Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

У березні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Рада» (надалі по тексту - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі по тексту - Відповідач) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В судовому засіданні представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» - Шишова Юлія Станіславівна позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши, що Відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Позивач ТОВ «Рада» є житлово-експлуатаційною організацією, яка надає житлово-комунальні послуги мешканцям даного будинку. Відповідач, отримуючи житлово-комунальні послуги, не сплачує позивачу їх вартості, заборгувавши з 01.11.2014 р. по 01.03.2015 р. 1 048,05 грн., які просить стягнути у судовому порядку разом з 130,90 грн. суми індексу інфляції за вказаний період та 10,20 грн. вартості 3 % річних від заборгованої суми. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що 14.08.2002 р. між Позивачем та Відповідачем було укладено договір про управління будинком, надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, надання комунальних послуг. Даний договір не відповідає вимогам ст. 20-21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», поскільки Позивач не є балансоутримувачем даного будинку, про що повідомив представник позивача, не є його управителем, тому і не мав права укладати договір з власником квартири про управління будинком. Крім того, згідно ч. 2, ст.1031 ЦК України договори управління нерухомим майном підлягають нотаріальному посвідченню, (а до вступу в законну силу Закону України № 1878-VI від 11.02.2010 р. підлягали також і державній реєстрації). Даний договір складений у простій письмовій формі, тому в порядку ч.1, ст.220 ЦК України він є нікчемним. Також до заяви доданий розрахунок заборгованості не підписаний ні керівником ТОВ, ні його головним бухгалтером, не засвідчений печаткою позивача, а тільки за підписом представника позивача Шишовою Ю.С., яка не має відношення до фінансово-господарської діяльності позивача. Таким чином, вказані докази не можуть бути допустимими. Крім того, в будинку [ADDRESS] було створене ОСББ «13-й квартал» і 13.01.2006 р. було отримано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серія АОО № 125596. Протоколом загальних зборів членів ОСББ «13-й квартал» № 2/2014 від 16.10.2014 р. було вирішено прийняти даний будинок на баланс ОСББ та відмовитись від послуг ТОВ «Рада» з 01.11.2014 р. по наданню житлово-комунальних послуг і уповноваження ОСББ на управління будинком з 01.11.2014 р. Про прийняте рішення було повідомлено Позивача. А ОСББ «13-й квартал», уклавши відповідні договори з належними організаціями, здійснює з 01.11.2014 р. надання Відповідачу житлово-комунальних послуг, при цьому останній сплатив їх вартість за вказаний позивачем період саме ОСББ. Тому підстав для задоволення позову не має. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів сторонами по справі встановив наступні факти та правовідносини. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], загальна площа квартири складає 87,7 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності (а.с. 12). Житлово - експлуатаційною організацією, яка обслуговує зазначений будинок, є Відповідач. За змістом ч. 4-5, ст. 11 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо у новозбудованому будинку власники квартир, приміщень протягом двох місяців після підписання акта державної приймальної комісії не створюють об'єднання і не приймають на баланс основні фонди, сільська, селищна, міська рада може своїм рішенням призначити балансоутримувача. Призначений балансоутримувач здійснює свої повноваження по забезпеченню управління будинком до прийняття будинку на баланс об'єднанням. Витрати на здійснення цих функцій управління розподіляються між власниками пропорційно площі приміщень, що перебувають у їх власності. Після прийняття вказаного будинку у експлуатацію ОСББ в ньому протягом двох місяців не було створене. Однак Київська міська рада своїм рішенням балансоутримувача не призначила. Як пояснив в судовому засіданні представник позивача ТОВ «Рада» не є баласноутримувачем будинку та його управителем, а є експлуатаційною організацією. У відповідності до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Як зазначає п. 5, ч. 3, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. 14.08.2002 р. ТОВ «Рада» та [PERSON] уклали між собою договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території (а.с.7-9). Згідно п. 5.10 договір укладається на три років з моменту його підписання та вважається продовженим на наступний термін, якщо жодна із сторін в письмовій формі не заявить про його перегляд за один місяць до його закінчення. Як вбачається з відповіді забудовника ПрАТ «ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД» депутату Київської міської ради Ільїну Г.В. від 15.10.2014 р., ТОВ «Рада» не є балансоутримувачем та управителем будинку [ADDRESS], а здійснює його обслуговування на підставі договорів між власниками квартир та нежитлових приміщень. Відповідне рішення Київська міська рада про призначення балансоутримувача вказаного будинку не приймала (а.с. 56 - 58). Також з відповіді заступника директора департаменту житлово-комунальної інфраструктури Київської міської державної адміністрації від 10.02.2015 р. зазначено, що відповідно до роз'яснень Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30.01.2012 р. №7/10-1315, при прийнятті новозбудованих житлових будинків у експлуатацію, в разі якщо вони побудовані за кошти інвесторів та не належать до комунальної власності, окремо рішення міської ради щодо призначення балансоутримувача цих будинків не потрібно, оскільки п.11, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено право сільських, селищних, міських рад приймати рішення про передачу іншим органам повноважень щодо утримання майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади. Таким чином, балансоутримувача житлового будинку [ADDRESS] визначають співвласники вказаного будинку. На виконання наказу Господарського суду м. Києва від 20.12.2006 р. № 3-370 житловий будинок [ADDRESS] згідно акту приймання-передачі від 27.09.2014 р. прийнято на баланс ОСББ «13-й квартал». Своїм листом від 10.10.2014 р. №56-00/7 ОСББ інформувало Київську міську державну адміністрацію, що балансоутримувачем будинку [ADDRESS] є ОСББ «13-й квартал» (а.с. 58). 13.01.2006 р. Дарницькою районною у м. Києві державною адміністрацією було видано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи ОСББ «13-й квартал» серія АОО № 125596, номер запису про державну реєстрацію 1 065 102 0000 005450 (а.с. 47). На день розгляду справи дане свідоцтво не скасоване, не визнано недійсним. Як вказує п. 2 «Порядку передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2002 року №1521, загальні збори об'єднання співвласників багатоквартирного будинку вирішують питання про: прийняття житлового комплексу на баланс об'єднання. Згідно протоколу № 2/2014 загальних зборів об'єднання співвласників ОСББ «13-й квартал» від 16.10.2014 р. було ухвалено: всі договори, угоди, договірні зобов'язання власників квартир в будинку [NUMBER] та ТОВ «Рада» вважати такими, що втратили чинність, кожен власник розриває договірні відносини з ТОВ «Рада», прийняти будинок [NUMBER] на баланс ОСББ «13-й квартал», визначити ОСББ балансоутримувачем та управителем будинку [ADDRESS], уповноважити правління ОСББ укласти договори з ПАТ «Київенерго» та ВАТ АК «Київводоканал» до 01.11.2014 року, про прийняті рішення повідомити ТОВ «Рада» (а.с. 47 - 48). В подальшому такі договори були укладені ОСББ (а.с. 52-54). Згідно актів виконаних робіт, підписаних ОСББ «13-й квартал» та [PERSON], останній підтвердив факт надання йому ОСББ житлово-комунальних послуг за період з 01.11.2014 р. по 01.03.2015 року (а.с. 34-36), за користування якими він здійснив оплату на рахунок ОСББ (а.с. 42-46). Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що поскільки ОСББ «13-й квартал» на законних підставах прийняло на баланс будинок [ADDRESS], уклало договори по наданню житлово-комунальних послуг власникам квартир цього будинку, включаючи і відповідача, і з 01.11.2014 р. вони такі послуги отримують, при цьому Відповідач за період з 01.11.2014 р. по 01.03.2015 р. повністю оплатив їх вартість, тому в задоволенні позову про стягнення з Відповідача на користь Позивача 1 048,05 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.11.2014 р. по 01.03.2015 р. необхідно відмовити. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки суд відмовляє у задоволенні вимог Позивача про стягнення вказаної заборгованості, тому і не підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача 130,90 грн. інфляційної складової боргу, 10,20 грн. 3 % річних. Згідно ст.88 ЦПК України оскільки суд відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі, тому і не підлягає стягненню 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: dismissed