Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

У вересні 2016 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON], третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області про позбавлення батьківських прав. Позивач просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі з 2008 по 2011 роки. В період шлюбу у них народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не складалося, відносини з відповідачем погіршилися. Не минуло і пів року від народження доньки, як вона вимушена була припинити спільне проживання з відповідачем. Згідно рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 28.03.2011 р. шлюб з відповідачем було розірвано. Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 30.05.2011 р. з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття. У період з 17.06.2011 р. по 01.06.2016 р. вона не отримує аліментів від відповідача. Згідно розрахунку заборгованості по несплаті аліментів ВДВС Запорізького РУЮ Запорізької області від 21.06.2016 р. № 4950/3 заборгованість відповідача по аліментам станом на 01.06.2016 р. становить 36492,92 грн. Протягом усього цього часу відповідач ухилявся від виконання свого батьківського обов'язку по вихованню доньки. Будучи батьком дитини, він не піклувався та не піклується ні про здоров'я доньки, ні про її фізичний, духовний і моральний розвиток, не спілкується з дитиною, не проявляє про неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мав і має таку можливість. Відповідач не усвідомлював і не усвідомлює своїх батьківських зобов'язань, ухиляється від забезпечення дитини навіть яким-небудь мінімумом уваги, турботи і ласки. На погляд позивача, він свідомо нехтує своїми батьківськими зобов'язаннями. На теперішній час вихованням і утриманням дитини займається вона за допомогою свого співмешканця - [PERSON]. Відповідача дитина ніколи в житті не бачила та не знає. Батько жодного разу не поцікавився про долю своєї доньки. В судове засідання з'явилась позивач [PERSON], яка позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, надала пояснення, аналогічні тим, що містяться у позові. Також позивач зазначила, що з відповідачем вони припинили шлюбні відносини з 2008 року. До того проживали у с. Благовіщенка у будинку її батьків. Після припинення шлюбних відносин вона залишилась проживати у цьому будинку, а чоловік переїхав до своїх батьків. Батько останній раз бачив дитину у січні 2009 року, коли приїжджав забрати речі, дитина батька не пам'ятає. У період спільного проживання вони з чоловіком робили ремонт у квартирі, де вона зараз мешкає, місце нинішнього проживання батьку дитини відоме. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомляв, письмових заперечень або пояснень на позов не надав. До суду з'явилась представник Запорізької районної держадміністрації Запорізької області як органу опіки та піклування Дупліна І.М., яка позов підтримала, зазначила, що орган опіки та піклування вбачає підстави для позбавлення батьківських прав, що встановлено у відповідному висновку. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що вона є дружиною дядька [PERSON]. Проживали вони через вулицю. Відвідувала будинок [PERSON] дуже часто, допомагали одна одній. Після переїзду [PERSON] їздить до неї до м. Енергодар по святах. Відповідача бачила 2-3 місяці після народження дитини. Після цього батька дитини ніколи не бачила, на дні народження дитини він ніколи не приїздив. Батько дитини у вихованні дитини матері не допомагав. Вихованням і утриманням дитини займається лише матір. Зі слів [PERSON] знає, що відповідач не платить аліменти. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що [PERSON] є його співмешканкою, проживають разом з вересня-жовтня 2011 року. До того часу вони були також знайомі. Відповідача не знає, ніколи не бачив. За час спільного проживання вихованням дитини займається він та [PERSON], батьком дитина називає його. Рідний батько дитини ніколи не звертався до [PERSON] з приводу спілкування з дитиною. Зі слів [PERSON] знає, що відповідач не сплачує аліменти. Спорів щодо визначення місця проживання між позивачем і відповідачем ніколи не було. В квартирі для дитини є все необхідне. Одяг, взуття, їжу купують разом з [PERSON]. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що [PERSON] є його подругою, вони спілкуються сім'ями. [PERSON] та [PERSON] знає з 2013 року, відносини у них як чоловіка та дружини. [PERSON] ніколи не бачив. Бачаться вони приблизно 2 рази на тиждень, їздять один до одного в гості, діти грають разом. Зі слів [PERSON] йому відомо, що відповідач не спілкується з дитиною. Вихованням дитини займаються [PERSON] та [PERSON], якого дитина сприймає як батька. У них є сімейний бюджет, разом вони купують речі дитині. Дитині створені належні умови. У зв'язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Вислухавши пояснення учасників судового провадження, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як видно зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 28.03.2011 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 19.01.2008 р. Комунарським відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції Запорізької області (актовий запис № 21), розірвано. Як встановлено з виконавчого листа у справі № 2-354, 30.05.2011 р. рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.02.2011 р. і до досягнення дитиною повноліття. За змістом довідки № 1784 від 23.06.2016 р., [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та має такий склад сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON] За приписами ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності до роз'яснення, що міститься в п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як встановлено розрахунком заборгованості № 4950/3 від 21.06.2016 р., заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання дитини станом на 01.06.2016 р. становить 36492 грн. 92 коп. При цьому у розрахунку відображено, що з часу ухвалення судового рішення і до 01.06.2016 р.р. [PERSON] аліментів взагалі не сплачував. У характеристиці від 13.06.2016 р. на [PERSON], виданій Енергодарським навчально-виховним комплексом № 1, тобто за місцем навчання дитини зазначено, що учениця навчається в даній школі з першого класу. За час навчання зарекомендувала себе як старанна, здібна, активна, комунікабельна учениця. Має хороші здібності по засвоєнню навчального матеріалу, пам'ять добре розвинена, увага стійка. До уроків готується систематично, проявляє високий інтерес до навчання. Мовлення розвинуте добре, мова виразна, думки висловлює чітко, словниковий запас значний. Уміє логічно мислити, аналізувати, робити правильні висновки. Переважають такі риси характеру: акуратність, ввічливість, відповідальність, наполегливість, працелюбність, стриманість, тактовність, чемність. Користується авторитетом серед однокласників, бере активну участь у громадському житті класу і школи, відвідує танцювальний гурток. Мати цікавиться навчанням дитини та відповідально ставиться до її виховання та сім'ї, надає допомогу класному керівнику, регулярно відвідує школу. Батько не приймає участь у навчально-виховному процесі своєї доньки. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов малолітньої [PERSON] від 07.07.2016 р., складеного Службою у справах дітей Енергодарської міської ради, було проведено обстеження умов проживання дитини за адресою: [ADDRESS], і встановлено, що квартира упорядкована, з усіма зручностями, обладнана необхідними меблями та побутовою технікою. В кімнатах чисто та затишно. Стан житлового приміщення відповідає санітарно-гігієнічним нормам. Малолітня [PERSON] має в квартирі місця для відпочинку та навчання, в наявності сезонний одяг та взуття, шкільне приладдя, дитячі книжки, створено належні умови для всебічного розвитку У висновку Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області № 01-22/0471 від 20.04.2017 р. висловлена позиція з приводу даного спору. Так, орган опіки та піклування зробив висновок про наявність факту ухиляння [PERSON] від виконання батьківських обов'язків по відношенню до малолітньої доньки [PERSON], [INFO]., вважає доцільним позбавлення його батьківських прав відносно дитини, а позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Дане рішення мотивоване тим, що [PERSON] свідомо та протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не піклується про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. З таким висновком погоджується і суд з огляду на наступне. Статтею 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р. закріплено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розумінні. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Наразі суд дійшов висновку, що [PERSON] безвідповідально ставиться до питання виховання своєї малолітньої доньки. Так, згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 21.06.2016 р. [PERSON] з лютого 2011 року і до теперішнього часу не сплатив жодної суми в рахунок їх сплати. Жодних об'єктивних даних, які б вказували на наявність перешкод у вихованні [PERSON] його малолітньої доньки [PERSON] судом не встановлено. Також судом не встановлено жодних об'єктивних даних, які б вказували на те, що [PERSON] виконував або намагався виконувати свої батьківські обов'язки. Оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, що встановлено безпосередньо у судовому засіданні, заходи впливу виявились безрезультатними, приймаючи до уваги, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] При цьому суд констатує, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] не зашкодить інтересам дитини, її подальшому вихованню та утриманню. Враховуючи, що позивачка [PERSON] належним чином виконує свої батьківські обов'язки, підстав для передачі дитини під опіку держави суд не вбачає, а тому дитину слід залишити проживати з матір'ю, що відповідає інтересам дитини. При цьому, суд також враховує, що допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили з однієї сторони - факт свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, а з іншої - факт належного виконання позивачем [PERSON] своїх батьківських обов'язків. Потреби у стягненні аліментів на утримання дитини суд не вбачає, оскільки вони раніше вже були стягнуті судовим рішенням. Разом із тим, суд вважає за доцільне роз'яснити [PERSON], що він не позбавлений у подальшому права вирішувати питання про поновлення його у батьківських правах відносно сина в порядку, передбаченому ст. 169 СК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений останнім при подачі позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved