Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.06.2011 року між ЗАТ «Міжнародний іпотечний банк», правонаступником якого є ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено договір №53025/1898ВСL, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 8364,80 грн., зі строком на 12 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % річних. У порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. 26.04.2012 року між ЗАТ «Міжнародний іпотечний банк», правонаступником якого є ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Кредит Колекшн Груп» укладено договір факторингу №20120426-К, відповідно до умов якого первісний кредитор передав (відчужив за плату), а новий кредитор прийняв права вимоги, що належать первісному кредиту. За умовами вищевказаного договору відступлення права вимоги ПАТ «Платинум Банк» згідно із вимоги відступив ТОВ «Кредит Колекшн Груп» право грошової вимоги до ряду боржників, яке виникло у банку внаслідок укладання з боржниками кредитних договорів та надання їм банком кредитних коштів. В свою чергу, позивач за договором відступлення права вимоги одержав право вимагати від боржників належного виконання всіх зобов'язань за кредитним договором. В зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, станом на 29.07.2014 року у нього перед позивачем виникла заборгованість в сумі 8310,74 грн. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 22.06.2011 року між ЗАТ «Міжнародний іпотечний банк», правонаступником якого є ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено договір №53025/1898ВСL, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 8364,80 грн., зі строком на 12 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % річних. Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів в сумі 8364,80 грн.. В свою чергу, [PERSON] скористався кредитними коштами та свої зобов'язання за договором №53025/1898ВСL від 22.06.2011 року належним чином не виконав. 26.04.2012 року між ЗАТ «Міжнародний іпотечний банк», правонаступником якого є ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Кредит Колекшн Груп» укладено договір факторингу №20120426-К, відповідно до умов якого первісний кредитор передав (відчужив за плату), а новий кредитор прийняв права вимоги, що належать первісному кредиту. За умовами вищевказаного договору відступлення права вимоги ПАТ «Платинум Банк» згідно із вимоги відступив ТОВ «Кредит Колекшн Груп» право грошової вимоги до ряду боржників, яке виникло у банку внаслідок укладання з боржниками кредитних договорів та надання їм банком кредитних коштів. В свою чергу, позивач за договором відступлення права вимоги одержав право вимагати від боржників належного виконання всіх зобов'язань за кредитним договором. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON], відповідно до розрахунку його заборгованості перед позивачем, станом на 29.07.2014 року становить 8310,74 грн. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушив умови договору №53025/1898ВСL від 22.06.2011 року, а тому з нього слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 8310,74 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved