Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила суд: - стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття; - стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 2500 грн. до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 лютого 2017 року. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони фактично припинили шлюбні відносини. Позивач разом з дітьми проживає окремо за адресою: [ADDRESS] . Відповідач ухиляється від матеріальної допомоги на утримання дітей, у зв`язку з сим позивач звернулася до суду з позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, які зазначені у позовній заяві, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні, пояснила, що позовні вимоги визнає частково, просила суд стягнути на утримання дітей аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн., та на утримання матері до досягнення молодшою дитиною трьох років 2500 грн. Крім того, представник відповідача зазначила, що відповідач є фізичною-особою підприємцем, має мінливий, нерегулярний дохід, у зв`язку з чим призначення аліментів у твердій грошовій сумі буде узгоджуватися з інтересами дітей. Відповідач регулярно надає допомогу дітям шляхом перерахунку на картку позивача твердої грошової суми у розмірі 4000 грн., щомісячно, а також намагається матеріально допомагати дружині, перераховуючи їй на картку кошти, так як розуміє, що дружина здійснює догляд за малолітніми дітьми та не має змоги працювати. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 17 лютого 2017 року перебувають у шлюбі (арк.с.10). Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем (арк.с.11,12,9).\~ Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька\~або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;\~2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;\~3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;\~3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З урахуванням зазначених обставин, враховуючи, що відповідач є працездатною особою, працює, має дохід, що підтверджено в судовому засіданні представником відповідача, враховуючи спільний обов`язок батьків щодо утримання дитини, та право позивача обирати спосіб стягнення аліментів, суд вважає, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому, суд враховує, що мінливість доходу відповідача, її періодичність, а також твердження про те, що, що стягнення аліментів на двох дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн., буде найбільше відповідати інтересам дітей, відповідачем та його представником, в судовому засіданні не доведено, будь якими достовірними та достатніми доказами. Таким чином, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання двох дітей в єдиній частці в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 березня 2021 року (дня пред`явлення позову) та до досягнення дітьми повноліття. При цьому суд зауважує, що попри добровільну допомогу, яку здійснює відповідач на дітей, що підтверджується квитанціями та виписками з банківських рахунків (арк.с.29-30,32,34), позивач має право вимагати стягнення аліментів за рішенням суду, так як таке право передбачено законом. Розглядаючи позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. У зв`язку з тим, що позивач не працює, так як доглядає за дітьми, а джерел доходу не має, суд приходить до висновку, що вона потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст.80 СК України - розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Так як, вимога позивача на її утримання у сумі 2500 грн. в судовому засіданні визнана відповідачем, суд вважає, що вона підлягає задоволенню. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати стягнути судові витрати з відповідача на користь держави.

Outcome: approved