Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

У березні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про звільнення майна з-під арешту та визнання права власності на майно, посилаючись на те, що 01 серпня 1992 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] та перебуває з нею у зареєстрованому шлюбі по даний час. Відповідно до рішення Миронівського районного суду Київської області по справі № 2/1017/227/11 від 06 травня 2011 року з його дружини [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» було стягнуто 200781,53 доларів США та 284\~133,14 грн.. 12 березня 2015 року на його адресу по місцю проживання надійшов лист повідомлення про належність [PERSON] домоволодіння за адресою: с. Мощун, вул. Леніна, 9-а, для здійснення опису та арешту нерухомого майна. 22 лютого 2012 року ВДВС Миронівського РУЮ Київської області було видано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 31294445 та накладено арешт на все майно [PERSON]. 07 листопада 2013 року ВДВС Миронівського РУЮ Київської області було здійснено опис та арешт майна, що належить [PERSON], а саме садового будинку за адресою: м. Київ, вул. Мало-Садова, буд. 22. 06 березня 2015 року ВДВС Миронівського РУЮ Київської області було видано постанову про розшук майна боржника, а саме розшук автомобіля SKODA FABIA, державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON]. 06 червня 2004 року за спільні сімейні кошти він з дружиною придбав земельну ділянку, кадастровий номер 800000000:75:751:0014 в м. Києві по вул. Мало-Садова, 22 в СТ «Урожай». Договір купівлі-продажу був оформлений на імя його дружини [PERSON]. На вказаній ділянці самочинно було збудовано садовий будинок площею 170,7 кв.м., право власності на який було визнано за рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21 грудня 2006 року. 14 червня 2007 року за спільні сімейні кошти він з дружиною придбав автомобіль SKODA FABIA, державний номерний знак [NUMBER]. Вартість автомобіля н момент купівлі становив 76280 грн.. 18 березня 2008 року за спільні кошти за спільні сімейні кошти вони дружиною придбали дві земельні ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,1053 га, кадастровий номер 3222482402:02:001:0103, Договір купівлі-продажу № 618 від 18 березня 2008 року (вартість на момент купівлі становила 344\~300 грн.), та для ведення особистого селянського господарства площею 0,0146 га, кадастровий номер 3222482402:02:001:0009, Договір купівлі-продажу № 624 від 18 березня 2008 року (вартість на момент купівлі становила 8400 грн.), які розміщені за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Мощун, вул. Леніна, 9. Вказані договори буди оформленні на дружину [PERSON]. На земельній ділянці площею 0,1053 га вони разом з дружиною на спільні кошти самочинно збудували житловий будинок площею 204,4 кв.м. право власності на який було визнано згідно рішення Києво-Святошинського районного суду від 12 січня 2009 року по справі № 2-4268/2008. Вартість будинку на той час становила 767756 грн.. Оскільки вказане майно було придбане під час шлюбу за спільні сімейні кошти та є спільною сумісною власністю подружжя, тому звернення стягнення на вищевказане майно є неправомірним, оскільки порушує його право власності на вказане майно. Враховуючи вищевикладене, позивач просив визнати право власності на майно та звільнити його з-під арешту, а саме: ? частину земельної ділянки для ведення садівництва, кадастровий номер 800000000:75:751:0014, яка розташована в м. по вул. Мало-Садова, 22 в СТ «Урожай»; ? частину садового будинку по вул. Мало-Садовій, 22, вартістю 203265 грн.; автомобіль SKODA FABIA, державний номерний знак [NUMBER], вартістю 76280 грн.; ? частину земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку площею 0,1053 га, кадастровий номер 3222482402:02:001:0103, який розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Мощун, вул. Леніна, 9-а, вартістю 172150 грн.; ? частину земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,0146 га, кадастровий номер 3222482402:02:001:0009, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Мощун, вул. Леніна, 9-а, вартістю 4200 грн.; ? частину житлового будинку площею 204,4 кв.м., яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Мощун, вул. Леніна, 9-а, вартістю 383878 грн.. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача ПАТ АБ «Укргазбанк» позов не визнав та заперечував проти його задоволення. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву, в якій позов визнала та просила розгляд справи проводити у її відсутності. У судовому засіданні представник ВДВС Миронівського РУЮ у Київській області заперечував щодо задоволення позову в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають з 01 серпня 21992 року в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії П-ФМ № 262856, актовий запис № 359. Як стверджував позивач у позовній заяві під час проживання у шлюбі [PERSON] та [PERSON] було набуто спільно майно: земельну ділянку для ведення садівництва, кадастровий номер 800000000:75:751:0014, яка розташована в м. по вул. Мало-Садова, 22 в СТ «Урожай»; садовий будинок по вул. Мало-Садовій, 22, вартістю 203265 грн.; автомобіль SKODA FABIA, державний номерний знак [NUMBER], вартістю 76280 грн.; земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку площею 0,1053 га, кадастровий номер 3222482402:02:001:0103, який розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Мощун, вул. Леніна, 9-а, вартістю 172150 грн.; земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,0146 га, кадастровий номер 3222482402:02:001:0009, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Мощун, вул. Леніна, 9-а, вартістю 4200 грн.; житловий будинок площею 204,4 кв.м., який розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Мощун, вул. Леніна, 9-а, вартістю 383878 грн.. Як вбачається з матеріалів справи згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] належить земельна ділянка загальною площею 0,0624 га, яка розташована за адресою: м. Київ, по вул. Мало-Садовий, діл. 22, с/т «Врожай» у Святошинському районі м. Києва, кадастровий номер 800000000:75:751:0014. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] належить земельна ділянка загальною площею 0,1053 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Мощун, вул. Леніна, 9, кадастровий номер 3222482402:02:001:0103. Відповідно до Договору № 7/1013 від 14 червня 2007 року згідно умов п. 1.1 [PERSON], як покупець, придбала автомобіль марки SKODA FABIA, колір 4К4К, за ціною 63\~566,67 грн.. згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] належить транспортний засіб марки SKODA FABIA, колір бежевий, тип легковий комбі-В, державний номерний знак [NUMBER]. Згідно рішення Києво-Святошинського районного суду від 12 січня 2009 року позов [PERSON] до Горенської сільської ради Києво-Святошинського району про визнання права власності на майно задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на майно, що знаходиться за адресою: Києво-Святошинський район, с. Мощун, вул. Леніна, 9, а саме на двоквартирний житловий будинок літера «А», загальною пдощею 204,4 кв.м., житловою площею 122,8 кв.м., підсобною 81,6 кв.м.. Згідно Рєстраційного посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна вбачається, що за [PERSON] зареєстровано право власності на садовий будинок № 22 в с/т «Урожай», що розташований в м. Києві по вул. Мала-Садова. Відповідно до рішення Святошинського районного суду від 21 грудня 2006 року позов [PERSON] до Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа: Управління садівничого товариства «Урожай» в Святошинському районі м. Києва, про визнання права власності на садово-дачний будинок задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на двоповерховий будинок № 22 по вул. Мало-Садова у Святошинському районі м. Києва. Згідно рішення Миронівського районного суду Київської області від 06 травня 2011 року було задоволено позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість по кредитному договору № 151-ф/08 від 13 березня 2008 року у розмірі 200\~781,53 доларів США та 212\~662,89 грн.. 22 лютого 2010 року ВДВС Миронівського РУЮ у Київській області було відкрито виконавче провадження згідно виконавчого листа № 2-227, виданий 06 травня 2011 року Миронівським районним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість у розмірі 200\~781,53 доларів США та 212\~662,89 грн.. Як вбачається з матеріалів справи 13 березня 2008 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 151-ф/08. Згідно умов п. 2.1 кредитного договору в забезпечення зобовязань за дійсним договором банком прийнято в іпотеку садовий будинок, загальною площею 170,7 кв.м., який розташований за адресою: м. Київ, вул. Мало-Садова, 22. Згоду на передачу в іпотеку позивач надав особисто, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою наданою до заперечень представником ПАТ АБ «Укргазбанк». Відповідно до умов Договору іпотеки № 1 від 13 березня 2008 року предметом іпотеки є нерухоме майно: садовий будинок 2004 року побудови, загальною площею 170,7 кв.м., житловою площею 88,40 кв.м., який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Мало-Садова, буд. 22, СТ «Урожай». Та належить іпотекодавцю [PERSON] на праві приватної власності. Згідно витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 13 березня 2008 року земельна ділянка сільськогосподарського призначення для ведення садівництва, площею 0,0624 га, що розташована в м. Києві, СТ «Врожай» по вул. Мало-Садова, 22, кадастровий номер 800000000:75:751:0014, внесено реєстраційний запис про обтяження на вказане нерухоме майно. Згідно витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 13 березня 2008 року садовий будинок загальною площею 170,70 кв.м., житловою площею 88,40 кв.м., що складається з: садовий будинок в літ. «А», погріб в літ. «Б», спорудження № 1-3, в м. Києві, СТ «Врожай», вул. Мало-Садова, буд. 22, внесено реєстраційний запис про обтяження на вказане нерухоме майно. 16 червня 2007 року між ВАТ «Укргазюбанк» та [PERSON] був укладений договір застави, відповідно до умов якого предметом застави є автомобіль марки SKODA, моделі FABIA, тип легковий, колір В, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію АІС 090055. В забезпечення виконання зобовязання банком також укладено договір поруки з [PERSON]. На даний час ні боржником ні поручителем зобовязання щодо сплати штрафу порушення умов договорів щодо страхування предмету застави не виконанні. Відповідно до вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом. Примусове відчуження обєктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності та на підставі в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\~\~ \~\~\~\~ Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.08.1976 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним, і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом\~\~-\~\~у черговості їх державної реєстрації. Пунктом 1 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України позивач не довів заявлені позовні вимоги, що звернення стягнення на вказане нерухоме майно є неправомірним. З огляду на викладене вище вбачається, що вимоги позивача є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed