Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві представник позивача в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 18 січня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2002359565, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 20 000,00 грн. на споживчі цілі зі сплатою 12% річних за користування кредитними коштами та строком на 36 місяців. 24 березня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір факторингу № 24/03/2014, згідно з яким останній набув право вимоги за вказаним кредитним договором. Відповідач відповідно до умов кредитного договору свої зобов'язання не виконував належним чином, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. У зв'язку з зазначеним, представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 2002359565 від 18 січня 2013 року у сумі 25 759,05 грн., а також витрат по сплаті судового збору (а. с. 3-4). Представник позивача до позовної заяви додав заяву про розгляд даної цивільної справи за його відсутності (а. с. 5). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку щодо задоволенні даного позову з таких підстав. Судом встановлено, що 18 січня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2002359565, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 20 000,00 грн. на споживчі цілі зі сплатою 12% річних за користування кредитними коштами, сплатою комісії у розмірі 2,75% від суми кредиту щомісячно, строком на 36 місяців (а. с. 3-4). Факт отримання [PERSON] грошових коштів, передбачених вказаним кредитним договором, підтверджується заявою на видачу готівки № 8 від 18 січня 2013 року, копія якої наявна в матеріалах справи (а. с. 11). Судом також встановлено, що 24 березня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір факторингу № 24/03/2014, згідно з яким останній набув право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 2002359565 від 18 січня 2013 року, що підтверджується копією вказаного договору, наявною в матеріалах справи, а також витягом з додатку до цього договору (а. с. 13-16, 17). Відповідно до розрахунку заборгованості, надано представником позивача станом на 31 липня 2014 року заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 2002359565 від 18 січня 2013 року становить 25 579,05 грн., яка складається з 18 116,44 грн. - заборгованості за кредитом, 1 838,43 грн. - заборгованості за відсотками за користування кредитом, 5 624,18 грн. - комісією за РО (а. с. 12). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладених між сторонами договорів. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, оцінюючі докази, досліджені у судовому засіданні під час розгляду справи в їх сукупності, та приймаючи до уваги, що відповідачем були порушені умови кредитного договору, а саме: не виконано зобов'язання з погашення кредиту та сплати відсотків за користування ними, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 2002359565 від 18 січня 2013 року у сумі 25 759,05 грн. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати по по сплаті судового збору у розмірі 255,79 грн. (а. с. 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved