Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

У березні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовом, в якому зазначає, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 02.10.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 11436 грн. 26 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 18 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту. Підписавши заяву відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом із запропонованими банком Умовами та правилами, тарифами складають між ним та позивачем кредитний договір. Погашення заборгованості [PERSON] зобов'язався здійснювати починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. Свої зобов'язання останній належним чином не виконав, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, розмір якої станом на 11.02.2014 року становить 19556 грн. 02 коп., з яких 9600 грн. 68 коп. - заборгованість по кредиту, 857 грн. 19 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 7690 грн. 72 коп. - штрафи згідно з п. 2.2. генеральної угоди, а також штраф відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина) і 907 грн. 43 коп. - штраф (процентна складова). Представник позивача Савицька Г.Р. у судовому засіданні позовні вимоги зменшила і просила стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору станом на 13 травня 2014 року у розмірі 11266 грн. 24 коп. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав і не заперечував стягнути з нього на користь позивача 11266 грн. 24 коп. заборгованості по договору від 02.10.2012 року. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд доходить висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 02.10.2012 року з метою створення умов для виконання останнім зобов'язання по кредитному договору від 13.04.2011 року була укладена генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (а.с. 6). У відповідності до цієї угоди банк надав позичальнику [PERSON] кредит у розмірі 11436 грн. 26 коп. на строк 36 місяців, тобто з 02.10.2012 року по 31.10.2015 року, шляхом встановлення кредитної лінії в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним у розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Сторони домовилися, що погашення заборгованості здійснюється у такому порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) у розмірі 414 грн. 91 коп. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат у відповідності з Умовами і правилами надання банківських послуг. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.10.2015 року (п. 2.1. генеральної угоди). З п. 2.11 генеральної угоди від 02.10.2012 року вбачається, що відповідач ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, і своїм підписом підтвердив факт надання повної інформації про умови кредитування у ПАТ КБ «Приватбанк». Згідно з п. 2.2. генеральної угоди, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості більше ніж на 31 день, терміном повернення кредиту, строк якого не наступив, вважається 32-ий день з моменту порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 7690 грн. 72 коп. Відповідно до п. 1.1.5.32 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків та комісій (а.с. 17). Відповідач [PERSON] зобов'язався повернути суму кредиту, відсотків, винагороди у відповідності до генеральної угоди та Умов і правил надання банківських послуг (п. 2.5. договору). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з положеннями ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності до вимог ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] не виконав належним чином свої зобов'язання, передбачені генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 02.10.2012 року, у зв'язку з чим утворилася заборгованість. Згідно з довідкою № 1478377 від 13.05.2014 року, станом на 13.05.2014 року розмір заборгованості відповідача перед банком становить 11266 грн. 24 коп. Отже, з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» належить стягнути заборгованість по генеральній угоді у розмірі 11266 грн. 24 коп. Задовольняючи позов в повному об'ємі, суд, на підставі ст. 88 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені останнім судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved