Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

У вересні 2018 року позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за минулий час з 07 листопада 2014 року і до 07 листопада 2017 року. Відповідно до ч.4 та ч.6 ст.19, ч.ч. 1-4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 28 вересня 2018 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину за минулий час, прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позиція позивача, [PERSON]: 1. Позовні вимоги позивач, [PERSON], в судовому засіданні мотивувала тим, що дійсно від зареєстрованого з відповідачем [PERSON] шлюбу має дитину [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Світловодського міськрайонного суду від 07 жовтня 2013 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Після розлучення дитина проживає з нею. Вона уклала шлюб з [PERSON] На підставі судового наказу Світловодського міськрайонного суду від 17 листопада 2017 року, виданого за її заявою, з відповідача [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] стягуються аліменти в розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 07 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач не в повному обсязі сплачує аліменти, та станом на 01 листопада 2018 року має заборгованість в сумі 15044,47 грн., що підтверджується документально. При цьому, як відомо позивачці, відповідач мешкає та працює в Києві, де має нову сімю та дітей. Оскільки відповідач до винесення судом судового наказу не здійснював матеріального утримання свого сина, і на її прохання грошей не надавав, просила суд ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за минулий час з 07 листопада 2014 року і до 07 листопада 2017 року. 2. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач, [PERSON], надала суду копії таких документів: - рішення Світловодського міськрайонного суду від 07 жовтня 2013 року про розірвання шлюбу між нею, [PERSON], та відповідачем [PERSON]; - судового наказу Світловодського міськрайонного суду від 17 листопада 2017 року яким вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 07 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття; - розрахунку заборгованості [PERSON] по аліментах на користь [PERSON], складеного державним виконавцем, яка становить станом на 01 листопада 2018 року 15044,47 грн.; - свідоцтва про народження [PERSON], 28 травня 2009 року; - свідоцтва про шлюб позивачки, [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]В.) [PERSON] з [PERSON], який укладено 29 листопада 2014 року. 3. Допитані за клопотанням позивачки в судовому засіданні як свідки її чоловік [PERSON], та її сестра [PERSON] суду пояснили, що дійсно після розлучення [PERSON] телефонувала до [PERSON] з проханнями надавати гроші на утримання сина, проте [PERSON] не надавав позивачці матеріальної допомоги на утримання сина, життям дитини не цікавився. Позиція відповідача, [PERSON]: Відповідач, [PERSON], про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому порядку за відомим суду місцем його реєстрації, повторно до суду не прибув, не надіслав до суду відзиву на позовну заяву. Отже, про можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суд не повідомив. Оскільки відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання повторно не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, тому відповідно до вимог частини першої статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі доказів, які є у справі. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяви позивача по суті справи, допитавши свідків, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми\~права,\~які регулюють\~спірні правовідносини,\~суд дійшов\~висновку,\~що позовні\~вимоги в судовому засіданні не доведені належними та допустимими доказами, тому в задоволені позову належить відмовити, з таких підстав. Встановлені судом обставини справи: 1. Позивач, [PERSON], та відповідач, [PERSON], є батьками [PERSON], [INFO]. 2. Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 07 жовтня 2013 року позов позивачки, [PERSON], задоволено, шлюб між [PERSON], та [PERSON] розірвано. 3. Після розлучення відповідач проживає в м. Світловодську окремо від позивачки з сином [PERSON], які проживають в [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. 4. Позивачка, [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] зареєструвала з [PERSON] шлюб 29 листопада 2014 року. 5. Судовим наказом Світловодського міськрайонного суду від 17 листопада 2017 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 07 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. 6. Відповідач [PERSON] має заборгованість по аліментах на користь [PERSON], яка становить станом на 01 листопада 2018 року 15044,47 грн. Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами (а.с.3-7). 7. 17 вересня 2018 року позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення за минулий час з 07 листопада 2014 року аліментів на утримання сина. 8. Відповідач, [PERSON], не надіслав до суду відзиву на позовну заяву, отже, про свої можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суду не повідомив. Оцінка суду: 1. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Таким чином, аналіз змісту статті 191 СК України дає підстави для висновку, що присудження аліментів за минулий час може бути у разі доведення позивачем визначених для цього вказаною нормою підстав. Суд зазначає, що для вирішення спору позивачці належить під час судового розгляду даної справи довести, що з листопада 2014 року вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла одержати аліменти у звязку з ухиленням останнього від сплати аліментів. Крім цього, на підтвердження вжитих заходів щодо одержання аліментів та доказів факту ухилення відповідача від сплати аліментів за минулий час, починаючи з листопада 2014 року, позивачка зобовязана надати суду належні та допустимі докази. 2. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Висновок суду: З наданих в судовому засіданні документів, з пояснень позивачки та показань свідків, вбачається, що позивачка, [PERSON] не має доказів того, що вона з 07 листопада 2014 року до 07 листопада 2017 року вживала заходів щодо отримання з відповідача [PERSON] аліментів на утримання сина. Зокрема, позивачка не зверталася до органів опіки, або до суду з відповідними вимогами. Відповідач не подавав заяви про відрахування аліментів за місцем роботи і т.п. Не надано доказів і того, що позивачка могла одержати аліменти у звязку з ухиленням відповідача від їх сплати. Факт не вжиття позивачкою заходів щодо стягнення з відповідача з листопада 2014 років аліментів не спростовується показаннями свідків. На пропозицію суду надати письмові докази про вжиття позивачкою заходів для отримання від відповідача аліментів з листопада 2014 року, та про ухилення відповідача з листопада 2014 року від сплати аліментів на утримання сина, позивачка повідомила, що такі докази відсутні. З матеріалів справи вбачається, що заяву про видачу судового наказу про стягнення з відповідача аліментів позивачкою предявлено 07 листопада 2017 року, отже в судовому порядку аліменти з відповідача мають стягуватися саме з 07 листопада 2017 року. Суд вважає обставини на які посилається позивачка, як на підставу своїх вимог про стягнення аліментів за минулий час такими, які не є доведеними. Встановлені у судовому розгляді фактичні обставини справи, переконують суд у тому, що позовні вимоги \~\~про стягнення аліментів за минулий час не можуть бути задоволені. Відповідно до положень п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed