Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Відповідача про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок пошкодження автомобіля у дорожньо-транспортній пригоді, розмір якої становить 5 567,50 гривень. Свої вимоги Позивач мотивувала тим, що 07 вересня 2015 року приблизно о 09 год. 00 хв. в м. Києві на вул. Єреванській, в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], та належного Відповідачу автомобіля [NUMBER]. Згідно з постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], яка порушила пункти 10.9 Правил дорожнього руху України. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди Позивачу була заподіяна майнова шкода, спричинена пошкодженням транспортного засобу «ДЕУ», д/н [NUMBER]. Розмір шкоди підтверджується калькуляцією №У0000000024 від 06.02.2016 року, складеної ТОВ «УзДЭУ Украина». У судовому засіданні позивач заявлений позов підтримала у повному обсязі та просила стягнути з відповідача на свою користь суму заподіяної майнової шкоди та понесені судові витрати. [PERSON] в судове засідання з'явилась, проте надала суду заперечення проти позовних вимог, у яких зазначила, що позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову виходячи з наступного. Відповідач зазначила, що Позивач не надала доказів підтверджуючих, що пошкоджений автомобіль належить їй на праві власності. Крім того, як стверджує Відповідач, пригода сталася 07.09.2015 року, а протокол про адміністративне правопорушення відносно неї був складений 21.10.2015 року, а тому Позивач могла потрапити і в іншу дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої її автомобіль міг зазнати пошкоджень. Крім того, Відповідач не погодилась із розміром збитків, мотивуючи вимоги тим, що матеріали справи не містять документів того, що ТОВ «УзДЭУ Украина» має відповідний дозвіл на здійснення такої діяльності. Також Відповідач зазначила, що на момент дорожньо-транспортної пригоди її цивільно-правова відповідальність була застрахована, що підтверджується копією полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т/з № АІ/4484283. На підставі вищенаведеного Відповідач просила відмовити у задоволенні позову, та розглядати справу за її відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні матеріали справи, вивчивши надані Відповідачем заперечення, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником транспортного засобу «ДЕУ», д/н [NUMBER]. 07 вересня 2015 року приблизно о 09 год. 00хв. в м. Києві на вул. Єреванській, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю належного Відповідачу автомобіля марки «Ніссан», д/н [NUMBER], та належного Позивачу автомобіля марки «ДЕУ» д/н [NUMBER]. Згідно з постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], яка порушила пункт 10.9 Правил дорожнього руху України (а.с. 4). Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди Позивачу була заподіяна майнова шкода, спричинена пошкодженням транспортного засобу «ДЕУ», д/н [NUMBER]. Розмір шкоди підтверджується калькуляцією №У0000000024 від 06.02.2016 року, складеної ТОВ «УзДЭУ Украина» (а.с. 5). Суд не має підстав для сумніву в обґрунтованості наданої калькуляції збитків, оскільки альтернативного розрахунку Відповідачем не надано, клопотання про призначення у справі судової авто товарознавчої експертизи не заявлено. Обсяг ремонтних робіт згідно з калькуляцією в цілому відповідає характеру пошкодження автомобіля. Крім цього, на вимогу ст. 212 ЦПК України, суд оцінюючи достовірність доказів наданих в обґрунтування заперечень на позовну заяву, а саме: полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/ 4484283 від 12.11.2014 року встановив, що вказаний страховий поліс визначений страховиком, як втрачений бланк. Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Статтею 1188 ЦК України передбачено, що завдана шкода при взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується виною особою. На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за винятком випадків, передбачених законом. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. На підставі вищенаведеного, суд вважає позов обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь Позивача сума судового збору в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved