Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, із урахуванням уточнених позовних вимог станом на 20 березня 2018 року (а.с. 33-37), просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року батька [PERSON] на 1/10 частину житлового приміщення (блоку) в гуртожитку (кімнати [NUMBER]), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] а також на 2/3 частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,4090 га, кадастровий № [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS] Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] року помер батько позивача - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у виді 45/300 частин блоку [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 2,4090 га на території [ADDRESS] Із заявами про прийняття спадщини звернулись він, його мати (дружина померлого, яка відмовилась від своєї частки у спадщині на користь позивача), а також баба (мати померлого). Постановою нотаріуса від 13 січня 2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв'язку з відсутністю у встановленому порядку реєстрації права власності на 1/3 частину від 45/100 частин блоку [ADDRESS] та відсутністю оригіналу державного акта на земельну ділянку. За таких обставин, на думку позивача, наявні підстави для задоволення цього позову. У судовому засіданні на підготовчому провадженні [PERSON] та третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримали, просив їх задоволити. Відповідач [PERSON] 10 травня 2018 року позов визнала, подавши до суду відповідну письмову заяву. Додатково пояснила суду, що інших спадкоємців після смерті сина немає і на спадщину ніхто не претендує. Київська міська рада та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сташкова А.Г. в судове засідання на підготовчому провадженні свого представника не направили, про час та місце його проведення повідомлена завчасно та належним чином. Заслухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON], дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до свідоцтва про право власності, виданого 30 липня 2015 року Управлінням житлово-комунального господарства Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації, 45/100 частин житлового приміщення (блоку) в гуртожитку (кімната [NUMBER] становить 20/100 частини житлової площі, кімната [NUMBER] становить 25/100 частини житлової площі), яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та членам його сімї [PERSON], [PERSON] в рівних частках. Загальна площа 45/100 частини житлового приміщення (блоку) в гуртожитку становить 41,20 кв.м. (у тому числі житлова площа двох кімнат 22,70 кв.м.), а відновна вартість на момент приватизації - 7,42 грн (а.с. 12). 11 серпня 2003 року [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] відповідно до якого він на підставі рішення Кищенецької сільської ради № 2-8 від 7 червня 2002 року є власником земельної ділянки площею 2,4090 га, кадастровий № [NUMBER], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у межах згідно з планом, розташованої у с.Кищенці Маньківського району Київської області. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 25 квітня 2016 року, виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації ГТУЮ у м. Києві (а.с.19). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 45/300 частин вищевказаного жилого приміщення в гуртожитку, а також на земельну ділянку. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частинами 1, 2 статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до копії спадкової справи № 34/2016 (02-14), заведеної приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сташковою А.Г., після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини в межах шестимісячного строку після смерті спадкодавця звернулись [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сташкової А.Г. від 13 січня 2018 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю у встановленому законом порядку реєстрації права власності на 45/100 частин блоку [ADDRESS] та у зв'язку з відсутністю оригіналу державного акта на земельну ділянку площею 2,4090 га на території [ADDRESS] У цій же постанові зазначено, що [PERSON] відмовилась від своєї частки у спадщині на користь сина - [PERSON] Таким чином, особами, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] у порядку ст. 1269 ЦК України, є його син [PERSON], мати [PERSON] та дружина [PERSON]. Оскільки [PERSON] відмовилась від своєї частки у спадщині на користь [PERSON], то останній має право на 2/3 частини спадкового майна. У судовому засіданні 10 травня 2018 року в підготовчому провадженні відповідач [PERSON] до початку розгляду справи по суті визнала позов [PERSON], про що свідчить її письмова заява. За змістом ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення, зокрема, у разі визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом установлено, що інших спадкоємців після смерті спадкодавця, коло яких суд встановив із спадкової справи, немає. Оскільки судом встановлено коло можливих спадкоємців, які звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини у визначений чинним законодавством України шестимісячний строк, визнання позову [PERSON] не порушує будь-чиїх прав, а Київська міська рада не є належним відповідачем у справі, то суд робить висновок про часткове задоволення позову щодо вимог [PERSON] до [PERSON] Отже, за позивачем підлягає до визнання в судовому порядку право власності на 1/10 частину житлового приміщення (блоку) в гуртожитку (кімнати [NUMBER]), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (2/3 частини від 45/300=90/900=1/10 частина), а також 2/3 частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,4090 га, кадастровий № [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS] Відповідач [PERSON], у свою чергу, має право на оформлення права власності на 1/20 частину житлового приміщення (блоку) в гуртожитку (кімнати [NUMBER]), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] а також 1/3 частину вищевказаної земельної ділянки. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету позивачу необхідно повернути 1 068 грн 46 коп. сплаченого ним судового збору.

Outcome: dismissed