Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому вказала, що 17 листопада 2012 зареєструвала шлюб з відповідачем під час якого в них 16 травня 2013 року народилась донька [PERSON]. З вересня 2013 року сімейні відносини з відповідачем припинилися. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину. У добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивач не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 частини всіх доходів відповідача та аліменти на своє утримання в розмірі ? частини від усіх видів заробітку до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач в судове засіданні не з'явився, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-КИ №438213, виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 травня 2015 року шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 17 листопада 2012 року, розірваний. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є батьком неповнолітньої дитини, яка проживає разом з позивачем, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі, досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем та потребує утримання, та те, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього на утриманні інших осіб та визнав позов у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для стягнення на користь позивача з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Що стосується позовних вимог щодо стягнення аліментів на дружину, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.2\~ст.84 Сімейного Кодексу України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч.4\~ст.84 Сімейного Кодексу України\~право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач є працездатною особою тому має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання непрацездатної дружини. Вирішуючи спір про розмір аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, суд виходить з положень ч.1\~ст.80 СК України, які передбачають можливість присудження за рішенням аліментів одному з подружжя у частці від заробітку та враховує матеріальне становище платника аліментів, який має офіційну роботу та сталий дохід, стан здоров'я платника аліментів, що є задовільним, відсутність інших непрацездатних осіб на утриманні відповідача окрім дитини та дружини, матеріальне становище одержувача аліментів (позивача), яка не працює у зв'язку з доглядом за дитиною і власних доходів не має а, відтак, на переконання суду, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1\\4 частини від всіх доходів щомісяця, що буде справедливим та співмірним. В силу п. 1 ч. 1\~ст. 367 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved