Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 31.07.2011 року. Від спільного шлюбу дітей у них немає. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що після повернення із м. Санкт-Петербург (Російська Федерація), де він перебував на заробітках, дружина залишила його та пішла проживати до іншого чоловіка, таким чином, створивши нову сім'ю. Добровільно розірвати шлюб через органи ДРАЦС дружина не бажає. У судове засіданні позивач [PERSON] не з'явився, однак, від представника позивача [PERSON] надійшла до суду заява про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує, просить його задовольнити та винести заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причину неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у її відсутність суду не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи викладене вище, суд вважає, що вжив усіх, передбачених законом заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а відтак, з огляду на згоду позивача, слід провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із такого. Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.07.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] (а.с. 4). Від спільного шлюбу дітей у сторін немає. Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною його рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що після того, як він повернувся додому із м. Санкт-Петербург , де перебував на заробітках, дружина залишила його та пішла проживати до іншого чоловіка, таким чином, створивши нову сім'ю. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст. 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітньої дитини. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved