Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

У березні 2014 року позивач звернулись до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила виписати свого сина - відповідача по справі [PERSON] з квартири, які він придбав у 1988 році. На підтвердження свого позову вказував, що син зловживає алкоголем, постійно влаштовує п'яні витівки. За 2 останні роки таких «клоунад» було близь 140, а в цьому році - 15 до втрати контролю. Кожна п'янка супроводжується нецензурною лайкою та образами, погрозами вбивства (найме кіллера, отруїть, задушить подушкою, переріже горло). Тричі ходив за ним з ножем, бив вікна, у п'яному стані плутає туалет з відром для сміття та постійно там курить, приводить у будинок повій. Позивач прописав у своїй квартирі сина в 2005 році, коли його вигнали з роботи за вживання алкоголю та відібрали житло. Після того випадку його ще 4 рази виганяли з роботи, декілька разів він платив штраф. За комунальні послуги не платить, за останні 7 місяців заплатив лише 50 грн. Спільне проживання з відповідачем стало неможливим, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. Відповідач заперечував проти позову та вказував, що його батько на старості років став домашнім тираном. Він невдоволений абсолютно всим, свариться через кожну дрібничку: через крупинку цукру, залишену на столі, чашку, поставлену на 5 см лівіше бо правіше, ніж, як йому здається, необхідно. Нещодавно він повзав на кухні з лупою в руках і на його запитання, що він робить, отримав відповідь: «Пытаюсь доказать тебе, свинье, как надо пылесосить». Батько постійно ображає не тілько його, а й інших людей: у нього всі поділяються на алкоголіків, торгашів та повій. Страшенно жадібний, не попросиш навіть сірника. Ображає його дружину, брата з донькою, які приїхали погостювати з Білорусії. Одного разу порізав йому руки ножем, потім наніс удар по голові гаєчним ключем, в результаті чого він отримав черепно-мозкову травму та струс мозку. Часто кричить: «Я тебя вообще могу убить и мне по моему возрасту ничего не будет», а сам в цей час йде до органів міліції та пише численні заяви. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримував та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позову в повному обсязі. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, встановив наступне. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьком та сином та проживають разом за адресою: [ADDRESS] Квартира на праві власності належить позивачу, що підтверджується договором купівлі-продажу від 22.10.1998 року. Між батьком та сином часто виникають сварки на побутовому рівні, позивач неодноразово з цього приводу звертався до Октябрського РВ ПМУ УМВС України. В порушенні кримінальної справи було відмовлено. Відносно відповідача [PERSON] декілька разів був складений адміністративний протокол по ст. 173-2 ч. 2 КУпАП та винесено офіційне застереження. Декілька разів позивач отримував легкі тілесні пошкодження, однак матеріалами справи не доведено, що саме його син спричинив йому травми. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Таким чином, право члена сімї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Згідно з ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місяця проживання здійснюється за рішенням суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням є підставою для зняття цієї особи з реєстраційного обліку місця проживання у спірному житлі. Ч. 1 ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Ст. 72 ЖК України передбачено порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. П. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами житлового кодексу України» (з подальшими змінами) вказано, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК) необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Таким чином, сімейні сварки між батьком та сином не є підставою для зняття [PERSON] з реєстрації за місцем його проживання. Відповідно до правил ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57 - 60 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на вищевикладене,

Outcome: dismissed