Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

у вересні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, вказуючи, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], 2002 року народження та сина [PERSON], 1997 року народження. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому позивач вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів в розмірі 1 / 3 частини всіх видів заробітку відповідача. 11 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду з уточненою позовною заявою, вказуючи, що [INFO] сину [PERSON] виповнилося 18 років і він в даний час навчається в Полтавському кооперативному технікуму, проживає в гуртожитку, стипендію не отримує, за гуртожиток щомісячно сплачує 250 грн., оплата навчання становить 3000 грн. за семестр, тому просить стягти з відповідача аліменти на неповнолітніх дітей в розмірі 1 /3 частини всіх видів заробітку відповідача та на повнолітнього сина [PERSON], що навчається в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача. [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судовому засіданні [PERSON] позов визнав частково, суду пояснив, що згоден сплачувати аліменти на дочку в розмірі 1/4 частини від заробітку, сина ж утримує повністю: оплачує навчання та проживання в гуртожитку, щотижня дає кошти в розмірі від 200 до 300 грн. та в разі необхідності на інші потреби, тому сплачувати аліменти на утримання сина не погодився. Крім того в рахунок стягнення аліментів він подарував синові частину будинку, про що позивач надала відповідну розписку, тому звернення до суду вважає безпідставним. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що батько повністю оплачує його навчання та проживання в гуртожитку, щотижня дає кошти від 200 до 300 грн., тому потреби в стягненні з нього аліментів не має. Крім того батько повністю утримує меншу дочку: дає кошти на одяг, взуття, оплачує гуртки, літній відпочинок та інше. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO], [PERSON] народилася [INFO], їх батьками є [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими розірвано 17 квітня 2012 року. Згідно довідки Зіньківської міської ради [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір'ю. Згідно довідки Полтавського кооперативного технікуму [PERSON] навчається в даному закладі на другому курсі, термін закінчення навчання 30 червня 2016 р. Договором на підготовку молодшого спеціаліста встановлена плата за надання освітньої послуги та порядок розрахунків, розмір плати за ІІІ- ІV семестри становить 3000 грн. Згідно довідки ТОВ «Астроінвест-Україна» [PERSON] отримує середньомісячну заробітну плату в сумі 9137 грн. Згідно наданих [PERSON] квитанцій, останній вносить плату за навчання [PERSON] та гуртожиток, де проживає син. Суд встановив, що між сторонами існували сімейні правовідносини. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно п.2 та п.3 ч.1 ст. 182 цього ж кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позов [PERSON] в частині стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та в подальшому лише на неповнолітню дочку слід задовольнити, так як батько зобов'язаний утримувати своїх дочку та сина. Відповідно ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання до 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [PERSON] надає матеріальну допомогу сину, який навчається, однак вона є недостатньою. Враховуючи, що позивач та відповідач працюють, мають самостійний заробіток, відповідно можуть утримувати сина, який навчається, конкретні обставини даної справи, добровільну оплату відповідачем навчання та проживання в гуртожитку, суд вважає, що позов у цій частині підлягає частковому задоволенню. Судом також встановлено, що 27 липня 2013 року [PERSON] згідно договору дарування подарував [PERSON] 1 / 2 частку в житловому будинку по [ADDRESS]. Умови договору не свідчать про те, що будинок подарований в рахунок сплати майбутніх аліментів на дітей, тому заперечення позивача в цій частині не заслуговують на увагу суду.

Outcome: partial