Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

У березні 2018 [PERSON] (далі - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 800 (вісімсот) гривень по досягненню нею 23-х років при умові, що вона буде продовжувати навчання, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до припинення навчання або по досягненню нею двадцяти трьох років. Свої вимоги обґрунтовує тим, що батьки позивача [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.07.1995 р. та розірвали свій шлюб 21.10.2008 р. За період перебування в шлюбі, а саме [INFO], у них народилась позивач [PERSON]. На сьогоднішній день позивач, будучи повнолітньою особою, навчається на 1-му курсі денної форми навчання факультету «Дизайн» III рівня акредитації Київського державного інституту декоративно-прикладного мистецтва і дизайну імені Михайла Бойчука, спеціальність «Графічний дизайн» (термін навчання 01.09.2017р.- 30.06.2021р.) на контрактній основі. Вартість навчання на 4 навчальних роки складає 68 тис. 900 гривень. Відповідач є рідним батьком позивача, але матеріальної допомоги не надає. У зв'язку з тим, що навчання вимагає значних витрат, а коштів на це не вистачає позивач звернулася до суду про стягнення аліментів. У відзиві відповідача на дану позовну заяву ним зазначається, що він не погоджуюся з позовними вимогами, які заявляє позивач про стягнення аліментів на її утримання до досягнення нею 23 років. Погоджується з тим, що необхідно стягувати аліменти до припинення навчання, але не пізніше досягнення донькою 23 років. Матеріальну дорогу на утримання позивача він надав, так як добросовісно сплачував аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття. При ухваленні рішення просить врахувати його матеріальний стан і обставини справи, згоден сплачувати аліменти в розмірі 400 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у відзиві, надісланому ним до суду та позивачу, про що суду надано відповідні докази, просить розглянути справу без його участі. За приписами ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. від 28.03.2018 року відкрито провадження у даній цивільній справі, призначено спрощене позовне провадження з повідомленням учасників справи. Суд, вислухавши пояснення позивача по справі, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №864 від 21.10.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції м. Києва (а.с. 5). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], видане відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського районного управління юстиції м. Києва. (а.с. 6). Як вбачається з матеріалів справи, а саме, із довідки 10/18, виданою 14.03.2018 року, позивач є студенткою першого курсу денної форми навчання факультету «Дизайн» Київського державного інституту декоративно-прикладного мистецтва і дизайну імені Михайла Бойчука, спеціальність графічний дизайн, термін навчання 01.09.2017 - 30.06.2021 року. (а.с. 8). Як встановлено в судовому засіданні, відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки у зв'язку з її навчанням у Київському державному інституті декоративно-прикладного мистецтва і дизайну імені Михайла Бойчука не надає, в добровільному порядку узгодити дане питання про матеріальне забезпечення доньки не є можливим. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України , якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Між тим, згідно із ч. 1 ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При визначенні розміру аліментів, судом враховано наявність у відповідача інших зобов'язань, зокрема в даному випадку те, що відповідач [PERSON] перебуває на обліку в Головному управління ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років з 01.01.2018 року в розмірі 2558,50 грн. щомісячно (Довідка від 12.04.2018 року №14/3569), являється інвалідом ІІ групи (Пенсійне посвідчення [NUMBER]). Крім того, проживає за адресою: [ADDRESS] разом з матір'ю [PERSON], яка також є інвалідом ІІ групи (Довідка від 17.04.2007 №106382) і надає їй матеріальну допомогу. Також [PERSON] разом з матір'ю проживає і з дружиною [PERSON] та [PERSON], яка є донькою дружини від попереднього шлюбу (Довідка про склад сім'ї №161 від 17.05.2018 року, Довідка №ВСЗ/880 від 25.04.2018), які перебувають на його утриманні. Син дружини від попереднього шлюбу [PERSON] навчається в Козятинському міжрегіональному вищому професійному училищі залізничного транспорту, стипендії не отримує (Довідка з місця навчання) і як зазначає відповідач надає [PERSON] матеріальну допомогу. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що за обставин, що склалися, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі - 600 гривень 00 коп. щомісячно, починаючи з 23 березня 2018 року до 30 червня 2021 року, а саме до закінчення навчання в Київському державному інституті декоративно-прикладного мистецтва і дизайну імені Михайла Бойчука. Окрім того, вимоги позивача про стягнення аліментів до досягненню нею двадцяти трьох років не підлягають задоволенню, оскільки чинним Сімейним кодексом України передбачено стягнення аліментів на утримання сина чи дочки, які продовжують навчання за сукупність підстав, а саме: продовження навчання і у зв'язку з цим потреби матеріальної допомоги, до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. В порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі - 704 гривні 00 коп. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Outcome: partial