Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

У березні 2013 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що 26 жовтня 2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/115804/3178/74, згідно умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 170 000 доларів США строком на 240 місяців з 26 жовтня 2006 року по 25 жовтня 2026 року, а [PERSON] прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 14,00% річних та здійснити повернення кредиту щомісячними платежами. Позивач свої зобов'язання виконав та надав відповідачу 170 000 доларів США готівкою. Відповідач свої зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом не виконує в повному обсязі. Станом на 06 грудня 2012 року сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором складає 435 975,82 доларів США, що по курсу НБУ складає 3 484 754,73 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2013 року позовні вимоги були задоволені в повному обсязі. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2013 року заочне рішення суду від 18 липня 2013 року скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши та вивчивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що 26 жовтня 2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/115804/3178/74 (а.с. 6-7), згідно умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 170 000 доларів США строком на 240 місяців з 26 жовтня 2006 року по 25 жовтня 2026 року, а [PERSON] прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 14,00% річних та здійснити повернення кредиту щомісячними платежами. Позивач свої зобов'язання виконав та надав відповідачу 170 000 доларів США готівкою, що підтверджується виписками по рахункам (а.с. 12-14). Відповідач свої зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом не виконує в повному обсязі. Станом на 06 грудня 2012 року сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором складає 435 975,82 доларів США, що по курсу НБУ станом на 06 грудня 2012 року складає 3 484 754,73 грн.(а.с. 16-17), де: - непогашена сума кредиту - 152 938,91 доларів США, що по курсу НБУ складає 1 222 440,71 грн.; - несплачені проценти - 88 053,29 доларів США, що по курсу НБУ складає 703 809,95 грн.; - нарахована пеня за прострочення тіла кредиту - 55 259,68 доларів США, що по курсу НБУ складає 441 690,62 грн.; - нарахована пеня за прострочення відсотків по кредиту - 139 723,94 доларів США, що по курсу НБУ складає 1 116 813,45 грн. Правовідносини, які виникли між сторонами по даній цивільній справі врегульовані нормами ЦК України, умовами кредитного договору № 014/115804/3178/74 від 26 жовтня 2006 року. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 Цивільного кодексу України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу України). Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (п. 3 ст. 510 Цивільного кодексу України). Позичальник зобов'язується повернути (погасити) кредитодавцеві кредит, сплатити проценти згідно умов договору. В статті 610 ЦК України вказано, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 623. боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору № 014/115804/3178/74 від 26 жовтня 2006 року позичальник зобов'язується щомісячно здійснювати безготівковим платежем або готівкою частково погашати кредит та остаточно погасити кредит до 25 жовтня 2026 року, а також сплачувати відсотки за фактичне використання кредитних коштів. Згідно п. 6.5 кредитного договору кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання позичальником умов цього договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Відповідно до п. 9.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями цього Договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобов'язань, зазначеного в цьому договорі. В порушення зазначених норм закону та умов укладених кредитного договору № 014/115804/3178/74 від 26 жовтня 2006 року відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим утворилася заборгованість. Позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про дострокове погашення грошових зобов'язань за кредитним договором (а.с. 15), однак в добровільному порядку заборгованість відповідачем не була погашена і позивач вимушений був звертатися з позовом до суду. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України і ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення суми кредиту. Згідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Положення ст. 627 ЦК України встановлюють, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Банк свої зобов'язання по договором виконав, позичальник, в свою чергу, отримав те, на що розраховував - грошові кошти на споживчі цілі. Відповідно до ст. 7 ЦК України за звичаєм ділового обороту ризик покладається на ту сторону в правочині, яка має невиконані зобов'язання по відношенню до іншої сторони правочину (ст. 526 ЦК України). Кредитним договором обов'язок по поверненню суми кредиту покладається на позичальника. Кредитний договір складений у повній відповідності до норм статей 1054, 1055, 1056, 1056 ЦК України, які регулюють окремий вид цивільних відносин - кредитних. Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним способом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Цивільним кодексом передбачено можливість визначення зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 632 ЦК України, договір укладений сторонами, має умови, які повинні виконуватися. Отже, позивач та відповідач погодилися на умови про надання кредиту як такий, що їх влаштовували. Банк не примушував, не нав'язував своїх послуг відповідачу та не вимагав укладення договору. Це була ініціатива особисто позивача та відповідачів. Суд приймає до уваги також і ті обставини, що при укладенні договору було дотримано всі передбачені законом істотні умови договору, котрі були обумовлені згодою сторін, як узгоджені сторонами, так і прийняті ними. На момент укладення вказаного договору обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їхній внутрішній волі, що підтверджено власноручними підписами та печатками сторін; правочин був спрямований на отримання кредиту та у його погашенні згідно умов даного договору. Оцінюючі всі докази досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду справи в їх сукупності, та приймаючи до уваги, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором №014/115804/3178/74 від 26 жовтня 2006 року в повному обсязі не виконав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за даним кредитним договором. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим задовольнити позовну заяву публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості, та стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 435 975,82 доларів США, що по курсу НБУ станом на 06 грудня 2012 року складає 3 484 754,73 грн. (три мільйони чотириста вісімдесят чотири тисячі сімсот п'ятдесят чотири гривні сімдесят три копійки), де: непогашена сума кредиту - 152 938,91 доларів США, що по курсу НБУ складає 1 222 440,71 грн.; несплачені проценти - 88 053,29 доларів США, що по курсу НБУ складає 703 809,95 грн.; нарахована пеня за прострочення тіла кредиту - 55 259,68 доларів США, що по курсу НБУ складає 441 690,62 грн.; нарахована пеня за прострочення відсотків по кредиту - 139 723,94 доларів США, що по курсу НБУ складає 1 116 813,45 грн. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою у розмірі 3 441 грн., що підтверджується платіжним дорученням про сплату відповідної суми. На підставі викладеного,

Outcome: approved