overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

У березні 2018 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] народження. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, оскільки позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 16 вересня 2006року у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку с»імї, актовий запис № 1522. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] народження. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

У березні 2018 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] народження. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивач надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання надав заяву про розгляд справи без її участі, оскільки позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 17 червня 2014 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 855( а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] народження ( а.с.5). Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

У березні 2018 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання представник позивача надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання надав заяву про розгляд справи без її участі, оскільки позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 16 серпня 2002 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї, актовий запис № 1717( а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] ( а.с.10). Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

У березні 2018 року позивач звернувся в суд з позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений із відповідачем та зареєстрований 20 червня 1992 року Побузькою селищною радою Голованівського району, Кіровоградської області, актовий запис №27. Зазначає, що шлюбні стосунки припинені з причин різних поглядів на відносини між чоловіком та дружиною, на ведення спільного господарства . В судове засідання позивач надав, через канцелярію суду, заяву про розгляд справи у його відсутності, погодження на ухвалення заочного рішення, позовні вимоги підтримав, примирятись не бажає. Відповідачка до суду не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась, відзиву на позов не подавала. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача , суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, із наступних підстав. Судом встановлено, що сторонами у червні 1992 року було укладено шлюб, який зареєстровано Побузькою селищною радою Голованівського району, Кіровоградської області, актовий запис №27. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть, примирятись не бажають. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через різні погляди на відносини між чоловіком та дружиною, на ведення спільного господарства, на даний час позивач створив нові сімейні відносини в іншою жінкою, намірів зберегти сім'ю у сторін немає, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

У березні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про визнання батьківства. Свої вимоги позивач мотивував тим, що з 2003 року проживає однією сімєю без реєстрації шлюбу з відповідачем. 8 вересня 2017 року у них народилась донька Жасмін. Запис про батька в свідоцтві про народження доньки було зроблено згідно ч.1 ст. 135 СК України. 11.10.2017 року позивач подав заяву до відділу ДРАЦС щодо визнання його батьком дитини, але йому було відмовлено. Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати його батьком дитини [PERSON], [INFO]. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З 2003 року сторони перебувають у шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, від яких 8 вересня 2017 року народилась [PERSON], де у графі батько вказано «Бурля Янош Володимирович», а у графі мати вказано «Бурля Анжела Іванівна». Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 04.10.2017 року, відомості про батьків [PERSON], яка народилась 08 вересня 2017 року, вказано, що батьком дитини є [PERSON], а матірю є [PERSON], номер актового запису 1339. Відповідно до ст.121\~Сімейного кодексу\~України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до п.3 ч.2 ст.125 та ст.128 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька може визначатися за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України, при народжені дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

У березні 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що відповідач по справі є рідним сином. Інших дітей у нього немає. Він є непрацездатною особою, мешкає один, отримує пенсію по інвалідності ІІ групи. Розмір пенсії становить 2289,51 грн., що не забезпечує його достатнього існування. Він потребує матеріальної допомоги. У зв'язку із погіршенням стану свого здоров'я, більшу частину пенсії витрачає на придбання ліків. Він часто хворіє, кожного місця проходить стаціонарне лікування. Син має постійне місце роботи, працює у КП «Маріупольське ВУВКГ», отримує заробітну плату, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу. Проте добровільно допомагати відповідач відмовляється. У зв'язку із чим, він вимушений звернутись до суду. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів їх заробітку (доходу) щомісячно. Позивач та його представник, який діє на підставі договору про надання правової допомоги, адвокат Кравчук Л.Є., у судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просили їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач та його представник, який діє на підставі договору про надання правової допомоги, адвокат Єрмолова В.М. у судовому засіданні позовні вимоги не визнали. В обґрунтування своїх заперечень відповідач надав на адресу суду письмові заперечення проти позову та пояснив, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач регулярно зловживає спиртними напоями, за місцем свого проживання характеризується негативно. Конфліктує з сусідами та оточуючими. До чергової частини Кальміуського ВП неодноразово надходили скарги на поведінку позивача. На попередні проведені профілактичні бесіди з ним не реагує. Підтримує зв'язки з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя. [PERSON] ніколи не допомагав матеріально як батько, жодним чином не піклувався про нього, не проявляв зацікавленості та не приймав участі у його житті, не цікавився його успіхами, станом здоров'я, не дбав про фізичний та духовний розвиток, не забезпечував необхідним, не створював умов для отримання освіти. Позивач не перебував у зареєстрованому шлюбі з його матір'ю - [PERSON]. Він за все життя не отримав жодного подарунка від батька на день свого народження, жодної іграшки. Для нього позивач є батьком лише на папері. [PERSON] жодного разу не поцікавився його успіхами у навчанні, не забирав з навчального закладу до себе. Зазначені факти свідчать про нехтування позивачем своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Також, [PERSON] не сплачував аліменти на його утримання. Крім того, на його утриманні перебуває непрацездатна матір - [PERSON], яка проживає разом з ним. Вона не працює, крім пенсії інших доходів не має, постійно хворіє. Два рази на рік його мати повинна проходити повне медичне обстеження, та у разі необхідності - лікування. У зв'язку із чим, потребує його матеріальної допомоги. 17.04.2014 року його батько,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

У березні 2018 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 15 грудня 2001 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 2290, зареєстрував шлюб з [PERSON] За час перебування у шлюбних відносинах народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO]. Посилався, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність між ним та відповідачем взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують з серпня 2017 року, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, мешкають окремо один від одного. Позивач в підготовче засідання не з'явився, подав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України судові рішення у підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 2001 року народження, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с. 3) Сторони мають двох дітей: дочку - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] (а.с.4-5) Шлюбно - сімейні відносини не підтримують з серпня 2017 року, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, мешкають окремо один від одного, наміру про примирення не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

У березні 2018 року позивач звернувся до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначив, що він знаходиться з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 20.09.2016 року. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачкою по справі сімейні стосунки припинені по причині того, що кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачкою є не можливим. Майнового спору між ними не має, а дочка залишиться проживати з відповідачкою. Посилаючись на наведене, [PERSON] просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилася. Позивач надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач також у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2016 року, шлюб був зареєстрований Корабельним районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 414. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачкою. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

У березні 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачем, зареєстрований 20 листопада 2015 року Амур Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1101 розірвати. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обовязки, ведення спільного господарств. Фактичні шлюбні відносини припинені. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивач не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої малолітньої дитини, що має істотне значення. Встановлено,\~що [PERSON]\~та [PERSON]\~уклали шлюб\~20\~листопада 2015\~року (арк.с.\~10).\~Від шлюбу\~вони мають\~малолітню дитину [PERSON], [INFO] (арк.с.11). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін, у звязку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved