Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

ТОВ «Техно-Комплекс» в особі арбітражного керуючого Авраменка І.М. звернулося до Автозаводського районного суду м.Кременчука з позовом до [PERSON] про стягнення збитків. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 24.01.2011 року стягнуто з ТОВ «Техно-комплекс» на користь [PERSON] невиплачену заробітну плату за квітень 2009 року в сумі 2142,85 грн., компенсацію за невикористану відпустку за період з 20.05.2005 року по 22.04.2009 року в розмірі 7880,02 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 55421,05 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Постановою Господарського суду Полтавської області від 25.10.2011 року визнано банкрутом ТОВ «Техно-Комплекс». Позивач вважає, що діями директора підприємства [PERSON] ТОВ «Техно-Комплекс» завдано збитки в розмірі 60421,05 грн., оскільки перебуваючи на посаді директора, останній здійснював відчуження майна підприємства та за рахунок отриманих коштів не погасив заборгованість. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Техно-Комплекс» заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 60421,05 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, до суду направив клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити з підстав, визначених в позовній заяві. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову. Зазначила, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження позовних вимог. Звертала увагу суду на те, що трудовим законодавством передбачено вичерпний перелік підстав повної матеріальної відповідальності, в зв'язку з чим в даному випадку відсутні правові підстави для стягнення з відповідача збитків в заявленому позивачем розмірі. Крім того, позивачем пропущено річний строк звернення до суду, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Пояснив, що його вимоги про стягнення з ТОВ «Техно-комплекс» грошових коштів за рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 24.01.2011 року внесені до реєстру вимог кредиторів боржника ТОВ «Техно-комплекс», яке визнано банкрутом. Вважає, що шкоду підприємству завдано діями директора [PERSON], оскільки відповідно до укладеного з ним трудового контракту саме керівник несе особисту відповідальність за наявність боргів товариства до бюджету, з виплати заробітної плати працівникам товариства та простроченої кредиторської та дебіторської заборгованості товариства і повинен вживати заходи до їх ліквідації. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є керівником ТОВ «Техно-Комплекс» на підставі рішення загальних зборів учасників товариства 22.04.2009 року. Вказане підтверджується копією трудового контракту від 22.04.2009 року, укладеного між ТОВ «Техно-Комплекс» та [PERSON] Постановою Господарського суду Полтавської області від 25.10.2011 року у справі № 18/1989/11 визнано банкрутом ТОВ «Техно-Комплекс» та відкрито ліквідаційну процедуру. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що боржник станом на 10.10.2011 року має заборгованість перед кредиторами на загальну суму 305432,13 грн., зокрема перед [PERSON] в сумі 70443,92 грн., з яких: невиплачена заробітна плата за квітень 2009 року в сумі 2142,85 грн., компенсація за невикористану відпустку за період з 20.05.2005 року по 22.04.2009 року в розмірі 7880,02 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 55421,05 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн., що підтверджується рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 24.01.2011 року. Виконавчий лист від 15.03.2011 року, виданий Крюківським районним судом м.Кременчука пред'явлено до виконання. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 29.05.2013 року у справі № 18/1989/11 ліквідатором ТОВ «Техно-Комплекс» призначено арбітражного керуючого Авраменка І.М. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Статтею 1166 ЦК України визначено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Так, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Юридичною підставою цивільно-правової відповідальності є закон, а фактичною - вчинення цивільного правопорушення. Тому особа підлягає цивільно-правовій відповідальності за наявності сукупності умов, які утворюють склад цивільного правопорушення. Підставами цивільно-правової відповідальності є: протиправність поведінки (дія чи бездіяльність); наявність майнової та (або) моральної шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою і заподіяною шкодою; вина особи, яка заподіяла шкоду. Цивільно-правова відповідальність настає за умови, якщо дія чи бездіяльність, якими заподіяно шкоду, є протиправними чи заборонені законом. Згідно ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач в порушення вимог ст.. 60 ЦПК України не надав суду доказів, які підтверджували заподіяння шкоди ТОВ «Техно-Комплекс» винними діями [PERSON] і не обґрунтував спричинення збитків в розмірі 60421,05 грн. Встановлені судом обставини свідчать про відсутність правових підстав для цивільно-правової відповідності відповідача, оскільки позивач не обґрунтував та не довів факт заподіяння підприємству шкоди винними діями відповідача. Таким чином, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог ТОВ «Техно-Комплекс».

Outcome: dismissed