Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 09 вересня 2014 року; та визнати за ним право власності на садовий будинок, що знаходиться за адресою: Київська обл., Броварський р-н. Богданівська сільська рада, Прилісся-3, садове товариство садівничо-городнього товариства «Прилісся», вулиця Лінія 7, будинок № 765, загальною площею 99,0 кв.м., житловою площею 55,4 кв.м. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що протягом 2010-2014 років [PERSON] побудував за власні кошти та кошти його родини садовий будинок на земельній ділянці, яка належить [PERSON] Відповідач попередньо надала згоду на будівництво даного будинку та мала сприяти в оформленні права власності на спірне нерухоме майно за позивачем. Проте, 09 вересня 2014 року [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майна, на підставі якого набула право приватної власності на садовий будинок, що знаходиться за адресою: Київська обл., Броварський р-н. Богданівська сільська рада, Прилісся-3, садове товариство садівничо-городнього товариства «Прилісся», вулиця Лінія 7, будинок № 765, загальною площею 99,0 кв.м., житловою площею 55,4 кв.м. Оскільки на прохання позивача переоформити будинок відповідач відмовляється, чим порушує законні права та інтереси [PERSON], останній був змушений звернутися до суду з вказаним вище позовом. До початку слухання справи від позивача [PERSON] надійшла заява, в якій він заявлені вимоги підтримав та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] також у судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій позовні вимоги визнала та просила слухати справу в її відсутності. Також до початку розгляду справи по суті подала відзив на позовну заяву, в якому зазначала, що спірний садовий будинок дійсно збудований позивачем [PERSON] за його особисті кошти за її згодою як власника земельної ділянки. Від в.о. начальника Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області [PERSON] надійшов лист з проханням розглянути справу без участі управління, також зазначено, що у винесенні рішення третя особа покладається на розсуд суду. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] на підставі рішення Богданівської сільської ради Броварського району Київської області № 114-14-6 від 23 березня 2012 року є власником земельної ділянки площею 0,0550 га, що розташована: Київська область, Броварський район, с. Богданівка, СТ «Прилісся», з цільовим призначення: для ведення садівництва, кадастровий номер: 3221280801:02:001:0126, про що свідчить копія державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 417008, виданого 20 грудня 2012 року Богданівською сільською радою Броварського району Київської області (а.с. 5). Також зясовано, що протягом 2010-2014 років позивач [PERSON] за згодою відповідача побудував садовий будинок за власні кошти та кошти його родини на зазначеній вище земельній ділянці. Сторони попередньо домовилися, що даний будинок у подальшому буде оформлений на праві власності позивача. Проте, з матеріалів справи вбачається, що 09 вересня 2014 року відповідачу [PERSON] було видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САК № 552758, індексний номер: 26570267, за яким остання набула права власності на садовий будинок, що знаходиться за адресою: Київська обл., Броварський р-н, Богданівська сільська рада, «Прилісся-3», садове товариство садівничо-городнього товариства «Прилісся», вулиця Лінія 7, будинок № 765, загальною площею 99,0 кв.м., житловою площею 55,4 кв.м. (а.с. 6, 7). Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). У ст. 3 ЦПК України закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За правилами ст. 16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Згідно зі ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved