Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

У березні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] боргу за договором позики від 15 червня 2016 року, який в подальшому уточнив. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідно до укладеної між сторонами розписки від 29 травня 2013 року, відповідач отримав від позивача позику в розмірі 20 000 доларів США, яку зобов'язався повернути до 15 листопада 2013 року. Також, згідно укладеної між сторонами розписки від 27 червня 2013 року, відповідач отримав від позивача позику в розмірі 4 940 доларів США, яку зобов'язався повернути до 30 листопада 2013 року. 15 червня 2016 року сторони уклали договір позики на суму в гривні еквівалентну 24 940 доларів США, строком на шість місяців, який закінчився 20 листопада 2016 року. При цьому позику було надано шляхом заміни зобов'язання за іншими договорами новим зобов'язанням за даним договором (новація). Відповідно до п. 4.3. Договору сторони домовилися, що позика в сумі 629 974,43 грн. надається шляхом заміни зобов'язань, що виникли між сторонами за попередніми розписками. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 24 940 доларів США, штраф в розмірі 4 000 доларів США та пеню, яка становить 249,4 долари США, а разом 29 189,40 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 782 572,22 грн. та судовий збір у розмірі 8 000 грн. В судове засідання позивач та його представник не з'явились, представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити у справі заочне рішення за згодою позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 травня 2013 року між сторонамибуло укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] (позикодавець) передавЛисюку П.С. (позичальник) грошові кошти у сумі 20 000 доларів США, які останній зобов'язався повернути до 15 листопада 2013 року /а.с. 5/. Крім того, 27 червня 2013 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] (позикодавець) передав [PERSON] (позичальник) грошові кошти у сумі 4 940 доларів США, які останній зобов'язався повернути до 30 листопада 2013 року /а.с. 4/. Ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. 15 червня 2016 року сторони уклали договір позики, на суму 621 378,85 грн., що еквівалентна 24 940 доларів США, строком на шість місяців, з кінцевим терміном повернення - 20 листопада 2016 року. При цьому позику було надано шляхом заміни зобов'язання за іншими договорами, новим зобов'язанням за даним договором (новація) /а.с. 6-8/. Відповідно до п. 4.3. вказаного Договору сторони домовилися, що позика в сумі 621 378,85 надається шляхом заміни зобов'язань, що виникли між сторонами за: -розпискою [PERSON] від 29 травня 2013 року про отримання грошових коштів в борг від [PERSON] в гривні, в сумі еквівалентній 20 000 доларів США; -розпискою [PERSON] від 27червня 2013 року про отримання грошових коштів в борг від [PERSON] в гривні, в сумі еквівалентній 4 940 доларів США. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1053 ЦК України, за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов'язанням. Заміна боргу позиковим зобов'язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадку, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до статті 1046 та Глави 71 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості. Нормою ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України покладено на позичальника обов'язок повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідачем на день подання позову до суду сума боргу не повернута і становить 24 940 доларів США, що еквівалентно станом на 13 березня 2017 року 668 392,00 грн. Частинами 1, 2 ст. 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п. 8.2. вказаного договору, позичальник при порушенні строку повернення позики, повинен сплатити позикодавцю штраф в гривні в розмірі еквівалентному 4 000 доларів США та додатково пеню в розмірі 0,5 відсотка від розміру неповернутої частини позики за кожен місяць прострочення. Оскільки відповідачем у встановлений договором позики строк, сума боргу в повному обсязі повернута позивачу не була, та відповідач не вчиняв жодних дій, спрямованих на його повернення, позивач правомірно заявляє свої вимоги щодо стягнення, окрім суми основного боргу, штраф в сумі 4 000 доларів США та пені в розмірі 294,4 долари США, відповідно до умов договору. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання за договором позики у встановлений строк не виконав, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості розмірі 29189,40 доларів США, що становить еквівалент, відповідно до курсу валют НБУ станом на 13 березня 2017 року -782 572,22 грн. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені ним і документально підтверджені судовий збір у розмірі 8000 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved