Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

У вересні 2016 р. позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 4000 грн. 00 коп. починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та додаткові витрати у розмірі 534 грн. 86 коп., посилаючись на ті підстави, що дитина перебуває на повному утриманні у позивача, відповідач участі у вихованні дитини не приймає, та з серпня 2016 року матеріальної допомоги не надає. Крім того, позивач зазначає, що участь у додаткових витратах на дитину пов'язаних з розвитком та інтелектуальних здібностей приймає лише вона. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні частково заперечує у задоволенні позовних вимог, пояснивши, що сума яку просить стягнути позивач велика, та зазначив, що він кожного місяця матеріально допомагає дитині, однак квитанції не зберігає. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від 30.09.2013, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). Сторони від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві 24.07.2013 (а.с.7). 16.12.2015 рішенням Печерського районного суду м. Києва шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний (а.с.9). З матеріалів справи вбачається, що позивачем були понесенні додаткові витрати на дитину пов'язаних з розвитком творчих та інтелектуальних здібностей (а.с. 10, 11, 12, 13, 24). Відповідно до довідки Управління Державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області №5 від 24.05.2017 заробітна плата [PERSON] з листопада 2016 по квітень 2017 склала 16946 грн. 98 коп. (а.с.48). Відповідно до довідки Управління Державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області №9 від 11.09.2017 заробітна плата [PERSON] з березня 2017 по серпень 2017 склала 21491 грн 14 коп (а.с. 54). Згідно ст. 48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї що включає достатнє харчування, одяг, житло. Згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи. В ході розгляду справи судом було встановлено, що відповідач одружений та має на утриманні неповнолітню доньку (а.с. 56, 57). Тому враховуючи вищенаведена та обов'язок обох батьків утримувати дитину, а також обставини, зазначені у ст. 182 СК України суд вважає необхідним призначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Таким чином, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що передбачені законом підстави стягнення аліментів з відповідача підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial