Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи зменшення позовних вимог, просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на неї як дружину, з якою проживає дитина, у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення трьох років їхньою дочкою [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначала, що з 23 вересня 2006 року вона і [PERSON] перебувають у шлюбі, від цього шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які проживають разом із нею. На даний час подружніх відносин сторони не підтримують, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо. Вона самостійно здійснює догляд за дітьми, зокрема, за малолітньою дочкою [PERSON]. Враховуючи вік дочки, працювати вона не має можливості, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дочкою трьох років, у звязку з чим на підставі положень ст. 84 СК України має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дочкою [PERSON] трьох років. Відповідач працює та щомісячно отримує заробітну плату, тому він має можливість надавати матеріальну допомогу дружині. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, надала суду пояснення, аналогічні викладеному, просила суд задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов [PERSON] про стягнення з нього аліментів на дружину визнав, згоден сплачувати аліменти на дружину, з якою проживає їхня дочка [PERSON], у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), щомісячно, з дня подання позову і до досягнення дитиною трьох років. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову відповідачем, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити у справі рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що з 23 вересня 2006 року сторони у справі: позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, який не розірвано. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. На даний час сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Їхніх двоє малолітніх дітей проживають з матірю, позивачем [PERSON], яка не працює, оскільки перебуває на даний час у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дочкою [PERSON] трьох років. Відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований, працює він у Комунальному підприємстві Броварської міської ради Київської області Броваритепловодоенергія на посаді начальника гаража, його заробіток за 2017 рік складає 37454 грн. 62 коп. У ч. ч. 8, 9 і 10 ст. 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних\~відносин має\~здійснюватися з\~максимально можливим\~урахуванням інтересів\~дитини,\~непрацездатних членів\~сімї. Сімейні відносини\~регулюються на\~засадах справедливості,\~добросовісності та\~розумності,\~відповідно до\~моральних засад\~суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON], будучи працездатною особою, добровільно матеріальної допомоги дружині, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дочкою трьох років, не надає, позов визнав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. У ч. 1 ст. 79 СК України визначено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved