Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернулася до суду із позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 6 у будинку № 2 по Сонячному кварталу в м.Марганець Дніпропетровської області. Позов обґрунтований тим, що вона є власником квартири № 6 у будинку № 2 по Сонячному кварталу в м.Марганець Дніпропетровської області згідно рішення Марганецької ради народних депутатів № 101/г від 01 червня 1989 року. На даний час в квартирі зареєстрований її син [PERSON], який з серпня 1997 року за місцем своєї реєстрації не проживає. В останній раз з сином вона спілкувалась у 2004 році. З метою його розшуку, вона зверталась до правоохоронних органів. На даний час відповідач у розшуку не перебуває. Реєстрація відповідача в квартирі створює їй перешкоди в користуванні та розпорядженні житлом. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала й просила його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлені через оголошення у газеті «Вісті придніпровя» від 20.06.2017 року № 46 (1845). Будь-яких заяв чи клопотань від них не надходило.\~\~ З урахуванням положень статті 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Згідно рішення Марганецької ради народних депутатів № 101/г від 01 червня 1989 року позивач є власником квартири № 6 у будинку № 2 по Сонячному кварталу в м.Марганець Дніпропетровської області (а.с.7, 8). Згідно копії домової книги за вказаною адресою зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO] (а.с.4-6). На день розгляду цивільної справи в домовій книзі для прописки громадян, що проживають в квартирі № 6 будинку № 2 по Сонячному кварталу в м.Марганець, за вказаною адресою зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO] (а.с.4-6). Факт реєстрації відповідача за даною адресою підтверджується також довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 08 квітня 2017 року (а.с.18). Згідно листів наданих Шевченківським районним відділом Львівського міського УМВС України відповідач [PERSON] перебував у розшуку з 2004 року, на даний час у розшуку не перебуває (а.с.10-12). 21 березня 2017 року головою ЖСК ДУ-1 [PERSON] та паспортистом ЖСК ДУ-1 [PERSON] в присутності жильців-сусідів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] складено акт № 46 про те, що [PERSON], [INFO], не проживає в квартирі № 6 у будинку № 2 по Сонячному кварталу в м.Марганець більше 10 років (а.с.9). Сукупністю досліджених достовірних доказів підтверджується, що відповідач, будучи зареєстрованим, в квартирі не проживає. За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на\~користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Судом встановлено, що [PERSON] не проживає в квартирі № 6 у будинку № 2 по Сонячному кварталу в м.Марганець більше 10 років і доказів того, що він відсутній за вказаною адресою з поважних причин, суду не надано. Реєстрація відповідача за спірною адресою створює позивачу перешкоди в здійсненні користування та розпорядження квартирою, оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за надання комунальних послуг здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою житлового приміщення. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.\~ Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджені представленими по справі доказами.

Outcome: approved