Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

У березні 2016 року представник [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], звернувся до суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, зацікавлена особа: Іллічівський відділ державний реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. В обґрунтування вимог зазначив, що [PERSON] будучи незаміжньою 14.02.2016 року перебуваючи на тимчасово непідконтрольній території України м. Донецька, у Донецькому центрі охорони материнства т дитинства, народила дитину чоловічої статі. Батьком новонародженої дитини, згідно нотаріальної заяви є [PERSON], [INFO]. Дкументом, що підтверджує факт народження дитини є медичне свідоцтво про народження №306 від 25.02.2016 року, видане Донецьким центром охорони материнства та дитинства. 22.03.2016 року за заявою представника [PERSON], [PERSON], Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області було надано письмову відмову в державній реєстрації народження дитини. На підставі викладеного [PERSON] звернувся до суду з зазначеною заявою про встановлення факту народження [PERSON], [INFO], дитини чоловічої статі, [INFO] в м. Донецьку Донецької області. Заявниця [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала на адресу суду заяви про розгляд справи за її відсутності. Представник [PERSON], та заінтересована особа в судове засідання не зявились, надали на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові матеріали, прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з медичним свідоцтвом про народження від 25.02.2016 року №306 виданого Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства форми №103/у, ,. 14.02.2016 року о 06-10 год., народила дитину чоловічої статі в м.Донецьку. Згідно заяви [PERSON], посвідченої приватним нотаріусом [PERSON]А.Ю, серія НАС 987428, він є батьком дитини, [PERSON], [INFO], яку народила [PERSON] Відповідно до відповіді Іллічівського відділу ДРАЦС Маріупольского міського управління юстиції у Донецькій області від 22.03.2016 року №681/4.3-30 на звернення [PERSON] йому було повідомлено про неможливість проведення державної реєстрації народження [PERSON] дитини на підставі документів, виданих на тимчасово окупованій території України. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1 ст. 144 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Приписами п.1 та п.7 ч. 1ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у звязку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Оскільки реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, та відсутні належні документи закладу охорони здоров'я встановленого зразка України, що підтверджує факт народження, суд вважає, що є підстави в судовому порядку встановити факт народження, необхідний заявнику для державної реєстрації народження [PERSON], [INFO], дитини чоловічої статі 14.02.2016 року.

Outcome: approved