Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним вище позовом, у якому зазначала про те, що із 31 грудня 2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Разом із тим, подружнє життя не склалося, впродовж одного року вони не ведуть спільного господарства та спільно не проживають. Вона є інвалідом першої групи, фізичний стан не дозволяє їй підтримувати сімейні відносини та виконувати подружні обов'язки. Позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, оскільки він суперечить її інтересам та носить лише формальний характер. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. 13 квітня 2017 року представник позивача [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. 12 квітня 2017 року надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши зібрані докази, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON], [INFO], й [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 31 грудня 2007 року, про що виконкомом Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області зроблено актовий запис № 35. Прізвище після одруження: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від спільного подружнього життя у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Відповідно до статей 104, 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із частиною другою статті 112 того ж СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Продовжувати подальше спільне життя не бажають, наміру до примирення не заявили, так як збереження шлюбу суперечить їх інтересам. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 88 ЦПК України стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved