Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

У вересні 2016 року заявниця [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеною заявою, уточнивши яку прохала визнати її доньку [PERSON] , [INFO] , недієздатною, призначити її опікуном доньки (а.с. 1-4, 92-95). Підстави для задоволення заяви вказала наступні. Так, вона є матір`ю [PERSON] , яка народилась [INFO] . Разом із донькою мешкає у квартирі [ADDRESS] . [INFO] її донька, [PERSON] , перебуваючи у стані вагітності, отримала від свого цивільного чоловіка [PERSON] , численні тілесні ушкодження, внаслідок чого була госпіталізована до реанімаційного відділення лікарні, що у м. Жовті Води. У лікарні їй провели кесарів розтин, а потім, авіатранспортом, доставили у стані коми до лікарні ім. Мечнікова, що у м. Дніпрі. Донька отримала забій мозку, черепно-мозкову травму та чисельні гематоми. Після цієї події вона втратила відчуття реальності, не впізнає рідних, навіть своїх дітей, яких у неї двоє, розмову може підтримувати тільки до перерви, а після не пам`ятає подій будь-якої давнини. Її донька неодноразово проходила лікування та обстеження у медичних закладах, в том числі за сприяння Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Шевченківської районної у м. Дніпрі ради, однак покращення її стану не відбулось. Після проведення СМЕ, [PERSON] визнана такою, що потребує опіки та їй має бути встановлена група інвалідності. У побуті [PERSON] потребує постійної сторонньої допомоги, оскільки пересувається квартирою за допомогою рідних, не розуміє потреби у використанні комунальних послуг, не може самостійно приготувати собі їжу, не годує своїх дітей, не обслуговує себе самостійно. Будь-яку подію пам`ятає не більше п`яти хвилин, як і не пам`ятає самої події злочину, обставин нанесення їй тілесних ушкоджень. Більше того, не пам`ятає, що у неї є діти та родина. До події злочину [PERSON] на обліку у психіатра чи нарколога не перебувала, психічними розладами не страждала, була здоровою людиною. Метою подання цієї заяви є, в тому числі, отримання висновку експерта в межах судового розгляду, через те, що усі медичні установи не бажають надавати їй послуги безоплатно, а коштів, як пенсіонерка, що утримує трьох осіб, не має. Крім цього, після отримання висновку експерта вона має намір оформити [PERSON] інвалідність для призначення їй пенсії. Ухвалою суду від 02 вересня 2016 року відкрито провадження по справі (а.с. 40). Ухвалою суду від 18 липня 2017 року, у зв`язку із перебуванням судді Кудрявцевої Т.О. на довготривалому лікарняному, справу прийнято до провадження суддею Литвиненком І.Ю. (а.с. 57). За клопотанням заявниці кілька разів призначалась судова психіатрична експертиза (а.с. 51-52, 126-127, 142-144, 180-181). Так, останнього разу судово-психіатрична експертиза призначена ухвалою суду від 14 лютого 2019 року. Ця ухвала суду виконана КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» ДОР 16 липня 2019 року (а.с. 190-193). В судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву з урахуванням уточнень та прохала її задовольнити. Пояснення надала аналогічні її тексту. Додатково пояснила, що на даний час [PERSON] пройшла обстеження у МСЕК, де їй встановлено третю групу інвалідності. Представниці Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Шевченківської районної у м. Дніпрі ради підтримали заяву [PERSON] про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення їй опікуна. Пояснили, що тривалий час супроводжують сім`ю [PERSON] як таку, що опинилась у складних життєвих умовах. Оскільки [PERSON] не усвідомлює значення своїх дій, не може ними керувати, потребує стороннього постійного догляду, її слід визнати недієздатною та призначити заявниці опікуном над нею. Призначення [PERSON] опікуном над недієздатною донькою відповідатиме вимогам ЦК України та відноситься до повноважень суду при розгляді справ таких категорій. Зазначили, що подання органу місцевого самоврядування про призначення [PERSON] опікуном [PERSON] існує, проте, чому його не надано до матеріалів справи пояснити не змогли. Представниця органу опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Дніпрі ради належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явилась. До суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення їй опікуна. Заслухавши пояснення учасників процесу, з`ясувавши фактичні обставини справи та перевіривши їх наданими заявницею письмовими доказами, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , яка народилась [INFO] (а.с. 6). [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 7-8). Згідно із довідкою Єдиного абонентського відділу № 2 «Міські комунальні платежі» від 26 липня 2016 року за № 19248, [PERSON] мешкає у квартирі [ADDRESS] разом із донькою [PERSON] , онукою [PERSON] (а.с. 32). Вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, який виразився у спричиненні ним 16 травня 2016 року легкого тілесного ушкодження [PERSON] . Питання винуватості [PERSON] у спричиненні того ж дня тілесних ушкоджень співмешканці [PERSON] цим вироком суду не вирішувалось, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12016040220000558, за фактом спричинення тілесних ушкоджень саме [PERSON] , не здійснювалось та [PERSON] обвинувачення за цим фактом не пред`являлось, а [PERSON] не визнавалась потерпілою. В цей же час, потерпіла від злочину [PERSON] надала суду свідчення про те, що [INFO] співмешканець її матері - [PERSON] спричинив її матері, яка була вагітна, тілесні ушкодження, внаслідок яких вона потрапила до лікарні у кареті «Швидкої допомоги» (а.с.96-101). Як вбачається із виписки СМСЧ № 9, [PERSON] , перебуваючи у стані вагітності, 16 травня 2016 року перебувала у цій лікарні у зв`язку із тяжким забоєм головного мозку ІІІ ступеню, епідуральною гемотомою, субарахноідальним крововиливом, комою ІІ ступеню, гематомою м`яких тканин голови (а.с. 11). З лікарні була доставлена до клінічної лікарні ім. Мечнікова, що у м. Дніпрі. Як вбачається із виписки із медичної картки пацієнта [PERSON] , що складена обласною клінічною лікарнею ім. Мечнікова, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у період часу з 16 травня 2016 року по 15 червня 2016 року у зв`язку із отриманими нею тілесними ушкодженнями (а.с. 12). По виписці із лікарні, [PERSON] мала виражені амнестичні розлади, дезорієнтацію у просторі, знижені когнітивні властивості, виписана для амбулаторного нагляду у невропатолога. В межах кримінального провадження № 12016040220000552, що відкрито за фактом спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] , постановою слідчого Жовтоводського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області від 17 травня 2016 року призначено експертизу. Відповідно до висновку експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР від 18 травня 2016 року, [PERSON] спричиненні легкі тілесні ушкодження, які могли бути заподіянні при обставинах, вказаних слідчим, та які не є причиною наявної у неї судинної патології головного мозку у вигляді артеріо-венозної мальформації, з її розривом, що призвело до масивного вентикулярно-субарахноїдального крововиливу, оскільки це вроджена патологія, яка не знаходиться в прямому причинному зв`язку із травмою (а.с. 14-19). Згідно із виписним епікризом КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня», у період часу з 04.10.2016 року по 11.10.2016 року [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні. У [PERSON] порушені мнестична діяльність, а також довготривала та короткочасна пам`ять (а.с. 78). Відповідно до довідки обласного МСЕК № 3 серії 12ААА № 639038, [PERSON] з 14 листопада 2016 року призначено другу групу інвалідності у зв`язку із загальним захворюванням (а.с. 118). У довідці вказано, що [PERSON] не придатна до професійної праці за звичайних умов. Як вбачається із довідки обласного МСЕК № 3 серії 12ААА № 736579, [PERSON] з 01 грудня 2017 року встановлена третя група інвалідності у зв`язку із загальним захворюванням, рекомендована легка підсобна праця у невеликому обсязі, швачкою без тяжкої тривалої праці та значних психічних навантажень (а.с. 133). Згідно із висновком КП «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» ДОР за № 88, який складено на виконання ухвали суду від 14 лютого 2019 року, [PERSON] , [INFO] , страждає на стійкий психічний розлад у формі органічного амнестичного синдрому у зв`язку із травмою головного мозку, за своїм психічним станом в теперішній час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с. 191-193). Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. У випадку розгляду справи про визнання фізичної особи недієздатною, розгляд проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних. Згідно із вимогами ст. 294 ЦПК України, Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до вимог ст. 295 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу. Відповідно до вимог ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Згідно із вимогами ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Відповідно до вимог ст. 300 ЦПК України, суд,\~ухвалюючи рішення\~про обмеження\~цивільної дієздатності\~фізичної особи\~(у\~тому числі\~обмеження або\~позбавлення права\~неповнолітньої особи\~самостійно розпоряджатися\~своїми доходами)\~чи визнання\~фізичної особи\~недієздатною,\~встановлює над\~нею відповідно\~піклування або\~опіку і\~за поданням\~органу опіки\~та піклування\~призначає їй\~піклувальника чи\~опікуна. Статтею 39 ЦК України визначено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно із вимогами ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Статтею 41 ЦК України визначено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Статтею 63 ЦК України визначено, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Отже, встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що [PERSON] має ознаки стійкого психічного розладу у формі органічного амнестичного синдрому, у зв`язку із отриманою в травні 2016 року травмою головного мозку. Наявність у [PERSON] цього психічного розладу унеможливлює розуміння нею значення своїх дій та здатність керувати ними, що є підставою, відповідно до вимог ст. 39 ЦК України, для визнання її недієздатною та встановлення, відповідно до вимог ст. 41 ЦК України, опіки над нею. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Вирішуючи питання про встановлення опіки над [PERSON] , суд враховує те, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] та з часу отримання тою травми фактично опікується нею, утримує і доньку, і її дітей, тобто своїх онуків. Подаючи до суду заяву про визнання доньки недієздатною, [PERSON] виявила свою волю на призначення її опікуном доньки. Орган опіки та піклування явку свого представника у судове засідання не забезпечив, натомість надав до суду численні заяви про розгляд справи у відсутність представника. Усунувшись від участі у розгляді справи, орган опіки та піклування не повідомив суд про існування рішення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Дніпрі ради про можливість встановлення опіки та призначення опікуна над [PERSON] , а так само не надав до суду подання про призначення [PERSON] опікуном її доньки. В цей же час, суд враховує і те, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , дбає про неї, тобто щоденно виявляє турботу відносно доньки, опікується її побутом, забезпечує її фізичні потреби, сприяє у реалізації соціальних потреб, бажає стати опікуном. Відомості про те, що [PERSON] не може із будь-яких причин виконувати обов`язки опікуна, у суду відсутні. Фактично, [PERSON] вже тривалий час виконує функції опікуна. 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти Росії» (2008). Так, відповідно до положень ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Згідно із вимогами ч. 7 вказаної статті, клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Зволікання із призначення опікуна над недієздатною особою може призвести до ситуації, коли строк дії рішення сплине, а орган опіки та піклування так і не виконає вимоги закону щодо внесення подання про призначення опікуна над недієздатною особою, оскільки з вересня 2016 року цього так і не зробив. Не вирішення питання про призначення опікуна поставить недієздатну особу у стан, коли їй тривалий час не будуть забезпечені належні побутові умови проживання, догляд, лікування, не будуть забезпеченні захист її майнових прав та інтересів. Так, поданням органу опіки та піклування встановлюється доцільність призначення заявника опікуном над недієздатною особою, що проявляється в дослідженні обставин, які мають значення, а саме: чи є особа забезпечена матеріально та житлом, чи є медичні протипоказання для призначення її опікуном, як характеризується за місцем проживання, та який санітарно-гігієнічний стан утримання житла та чи задовільні житлово-побутові умови для проживання недієздатної особи. Беручи до уваги те, що [PERSON] забезпечена житлом, має постійний дохід у вигляді пенсії, має пряме кровне споріднення із [PERSON] , про медичні протипоказання для призначення опікуном ні вона, ні заінтересовані особи суду не повідомляли, як і не повідомлялось заінтересованими особами, як виконавчими органами Шевченківської районної у м. Дніпрі ради, про існування інших перепон у призначенні заявниці опікуном, з огляду на підтримання ними у повному обсязі цієї заяви, суд приходить до висновку про доцільність призначення [PERSON] опікуном її недієздатної доньки на час дії рішення суду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 300 ЦПК України, суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Строк дії цього рішення становить два роки з моменту набрання ним чинності. Не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку дії рішення, у випадку, коли психічний стан недієздатної особи не змінився, опікун чи представник органу опіки та піклування мають право звернутись до суду із клопотанням про продовження строку дії рішення. Упродовж строку дії рішення, і опікун, і орган опіки та піклування можуть звернутись до суду із заявою про звільнення вже призначеного опікуна та визначення іншого. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судовий збір слід віднести за рахунок держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved