Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернувся в суд із зазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтував наступним: у травні 2016 року він звернувся до фізичної особи-підприємця [PERSON] (далі по тексту рішення ФОП, відповідач), яка здійснює діяльність у сфері технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів, за наданням послуги з ремонту належного йому автомобіля [NUMBER]. Працівники відповідача виконали ремонт автомобіля, який складався з слюсарно-механічних робіт, ремонту головки блока циліндрів, заміни паливного фільтра, троса ручника і повітряного фільтра. Цей факт підтверджується актом надання послуги від 26 травня 2016 року. Проте через нетривалий час 26 липня 2016 року - автомобіль знову вийшов з ладу через поломку головки блоку циліндра. Під час огляду автомобіля спеціалістами іншої станції технічного обслуговування було встановлено, що причиною поломки став неякісно проведений ремонт автомобіля у травні 2016 року працівниками відповідача. 29 липня 2016 року представники позивача [PERSON] та [PERSON] звернулись до відповідача з усною претензією, проте працівники відповідача відмовилися обговорювати будь-які претензії щодо якості наданих ними послуг. Неякісна послуга завдала йому майнових збитків, загальний розмір яких становить 55 878,91 грн., а також моральну шкоду у сумі 6 000,00 грн. Відповідач [PERSON] проти позову заперечувала. Її представник [PERSON] пояснила, що про претензії позивача щодо якості наданих послуг відповідач дізналася тільки у жовтні 2016 року, коли [PERSON] звернувся до неї з письмовою претензією. Розглянувши її, відповідач не знайшла підстав з нею погодитися, про що повідомила [PERSON] письмово. 29 липня 2016 року ні позивач, ні його представники з претензіями щодо якості проведеного ремонту до відповідача або її представників не зверталися. Представник [PERSON] вважала факт надання неякісної послуги не доведеним; звертала увагу суду на той факт, що ремонт автомобіля позивача виконувався з матеріалів замовника, та зауважила, що частина розрахункових документів позивача, наданих на підтвердження заявленої ним матеріальної шкоди, стосується витрат на пальне та продукти харчування. Провадження у справі було відкрито ухвалою судді від 13 вересня 2017 року (а. с. 28). 20 лютого 2018 року позивач звернувся до суду з письмовим клопотанням про призначення у справі судової автотехнічної експертизи (а. с. 53). Ухвалою суду від 14 травня 2018 року суд призначив судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручив судовому експерту Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз (а. с. 82). Після отримання від експертної установи повідомлення про неможливість проведення експертизи через відсутність у штаті фахівця в галузі металознавства, суд поновив провадження у справі ухвалою від 16 липня 2018 року (а. с. 84, 86). Підготовче провадження у справі було закрито 16 жовтня 2018 року (а. с. 91). Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані ними докази, суд встановив такі фактичні обставини справи: ФОП [PERSON] здійснює підприємницьку діяльність у сфері технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів. У травні 2016 року [PERSON] звернувся до відповідача за наданням послуги з ремонту належного йому автомобіля [NUMBER]. Такі послуги працівниками відповідача [PERSON] були надані, що підтверджується актом № 132 від 26 травня 2016 року. Згідно акту ремонт полягав у слюсарно-механічних роботах, ремонті головки блока циліндрів, заміні паливного фільтра, троса ручника та повітряного фільтру. Загальна вартість робіт склала 2 688,53 грн. (а. с. 5). Показник спідометру автомобіля станом на 26 травня 2016 року становив 172 352 км. Роботи виконувались з запасних частин, придбаних 18 травня 2016 року [PERSON] не у [PERSON], що підтверджується товарним чеком № 1814 (а. с. 4). Під час прийняття послуги позивач претензій щодо обєму, якості та строкам виконання ремонтних робіт не заявляв. 26 липня 2016 року під час руху автомобіля по автодорозі Одеса-Харків в районі села Криве Озеро сталася поломка двигуна автомобіля, яка унеможливила подальший рух транспортного засобу. Евакуатором автомобіль було доставлено до м. Горішні Плавні (м. Комсомольськ), Полтавської області, що підтверджується актом № 67 від 26 липня 2016 року (а. с. 23). 6 серпня 2016 року автомобіль позивача було відремонтовано працівниками ФОП [PERSON] Ремонт полягав у наступних роботах: демонтаж, монтаж двигуна, розбирання-збирання двигуна, гільзування першого циліндра двигуна, розбирання, ремонт, збирання головки блока циліндрів, заміна фільтрів масел, охолоджувальної рідини. Пробіг автомобіля станом на 6 серпня 2016 року становив 176 530 км. Загальна вартість ремонтних робіт склала 17 370,00 грн., що підтверджується рахунком на оплату № 39/1 та актом виконаних робіт № 106 від 6 серпня 2016 року (а. с. 24-25). Окрім того, позивач поніс витрати на придбання головки блока циліндрів в сумі 8 415,00 грн., інших запасних частин, сплатив за послуги евакуатора 3 800,00 грн. (а. с.18-22,23,24-26). Отже, нова поломка автомобіля сталася через два місяці після ремонту автомобіля працівниками ФОП [PERSON] Пробіг автомобіля за цей час склав 4 188 км. Ці обставини, на думку позивача, переконливо доводять факт неякісного ремонту автомобіля працівниками відповідача та причинно-наслідковий зв'язок між неякісним ремонтом та негативними наслідками у вигляді нової поломки двигуна і завданою цим шкодою. Допитані в судовому засіданні свідки з боку позивача [PERSON] та [PERSON] повідомили суду, що 29 липня 2016 року на прохання позивача їздили у м. Кременчук із запасною частиною головкою циліндра автомобіля до «директора підприємства «Автохімкомплект». Письмового доручення на представництво інтересів [PERSON] вони не мали, проте висловили претензії від імені позивача. Чоловік, який не назвав себе, вислухав їх, але розглянути претензію відмовився. Обидва свідка підтвердили, що на станції технічного обслуговування в м. Одесі, де автомобіль було відремонтовано, їм повідомили, що причиною поломки є явна помилка під час попереднього ремонту та запропонували звернутися про це з претензією. У свою чергу, представник відповідача, заперечуючи факт звернення [PERSON] через своїх представників з претензією 29 липня 2016 року, надала суду докази про те, що за адресою здійснення підприємницької діяльності ФОП [PERSON] по проспекту 50-річчя Жовтня, 119 у м. Кременчуці знаходиться й інший субєкт господарювання - ТОВ «Автохімкомплект Кременчук» (а. с. 55-73). З письмовою претензією до ФОП [PERSON] [PERSON] звернувся 5 жовтня 2016 року (а. с. 9-10). ФОП [PERSON] відмовила у її задоволенні з тих підстав, що позивач не повідомив її протягом трьох діб про виявлені недоліки у наданій послузі, що унеможливило встановлення її вини та причинно-наслідкового звязку між поломкою автомобіля та проведеним ремонтом (письмова відповідь на претензію, а. с. 13-15). Спірні правовідносини врегульовані положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про захист прав споживачів» та спеціальними підзаконними нормативними актами, які регламентують діяльність у сфері надання послуг з технічного обслуговування та ремонту колісних транспортних засобів. Так, відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки;4) відшкодування збитків та моральної шкоди. У разі порушення боржником негативного зобовязання кредитор незалежно від сплати неустойки та (або) відшкодування збитків і моральної шкоди має право вимагати припинення дії, від вчинення якої боржник зобовязався утриматися, якщо це не суперечить змісту зобовязання. Така вимога може бути предявлена кредитором і в разі виникнення реальної загрози порушення такого зобовязання ( стаття 611 ЦК України). Підставою відповідальності за порушення зобовязання є вина. Так відповідно до статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідно до пункту 7 статті 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» про відступи від умов договору та інші недоліки в роботі (послузі), що не могли бути виявлені при звичайному способі її прийняття, споживач зобовязаний повідомити виконавцеві не пізніше трьох діб після їх виявлення. Положення статті 853 ЦК України зобовязують замовника прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її, і в разі виявлених допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків, негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобовязаний негайно повідомити про це підрядника. Взаємовідносини між замовником і виконавцем послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, їх складових частин (систем), а також вимоги щодо контролю за відповідністю наданих послуг врегульовані Правилами надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затв. Наказом Міністерством інфраструктури України від 28 листопада 2014 року № 615, за реєстр. в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2014 року за № 1609/26386. Відповідно до розділу VI Правил виконання послуг з технічного обслуговування і ремонту КТЗ здійснюється згідно з вимогами технічного регламенту. Стаття 2 розділу IX Правил зобовязує виконавця послуги гарантувати її якість. Відповідно до статті 2 розділу VIII Правил гарантійні зобовязання виконавця не поширюються на складові частини (системи), надані йому замовником. Стаття 906 Цивільного кодексу України передбачає відповідальність виконавця за порушення договору про надання послуг. Збитки, завдані замовником невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодування виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частина перша статті 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до частини першої статті 89 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування (стаття 80 ЦПК України). Факт проведення ремонту головки блока циліндрів автомобіля позивача працівниками ФОП [PERSON] відповідачем визнається. У свою чергу, позивач не заперечує, що прийняв виконані роботи без зауважень. Це логічно пояснюється тим, що можливі недоліки виконаної роботи не могли бути виявлені при звичайному способі її прийняття. Суд вважає доведеними також факти поломки автомобіля позивача через два місяці у липні 2016 року і подальшого ремонту двигуна працівниками ФОП [PERSON] Суд розяснив позивачу право заявити клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи в іншій експертній установі із залученням спеціаліста металознавця. Проте позивач вважав її проведення недоцільним. Посилаючись на наявність у нього вищої технічної освіти, [PERSON] вважав абсолютно очевидним той факт, що поломка двигуна сталася через неякісний ремонт автомобіля у травні 2016 року. Окрім того, він зазначав, що ремонт у ФОП [PERSON] було проведено з порушенням технічного регламенту. Проте, належних доказів на користь цих тверджень позивач суду не надав. Достатньо не підтверджується також факт дотримання позивачем положень пункту 7 статті 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення виконавця ремонтних робіт про виявлені недоліки в роботі. Так, з показань свідків [PERSON] та [PERSON] не можна встановити достовірно, що 29 липня 2016 року вони звернулися з претензією щодо якості наданої послуги саме до ФОП [PERSON] або до її працівників. Враховуючи нетривалий строк експлуатації автомобіля після ремонту в травні 2016 року, відносно невеликий пробіг автомобіля з часу попереднього ремонту, можна логічно припустити, що поломка двигуна автомобіля позивача могла бути наслідком недоліків ремонтних робіт. Проте не можна виключати і вірогідності того, що можливою причиною поломки стали інші причини наприклад, недоліки придбаних позивачем запасних частин. За таких обставин суд приходить до висновку, що вина ФОП [PERSON], а також причинно-наслідковий зв'язок між наданими нею послугами та завданою шкодою не доведені. У задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Відповідно до частини сьомої статті 141 ЦПК України судові витрати у справі компенсуються за рахунок держави. Відповідно до статей 263-265 ЦПК України,-

Outcome: dismissed