Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

У березні 2014 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Просило стягнути з [PERSON] на користь позивача на відшкодування майнової шкоди 7531 гривню 44 копійки, інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 75 гривень 08 копійок, 3 % річних у сумі 388 гривень 75 копійок та судовий збір. Свої вимоги мотивувало тим, що 21 лютого 2011 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № АА/0387491. Предметом страхування була цивільно-правова відповідальність [PERSON] під час експлуатації автомобіля марки «Toyota Avensis» державний реєстраційний номер [NUMBER]. 11 листопада 2011 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Mitsubushi Lancer» державний реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно з постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 07 грудня 2011 року [PERSON] визнано винним у цій дорожньо-транспортній пригоді, в результаті порушення ним ПДР України. У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Mitsubushi Lancer» державний реєстраційний номер [NUMBER]. Потерпілий [PERSON] звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з заявою про виплату страхового відшкодування. ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 7531 гривні 44 копійки. Відповідач протягом трьох робочих днів не повідомив ТДВ СК «Альфа-Гарант» про настання дорожньо-транспортної пригоди. 23 травня 2012 року [PERSON] було направлено лист з вимогою про повернення грошових коштів у розмірі 7531 гривні 44 копійки, проте останній кошти не виплатив. Таким чином, заборгованість відповідача станом на 26 березня 2014 року складає: - 7531 гривню 44 копійки - сума сплаченого страхового відшкодування; - 75 гривень 08 копійок - інфляційне збільшення суми боргу; - 388 гривень 75 копійок - 3 % річних. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Пояснив суду, що за таких обставин ТДВ СК «Альфа-Гарант» втратило можливість оглянути автомобіль [PERSON] та перевірити в повному об'ємі обставини дорожньо-транспортної пригоди. Відповідач у судовому засіданні зазначив, що він до страхової компанії з заявою про настання дорожньо-транспортної пригоди не звертався, а надав необхідні документи іншому учаснику ДТП - [PERSON], який й подав заяву до ТДВ СК «Альфа-Гарант». Вказав, що його автомобіль зазнав більших пошкоджень ніж автомобіль іншого учасника пригоди, тому він займався його транспортуванням і не вважав за необхідне ще раз повідомляти страхову компанію. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 21 лютого 2011 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № АА/0387491. Предметом страхування була цивільно-правова відповідальність [PERSON] під час експлуатації автомобіля марки «Toyota Avensis» державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 5). 11 листопада 2011 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Mitsubushi Lancer» державний реєстраційний номер [NUMBER]. Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 07 грудня 2011 року [PERSON] визнано винним у цій дорожньо-транспортній пригоді, в результаті порушення ним ПДР України (а.с. 6). Постанова є чинною. У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Mitsubushi Lancer» державний реєстраційний номер [NUMBER]. Потерпілий [PERSON] звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 7-8). Застрахована особа - [PERSON] до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з повідомленням про настання страхового випадку не звертався. ТДВ СК «Альфа-Гарант» на підставі страхового акту від 13 лютого 2012 року (а.с. 20) виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 7531 гривні 44 копійки, що підтверджується платіжним дорученням № 239 від 13 лютого 2012 року (а.с. 21). Відповідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З п.п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) вбачається, що учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з п.п. «ґ» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього закону. Відповідач не повідомив ТДВ СК «Альфа-Гарант» про настання страхового випадку. Причини такого неповідомлення, наведені відповідачем у судовому засіданні, суд не вважає поважними. З огляду на викладене, суд вважає, що оскільки позивач виплатив грошові кошти, він має право звернутися до відповідача з позовом про відшкодування понесених збитків. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 7531 гривня 44 копійки. ТДВ СК «Альфа-Гарант» просить також стягнути з відповідача інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 75 гривень 08 копійок та 3 % річних у сумі 388 гривень 75 копійок. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних х простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Законом визначено зобов'язання щодо сплати таких сум за прострочення виконання грошового зобов'язання. Правовідносини, що виникли між сторонами, витікають не з грошових зобов'язань, а стосуються договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності [PERSON] в ТДВ СК «Альфа-Гарант». За таких обставин, вимога позивача про стягнення інфляційного збільшення суми боргу та 3 % річних не підлягає задоволенню. З огляду на наведене, позовна заява ТДВ СК «Альфа-Гарант» підлягає задоволенню частково. З урахуванням часткового задоволення позову та на підставі статті 88 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: partial