Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

У березні 2021 року адвокат Собкович В.В. в інтересах [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача суму основного боргу за договором про відступлення прав вимоги за договором банківського вкладу розмірі 14466,25 грн., інфляційні втрати у сумі 1321,61 грн. та 3% річних у сумі 852,52 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між [PERSON] та [PERSON] 06 липня 2015 року був укладений договір про відступлення прав вимоги за договорами банківського вкладу, відповідно до умов якого [PERSON] взяла на себе зобов`язання повернути [PERSON] суму у розмірі 14 466,25 грн у разі повної відмови [PERSON] у зарахуванні однорідних зустрічних вимого по кредиту [PERSON] по договорах вкладу та кредитним договором, укладеним з Пат «ВіЕйБі Банк» протягом 30 днів з моменту отримання вимоги та копії відповідного судового рішення. Зазначені обставини підтверджуються складеною відповідачем власноруч розпискою від 06 липня 2015 року. 21 липня 2017 року Вищим спеціалізованим судом України із розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 725/4876/15 позивачу було повернуто касаційну скаргу на рішення Першотравневого районного суду Чернівецької області від 11 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 31 березня 2016 року, якими відмовлено у зарахуванні однорідних зустрічних вимог за Договором про відступлення права вимоги за Договором банківського вкладу «НВУ «Піврічний» № 831534/2014 від 08 серпня 2014 року та Договором про відступлення права вимоги за Договором банківського вкладу «НВУ «Щомісячний» № 847350/2014 від 24 вересня 2014 року. Позивач 04 вересня 2019 року засобами поштового зв`язку надіслав відповідачу вимогу про повернення суми коштів за розпискою, копії рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанції, однак вказана була проігнорована відповідачем, що стало підставою звернення до суду із позовом у цій справі. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 березня 2021 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 квітня 2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощено позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, розгляд справи призначено на 03 червня 2021 року. 03 червня 2021 року розгляд справи відкладено на 07 липня 2021 року. 07 липня 2021 року розгляд справи відкладено на 07 вересня 2021 року, в судовому засіданні судом оглянуто оригінал розписки. 07 вересня 2021 року розгляд справи відкладено на 27 жовтня 2021 року. 27 жовтня 2021 року розгляд справи відкладено на 07 грудня 2021 року. Сторони в судове засідання не прибули, представник позивача до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував, відповідач у судові засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення на її адресу повісток про виклик рекомендованим листом з повідомлення про вручення, які повернуті відділенням поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Інформація про стан розгляду справи викладалась у відповідних процесуальних документах - ухвалах суду, які, відповідно до приписів Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень України оприлюднювались у цьому Реєстрі. Окрім того інформація про стан дату і час розгляду справи була розміщена на офіційному веб-сайті Судової влади України. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтями 174, 178 ЦПК України та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За наведених обставин, відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення, проти чого позивач не заперечував. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Судом встановлено, що 06 липня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги за Договором банківського вкладу «НВУ «Північний» № 831038/2014 від 07 серпня 2014 року, за умовами якого [PERSON] відступила, а [PERSON] набув право вимоги за договором банківського вкладу до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк». Згідно з п. 2.1. договору за відступлення права вимоги новий кредитор сплачує первісному кредитору грошову суму в розмірі 14 466,25 грн. 06 липня 2015 року [PERSON] власноручно написала [PERSON] розписку, відповідно до якої [PERSON] отримала від позивача суму коштів в розмірі 14 466,25 грн в рахунок часткової компенсації права вимоги за депозитним вкладом у ПАТ «ВАБ Банк» за договорами «НВУ «Піврічний» № 831534/2014 від 07.08.2014. В разі повної відмови у зарахуванні однорідних зустрічних вимог [PERSON] по договорах вкладу та кредитним договором до ПАТ «ВАТ Банк», що буде підтверджене Рішенням (Постановою) Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ та/або Верховного суду України, зобов`язалася повернути отриману суму коштів протягом 30 банківських днів з моменту отримання вимоги та копії відповідного судового рішення. Як свідчать матеріали справи, рішенням Першотравневого районного суду Чернівецької області від 11 січня 2016 року у справі № 725/4876/15 [PERSON] було відмовлено у задоволенні зустрічного позову до ПАТ «ВіЕйБі Банк» про припинення зобовязання зарахуванням зустрічних однорідних вимог. Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 31 березня 2016 року рішення Першотравневого районного суду Чернівецької області від 11 січня 2016 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 липня 2017 року повернуто касаційну скаргу [PERSON] на рішення Першотравневого районного суду Чернівецької області від 11 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 31 березня 2016 року. Вказана справа розглядалася за участі третьої особи [PERSON] . 04 квітня 2019 року [PERSON] направив на адресу відповідача вимогу про повернення суми коштів за розпискою разом з копією розписки та копіями вищевказаних судових рішень. Однак вказана вимога залишилася без задоволення. Згідно із ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Як визначено ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Згідно з ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Вимогами статей 509, 525, 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов`язання не допускається Відповідно до положень статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц. Згідно наданого позивачем розрахунку розмір 3% річних за період з 09 квітня 2019 року по 25 березня 2021 року становить 852,52 грн, інфляційні витрати за вказаний період - 1321,61 грн. Відповідачем не надано до суду доказів на спростування встановлених судом обставин, а тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Outcome: approved