overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Вона, як спадкоємиця за законом пропустила строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки тривалий час хворіла після смерті матері. Тому просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач - Клавдієво-Тарасівська селищна рада Бородянського району Київської області представника в судове засідання не направила, просила слухати справу без її участі. Третя особа - приватний нотаріус Бородянського районного нотаріального округу Київської області Дунаєнко І.А. в судове засідання не з'явилась, просила слухати справу без її участі, проти позову заперечень не має. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с.6), про народження (а.с.5), про укладення шлюбу (а.с.15). Приватний нотаріус Бородянського районного нотаріального округу Київської області Дунаєнко І.А., листом від 26 травня 2015 року (а.с.8) повідомила позивачку про пропуск нею строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що позивачка пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини у зв'язку із станом здоров'я, що підтверджується копією медичної документації (а.с.12-13), суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 11 травня 1996 року уклала шлюб з [PERSON] в Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 271. Від шлюбу народились діти [PERSON], 1996 року народження та [PERSON], 2007 року народження. Сторони з серпня 2012 року однією сім'єю не проживають, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обов'язків, через що в сім'ї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, а також не заперечує проти винесення заочного рішення. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 11 травня 1996 року в Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 271. Від шлюбу народились діти [PERSON], 1996 року народження та [PERSON], 2007 року народження. Фактично шлюбні відносини сторони припинили в серпні2012 року. На теперішній час сторони не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім'єю, втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. На підставі вищевикладеного, позивачка бажає стягувати аліменти з відповідача на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1 233,00 грн. щомісячно з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1 000, 00 грн., а не 1 233, 00 грн. як просить позивачка. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. У зв'язку з вищевказаним позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1 233,00 грн. щомісячно з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від утримання дитини. З довідки №188 від 19.11.2015 р., наданої відповідачем у судовому засіданні, вбачається, що останній з 01.08.2014 року працює в ТОВ «Група рітейлу України», однак його офіційна середня заробітна плата складає лише 1 661, 08 грн. При цьому у судовому засіданні відповідач надав письмову заяву, в якій позов визнав частково та зазначив, що має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1 000, 00 грн. В порядку ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне задовольнити наданий позов частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1 000,00 грн. щомісячно з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулась з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку 95А по вул.Гурамішвілі в м.Маріуполі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказує, що він є власницею будинку 95А по вул.Гурамішвілі в м. Маріуполі на підставі договору дарування від 08 лютого 2013 року. Також в будинку був зареєстрований відповідач по справі [PERSON], який був раніше власником вказаного будинку. З грудня 2012 року в відповідач в будинку не проживає, господарство не веде, його особисті речі в будинку відсутні. Позивачка вважає, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням в зазначеному будинку та просить визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи був повідомлений, у звязку з чим суд ухвалив розглянути справу в порядку ст.224 ЦПК України. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що відповідач не проживає в будинку позивачки з грудня 2012 року, його особистих речей в будинку немає, вселитися до будинку не намагався. Суд, вислухавши позивачку, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на праві власності належить будинок 95 А по вул.Гурамішвілі в м. Маріуполі, що підтверджується договором дарування від 08 лютого 2013 року. Крім неї в зазначеному будинку був зареєстрований та проживав відповідач [PERSON] Згідно акту голови КСН «Перспектива» №123 від 29 вересня 2015 року відповідач в спірному будинку не проживає з грудня 2012 року. Факт непроживання відповідача у спірному будинку підтверджується також поясненням свідка. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки відповідачі не проживають в спірному будинку понад один рік без поважних причин, в звязку з чим втратили право користування житловою площею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітню дочку, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. За час проживання з відповідачем у них народилася дочка [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач. Спільно сторони не проживають. На даний час дочка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно допомогу на неповнолітню дитину не надає, а тому позивачка просить стягувати з нього аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно. Позивачка в судовому засіданні уточнила позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки аліменти у розмірі 550 грн. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав і не заперечує проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що згідно із копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], відповідач вказаний її батьком. Відповідно до довідки, виданої Маниковецькою сільською радою від 7 вересня 2015 року, на утриманні [PERSON] знаходиться її донька [PERSON]. Задовольняючи вимоги позову, суд вважає вірним визначити розмір аліментів в твердій грошові сумі в розмірі 550 грн. щомісячно, при цьому враховує задовільний стан здоровя відповідача та те, що останній не має стабільного доходу. В силу ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого записаний відповідач. Спільно сторони не проживають. На даний час син навчається у Хмельницькому базовому медичному коледжі на відділенні лікувальної справи на денній формі навчання і строком закінчення його навчання є червень 2016 року. Відповідач добровільно допомогу на повнолітню дитину не надає, а тому позивачка просить стягувати з нього аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку до досягнення сином 23-х років за умови що він буде продовжувати навчання. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засіданняне з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. \~Третя особа [PERSON] в судове засіданняне з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно із ст.\~199\~Сімейного кодексу\~України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України\~\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Судом встановлено, що згідно із копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , відповідач вказаний його батьком. Відповідно до довідки Хмельницького базового медичного коледжу № 2452 від 07.09.2015 року, [PERSON] являється студентом IV-Б курсу денної форми навчання. Термін навчання закінчується в червні 2016 року. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач має постійне місце роботи, нормальний стан здоров`я, інших утриманців не має, а тому вважає вірним визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. В силу ч. 1 ст. 191 СК України,\~\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні майном шляхом примусового виселення відповідача з будинку № 16 по вул. Повздовжній в м. Дніпропетровську. ? частина будинку належить позивачці на праві власності. Відповідач є колишнім співмешканцем позивачки та проживає у спірному будинку. На теперішній час сторони спільне господарство не ведуть, відповідач неодноразово вчиняв відносно позивачки протиправні дії. Добровільно залишити будинок відповідач відмовляється. Побоюючись за своє життя позивачка разом із дітьми вимушена винаймати житло та проживати окремо від відповідача. Своїми діями відповідач позбавив її можливості користуватися своєю власністю та розпоряджатися нею. Просила усунути їй перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні своїм майном шляхом примусового виселення [PERSON] з будинку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Повздовжня, 16. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Позивачка не заперечувала щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вислухавши пояснення позивачки, показання свідка, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачці на підставі рішення суду від 26.05.2005 року належить на праві власності ? частина будинку № 16 по вул. Повздовжня у м. Дніпропетровську. що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.09.2005 року. Згідно довідки Квартального комітету № 12 за № 1186 від 10.12.2015 року у спірному будинку зареєстровані: позивачка, її діти [PERSON] та [PERSON]. З 2001 року відповідач проживає у спірному будинку як співмешканець позивачки. Вони мають дитину [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони не підтримують відносин, не ведуть спільне господарство. Між ними існують неприязні стосунки. Відповідач неодноразово вчиняв протиправні дії відносно позивачки, що змушувало її звертатися до органів внутрішніх справ із заявами. Внаслідок цього позивачка вимушена була покинути власне помешкання та винаймати житло. Це також підтвердила у судовому засіданні допитана як свідок сусідка позивачки [PERSON] Відповідач не є членом сімї власника будинку в розумінні статей 64,156 ЖК України. Він зареєстрований за адресою: [INFO]. Позивачка, як власниця частини будинку, позбавлена можливості користуватися своїм майном на власний розсуд та в той же час нести витрати по утриманню майна. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд приходить до висновку, що проживання відповідача у спірному будинку перешкоджає у здійсненні права власності позивачки і тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог, мотивуючи свої вимоги тим, що являється власницею житлового будинку №2 по вулиці Леніна в с. Микуличі Бородянського району Київської області, в якому зареєстрована її колишня невістка [PERSON], яка створила нову сім'ю і з лютого 2015 року за вказаною адресою не проживає, відмовляється знятися з реєстрації в добровільному порядку. Просила визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме будинком по вулиці Леніна,2 в с. Микуличі Бородянського району Київської області. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, викладене підтвердили. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Треті особи - Микулицька сільська рада Бородянського району Київської області, сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Бородянського РВ ГУ МВС України у Київській області в судове засідання представників не направили, просили слухати справу без їх участі. Вислухавши пояснення позивачки, її представника [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] являється \~ власницею житлового будинку по вулиці Леніна,2 в с. Микуличі Бородянського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності (а.с.5), копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.6), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.7). З копії будинкової книги вбачається, що в житловому будинку №2 по вулиці Леніна в с.Микуличі Бородянського району Київської області зареєстрована [PERSON] (а.с.11-13), але з жовтня 2014 року за місцем реєстрації не проживає, що підтверджується актом обстеження місця проживання (а.с.14) та показами свідків, які показали, що відповідачка з жовтня 2014 року не проживає у вказаному будинку, і лише в лютому 2015 року приїжджала з метою забрати двох дітей на нове місце проживання.. Враховуючи, що відповідачка не являється власницею спірного житлового будинку, не проживає в ньому більше одного року, то суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем [PERSON] мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і знаходиться на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі розміром 500 гривень, щомісячно, з моменту подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу в його відсутність, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з відповідачем [PERSON] позивачка перебуває в зареєстрованому шлюбі з 24 липня 1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.3). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3), яка проживає разом з позивачкою і знаходиться на її повному утриманні що підтверджується довідкою № 381 виданою 28 липня 2015 року Мирчанською сільською радою (а.с.4). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до її повноліття. Враховуючи викладене, оскільки відсутні відомості про отримання відповідачем стабільного заробітку, то суд вважає за необхідне (зважаючи на те, що позивачка просить стягнути з відповідача суму аліментів менше 1/2 частини встановленого Законом прожиткового мінімуму) стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі розміром 500 гривень, щомісячно, починаючи з 05 серпня 2015 року до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем має доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає допомоги на утримання дитини і не приймає участі у її вихованні. Тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5), яка проживає разом з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що підтверджується актом депутата Пісківської селищної ради від 01 жовтня 2015 року (а.с.21). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Оскільки на утриманні відповідача є малолітній син [PERSON], [INFO], що визнала в судовому засіданні позивачка, то суд частково задовольняючи позовні вимоги вважає за необхідне стягнути з нього аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Outcome: partial