Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

У вересні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просила: суд поновити її на роботі посаду артиста балету вищої категорії Комунального закладу «Київський муніципальний академічний театр опери і балету для дітей та юнацтва»; стягнути з Комунального закладу «Київський муніципальний академічний театр опери і балету для дітей та юнацтва» середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02 липня 2017 року по 01 вересня 2017 року. В обґрунтування своїх вимог вказала, що позивач 03 грудня 2013 року уклала трудовий договір (контракт) з Комунальним закладом «Київський муніципальний академічний театр опери і балету для дітей та юнацтва» посаду артиста балету вищої категорії. 01 липня 2016 року був укладений додаток № 49/16 до трудового договору (контракту) від 03 грудня 2013 року, яким зазначений договір від 03 грудня 2013 року вважати укладеним на строк: з 01 липня 2016 року до кінця театрального сезону 2016-2017 років. 28 січня 2016 року Верховна Рада України ухвалила Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» № 955-У11І. який набув чинності 24 лютого 2016 року. Відповідно до вимог ч.3 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» № 955-УІІІ з працівниками художнього та артистичного персоналу, які перебувають у трудових відносинах з державними та комунальними закладами культури, протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом укладається контракт строком від одного до трьох років без проведення конкурсу. Таким чином трудовий договір (контракт) від 03 грудня 2013 року діє після закінчення театрального сезону 2016-2017 років, а Комунальний заклад «Київський муніципальний академічний театр опери і балету для дітей та юнацтва» повинен був укласти контракт строком від одного до трьох років без проведення конкурсу Розпорядженням Комунального закладу «Київський муніципальний академічний театр опери і балету для дітей та юнацтва» № 3 від 18 травня 2017 року встановлений список артистів театру, контракти яких закінчуються 02 липня 2017 року згідно п.2 ст.36 КЗпП України. Розпорядження Комунального закладу «Київський муніципальний академічний театр опери і балету для дітей та юнацтва» № 3 від 18 травня 2017 року є неправомірним, та не відповідає вимогам ч.3 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників держаних та комунальних закладів культури» №955-VIII. Тобто, законних підстав для дострокового припинення строкового трудового договору (контракту) укладеного з нею у театру не було, оскільки дана процедура передбачена виключно для професійних творчих працівників, що працювали на підставах безстрокового трудового договору. Разом з тим, [PERSON] не було вручено копію наказу про звільнення та не вручено трудової книжки. Враховуючи вищевикладене, представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що дійсно, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури»., а саме пунктами 2 та 3 Прикінцевих положень, передбачено , що - «2. Набрання чинності цим Законом є підставою для припинення безстрокового трудового договору з керівниками державних та комунальних закладів культури, а також з професійними творчими працівниками (художнім та артистичним персоналом) державних та комунальних закладів культури згідно з пунктом 9 статті 36 Кодексу законів про працю України. Ця норма не поширюється на професійнихтворчих працівників комунальних закладів культури у територіальних громадах з населенням до 5 тисяч жителів.3. З працівниками художнього та артистичного персоналу, які перебувають у трудових відносинах з державними та комунальними закладами культури, протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом укладається контракт строком від одного до трьох років без проведення конкурсу».Даний закон набрав чинності 24.02.2016 року, тобто кінцевий термін укладення контрактів, в рамках цього Закону, з працівниками художнього та артистичного персоналу закінчився 24.02.2017 року. До закінчення вказаного законом строку з усіма працівниками художнього та артистичного персоналу, які працювали на умовах безстрокового трудового договору, безстрокові трудові договори було розірвано та укладено контракти без проведення конкурсу на строк від одного до трьох років. З працівниками художнього та артистичного персоналу, які працювали на інших умовах, ніж безстрокові трудові договори, а саме строкові трудові договори, контракти, у адміністрації театру законних підстав для розірвання трудових відносин та укладення контрактів не було. У цей же період, до 24.02.2017 року, позивач не зверталася до керівництва театру з проханням укласти з нею інший, відмінний від того, за яким вона працювала, контракт. Також позивач не зверталася до театру із заявами про продовження терміну дії контракту на умовах якого вона працювала, чи переукладення контракту на якихось інших умовах. Відповідно , у керівництва театру не було будь - яких законних підстав змінювати істотні умови праці позивача, в т. ч. розривати, змінювати, трудові відносини та їх умови, в тому числі і обумовлений сторонами строк їх дії, а також не було законних підстав переукладати з позивачем контракт. Оскільки термін дії контракту з позивачем закінчився 02.07.2017 року, трудові відносини з нею було припинено відповідно до п.1. ч.1. ст.,36 КЗпП України - «Закінчення строку». Тому дана підстава звільнення позивача є законною, а тому посилання її на факт незаконного звільнення необґрунтованим та безпідставним. Окрім того, будь - яких доказів щодо незаконності звільнення згідно п.1. ч.1 ст..36 КЗпП України позивачем та її представником не надано. Представник відповідача вказує, що якщо позивач вважає, що на виконання вимог пунктів 2,3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» з нею відповідач повинен був розірвати контракт із строком дії з 01.07.2016 року до 02.07.2017 року та укласти новий на строк від одного до трьох років, то на думку відповідача це є окремий предмет спору, який не може заміщати спору щодо законності звільнення. Також, оскільки позивачем не доведено порушення процедури звільнення та відсутності на таке звільнення законних підстав, відповідно не має підстав і для стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу в заявлений позивачем період - з 02.07.2017 по 01.09.2017 року. А вимоги щодо стягнення середнього заробітку у зв'язку із затримкою у видачі трудової книжки та вручення копії наказу про звільнення позивачем не заявлялися, хоча і такі б вимоги були б безпідставними, так як саме відповідач своїми діями та бездіяльністю перешкоджав театру у видачі їй (позивачу) трудової книжки та копії з наказу про звільнення, а саме ігнорувала запрошення відділу кадрів для отримання трудової книжки та копії наказу, або ж відмовлялася від їх отримання. Разом з тим представник відповідача вважає, що місячний строк передбачений ст. 233 КЗпП України позивач пропустила, з проханням про поновлення даного строку позивач до суду не зверталася. Суд заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 03 грудня 2013 року між позивачем [PERSON] та Комунальним закладом «Київський муніципальний академічний театр опери і балету для дітей та юнацтва» укладено трудовий договір (контракт) на посаду артиста балету вищої категорії (а.с.5-7). 01 липня 2016 року був укладений додаток № 49/16 до трудового договору (контракту) від 03 грудня 2013 року, яким зазначений договір від 03 грудня 2013 року вважати укладеним на строк: з 01 липня 2016 року до кінця театрального сезону 2016-2017 років (а.с.8-11). Розпорядженням Комунального закладу «Київський муніципальний академічний театр опери і балету для дітей та юнацтва» від 18.05.2017 року №3 про повідомлення працівників щодо закінчення терміну дії контрактів (а.с.12-14). Відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закiнчення строку його чинності можуть бути розiрванi власником або уповноваженим ним органом, в т.ч., у випадках змін в організації виробництва i працi, в тому числі ліквiдацiї, реорганiзацiї, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, органiзацiї, скорочення чисельностi або штату працівників. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. Відповідно до вимог ч.3 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» № 955-УІІІ з працівниками художнього та артистичного персоналу, які перебувають у трудових відносинах з державними та комунальними закладами культури, протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом укладається контракт строком від одного до трьох років без проведення конкурсу. Тобто трудовий договір (контракт) від 03 грудня 2013 року діє після закінчення театрального сезону 2016-2017 років, а Комунальний заклад «Київський муніципальний академічний театр опери і балету для дітей та юнацтва» повинен був укласти контракт строком від одного до трьох років без проведення конкурсу Розпорядженням Комунального закладу «Київський муніципальний академічний театр опери і балету для дітей та юнацтва» № 3 від 18 травня 2017 року встановлений список артистів театру, контракти яких закінчуються 02 липня 2017 року згідно п.2 ст.36 КЗпП України. Відповідно до відповіді Київської місцевої прокуратури №7, в провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м.Києві знаходилось кримінальне провадження №42016101070000179 від 03.10.2015 року, за підозрою директора Театру [PERSON], репетитора по балету Театру [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, головного балетмейстера Театру [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.173, ч.2 ст.366 КК України. З даної відповіді вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що директор Театру [PERSON] дійсно, умисно, з особистих мотивів, незаконно, звільнив артистів балету Театру, які повідомили правоохоронні органи про вчиненні ним злочини. У даному кримінальному провадженні завершено досудове розслідування, виконано вимоги ст. 290 КПК України та складено обвинувальний акт, який направлено до Подільського районного суду м.Києва для розгляду по суті. Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових зборів» при розгляді трудових спорів, пов`язаних зі звільненням за п.1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясовувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації праці, зокрема ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом законодавства, що регулюють вивільнення працівника. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює в театрі солісткою балету, та була незаконно звільнена, з наказом не ознайомлена, трудову книжку не отримала. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вказували, що [PERSON] відмовлялася неодноразово від отримання трудової книжки. Представником відповідача до суду не подано будь-яких належних та допустимих доказів, щодо направлення, отримання або відмови від отримання позивачкою [PERSON] трудової книжки та/або наказу про звільнення, а покази свідків не можуть бути взяти судом в основу рішення. З огляду на викладене вище, порушення з боку відповідача ст. 47 КЗпП України. Закон у відповідності до вимог ч. 1 ст. 235 КЗпП України не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині першій ст. 235 КЗпП України. Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу Вирішуючи питання щодо суми середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу позивача, яка має бути стягнута з відповідача на користь позивача, суд виходить з того, що середньоденна заробітна плата позивача [PERSON] становить 8524,21грн. Оскільки Позивач просить стягнути середній заробіток за період з 02.07.2017 по 01.09.2017 року, то оплата за час вимушеного прогулу становить: 17048,42 грн. Відповідно до ч.2 ст.264 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Виходячи з цього, за період з 02.07.2017 по 01.09.2017 року, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 17048,42 грн. З огляду на те, що позивач був звільнений від оплати судового збору під час звернення до суду з даним позовом, суд вважає, що судовий збір повинен бути стягнутий з відповідача на користь держави. В силу п.п.2, 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України та ч.5 ст.235 КЗпП України рішення в частині поновлення на роботі слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved