Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

У березні 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , від якого вони мають дочку - [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, позивач вказує, що спільне життя не склалось, через різні погляди на сімейне життя, права та обов`язки подружжя, ведення домашнього господарства і особливо виховання доньки. Відповідач не бажає займатись повною мірою вихованням доньки, не повертається додому тривалий час. до шлюбних обов`язків ставиться халатно та безвідповідально. При цьому зазначає, що з грудня 2019 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, забезпечує доньку сам. На даний час шлюб фактично розпався, вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки шлюб суперечить інтересам сторін. Ухвалою від 16.03.2020 року було відкрито провадження в цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В матеріалах справи містяться заяви сторін в яких вони зазначають, що досягли згоди про розгляд даної справи у Шевченківському районному суду м. Києва у відповідності до ч. 2 ст. 28 ЦПК України (а.с.40,41). В судовому засідання позивач пояснив суду, що з відповідач має іншого чоловіка та з початку 2020 року вони не підтримують шлюбних відносин, не мають спільного бюджету, спільного господарства не ведуть. В судовому засіданні відповідач вказала про те, що через ревнощі позивача сім`я розпалась, підтвердила, що майже рік не проживають, не підтримують шлюбних відносин, не мають спільного бюджету, спільного господарства не ведуть, не заперечує проти розірвання шлюбу, визнає позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.06.2001 року, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб, актовий запис Серії [NUMBER] (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с. 10). Вимогами ст. 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки відповідач в судовому засіданні визнала позов, і це визнання не порушує законних прав та інтересів сторін, суд приймає таке визнання позову. Шлюб існує формально і його збереження не відповідає інтересам сторін та їх дитини. З огляду на зазначене та враховуючи те, що відповідач позов визнала, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалась і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved