overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

у вересні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеного договору № б\\н від 17.08.2011 року між ним та відповідачем [PERSON]., остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом Відповідач порушує боргові зобовязання та своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості не надає. У звязку з цим, станом на 31.08.2016 року утворилася заборгованість в розмірі 24329,32 грн., яку позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача в рахунок виконання умов договору № б\\н від 17.08.2011 року.\~ \~Представник позивача у судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи за його відсутністю. \~Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне: 17.08.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладений договір без номера, що складається з Анкети-Заяви клієнта про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку,за умовами яких банк видав клієнту кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок,з процентною ставкою 1,7 % на місяць. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 31.08.2016 року відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором б/н від 17.08.2016 року у розмірі 24329,23 грн., з яких: 4880,00 грн. - заборгованість за кредитом, 16714,50 грн. - заборгованість за відсотками, 1100,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1134,73 грн. штраф (процентна складова). За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобовязання щодо погашення заборгованості за кредитним договором в установлені договором строки, позивач внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки за користування кредитом, на що він розраховував при укладенні договору, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у звязку з чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором без номера від 17.08.2011 року, яка виникла станом на 31.08.2016 року, в розмірі 24329,23 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню в повному обсязі витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 27 квітня 2012 року Московським відділом державної реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 237, зареєстрував шлюб з [PERSON] Посилався, що спільне життя не склалося з причини відсутності взаєморозуміння на грунті побутових та життєвих стосунків, різних бачень сімейного життя, ведення господарства, що зробило неможливим спільне проживання, в результаті чого було втрачено почуття любові до дружини. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують з січня 2013 року, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного, спільного бюджету не мають. Позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв про відкладання розгляду справи від нього до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 27 квітня 2012 року. Від спільного життя подружжя неповнолітніх дітей не має. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують з січня 2013 року, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного, спільного бюджету не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, які мають істотне значення, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 110 - 112, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 20 березня 2009 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 109, зареєструвала шлюб із [PERSON] Посилалась, що 30.03.2000 року народилася дитина син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок протилежних погляди на сімейне життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбно сімейні відносини не підтримують з 2014 року, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, мешкають окремо один від одного. Позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях проти позовних вимог щодо розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Сторони надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 березня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно сімейні відносини не підтримують з 2014 року, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, мешкають окремо один від одного, наміру про примирення не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] на території Майданівської сільської ради. Однак коли він звернувся до Бородянської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини отримав відмову, оскільки пропустив строк для прийняття спадщини за законом. Оскільки на день смерті матері він проживав разом з нею, то вважав, що прийняв спадщину, тому пропустив строк з поважних причин. Просив визначити йому додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті [INFO] року [PERSON] В судове засідання позивач не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідач - Майданівська сільська рада Бородянського району Київської області та третя особа - Бородянська районна державна нотаріальна контора представників в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], яка на день смерті проживала разом і вела спільне господарство з сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8), копією свідоцтва про народження (а.с.9), копією довідки виконавчого комітету Майданівської сільської ради від 13 вересня 2016 року (а.с. 11). Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що позивачем пропущено строк звернення до нотаріальної контори з поважної причини, то суд вважає за необхідне позов задовольнити та визначити позивачу додатковий строк два місяці для подачі ним заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 04 липня 2015 року він уклав шлюб з відповідачкою в Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану РС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 265. З травня 2016 року сторони спільного господарства не ведуть, однією сім'єю не проживають, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обов'язків, через що в сім'ї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про день розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 04 липня 2015 року в Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану РС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 265. Фактично шлюбні відносини сторони припинили в травні 2016 року, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім?єю, втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 13 листопада 2004 року він уклав шлюб з відповідачкою в Іллічівському районному у м.Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 397. Від шлюбу мають дітей [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони з серпня 2016 року спільного господарства не ведуть, однією сімєю не проживають, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обовязків, через що в сімї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали що 13 листопада 2004 року в Іллічівському районному у м.Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 397. Від шлюбу мають дітей [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили в серпні 2016 році, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім?єю, втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 24 лютого 1990 року він уклав шлюб з відповідачкою в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 676. З 2013 року сторони спільного господарства не ведуть, однією сімєю не проживають, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обовязків, через що в сімї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась. Була викликана до суду шляхом розміщення оголошення в газеті Центральних органів виконавчої влади України «Урядовий курєр» № 212 (5832) від 11 листопада 2016 року. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 24 лютого 1990 року в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 676. Фактично шлюбні відносини сторони припинили в 2013 року, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім?єю, втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду із даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 03 червня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у неї з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого у них часто виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Вважає, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. На даний час, шлюб існує лише юридично, оскільки спільного господарства вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, спору про розподіл майна та місця проживання дітей не мають. Тому, вона змушена звернутися до суду із даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених в ньому. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував. Від примирення сторони відмовилися. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 червня 2006 року у виконкомі Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області, актовий запис № 3 від 03 червня 2006 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER]. (а.с 7). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO] та малолітню доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвами про їх народження, Серії [NUMBER], від 17 січня 2007 року та Серії [NUMBER], від 14 квітня 2008 року. (а.с 8,9). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, в судовому засіданні позивач виявила бажання залишити собі прізвище «[PERSON]». Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх малолітніх дітей, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Разом з тим, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А від так, з відповідача на користь позивача слід стягнути 551,20 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі даного позову, відповідно до квитанції від 06.09.2016 року. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду із даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 15.10.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Спільне життя у неї з відповідачем не склалося через постійні конфлікти, спільне життя стало неможливим, нестерпним, вони мають різні погляди на життя. Зазначає, що вони з відповідачем разом не проживають. На даний час шлюб носить формальних характер, оскільки спільного господарства вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, спору про розподіл майна не мають. Тому, вона змушена звернутися до суду із даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених в ньому. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував. Від примирення сторони відмовилися. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.10.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 313 від 15.10.2011 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб,Серія [NUMBER]. (а.с 10). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про її народження, Серії [NUMBER], від 13.03.2012 року. (а.с 9). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, в судовому засіданні позивач виявила бажання залишити собі прізвище «[PERSON]». Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх малолітньої дитини, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Разом з тим, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А від так, з відповідача на користь позивача слід стягнути 551,20 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі даного позову, відповідно до квитанції № 17 від 30.09.2016 року. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду із даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 25 квітня 2015 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя у нього з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого у них часто виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. На даний час, шлюб існує лише юридично, оскільки спільного господарства вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, спору про розподіл майна та місце проживання сина не мають. Тому він змушений звернутися до суму із даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у ньому. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечувала. Просила суд відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Від примирення сторони відмовилися. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 квітня 2015 року, у Виконавчому комітеті Червономотовиліської сільської ради Фастівського району Київської області, актовий запис № 8 від 25 квітня 2015 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб. (а.с 6). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про його народження, Серії [NUMBER], від 12 вересня 2016 року. (а.с 7). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, в судовому засіданні відповідач виявила бажання відновити собі дошлюбне прізвище «[PERSON]». Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх малолітньої дитини, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Крім того, враховуючи положення ч. 3 ст. 88 ЦПК України, яка передбачає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved