Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

У березні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення неповернутих депозитів та штрафних санкцій за договорами банківського вкладу, в якому просила стягнути з відповідача на її користь неповернуті сумі банківських вкладів з нарахованими процентами та інфляційні нарахування, судові витрати по справі. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що між нею та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладені договори банківського вкладу (депозиту) у гривнях № 006-03510-280714 від 28.07.2014 року, № 003-03519-270914 від 27.09.2014 року. По закінченню терміну дії вказаних договорів Банк не повернув позивачу вкладені кошти та процентні ставки по договорам, що завдало шкоди інтересам [PERSON] Просила застосувати до відповідача відповідальність за порушення грошового зобовязання передбачену ст. 625 Цивільного Кодексу України у розмірі відповідно до проведеного позивачем розрахунком. 22.07.2015 року представником позивача [PERSON] подано до суду заяву про зменшення позовних вимог в звязку з перерахуванням у червні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» на картковий рахунок позивача сум банківського вкладу у розмірі 59\~709,92 грн. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, але за участю її представника [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позов та стягнути з відповідача інфляційні витрати та 3 % річних згідно наданого суду розрахунку станом на 16.06.2015 року, судові витрати по справі та оплату позивачем послуги адвоката. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що 28 липня 2014 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» був укладений договір № 006-03510-280714 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у гривнях, за умов якого сума вкладу складає 40\~000,00 грн. Згідно п.1.3. Договору вклад залучається на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок та по 27 серпня 2014 р. включно. Згідно п.1.4. Договору процентна ставка на суму вкладу становить 21% річних, згідно п.1.5. Договору проценти на вклад нараховуються від дня, наступного за днем внесення вкладу на рахунок, до дня, який передує його поверненню або списанню з рахунку з інших підстав. Нарахування процентів на вклад здійснюється за фактичну кількість днів у періоді (30) в останній день цього періоду. Згідно п.1.10. Договору вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу, зазначеного в п.1.3. даного договору, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника, операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів, відкритий в установі банку. Згідно п.1.11. Договору у разі, якщо вкладник за цим договором не витребує суму вкладу шляхом надання письмової заяви до закінчення операційного дня відповідного відділення банку останнього дня строку, встановленого п.1.3. цього договору, дія цього договору вважається продовженою за згодою вкладники на той же самий строк на тих же самих умовах (окрім розміру процентної ставки). У разі, якщо вкладник не витребує суму вкладу зі спливом строку, автоматично встановленого при продовженні дії цього договору, дія цього договору кожен наступний раз вважається продовженою за згодою вкладника на той же самий строк на тих же самих умовах (окрім розміру процентної ставки), проте загальний термін залучення вкладу за цим договором не може складати більше 2 періодів продовження строку дії цього договору. Процентна ставка у разі кожного такого продовження дії цього договору збільшується на 1 процент річних для вкладів у національній валюті. Згідно п.1.14. Договору у разі, якщо вкладник в останній день дії 2 періоду продовження строку дії цього договору з моменту внесення вкладу на рахунок за цим договором не витребує суму вкладу, то така сума вкладу наприкінці дня закінчення цього строку перераховується на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись із використанням електронних платіжних засобів, відкритий на ім?я вкладника в установі банку, про що вкладник доручає банку здійснити таке договірне списання. Так, факт виконання умов договору позивачем, а саме внесення коштів у сумі 40\~000,00 грн. на вкладний рахунок згідно договору банківського вкладу (депозиту) від 28.07.2014 р. за №006-03510-280714, підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією №37975473 від 28.07.2014р. Судом встановлено, що 27.09.2014 р. позивачем було отримано виплату коштів з поточного рахунку у сумі 1\~333,00 грн., згідно заяви на видачу готівки №39982167. Так, відповідно сума вкладу зменшилась на 1\~333,00 грн., та становила 38\~667,00 грн. Згідно наданого позивачем розрахунку сума боргу договором склала 38667,00 грн. та сума нарахованих відсотків відповідно п. 1.4. Договору дорівнювала 2120,84 грн. Судом встановлено, що 27 вересня 2014 року між сторонами справи був укладений договір № 003-03519-270914 банківського вкладу (депозиту) «Дякуємо за довіру -2» у гривнях, за умов якого (пункт 1.2. Договору) сума вкладу складає 16 333,00 грн. Згідно п.1.3. Договору вклад залучається на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок та по 26 грудня 2014 р. включно. Згідно п.1.4. Договору процентна ставка на суму вкладу становить 18% річних. Згідно п.1.10. Договору вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу, зазначеного в п.1.3. даного договору, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника, операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів, відкритий в установі банку. Факт виконання умов договору позивачем, а саме внесення коштів у сумі 16 333,00 грн. на вкладний рахунок згідно договору банківського вкладу (депозиту) від 27.09.2014 р. за №003-03519-270914, підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією №39982242 від 27.09.2014 р. Згідно наданого позивачем розрахунку сума боргу договором склала 16333,00 грн. та сума нарахованих відсотків відповідно п. 1.4. Договору дорівнювала 715,86 грн. 16.06.2015 року ПАТ «Дельта Банк» через ПАТ КБ «ПриватБанк» було здійснено переказ коштів на карту позивача у розмірі 59 709,92 грн., що підтверджується довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк»\~ № 150630/776 від 30.06.2015 року. Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або інших сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Суд зазначає, що правові наслідки порушення юридичними та фізичними особами грошових зобов'язань передбачені, зокрема приписами статей 549-552, 611,625 ЦК України Відповідно ст.625 ЦК України, боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотка не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, та у зв'язку з простроченням відповідачем виконання зобовязання по поверненню банківського вкладу, позивачем на підставі ст. 625 ЦК України були розраховані інфляційні втрати за період прострочення: за договором банківського вкладу (депозиту) від 28.07.2014 р. за №006-03510-2280714 за період з 28.10.2014 р. по 16.06.2015 р. в сумі 18\~432,56 грн. та 730,96 грн. 3 % річних, та за договором банківського вкладу (депозиту) від 27.09.2014 р. за №003-03519-270914 за період з 26.12.2014 р. по 16.06.2015р. в сумі 6\~645,89 грн. та 232,24 грн. 3 % річних, які позивач просив стягнути з відповідача відповідно до розрахунку наведеного у заяві про зменшення позовних вимог. Так, судом здійснено перевірку розрахунку інфляційних втрат, зробленого позивачем, та встановлено, що під час його проведення були враховані положення частини 3 пункту 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013, здійснений він з урахуванням фактичної суми заборгованості, арифметично здійснений вірно, а отже вказаний розрахунок визнається судом обґрунтованим, а вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат в розмірі 18\~432,56 грн. та 6\~645,89 грн., визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню в наведених сумах. Здійснивши перевірку розрахунку 3 % річних , зробленого позивачем, судом встановлено, що розрахунок відповідає вимогам законодавства, в цій частині та здійснений арифметично вірно, а отже визнається судом обґрунтованим, а вимоги позивача в частині стягнення 3 % річних підлягають задоволенню в наведених сумах. За змістом ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Поряд із засобами заохочення, виконання цивільних обов'язків забезпечується відповідальністю, яка встановлена договором або актом цивільного законодавства. Будь-яка особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надавати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З урахуванням того, що 16.06.2015 року відповідачем було виконано грошове зобовязання перед позивачем в частині виплати сум неповернутих депозитів з нарахованими відсотками на залишок сум боргу позовні вимоги в частині стягнення з відповідача нарахованих відсотків по договорам не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 79 Цивільного процесуального Кодексу України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, входять до складу судових витрат. За умовами договору про надання правової допомоги № 178 від 16.03.2015 року, укладеного між адвокатом [PERSON] та [PERSON], Клієнт уповноважує Адвоката представляти його інтереси в Баглійському районному суді м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення неповернутих депозитів та штрафних санкцій за договорами банківського вкладу, інших підприємствах, установах та організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування з правом підпису, подачі, отримання документів. При здійсненні представництва Клієнт надає Адвокату право підпису позові чи інших процесуальних документів, подання запитів адвоката до установ та організацій з метою збирання доказів по справі, а також надає всі без виключення права та обовязки сторони по справі, встановлені статтями 27,31 ЦПК України з правом підпису, отримання та подачі документів у будь-яких організаціях, підприємствах та установах незалежно від форм власності та підпорядкування. Гонорар Адвоката складається з 1 500 грн. без пдв за підготовку та подання до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області позовної заяви [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення неповернутих депозитів та штрафних санкцій за договорами банківського вкладу та підлягає оплаті на підставі рахунку, узгодженого та підписаного Сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт (послуг) на протязі 3-х банківських днів з дня підписання цього договору Матеріали справи містять копію акту № 01 від 16.03.2015 року виконаних юридичних робіт до договору про надання правової допомоги № 178 від 16.03.2015 року та товарного чеку № 1778/1 від 16.03.2015 року, що підтверджують факт оплати позивачем витрат на правову допомогу в сумі 1 500 грн. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, сплата судових витрат покладається на відповідача, а саме 1 500 грн. витрат на правову допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до пункту ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору,таким чином, згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір повинен бути стягнутий з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial