Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. Позовна заява мотивована тим, що сторони з 1998 року по 2002 рік перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 лютого 2018 року (справа № 754/7878/17) змінено розмір аліментів, встановлений постановою Деснянського районного суду м. Києва від 19 березня 2002 року щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 06 березня 2002 року. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ку народження аліменти у розмірі 1 800 грн, щомісячно, починаючи з 15 червня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 30 січня 2019 року (справа №754/5068/18) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на доньку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 41 340 грн. 59 коп. Вказувала на те, що їхня донька систематично хворіє, внаслідок чого потребує систематичного лікування, проведення медичних обстежень та досліджень за призначенням лікарів. У зв`язку з чим вона постійно несе додаткові витрати на утримання, лікування та оздоровлення доньки. В цілому зазначені витрати за період з 12 квітня 2018 року по 16 лютого 2019 року склали 77 879 грн 02 коп. Відповідач участі у додаткових витратах на дитину участі не приймає. Ураховуючи наведене, [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на свою користь 1/2 частину понесених нею додаткових витрат на утримання дочки - [PERSON] , у розмірі 38 939 грн 51 коп., а також витрати на правничу допомогу у розмірі 3 500 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Клочко І. В. від 06 березня 2019 року прийнято позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитинудо розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі. 03 липня 2019 року від [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] , у якому зазначено, що позивач не зверталась до нього щодо способу виконання обов`язку утримання дитини. Позивачем не надано доказів необхідності користування послугами саме приватних медичних лабораторій, а тому вважає, що квитанції на суму 6 702 грн 65 коп. необґрунтовані. Також зазначено, що позивачем придбано ліки на власний розсуд і не є медичною необхідністю. Він не спроможний нести додаткові витрати на дитину, у зв`язку з необхідністю проходження лікування від важкої хвороби. 22 липня 2019 року від представника [PERSON] - [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив [PERSON] у якій зазначено, що позивач повідомляв відповідача про необхідність додаткових витрат на дитину, однак останній відмовляв у допомозі у зв`язку з відсутністю коштів. Факт звернення позивача до приватних лікувальних закладів є виправданим, оскільки здоров`я дитини перебуває під загрозою та може призвести до важких наслідків. 12 вересня 2019 року від [PERSON] до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив у яких зазначено, що відповідач є неспроможним нести додаткові витрати на дитину. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Клочко І. В. від 08 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження у справі. Призначено справу по суті. В судовому засідання [PERSON] та її представник підтримали позовну заяву за викладеними в ній обставинами та просили її задовольнити. Відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Вислухавши сторін та інших учасників справи, судом встановлено наступне. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 лютого 2018 року (справа №754/7878/17) змінено розмір аліментів, встановлений постановою Деснянського районного суду м. Києва від 19 березня 2002 року щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 06 березня 2002 року. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ку народження аліменти у розмірі 1800 грн, щомісячно, починаючи з 15 червня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 16-20). Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 30.01.2019 року (справа №754/5068/18) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на доньку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 41 340 грн. 59 коп. (а. с. 21-25). [PERSON] встановлено діагноз: варикозний коліт, середньоважка форма, проктосигмоїдит, безперервно рецидивуючий перебіг К51, у зв`язку з чим перебувала на стаціонарному лікуванні у медичних закладах, що підтверджується відповідною медичною документацією, та потребувала лікування (а. с. 26-33). За розрахунками позивача, загальна кількість витрат на лікування доньки за період з 12 квітня 2018 року по 16 лютого 2019 року складає 77 879 грн 02 коп. (а. с.34-81). Аналізуючи встановлені у справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявленіпозовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Згідно з вимогами частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини сьомої статті 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. За розрахунками позивача, загальна кількість витрат на лікування доньки, які вона понесла, за період з 12 квітня 2018 року по 16 лютого 2019 року складає 77 879 грн 02 коп., на підтвердження вказаних обставин приєднано копії квитанцій і чеків. Разом з тим, як убачається із матеріалів справи позивач включила до складу додаткових витрат: шампунь, біодобавка, гематоген, смарт омега, риназелин, вітаміни, хлорит натрія та інші подібні позиції, які не відносяться до додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами у розумінні частини першої статті 185 СК України, а носять повсякденний характер. З урахуванням вищевказаних обставин, суд дійшов висновку, що загальна сума витрачених додаткових витрат позивача становить суму 70276,52 грн., при цьому суд не приймає до уваги чек від 06.07.2018р. на суму 105,68 грн., від 18.07.2018р. на суму 280,00 грн., від 19.07.2018р. на суму 22,00 грн., від 29.07.2018р. на суму 22,00 грн., від 01.08.2018р. на суму 11,00 грн., від 08.08.2018р. на суму 20,70 грн., від 16.08.2018р. на суму 280,00 грн., від 17.08.2018р. на суму 382,00грн., від 17.08.2018р. на суму 26,00 грн., від 24.08.2018р. на суму 22,00 грн., від 26.08.2018р. на суму 55,00 грн., від 05.09.2018р. на суму 650,00 грн., від 12.09.2018р. на суму 23,00 грн., від 15.09.2018р. на суму 78,40 грн., від 26.09.2018р. на суму 23,00 грн., від 27.09.2018р. на суму 111,95 грн., від 03.10.2018р. на суму 21,30 грн., від 08.10.2018р. на суму 683,00 грн., від 06.11.2018р. на суму 60,65 грн., від 12.11.2018р. на суму 688,00 грн., від 14.11.2018р. на суму 222,90 грн., від 29.11.2018р. на суму 59,81 грн., від 14.12.2018р. на суму 714,00 грн., від 17.12.2018р. на суму 312,00 грн., від 30.12.2018р. на суму 25,89грн., від 23.01.2019р. на суму 11,55 грн., від 26.01.2019р. на суму 44,70 грн., від 26.01.2019р. на суму 231,20 грн., від 09.02.2019р. на суму 571,00 грн. Також судом частково приймаються чеки від 05.08.2018р. на суму 209,93 грн. (без врахування 96,98грн. смарт омега), від 22.01.2019р. на суму 127,46 грн. (без врахування суми 8,60 грн. - вартість Моршинської), від 16.02.2019р. на суму 419,70 грн. (без врахування суми 51,01 вартість риназоліна). Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними в сумі витрат 70276,52 грн., та такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 35138 грн 26 коп., що складає половину понесених позивачкою додаткових витрат на лікування дитини. Посилання відповідача на не спроможність нести додаткові витрати на дитину, у зв`язку з необхідністю проходження лікування від хвороби, а тому просив відмовити у задоволенні позову, є необґрунтовані. Зазначені обставини не звільняють відповідача від додаткових витрат на утримання дитини, оскільки такі витрати є його обов`язком. Крім того, судом визначено рівність батьків у понесенні таких витрат, а тому з відповідача стягуються половина понесених позивачкою додаткових витрат на лікування дитини. Доводи відповідача на те, що витрати, які поніс позивач, здійснені виключно з її ініціативи, без жодних рекомендацій лікарів, спростовуються матеріалами справи і не відповідають нормам СК України, який виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Позивач при зверненні до суду звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». За таких підстав, з урахуванням предмету даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Зважаючи на викладене з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,40 грн., а також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн.

Outcome: partial