Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

У березні 2021 року до суду надійшла позовна заява до [PERSON] про стягнення авансового платежу, у якій позивач прохала суд стягнути з відповідача аванс, сплачений за попереднім договором купівлі-продажу у розмірі 139746 грн. (що є еквівалентом 5000 доларів США). В обґрунтування позову, позивач вказала на те, що 13.12.2019 року між [PERSON] , та відповідачем, [PERSON] , було укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Перфіловою О.А., відповідно до якого сторони зобов`язалися в майбутньому, в строк до 15.02.2020 року, укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу (Основний договір) 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 439,7 кв.м., житловою площею 148,4 кв.м. та 1/2 частки земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 5 зазначеного договору, до підписання цього договору, в рахунок належних за Основним договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання, з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі-продажу нерухомого майна та своєї платіжної спроможності, позивач передала відповідачу забезпечувальний платіж у розмірі 122 309,48 гривень. При розрахунку за Основним договором, ця сума буде зарахована у платіж за Основним договором, як еквівалент 5000 доларів США за курсом НБУ. Зазначена сума була отримана відповідачем при підписанні даного договору в повному обсязі, про що свідчить його підпис на договорі. 14.02.2020 року між [PERSON] (покупцем) та відповідачем, [PERSON] (продавцем), додатково до вищезазначеного договору було укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Лозенко В.В, відповідно до п. 1.1. якого: «Сторони прийшли взаємної згоди укласти Основний договір купівлі-продажу нерухомого майна на наступних умовах: 1.1.1. Продавець зобов`язується продати (передати у власність) покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити наступне нерухоме майно: - 1/2 частка житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , - 1/2 частка земельної ділянки, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , пунктом 1.1.2. сторони домовились укласти Основний договір 06 березня 2020 року о 10.00 год. у приватного нотаріуса Лозенко В.В. 1.1.3. Загальна вартість майна, зазначеного в п. 1.1.1. цього договору становить суму: 979 180 гривень, що за курсом встановленим на день підписання основного договору має становити 40000 доларів США. 1.2. Розрахунок між Сторонами здійснюється наступним чином: 1.2.1. На момент підписання Попереднього договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Перфіловою О.А. від 13.12.2019 року, покупець здійснив на користь продавця авансовий платіж в сумі 122 309,48 гривень, що за курсом встановленим НБУ становило 5000 доларів США. 1.2.2. Покупець сплачує вартість відчужуваного майна у сумі, яка зазначена у п.1.1.3. цього Попереднього договору одночасно з укладенням Основного договору купівлі-продажу шляхом передачі коштів в готівковій формі. 1.2.3.При проведенні остаточного розрахунку за Основним договором купівлі-продажу сума до сплати, визначена п.1.1.3. цього Попереднього договору, зменшується на суму авансу. Відповідно до п.2.1.1. цього договору, продавець зобов`язується оформити усі необхідні документи для продажу майна в строки, встановлені цим договором, а саме в строк 06.03.2020 року. 06.03.2020 року між [PERSON] та [PERSON] , було укладено договір про внесення змін і доповнень до попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Лозенко В.В., яким зокрема внесено зміни до Попереднього договору від 14.02.2020 року, відповідно до якого сторони вирішили викласти п. 1.1.3. попереднього договору у наступній редакції: «1.1.3. Загальна вартість майна зазначеного в п. 1.1.1. цього Договору становить суму: 1002022 гривень, що за курсом встановленим НБУ на день підписання основного договору має становити 40500 доларів США». Пункт 2.1.1. викласти: «2.1.1. Оформити усі необхідні документи для продажу майна в строки, встановлені цим договором, а саме в строк до 20.03.2020 року». Проте, в умовлений строк, а саме 20.03.2020 року, відповідач, [PERSON] , так і не здійснив продаж вищезазначеного майна позивачу, почав ухилятися від спілкування та перестав відповідати на телефонні дзвінки, а також відмовився повернути передані йому грошові кошти в якості авансу, у зв`язку з чим, позивач вимушена звернутися до суду із зазначеною позовною заявою. Ухвалою суду від 22.03.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 22.03.2021 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість, зазначив, що попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна від 13.12.2019 року згодом переукладався і доповнювався ще 2 рази, тобто 14.02.2020 року та 06.03.2020 року саме на прохання сторони Позивача та її представника, мотивуючи кожен раз відкладення укладення основного договору відсутністю повної суми грошових коштів та неготовністю документів, необхідних для нотаріального посвідчення основного договору, про що в позовній заяві Позивач замовчує і про причини неодноразового перенесення дати основної угоди. Окрім того, Позивач і її представник, після укладення останнього попереднього Договору від 06.03.2020 року, повністю ухилилися від контактів з Відповідачем, що Відповідачем було розцінено як небажання Позивача виконати договірні зобов`язання і укласти Основний договір купівлі-продажу нерухомого майна, крім того, Відповідач здійснив продаж зазначеного майна іншій особі 25.09.2020 року, через 6 місяців після останнього перенесення дати укладання угоди Позивачем (20.03.2020 року). Після 20.03.2020 р. Позивач не вступала в контакт з Відповідачем, в зв`язку з чим, Відповідач такі дії Позивача вважав за односторонню відмову від виконання договірних зобов`язань. При виконанні договірного зобов`язання аванс зараховується у рахунок остаточного платежу за договірними зобов`язаннями, тобто вказаний забезпечувальний платіж має характер завдатку, а не авансу, так як був оплачений Позивачем Відповідачу на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання, тому, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. З урахуванням вимог ст.ст.19,274,276,277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. Згідно з ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорення. Встановлено, що 13.12.2019 року між [PERSON] , та відповідачем, [PERSON] , було укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Перфіловою О.А. за реєстр.№5496, відповідно до якого сторони зобов`язалися в майбутньому, в строк до 15.02.2020 року, укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу (Основний договір) 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 439,7 кв.м., житловою площею 148,4 кв.м. та 1/2 частки земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-7). Відповідно до п.5 зазначеного договору, до підписання цього договору, в рахунок належних за Основним договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання, з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі-продажу нерухомого майна та своєї платіжної спроможності, позивач передала відповідачу забезпечувальний платіж у розмірі 122 309,48 гривень. При розрахунку за Основним договором, ця сума буде зарахована у платіж за Основним договором, як еквівалент 5000 доларів США за курсом НБУ. Зазначена сума була отримана відповідачем при підписанні даного договору в повному обсязі, про що свідчить його підпис на договорі та не заперечує відповідач. 14.02.2020 року між [PERSON] (покупцем) та відповідачем, [PERSON] (продавцем), було укладено ще один попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Лозенко В.В. за реєстр.№312 (а.с.8-9). Відповідно до п. 1.1. вказаного договору: «Сторони прийшли взаємної згоди укласти Основний договір купівлі-продажу нерухомого майна на наступних умовах: 1.1.1. Продавець зобов`язується продати (передати у власність) покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити наступне нерухоме майно: - 1/2 частка житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , - 1/2 частка земельної ділянки, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , пунктом 1.1.2. сторони домовились укласти Основний договір 06 березня 2020 року о 10.00 год. у приватного нотаріуса Лозенко В.В. 1.1.3. Загальна вартість майна, зазначеного в п. 1.1.1. цього договору становить суму: 979 180 гривень, що за курсом встановленим на день підписання основного договору має становити 40 000 доларів США. Пунктом 1.2. вказаного договору передбачено, що розрахунок між Сторонами здійснюється наступним чином: 1.2.1. На момент підписання Попереднього договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Перфіловою О.А. від 13.12.2019 року, покупець здійснив на користь продавця авансовий платіж в сумі 122 309,48 гривень, що за курсом встановленим НБУ становило 5000 доларів США. 1.2.2. Покупець сплачує вартість відчужуваного майна у сумі, яка зазначена у п.1.1.3. цього Попереднього договору одночасно з укладенням Основного договору купівлі-продажу шляхом передачі коштів в готівковій формі. 1.2.3. При проведенні остаточного розрахунку за Основним договором купівлі-продажу сума до сплати, визначена п.1.1.3. цього Попереднього договору, зменшується на суму авансу. Відповідно до п.2.1.1. цього договору, продавець зобов`язується оформити усі необхідні документи для продажу майна в строки, встановлені цим договором, а саме в строк 06.03.2020 року. Пунктом 2.1.5. Попереднього договору від 14.02.2020 року, сторони погодили, що у разі відмови (ухилення) Продавця від укладення основного договору у визначений в п.п.1.1.2 даного договору (чи додаткового погоджений) термін та на вищезазначених (чи додатково погоджених) умовах, Продавець повертає Покупцеві отриману суму авансу протягом 5 календарних днів, з дня отримання письмової вимоги. Якщо з причин непереборної сили Основний договір не буде укладений у визначений в п.1.1.2. даного договору (чи додаткового погоджений) термін на вищезазначених умовах, Продавець повертає Покупцеві отриману суму авансу протягом 3 календарних днів з дня отримання письмової вимоги від Покупця. Також, у п.2.3.3. згаданого договору, сторони погодили, що у разі відмови (ухилення) Покупця від укладення Основного договору у визначений в п.п.1.1.2 даного договору (чи додаткового погоджений) термін та на вищезазначених (чи додатково погоджених) умовах, Продавець залишає отриману суму авансу, передану за цим Договором. 06.03.2020 року між [PERSON] та [PERSON] , було укладено договір про внесення змін і доповнень до попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14.02.2020 року, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Лозенко В.В. за реєстр.№461, яким зокрема внесено зміни до Попереднього договору від 14.02.2020 року, відповідно до якого сторони вирішили викласти п. 1.1.3. попереднього договору у наступній редакції: «1.1.3. Загальна вартість майна зазначеного в п. 1.1.1. цього Договору становить суму: 1 002 022 гривень, що за курсом встановленим НБУ на день підписання основного договору має становити 40500 доларів США». Пункт 2.1.1. викласти: «2.1.1. Оформити усі необхідні документи для продажу майна в строки, встановлені цим договором, а саме в строк до 20.03.2020 року» (а.с.10). Як вбачається з матеріалів справи та визнано сторонами, в обумовлений строк, а саме 20.03.2020 року, сторонами Основний Договір купівлі-продажу укладено не було, а у вересні 2020 року, нерухоме майно, що було предметом договору, було відчужено відповідачем на користь третьої особи. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом статей 6 та 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно із частинами першою - третьою статті 635 цього Кодексу попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення З аналізу наведених норм права можна зробити висновок, що порушення сторонами своїх зобов`язань, що ґрунтуються на попередньому договорі, може тягти наслідки, передбачені законом або договором. Зокрема, сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення основного договору на підставі попереднього договору, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням укладення основного договору. Отже, для настання негативних наслідків у вигляді відшкодування другій стороні збитків, завданих простроченням або його невиконанням, необхідною умовою є необґрунтоване ухилення однієї із сторін попереднього договору від укладення основного договору протягом строку, встановленого попереднім договором. При цьому, під ухиленням слід розуміти не намір відмовитися від договору, а конкретні дії учасників правовідносин, спрямовані на умисне невиконання умов договору. Відповідну правову позицію висловлено також у постанові Верховного Суду від 04.04.2019 року у справі №369/434/17. За приписами статей 81, 82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Однак, з матеріалів справи слідує, що ні позивачем, ні відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів на необґрунтоване ухилення протилежної сторони від укладення основного договору, оскільки вони обґрунтовуються умовним припущенням. До матеріалів справи позивачем не надано доказів того, що певні неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості укласти договір купівлі-продажу, в той час, як відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому у суду відсутні правові підстави для застосування відповідних пунктів 2.1.5. чи 2.3.3. укладеного між сторонами договору (в тому числі, збереження продавцем авансового платежу). Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Отже, ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання. Аванс не має забезпечувальної функції. Якщо основний договір не укладено з ініціативи будь-якої зі сторін, то аванс повертається його власникові. Умовами попереднього договору (з урахуванням договору про внесення змін), було передбачено конкретну дату (термін) укладення Основного договору - 20 березня 2020 року о 10:00 год. Системний аналіз статті 635 ЦК України, умов попереднього договору, свідчить про те, що єдиним зобов`язанням сторін за попереднім договором є зобов`язання укласти основний договір у певний строк (термін), обумовлений таким попереднім договором. Ухилення від такого укладення є порушенням цього зобов`язання, однак якщо факт ухилення судом не встановлено, а сторони в обумовлений строк (термін) основний договір не уклали або одна зі сторін не направила іншій стороні пропозицію про його укладення, таке зобов`язання вважається припиненим. При цьому, припинення зобов`язання сторін укласти основний договір, унеможливлює спонукання до укладення основного договору в судовому порядку, виконання обов`язку в натурі чи виникнення основного договірного зобов`язання як правової підстави для виникнення у набувача права власності на майно. Проте припинення зобов`язання за попереднім договором не звільняє сторін від відповідальності, зокрема, передбаченої умовами попереднього договору, за порушення, вчинене під час його дії. Отже, не укладення сторонами основного договору у визначений строк (20 березня 2020 року) має наслідком припинення дії попереднього договору та зобов`язань між сторонами, незалежно від причин не укладення основного договору. При цьому, згідно з частиною 1 статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Таким чином, будь-які зміни умов попереднього договору (у тому числі щодо строку його дії, предмета оренди, розміру орендної плати тощо) можуть бути погоджені сторонами виключно у межах строку дії договору. Таким чином, оскільки основний договір, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам чинного законодавства, сторонами у справі укладений не був, сплачена відповідачу сума гарантійного платежу у розмірі еквівалентному 5000 доларів США, визначених у гривні є авансом та підлягає поверненню позивачу. Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року у справі N 6-176цс12 та постанові Верховного Суду від 08 лютого 2018 року у справі №910/11491/17. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що у даному випадку вимоги про стягнення авансового платежу в розмірі еквівалентному 5000 доларів США, що враховуючи межі позовних вимог, становить 139 746 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1397,46 грн. в рахунок відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved