Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

У березні 2020 року позивач [PERSON] в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] , звернулася до суду з позовом до Доманівської селищної ради Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи позовні вимоги тим, що після смерті [PERSON] , яка була матір`ю малолітніх [PERSON] та [PERSON] , померлої [INFO] , відкрилося спадкове майно, до складу якого входить 1/2 частина житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами та будівлями, що розташована по [ADDRESS] , належна померлої на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.12.2004р. за №953. Крім цього, спадкодавця фактично прийняла у спадок й іншу 1/2 частина цього ж будинку, яка належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.12.2004 року, реєстровий № 951, [PERSON] - бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Юридично будинок було розділено на дві частини, але в натурі долі не виділялися. [PERSON] і на момент відкриття спадщини,й після смерті [PERSON] продовжувала проживати в даному будинку, а тому вона фактично прийняла спадщину у виді 1/2 частини будинку. Однак, за життя [PERSON] не отримала правовстановлюючі документи на 1/2 частину будинку, що залишився після смерті бабусі. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її малолітні діти [PERSON] та [PERSON] . Позивачка, будучи опікуном дітей та в їх інтересах, звернулася до Доманівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, що залишилася після смерті [PERSON] . Однак, 12 березня 2018 [INFO] їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність документів, що підтверджують право власності на спадкове майно. Позивачка вважає, що [PERSON] , до дня смерті бабусі [PERSON] постійно проживала разом з бабусею за адресою: [ADDRESS] , але зареєстрована була в с. Богданівка Доманівського району, а тому є такою, що фактично прийняла спадщину у виді 1/2 частини,що належала покійній бабусі, шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак, враховуючи,що свідоцтва про право на спадщину на обидві частини спадкового будинку були втрачені, неможливо в позасудовому порядку оформити право власності на спадковий будинок. В підготовчому судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Доманівської селищної ради Миколаївської області Савін С. позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши письмові\~\~докази,\~спадкову справу, \~суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, [PERSON] , що була матір`ю малолітніх [PERSON] та [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Доманівським РВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. [PERSON] призначена опікуном малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] відповідно до розпорядження Доманівської РДА від 18 липня 2017р., №150. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина та залишилося спадкове майно, до складу якого, зокрем , входить 1/2 частина житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами та будівлями, що розташована по [ADDRESS] , належна померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.12.2004р. , за №953. Інша частина будинку, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.12.2004 року, реєстровий № 951, належала [PERSON] - бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Дане свідоцтво також було втрачено. Згідно рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 14.11.2019р. у справі №475/809/18, яке набрало законної сили, встановлено факт постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON] на момент відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи зазначене, померла [PERSON] прийняла спаджщину й у виді 1/2 частини будинку, однак за життя не отримала правовстановлюючих документів на цю частину. Опікун [PERSON] в інтересах малолітніх дітей звернулася до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину, що залишилося після смерті [PERSON] , проте постановою нотаріуса від 12 березня 2018р. їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, так як відсутній правовстановлюючий документ на дане спадкове майно. Позивачем надано копію свідоцтва про право на спадщину за законом №953 від 30.12.2004р., видане [PERSON] на 1/2 частку майна житлового будинку по [ADDRESS] після смерті [PERSON] та копію свідоцтва про право на спадщину за законом №951 від 30.12.2004р., видане [PERSON] на 1/2 частку майна житлового будинку по [ADDRESS] після смерті [PERSON] , посилаючись на те, що оригінали обох правовстановлюючих документів втрачені. Факт втрати свідоцтв про право на спадщину за законом №953 від 30.12.2004р. та №951 від 30.12.2004р., підтверджується оголошенням у газеті «Трибуна хлібороба» за №11 (10401) від 12.03.2020р. Отримати дублікати Свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок позивач, згідно норм діючого законодавства, не може, а тому узаконити спадкові права вона може тільки за рішенням суду. Враховуючи вищевикладені обставини, суд має всі підстави для задоволення позову в підготовчому судовому засіданні, оскільки відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved