Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

У березні 2016 року до суду надійшла позовна заява заступника Броварської місцевої прокуратури Київської області [PERSON], яка звернулася до суду в інтересах держави в особі Броварської міської ради Київської області, Броварської районної ради Київської області, Броварської центральної районної лікарні з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, в якому просила стягнути із відповідача на користь Броварської центральної районної лікарні кошти, витрачені на стаціонарне лікування [PERSON] у розмірі 7 504 грн. 30 коп., а також судові витрати у дохід держави. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 16.06.2014 року [PERSON] визнано винним у предявленому обвинуваченні за вчинення кримінального злочину, передбаченого ч 2 ст. 286 КК України та призначено останньому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі строком 4 роки без позбавлення права керувати транспортним засобом. Як зазначає позивач, вищевказаним вироком також встановлено, що [PERSON] 24 квітня 2014 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, а саме, порушивши п. 2.3. «б» Правил дорожнього руху України, здійснив наїзд на пішохода [PERSON] в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до реанімаційного відділення Броварської центральної районної лікарні, де 29.04.2014 року від отриманих тілесних ушкоджень померла. Витрати на лікування потерпілої під час її перебування в лікарні склали 7\~504,30 грн. Посилаючись на викладене, заступник Броварської місцевої прокуратури Київської області звернулася до суду із вищезазначеним позовом. У судовому засіданні представник Броварської місцевої прокуратури Київської області [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, надала пояснення відповідні фабулі позовної заяви. Представник Броварської міської ради Київської області у судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання направив до суду письмові пояснення по суті заявлених позовних вимог та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. У судовому засіданні представник Броварської районної ради Київської області [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник Броварської центральної районної лікарні у судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та проти їх задоволення не заперечував. Представник третьої особи у судове зсідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2014 року встановлено, що [PERSON] 24.04.14 близько 10 год. 00 хв., керуючи технічно справним автомобілем «DAEWOO LANOS TF 69Y», державний номерний знак [NUMBER], що підтверджується протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу від\~\~30.04.14 № 00062-01190-14, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САК № 595936 належить [PERSON], перебуваючи на території «Центр «Дитяча лікарня» при Броварській центральній районній лікарні, яка розташована за адресою вул. Кірова, 47 м. Бровари Київської області, не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, чим порушив п.2.3 «б»\~Правил дорожнього руху\~України, здійснив наїзд на пішохода [PERSON], яка в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до реанімаційного відділення Броварської центральної районної лікарні, де 29.04.2014 року від отриманих тілесних ушкоджень померла. Відповідно до вищевказаного вироку [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого\~\~ ч.2\~ст. 286\~\~КК України\~і призначено покарання -\~\~4 (чотири) роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. Відповідно до ст. 75 КК України призначене [PERSON] покарання вважати з випробовуванням, з іспитовим строком два роки. Із наявної у матеріалах справи калькуляції № 24 хворого [PERSON], [INFO], складеної Броварською центральною районною лікарнею, вбачається, що [PERSON] з 24.04.2014 року по 29.04.2014 року знаходилася на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії. Витрати на лікування потерпілої загалом складають 7504 грн. 03 коп. (а.с.10). Згідно із ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. В п. п. 2, 3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 545 від 16 липня 1993 року, передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день, й підлягає стягненню з обвинуваченого, що вчинив суспільно-небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоровя або прокурора. У абз. 3 п. 3 Постанови Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07 липня 1995 року розяснено, що термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача на рахунок Броварської центральної районної лікарні витрати на лікування [PERSON], яка є потерпілою від злочину вчиненого [PERSON] у розмірі 7504 грн. 30 коп., так як позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного, та

Outcome: approved