Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

У вересні 2016 р. позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості розмірі 346787 грн. 07 коп., та судові витрати по справі, посилаючись на ті підстави, що 11.01.2007 між сторонами було укладено договір кредиту №10-29/2907 відповідно до якого позивач надав відповідачу у користування грошові кошти у розмірі 50000 доларів США 00 центів з відсотковою ставкою 13%, після чого 27.09.2012 було внесено зміни до вказаного договору згідно якого сторони дійшли згоди змінити валюту кредиту та перевести суму кредиту 46416 доларів США 99 центів, нараховані відсотки у розмірі 8325 доларів США 93 центи в гривню за курсом 8,17 гривень за 1 долар США, що станом на дату укладання вказаного договору про внесення змін становить 379226 грн. 81 коп. з кінцевим терміном до 26.09.2032, однак відповідач у порушення умов договору протягом тривалого часу не здійснює погашення процентів за користування кредитними коштами у встановлені строки, чим порушив умови кредитного зобов'язання. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовні заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судові засідання не з'явився повторно, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом поштового повідомлення (а.с. 31, 32, 37, 38), заперечень проти позову суду не надав, про поважність причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст. 169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 11.01.2007 між сторонами було укладено договір кредиту №10-29/2907 відповідно до якого позивач надав відповідачу у користування грошові кошти у розмірі 50000 доларів США 00 центів з відсотковою ставкою 13%, та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 10.01.2022 (а.с. 12-18). 27.09.2012 між сторонами укладено договір про внесення змін до договору кредиту №10-29/2907 від 11.01.2007 згідно якого сторони дійшли згоди змінити валюту кредиту та перевести суму кредиту 46416 доларів США 99 центів, нараховані відсотки у розмірі 8325 доларів США 93 центи в гривню за курсом 8,17 гривень за 1 долар США, що станом на дату укладання вказаного договору про внесення змін становить 379226 грн. 81 коп. з кінцевим терміном до 26.09.2032 (а.с 18-20). Станом на 19.09.2016 складає 346787 грн. 07 коп., яка складає: сума заборгованості за кредитом 319182 грн. 63 коп.; сума заборгованості за відсотками 27604 грн. 44 коп. (а.с. 6-11). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. З урахуванням доказів, оцінку яким суд дав вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтвердженні судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved