Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

У вересні 2016 року ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 01 липня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №064-2008-2253. Відповідно до умов Кредитного договору позивач надає відповідачу-1 кредит у розмірі 12 390 дол. США, строком до 01.07.2028 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14,95% річних, а відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно кредитного договору. 01 квітня 2009 року, 06 квітня 2009 року, 01 березня 2010 року, 30 березня 2010 року, 01 квітня 2011 року, 20 квітня 2011 року, 01 червня 2012 року, 04 червня 2012 року між Кредитором та Позичальником [PERSON] було підписано Додаткові угоди б/н до Кредитного договору №064-2008-2253 від 01.07.2008 року, згідно яких сторони встановлювали порядок нарахування відсотків за користування кредитними коштами. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 13 серпня 2014 року було укладено договір поруки № б/н між позивачем та [PERSON], відповідно до якого останній поручився відповідати за належне виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором №064-2008-2253 від 01.07.2008 року. 27 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем-1 було укладено кредитний договір №064-2915/840-0863, відповідно до якого позивач надав [PERSON] грошові кошти у сумі 34 100 дол. США, строком до 10.12.2027 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,35% річних. До даного договору між сторонами укладалося 9 Додаткових угод. 13 серпня 2014 року між Кредитором та відповідачем-2 було підписано договір поруки № б/н між позивачем та [PERSON], відповідно до якого останній поручився відповідати за належне виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором №064-2915/840-0863 від 27.12.2007 року. 27 грудня 2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем-1 було укладено кредитний договір №064-2915/840-0864, відповідно до якого позивач надав [PERSON] грошові кошти у сумі 19 700 дол. США, строком до 10.12.2027 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,45% річних. До даного договору між сторонами укладалося також 9 Додаткових угод. 13 серпня 2014 року між Кредитором та відповідачем-2 було підписано договір поруки № б/н між позивачем та [PERSON], відповідно до якого останній поручився відповідати за належне виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором №064-2915/840-0864 від 27.12.2007 року. Посилаючись на те, що позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, а відповідачі взяті на себе зобов'язання не виконали просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» частину простроченої заборгованості за трьома кредитними договорами у розмірі 25 320 дол. США. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу у його відсутність та не заперечує проти постановлення заочного рішення ( т.2 а.с. 12). Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини поважності неявки в судове засідання суду не повідомили. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідачів з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ПАТ «Універсал Банк» є повним правонаступником ВАТ «Універсал Банк». Як встановлено в судовому засіданні, 01 липня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №064-2008-2253 ( т.1 а.с. 14-17). Відповідно до умов даного договору позивач надає відповідачу-1 кредит у розмірі 12 390 дол. США, строком до 01.07.2028 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14,95% річних, а відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно кредитного договору ( п. 1.1.-1.2. Договору). 01 квітня 2009 року, 06 квітня 2009 року, 01 березня 2010 року, 30 березня 2010 року, 01 квітня 2011 року, 20 квітня 2011 року, 01 червня 2012 року, 04 червня 2013 року, 13 серпня 2014 року між Кредитором та Позичальником [PERSON] було підписано Додаткові угоди б/н до Кредитного договору №064-2008-2253 від 01.07.2008 року (т.1 а.с. 20-71), згідно яких сторони встановлювали порядок нарахування відсотків за користування кредитними коштами. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 13 серпня 2014 року було укладено договір поруки № б/н між позивачем та [PERSON], відповідно до якого останній поручився відповідати за належне виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором №064-2008-2253 від 01.07.2008 року ( т.1 а.с. 76-79). 27 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем-1 було укладено кредитний договір №064-2915/840-0863, відповідно до якого позивач надав [PERSON] грошові кошти у сумі 34 100 дол. США, строком до 10.12.2027 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,35% річних. До даного договору між сторонами укладалося 9 Додаткових угод, які визначали порядок та суми сплати відсотків за користування кредитними коштами ( т.1 а.с. 84-140). 13 серпня 2014 року між Кредитором та відповідачем-2 було підписано договір поруки № б/н між позивачем та [PERSON], відповідно до якого останній поручився відповідати за належне виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором №064-2915/840-0863 від 27.12.2007 року ( т.1 а.с. 146-149). 27 грудня 2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем-1 було укладено кредитний договір №064-2915/840-0864, відповідно до якого позивач надав [PERSON] грошові кошти у сумі 19 700 дол. США, строком до 10.12.2027 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,45% річних ( т.1 а.с. 154-157). До даного договору між сторонами укладалося також 9 Додаткових угод ( т.1 а.с. 159-211). 13 серпня 2014 року між Кредитором та відповідачем-2 було підписано договір поруки № б/н між позивачем та [PERSON], відповідно до якого останній поручився відповідати за належне виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором №064-2915/840-0864 від 27.12.2007 року ( т.1 а.с. 217-220). З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було надано відповідачеві-1 кредитні ресурси в повному обсязі. Однак, на відміну від позивача, що виконав взяті на себе зобов'язання належним чином, останні, отримавши та використавши кредитні ресурси, свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків, не виконали. У зв'язку з чим станом на 15.08.2016 року у відповідачів виникла заборгованість у розмірі 82 515, 85 дол. США, а саме: - по кредитному договору № 064-2008-2253 від 01.07.2008 року у розмірі 15 786, 63 дол. США; - по кредитному договору № 064-2915/840-0863 від 27.12.2007 року у розмірі 42 341,22 дол. США; - по кредитному договору № 064-2915/840-0864 від 27.12.2007 року у розмірі 24 388,00 дол. США. Матеріали справи свідчать, що позивачем на ім'я відповідачів було направлено вимоги щодо погашення заборгованості за кредитними договорами (т.1 а.с. 74-75, 80-83, 144-145, 150-153, 215-216, 221-224). Звертаючись до суду з даним позовом ПАТ «Універсал Банк» просив стягнути з відповідачів солідарно лише частину заборгованості у розмірі 25 320 дол. США. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частина 1 ст. 543 ЦК України передбачає, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), тому у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаними договорами відповідачі порушили норми законодавства та умови кредитних договорів. Позивачем було надано розрахунки по заборгованості за вказаними кредитами (т.1 а.с. 72-73, 142-143, 213-214), з якими суд погоджується. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідачі не скористалися своїм правом надати заперечення проти заявлених позовних вимог ПАТ «Універсал Банк», не надали доказів, які б могли спростовували розрахунки банку щодо нарахування заборгованості. Статтею 192 ЦК України передбачено, що законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадку і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Такий порядок встановлено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, статтею 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу ( генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст.5 цього Декрету. Як убачається з матеріалів справи ПАТ «Універсал Банк» має банківську ліцензію на право здійснення банківських операцій з валютними цінностями ( т. 1 а.с. 234-236). Отже, оскільки у ПАТ «Універсал Банк» наявна ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями, заборгованість за кредитами та процентами має бути стягнута в іноземній валюті. Указана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-190цс15. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідачів на підставі ст. ст. 526, 611, 554 ЦК України слід стягнути солідарно на користь позивача 25 320 дол. США. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» підлягають витрати по оплаті судового збору в розмірі по 4 840 грн. 30 коп. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved