру аліментів за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану. Судовий збір з відповідача за розгляд позовної вимоги щодо стягнення аліментів підлягає стягненню в порядку ст. 141 ЦПК України в розмірі 768,40 грн. на користь держави. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial