Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

У вересні 2016 року ПАТ «Ідея Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Свій позов мотивує тим, що 02.04.2014 року між ПАТ «Ідея Банк» (далі - позивач) та [PERSON] (далі - відповідач) був укладений кредитний договір № 910.26495, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 162810,00 грн. на купівлю транспортного засобу HYUNDAI I30, 2013 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер № [NUMBER], який належить відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Строк користування кредитними коштами за кредитним договором до 18.02.2016 року. Частина грошових коштів була перерахована на купівлю вище зазначеного автомобіля, решта перерахована на фінансування страхового платежу. Кредитні кошти було надано відповідачу в користування зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 0,0010 % та сплатою всіх інших обов'язкових платежів по договору. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач в свою чергу, взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконав та станом на 17.08.2016 року виникла заборгованість в сумі, яка становить 202576,39 грн.. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань між позивачем та відповідачем було укладено договір застави транспортного засобу HYUNDAI I30, 2013 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер № [NUMBER], який належить відповідачу на праві приватної власності. Тому, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом та просити суд вилучити у відповідача транспортний засіб, який є предметом застави, звернути стягнення на предмет застави, а також стягнути понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача ПАТ «Ідея Банк» не з'явився. Направив до суду клопотання, в якому просив суд розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не заявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Третя особа в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № 910.26495 від 02.04.2014 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 162810,00 грн. на купівлю транспортного засобу HYUNDAI I30, 2013 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер № [NUMBER]. Строк користування кредитними коштами за кредитним договором до 18.02.2016 року В забезпечення виконання кредитних зобов'язань між позивачем та відповідачем було укладено договір застави транспортного засобу HYUNDAI I30, 2013 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер № [NUMBER], який належить відповідачу [PERSON] на праві приватної власності, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Позивач ПАТ «Ідея Банк» свої зобов'язання за кредитним договором перед відповідачем виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується меморіальним ордером № 910.26495 від 04 квітня 2014 року. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав та станом на 17.08.2016 року заборгував позивачеві 202576,39 грн., що згідно довідки-розрахунку, складається з наступного: 128663,25 грн. - основний борг; 9464,27 грн. - прострочений борг; 30683,97 грн. - прострочені проценти; 570,69 грн. - строкові проценти; 1611,82 грн. - нарахована комісія; 0 грн. - прострочена комісія; 0 грн.. Окрім того, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором за період 1 рік станом на 17.08.2016 року становить - 31582,39 грн.. Правовідносини по даному позову регулюються Цивільним кодексом України,Законом України «Про банки та банківську діяльність»,Законом України «Про заставу». Згідно ст. 1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно до ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 589 ЦК України та ст. 20 Закону України «Про заставу»в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Частинами першою та сьомою статті 20 ЗУ «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Згідно зі ст.591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення , провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі, - це спосіб захисту, яки випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утримуватися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом достовірно встановлено, що відповідач належним чином не виконав зобов'язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором, таким чином, суд вважає дії відповідача є неправомірними, а тому позовна вимога позивача про звернення стягнення на предмет застави підлягає задоволенню, а саме в рахунок погашення кредитних зобов'язань на користь ПАТ «Ідея Банк» за кредитним договором 910.26495, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] в сумі 202576,39 грн. необхідно звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль HYUNDAI I30, 2013 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника, для чого надати ПАТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах. Відповідно до даних територіального сервісного центру № 3244 регіонального сервісного центру в Київській області Міністерства внутрішніх справ України від 06.12.2016 року за № 1064, власником транспортного засобу HYUNDAI I30, 2013 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], зареєстрований громадянин [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], який зареєстрований по [ADDRESS]. На момент перереєстрації даного автомобіля видано номерні знати [NUMBER] та свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 23.12.2014 року. Враховуючи те, що заставний автомобіль не знаходиться на зберіганні, а належить на праві власності третій особі [PERSON], позовна вимога про вилучення у відповідача, або в інших осіб предмет застави, а саме автомобіля HYUNDAI I30, 2013 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер № [NUMBER] та передання його у ПАТ «Ідея Банк» на період його реалізації не може бути задоволена, оскільки жодних цивільно-правових відносин між ПАТ «Ідея Банк» та третьої особою [PERSON], у даній цивільній справі, судом не вбачається. Крім того, враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, яка передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2564 грн. 91 коп., що підтверджено платіжним дорученням (а.с. 32). На підставі викладеного,

Outcome: partial