Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

У березні 2014 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у квітні 1995 року між сторонами було укладено шлюб, від шлюбу з відповідачем у позивача народилися [PERSON] та [PERSON], [INFO]. У 2000 році за рішенням Оболонського районного суду м. Києва шлюб, укладений між сторонами, було розірвано. Діти залишилися проживати разом з позивачем та перебувають на її утриманні. У 2013 році після закінчення загальноосвітньої школи [PERSON] та [PERSON] вступили на навчання до Київського національного університету імені Тараса Шевченка на контрактну форму навчання. Позивач вказує, що не може самостійно утримувати своїх дітей, які після досягнення повноліття, продовжили навчання, діти потребують матеріальної допомоги, відповідач у добровільному порядку таку допомогу не надає та припинив сплачувати аліменти після досягнення дітьми повноліття. За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку до закінчення дітьми навчання, але не довше ніж до досягнення дітьми 23 років. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив суд відмовити у задоволенні позову. Вказав, що він не може надавати матеріальну допомогу своїм повнолітнім дітям, оскільки наразі на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, яких він забезпечує, сплачує за їхнє навчання. Крім того, після розірвання шлюбу з позивачем відповідач подарував своїм повнолітнім дітям частку квартири, яка належала йому та родині [PERSON] на праві спільної часткової власності, незважаючи на це, продовжив сплачувати на утримання дітей аліменти до досягнення ними повноліття. Треті особи у судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 21 квітня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського РУЮ у м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 21 квітня 1995 року. (а.с. 4) [INFO] народилися [PERSON] та [PERSON], батько - [PERSON], мати - [PERSON] відповідно до свідоцтв про народження від 02 квітня 1996 року. (а.с. 6) З рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 травня 2000 року шлюб, укладений між сторонами, було розірвано. На час розгляду справи [PERSON], [PERSON] є студентами І курсу денної форми навчання юридичного факультету ОКР «Бакалавр» Київського національного університету імені Тараса Шевченка, навчання закінчують 30 червня 2017 року. Такі обставини підтверджені довідками Київського національного університету ім. Тараса Шевченка від 23 червня 2014 року, №№ 036-941, 036-942. 15 серпня 2013 року між КНУ ім. Тараса Шевченка та позивачем укладені договори про надання освітньої послуги (навчання), за умовами яких університет зобов'язався за рахунок коштів позивача здійснити навчання студентів [PERSON], [PERSON] на денній формі навчання, освітньо-кваліфікаційний рівень - бакалавр, спеціальність: правознавство, на юридичному факультеті. Строк навчання - з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2017 року. (а.с. 12-15) Відповідно до п.п. 4.2., 4.3. договорів загальна вартість освітньої послуги (навчання) становить 120000 гривень, сплачується безготівково, кожного семестру у сумі 15000 гривень за кожного студента. За приписами ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Матеріалами справи підтверджено, що повнолітні [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживають разом з позивачем у [ADDRESS]. На час розгляду справи повнолітні діти перебувають на утриманні матері, відповідач після досягнення дітьми повноліття припинив сплачувати аліменти на їх утримання. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами справи не досягнуто. По закінченні загальноосвітньої школи [PERSON], [PERSON] продовжили навчання в університеті на денній формі навчання. Навчання у ВНЗ оплачує позивач, треті особи стипендію не отримують, іншого власного доходу не мають. Позивач працює доцентом факультету соціології і права Національного технічного університету «Київський політехнічний інститут», її середня заробітна плата за останні півроку складає приблизно 9300 гривень на місяць, про що свідчать довідка про доходи від 28 лютого 2014 року та довідка про сукупний дохід за період січня 2014 року по червень 2014 року № 91 від 11 липня 2014 року. Відтак, повнолітні [PERSON], [PERSON], які після досягнення повноліття продовжують навчання, потребують матеріальної допомоги. Відповідач займає посаду директора ліцею № 157, його середня заробітна плата на цій посаді за період з жовтня 2013 року по березень 2014 року становила близько 5900 грн. на місяць. Відповідно до довідки від 03 березня 2014 року № 18 [PERSON] надається щомісячна благодійна допомога як працівнику освіти у розмірі 5940 грн. (а.с. 30) За довідкою УПФ України в Оболонському районі м. Києві від 16 травня 2014 року № 7221/09 відповідач отримує пенсію за віком у сумі 2609,49 грн. на місяць. (а.с. 42) Отже, сукупний місячний дохід відповідача становить приблизно 14500 грн. На утриманні у відповідача перебуває двоє неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачем разом в [ADDRESS]. Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] навчаються в ліцеї № 157 Оболонського району м. Києва, згідно з довідками від 25 квітня 2014 року №№ 309, 310. (а.с. 29) У зв'язку з наведеним відповідач щороку сплачує благодійну допомогу до Благодійного фонду «Ліцеум», розмір якої становив 5220 грн. за навчальний 2013 - 2014 рік на двох дітей. Крім того, відповідач у судовому засіданні підтвердив, що у нього на прав власності перебуває квартира в смт. Чабани Київської області, будинок та земельна ділянка у Черкаській області. Такі обставини не заперечувалися позивачем. Також відповідач [PERSON] має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, ІІ категорії, безстрокове. (а.с. 34) Оцінюючи докази, зібрані під час розгляду справи по суті, та визначаючи розмір аліментів, суд доходить наступних висновків. Відповідач [PERSON] є працездатною особою пенсійного віку, його щомісячний дохід складає в середньому 14500 грн. На утриманні відповідача перебуває двоє неповнолітніх дітей. Повнолітні діти відповідача - [PERSON] та [PERSON] потребують матеріальної допомоги у зв'язку з продовженням навчання після досягнення повноліття. Відповідач має можливість надавати таку матеріальну допомогу, виходячи з розміру його щомісячного доходу та майнового стану. Разом з тим, незважаючи на те, що [PERSON] та [PERSON] навчаються у ВНЗ на денній формі навчання та не отримують стипендію, вони мають можливість працевлаштуватися та отримувати власний дохід без відриву від навчання. Натомість такої можливості позбавлені неповнолітні діти відповідача. Відтак, з урахуванням принципів розумності та справедливості суд вирішує частково задовольнити позов, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітніх [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення [PERSON] та [PERSON] навчання, але не довше, як до досягнення ними двадцяти трьох років. У задоволенні решти позовних вимог суд вирішує відмовити. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць

Outcome: partial