Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

У вересні 2014 року позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інтер-Поліс» звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON], третя особа [PERSON], про визнання недійсним договору страхування, посилаючись на те, що 23 травня 2014 року приблизно о 19 год. 10 хв. на вул. Перемоги 74 Е/О у м. Києві сталася дорожньо-транспортна подія за участю наступних транспортних засобів: VOLKSWAGEN Гольф, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], MERCEDES-BENZ 200, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], та CHEVROLET Лачетті, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2014 року винним у зазначеній дорожньо-транспортній події визнаний [PERSON], який мав при собі договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс) № АС/9917812, виданий ПрАТ СК «Інтер-Поліс». Згідно з інформацією, наявною у ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» та МТСБУ бланк Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9917812 не використаний, страховий платіж за вищевказаним полісом до ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» не надходив, звіт про оформлення Полісу страховим агентом ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» не надано. Так, ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» наголошував, що [PERSON] не подав будь-яких підтверджуючих документів про сплату ним страхового платежу до настання страхового випадку, і взагалі страховий платіж до ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» не надходив, тому укладений Поліс підлягає визнанню недійсним. Враховуючи викладене, позивач ПрАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс» просив суд визнати недійсним укладений між ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» та [PERSON] договір страхування у вигляді полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС № 9917812, та стягнути з [PERSON] витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» поданий позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні поданий позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні поданий позов не підтримав та заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 квітня 2014 року між [PERSON] та ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» було укладено Поліс АС/9917812 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії якого вказаний до 16 квітня 2015 року. З вказаного полісу вбачається, що страхова сума визначена в межах 100 000 (сто тисяч) гривень за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю, та в межах 50 000 (п'ятдесят тисяч) гривень за шкоду, заподіяну майну. Забезпеченим транспортним засобом за цим Полісом є автомобіль CHEVROLET Лачетті, державний номерний знак [NUMBER], типу В1, 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER]. Відповідно до п. 10 Полісу страховий платіж у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні було сплачено 12 квітня 2014 року о 17 год. 30 хв. Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За правилами ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені законом строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про страхування» для укладання договору страхування страхувальник подає страховику письмову заяву за формою, встановленою страховиком, або іншим чином заявляє про свій намір укласти договір страхування. Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Відповідно до вимог п. 1.8. ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору. За правилами ч. 17.2. ст. 17 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є документом, технічний опис, зразки, порядок замовлення, організації постачання якого затверджуються Уповноваженим органом за поданням МТСБУ. Згідно з положеннями ст. 983 ЦК України договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. Однак, із наданого Полісу суду не вдалося встановити дату укладання договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки у Полісі відсутня відповідна відмітка, а також суду не видається можливим зрозуміти, хто підписав Поліс з боку страховика ПрАТ «СК «Інтер-Поліс», оскільки у відповідній графі Полісу не вказано прізвище, ім'я та по батькові страховика, відсутній його особистий підпис, а є лише відбиток печатки ПрАТ «СК «Інтер-Поліс». Як пояснив із цього приводу в судовому засіданні представник позивача, від імені ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» ніхто вказаний Поліс не укладав, а тому він є недійсним. Представник відповідача [PERSON] наголошував у судовому засіданні, що його довіритель придбав спірний Поліс не у приміщенні страхової компанії, а в агента. Як вбачається з п. 2.1.4. розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 673 від 27 жовтня 2011 року «Про затвердження Положення про особливості укладання договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при укладенні внутрішнього договору страхування страховик зобов'язаний, зокрема, заповнювати поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до порядку заповнення бланка поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який встановлюється МТСБУ. Як вбачається з постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2014 року [PERSON] було визнано винним у тому, що 23 травня 2014 року о 19 год. 10 хв. він порушив правила дорожнього руху, не дотримався безпечної дистанції до іншого автомобіля, в результаті чого відбулося зіткнення, яке спричинило пошкодження транспортних засобів. В матеріалах справи наявна довідка № 9390434 про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася по вул. Перемоги 74 Е/О 23 травня 2014 року о 19 год. 10 хв., та учасниками якої були автомобіль VOLKSWAGEN Гольф, державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням [PERSON], MERCEDES-BENZ 200, державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням [PERSON], та CHEVROLET Лачетті, державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням [PERSON], порушення правил яким призвело до дорожньо-транспортної пригоди. У вказаній довідці зазначено, що поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у [PERSON] відсутній, хоча вказано його серію та строк дії. 26 травня 2014 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» із повідомленням № 181/14 про настання події, яким повідомив страховика про настання страхової події та про завдання збитку майну [PERSON], а саме автомобілю MERCEDES-BENZ 200, державний номерний знак [NUMBER]. З роздруківки Централізованої бази даних МТСБУ від 22 вересня 2014 року встановлено, що станом на 23 травня 2014 року бланк Полісу АС/9917812 не був використаний. За вимогами ст. 16 Закону України «Про страхування» Договір страхування повинен містити назву документа; назву та адресу страховика; прізвище, ім'я, по батькові або назву страхувальника та застрахованої особи, їх адреси та дати народження; прізвище, ім'я, по батькові, дату народження або назву вигодо набувача та його адресу; зазначення предмета договору страхування; розмір стразової суми за договором страхування іншим, ніж договір страхування життя; розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат за договором страхування життя; перелік страхових випадків; розміри страхових внесків (платежів, премій) і строки їх сплати; страховий тариф; строк дії договору; порядок зміни і припинення дії договору; умови здійснення страхової виплати; причини відмови у страховій виплаті; права та обов'язки сторін і відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору; інші умови за згодою сторін; підписи сторін. За правилами ст. 981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатися шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). У разі недодержання письмової форми договору страхування такий договір є нікчемним. Згідно із ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. За положеннями ст. 29 Закону України «Про страхування» договір страхування вважається недійсним з моменту його укладення у випадках, передбачених ЦК України. Договір страхування визнається недійсним і не підлягає виконанню також у разі: якщо його укладено після страхового випадку; якщо предметом договору страхування є майно, яке підлягає конфіскації на підставі судового вироку або рішення, що набуло законної сили. Договір страхування визнається недійсним у судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 10 Закону України «Про страхування» страховий платіж (страховий внесок, страхова премія) - плата за страхування, яку страхувальник зобов'язаний внести страховику згідно з договором страхування. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» просив суд визнати недійсним договір страхування на підставі того, що [PERSON] не сплатив належний страховий платіж. Проте, з наведеного законодавства суд доходить висновку, що несплата страхового платежу не є підставою для визнання договору страхування недійсним, а лише є підставою для невиплати страхового відшкодування у разі настання страхового випадку. Окрім того, суд не знаходить підстав для визнання вказаного договору страхування недійсним з огляду на те, що відсутні умови, передбачені чинним законодавством для встановлення такої недійсності. Однак, суд також зазначає, що договір вважається вчиненим у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами. За вимогами ст. 981 ЦК України договір страхування у разі недодержання письмової форми є нікчемним. З викладеного суд доходить висновку, що позивачем ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» невірно обраний спосіб захисту, а тому суд відмовляє ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» у задоволенні вказаного позову про визнання договору страхування недійсним.

Outcome: dismissed