Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

У березні 2015 року позивач звернулась до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із вищевказаним позовом, мотивуючи його наступним. Відповідач є батьком позивача. Мати позивача [PERSON] та відповідач батько [PERSON] розлучились та проживають окремо. Після\~ розлучення позивач проживає весь час з матір'ю, знаходилась і знаходиться на її утриманні та вихованні. До досягнення позивачем повноліття відповідач надавав матеріальну допомогу на її утримання, але після досягнення позивачем повноліття відповідач не надає матеріальну допомогу.\~\~З 01 вересня 2014 року позивач навчається у Національному університеті харчових технологій на денній формі навчання, у якому навчання\~ позивач закінчить 30 червня 2018 року. В період навчання позивач проживає в м. Києві, у зв'язку з чим має великі витрати з оплати на проїзд, проживання, харчування і постійно потребує матеріальної допомоги. Ніяких самостійних джерел доходу грошових коштів, окрім матеріальної допомоги з боку матері позивач не отримує, в зв'язку з чим була змушена звернутися до суду з вищевказаним позовом. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на час навчання у Національному університеті харчових технологій у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця починаючи з моменту звернення з даним позовом до суду і до закінчення терміну її навчання, тобто до 30 червня 2018 року. Заочним рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 09.04.15 року позов було задоволено у повному обсязі. Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 30.03.2016р. заочне рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 09.04.15 року було скасовано та призначено справу до розгляду. Позивач у судове засідання не з'явився, але надала суду письмову заяву згідно якої просить суд розглянути\~ цивільну справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав. Третя особа на стороні позивача яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] у судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала та підтвердила що відповідач до повноліття сплачував аліменти на утримання позивача. Суд, дослідив матеріали справи і оцінив їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Суд\~ встановив, що відповідач є батьком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 190115, батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON]. У 2001 році мати позивача [PERSON] та відповідач батько [PERSON] розлучились та проживають окремо.\~Після\~ розлучення позивач проживає весь час з матір'ю\~ і знаходиться на її утриманні та вихованні. До досягнення позивачем повноліття відповідач надавав матеріальну допомогу на її утримання, але після досягнення позивачем повноліття не надає матеріальну допомогу. Згідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На даний час\~позивач навчається у Національному університеті харчових технологій на денній формі навчання, у якому відповідно до довідок №22-1410 від 09.02.2015р. та №22-2357 від 30.03.2016 року \~ навчання позивач закінчить 30 червня 2018 року. Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. В період навчання позивач проживає в м. Києві, у зв'язку з чим має великі витрати з оплати на проїзд, проживання, харчування і постійно потребує матеріальної допомоги. Ніяких самостійних джерел доходу грошових коштів, окрім матеріальної допомоги з боку матері позивач не отримує. Нормами\~статі 201 Сімейного кодексу України\~визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей\~187, 189-192 і 194-197 цього кодексу. Статтею 198 Сімейного кодексу України\~визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.1\~ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до\~ст.200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Тобто на відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько можливість надання такого утримання. Пунктом 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно\~ст.199 СК України\~обов'язок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання покладено на обох батьків. Як було встановлено в ході судового розгляду справи відповідач є працездатною особою, зареєстрований як фізична особа підприємець, належних доказів, які б свідчили про те, що за станом свого здоров'я він не може працювати, та про наявність на його утриманні інших осіб відповідач суду також не надав. При винесенні даного рішення суд враховує, матеріальне становище позивача, яка під час навчання проживає в м. Києві, у зв'язку з чим має великі витрати з оплати на проїзд, проживання, харчування і постійно потребує матеріальної допомоги. Ніяких самостійних джерел доходу грошових коштів, окрім матеріальної допомоги з боку матері позивач не отримує а також, що відповідач має можливість надавати таку допомогу повнолітній дочці яка навчається на денній формі навчання, крім того позивач визнав позов, тому суд вважає, позов підлягає задоволенню. Згідно положень ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, вирішуючи питання щодо строку з якого повинні бути присуджені аліменти на повнолітню доньку, яка навчається суд враховуючи аналогію закону вважає за необхідне визначити їх від дня пред'явлення позову, тобто з 06 березня 2015 року. Також, суд зазначає, що у разі зміни, в подальшому, матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. У відповідності до ч.3\~ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved