Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

У вересні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та усунення перешкод у користуванні шляхом виселення. В позовній заяві позивач посилається на те, що в гуртожитку по [ADDRESS] з 28.10.2008 року зареєстрована та проживає [PERSON], фактично займаючи кімнату [ADDRESS] з 18.09.1989 року зареєстрована [PERSON], фактично займаючи кімнату [ADDRESS] на підставі ордеру. З 18.05.1989 року в цій же кімнаті зареєстрований [PERSON] З 13.12.1993 року в цій же кімнаті зареєстрований [PERSON] З 19.07.2001 року в цій же кімнаті зареєстрований [PERSON]. [PERSON] в кімнаті [ADDRESS] не проживає. В цій кімнаті проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] без наявних на то підстав, тобто вони самоправно зайняти дане житлове приміщення. Просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням кімнатою [ADDRESS], усунути КП «Жилсервіс-5» перешкоди у користуванні кімнатою [ADDRESS] шляхом виселення [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з кімнати [ADDRESS], стягнути з відповідачів судові витрати. [PERSON] у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON] подала зустрічний позов про визнання права користування житловим приміщенням, в якому посилається на те, що у 1994 році вона отримала ордер та вселилася у кімнату [ADDRESS] з чоловіком [PERSON] та сином [PERSON] У 2001 році у неї народився другий син - [PERSON] , який також був зареєстрований у цій кімнаті. Так як склад родини збільшився, вони потребували розширення житлової площі. У 2010 році їх сім'я розпалася. Вона дізналася, що звільнилася кімната [ADDRESS], зустрілася з мешканкою цієї кімнати - [PERSON], яка надала їй дозвіл на вселення у кімнату. На початку жовтня 2011 року вона разом із неповнолітнім сином переїхала до кімнати № [ADDRESS], де і проживає до теперішнього часу. Її колишній чолові та старший син залишилися проживати в кімнаті [ADDRESS]. Після вселення вона сплатила всю заборгованість за комунальні послуги і по теперішній день все сплачує, зробила капітальний ремонт у кімнаті. Адміністрацією та профспілковим комітетом КЖЕП № 21 неодноразово направлялися клопотання щодо закріплення за нею цієї кімнати у гуртожитку. Просила визнати за нею та її неповнолітнім сином право користування житловою площею в кімнаті [ADDRESS], зобов'язати КЖЕП № 49 ДМР укласти з нею окремий договір найму кімнати № [ADDRESS], зобов'язати Відділ громадянства та реєстрації фізичних осіб Індустріального району м. Дніпропетровська зареєструвати її та неповнолітнього сина в кімнаті № [ADDRESS]. Представник КП «Жилсервіс-5» у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. У задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Представник [PERSON] у судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримала та росила задовольнити, у задоволенні первісного позову просила відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Представник третьої особи Індустріального районного відділу Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Індустріальної районної у мсті Дніпропетровську ради у судове засідання не з'явився. Представник третьої особи Відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Індустріального району м. Дніпропетровська у судове засідання не з'явився. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги КП «Жилсервіс-5» підлягають частковому задоволенню, зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають. Як встановлено у судовому засіданні, що будівлі гуртожитку за адресою: [ADDRESS] знаходяться на балансі Комунального підприємства «Жилсервіс - 5» відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 30.05.2012 року № 35/24 «Про припинення як юридичної особи КП «Жилсервіс-3» та рішення міської ради від 02.03.2011 року № 16/9, від 25.01.2012 року № 27/20, від 30.05.2012 року № 35/24 стосовно реорганізації комунальних житлово-експлуатаційних підприємств та балансоутримання житлового фонду. Згідно довідки КП «Жилсервіс-5» ДМР № 877 від 20.08.2013 року у кімнаті [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] тимчасово з 09.08.2005 року до 09.08.2006 року, постійно з 28.10.2008 року за відсутності ордера. З акту від 14.08.2013 року вбачається, що [PERSON] у кімнаті [ADDRESS] не проживає. Оплату за проживання відповідачка не здійснює. Теперішнє місце проживання відповідачки позивачу не відоме. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається приміщення протягом шести місяців. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання [PERSON] такою, що втратила право проживанні у кімнаті [ADDRESS] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно довідки КП «Жилсервіс-5» ДМР № 879 від 21.08.2013 року та довідки № 199 від 06.02.2014 року у кімнаті [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] з 18.09.1989 року, її чоловік [PERSON] з 18.05.189 року та їх діти: [PERSON] з 13.12.1993 року та [PERSON] з 19.07.2001 року на підставі ордеру від 23.12.1994 року, виданого Дніпропетровським домобудівним комбінатом. З трудової книжки [PERSON] вбачається, що вона з 18.01.2010 року працює муляром в КЖЕП № 21 та перебуває на обліку працівників КП ЖЕП № 21, які потребують отримання службового житла. Крім того, [PERSON] перебуває на квартирному обліку у виконкому Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради згідно рішення виконкому від 23.09.2011 року № 402, що підтверджується довідкою Індустріальної районної у місті ради № 3 від 17.01.2014 року. З рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно № 5003130 від 14.08.2013 року вбачається, що за [PERSON] не зареєстровано на праві власності нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЖК України для проживання робітників, службовців, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватися гуртожитки. Відповідно до ст. 128 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. У жовтні 2011 року [PERSON] разом із неповнолітнім сином [PERSON], [INFO], самовільно зайняла кімнату [ADDRESS], де і проживає по теперішній час. Це підтверджується актами від 10.02.2012 року, від 04.02.2014 року. Суд не помаж прийняти до уваги посилання [PERSON] та її представника на те, що остання погасила заборгованість по комунальним платежам та своєчасно сплачує за проживання у кімнаті [ADDRESS], оскільки згідно довідки КП «Жилсервіс-5» ДМР № 560 від 12.08.2014 року за адресою [ADDRESS] на ім'я [PERSON] особовий рахунок не був відкритий, нарахування та оплати по даній кімнаті відсутні з моменту передачі приміщення гуртожитку від КЖЕ № 49 і на теперішній час. Представник [PERSON] у судовому засідання не змогла пояснити на який рахунок сплачує [PERSON] оплату за проживання у гуртожитку та у якому розмірі. Суд не може прийняти до уваги твердження [PERSON] про те, що [PERSON] дала згоду на зайняття нею кімнати [ADDRESS], оскільки [PERSON] не має на це повноважень. Рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради № 179 від 23.04.2013 року «Про врегулювання питань щодо надання житлової площі та проживання в гуртожитках комунальної власності територіальної громади м. Дніпропетровська» було затверджено Порядок надання житлової площі в гуртожитках комунальної власності територіальної громади м. Дніпропетровська. Згідно даного Положення надання житлової площі здійснюється на підставі повного пакету документів: клопотання керівника підприємства на ім'я міського голови щодо надання кімнати в гуртожитку громадянину, який працює у зазначеної особи; заява громадянина з підписами усіх повнолітніх членів його сім'ї; спільне рішення адміністрації та профспілки щодо надання житлової площі в гуртожитку працівнику та членам його сім'ї; зобов'язання керівника підприємства у випадку розірвання трудового договору з працівником , негайно направити повідомлення про це до управління житлового господарства міської ради; довідка про відсутність свого гуртожитку на підприємстві; членів його довідка з місця роботи заявника та членів його сім'ї; копії паспортів; довідка з усіх попередніх місць проживання; підтвердження відсутності у заявника та членів його сім'ї права власності/володіння на нерухоме майно. На підставі наданих документів Комісія з питань надання житлової площі в гуртожитках в порядку і строки, встановлені для розгляду Комісією питань надання житлової площі в гуртожитку, приймає рішення, відповідно до якого Управлінням видається розпорядження про надання житлової площі в гуртожитку та ордер на житлову площу в гуртожитку, який є єдиною підставою для вселення в гуртожиток, строком на один рік з можливістю продовження цього строку у разі неможливості мешканцями цього приміщення набути альтернативне місце проживання, чи обґрунтована відмова в надання житлової площі у гуртожитку. Відмова у надані приміщення для проживання у гуртожитку може бути оскаржена в суді. Начальник КЖЕП № 21 звертався із клопотанням до голови Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради 05.07.2013 року, голови міської ради 30.1.2011 року з приводу надання [PERSON] кімнати [ADDRESS]. [PERSON] не надала доказів звернення з пакетом документів до Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради або Комісії з питань надання житлової площі в гуртожитках комунальної власності територіальної громади м. Дніпропетровська та відмови їй у наданні житлової площі у гуртожитку. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] самоправно зайняли кімнату [ADDRESS]. Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їх іншого жилого приміщення. Тому суд вважає, що позовні вимоги КП «Жилсервіс-5» ДМР в частині виселення [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON] з кімнати [ADDRESS] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки [PERSON] та [PERSON] в спірній кімнаті гуртожитку не проживають. Щодо заявлених зустрічних позовних вимог [PERSON], то вони задоволенню не підлягають, оскільки позивачка не набула права користування житловою площею у кімнаті гуртовик, яку вона самовільно зайняла. При цьому суд вважає що права неповнолітньої дитини порушені Відповідно до ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. Неповнолітній [PERSON] зареєстрований разом зі своїми батьками у кімнаті [ADDRESS], м. Дніпропетровськ та має право проживання в цьому житловому приміщенні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів [PERSON], [PERSON] підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: partial