overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернувся до Гуляйпільського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 18 травня 2018 року Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №319. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 18 травня 2018 року Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №319. Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Між позивачем та відповідачем відсутнє взаємопорозуміння та бажання підтримувати шлюб. Ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 17 березня 2021 року позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 30 березня 2021 року позовну заяву було направлено до Київського апеляційного суду для визначення підсудності. Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року було визначено Шевченківський районний суд м. Києва для забезпечення розгляду цивільно справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 червня 2021 року матеріали цивільної прави було передано для розгляду судді Фроловій І.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року у справі про розірвання шлюбу відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату місце та час судового розгляду був повідомлений належним чином, разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату місце та час судового розгляду була повідомлена належним чином. Однак на електронну адресу суду подала клопотання про розгляд справи у її відсутність, у своїй заяві позовні вимоги визнала у повному обсязі. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

\~У березні 2021 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом, у якому просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 10.01.2018 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області, актовий запис №35. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що з 10 січня 2018 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мають. Спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. З 25 січня 2021 року шлюбні відносини фактично між ними припинені, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Сім`я з відповідачем розпалася остаточно та відновлена бути не може, наміру щодо примирення немає. Ухвалою суду від 30 березня 2021 року по справі відкрито провадження і справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак звернулася до суду з заявою, зі змісту якої вбачається, що позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не з`явився, надав до суду телефонограму про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що не заперечує проти задоволення позову. В силу положень ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 січня 2018 року, про що свідчить відповідне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 10.01.2018, видане Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області, актовий запис №35 (а.с. 3) Від шлюбу сторони дітей не мають. Встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами на даний час відсутні. За таких обставин, подальше спільне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе, шлюб сторін необхідно розірвати. У відповідності\~ до ст.113 СК України суд залишає теперішнє прізвище позивача [PERSON] . Відповідно до ст.141\~ЦПК\~України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернувся до Святошинського районного суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18.02.1995 р. Центральним міжрайонним управлінням реєстрації шлюбів у м. Києві, актовий запис № 271. В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 18.02.1995 р. сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. [INFO] народився син [PERSON] . Протягом останніх років стосунки розладились, зникло взаєморозуміння, кожен живе своїми інтересами, окремим життям, збереження шлюбу неможливе, Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23 березня 2021р. відкрито провадження в порядку спрощеного без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб 18.02.1995 р. Центральним міжрайонним управлінням реєстрації шлюбів у м. Києві, актовий запис № 271. Згідно свідоцтва про народження [INFO] народився син [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України , шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності із ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили підтримувати сімейно-шлюбні відносини, тобто судом достовірно встановлено, що сім`я сторін перестала фактично існувати. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу сторін буде суперечити їх інтересам, доказів, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, які б спростовували позовні вимоги відповідачем суду надано не було, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернувся до Святошинського районного суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 січня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 90. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що з 30 січня 2009 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років стосунки розладились, зникло взаєморозуміння, кожен живе своїми інтересами, окремим життям, збереження шлюбу неможливе.Шлюбні відносини припинено з грудня 2020 року. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10 березня 2021р. відкрито провадження в порядку спрощеного без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надала, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявила, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб № [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб 30 січня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 90. Згідно свідоцтва про народження [INFO] народилася донька [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження [INFO] народилася донька [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України , шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності із ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили підтримувати сімейно-шлюбні відносини, тобто судом достовірно встановлено, що сім`я сторін перестала фактично існувати. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу сторін буде суперечити їх інтересам, доказів, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, які б спростовували позовні вимоги відповідачем суду надано не було, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] він є [PERSON] , [INFO] . Проте, в його трудовій книжці серії [NUMBER] , заповненій 02 серпня 1984 року російською мовою « [PERSON] », [INFO] , а також у військовому квитку серії [NUMBER] заповнений 28.10.1984 російською мовою « [PERSON] ». У зв`язку із вказаними розбіжностями в написанні по-батькові в паспорті громадянина України в трудовій книжці та у військовому квитку, у нього виникли ускладнення при оформленні пенсії за віком, оскільки вказані розбіжності у написанні по-батькові в трудовій книжці та військовому квитку були виявлені працівниками Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та по цій причині в нього не були прийняті документи для оформлення пенсії. Заявник вважає, що розбіжність у написанні його по-батькові допущена помилково під час заповнення трудової книжки та видачі військового квитка та є наслідком довільного перекладу його по-батькові з української мови на російську. Враховуючи вищевикладене, просить суд встановити факт, що трудова книжка [NUMBER] , заповнена 02.08.1984 року російською мовою « [PERSON] », [INFO] , а також військовий квиток серії [NUMBER] заповнений 28.10.1984року російською мовою « [PERSON] » належить йому, [PERSON] , [INFO] . 24.03.2021 року ухвалою суду відкрито провадження за заявою та призначено судове засідання (а.с.14). У судове засідання, яке було призначено на 10.06.2021 року сторони не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Від заявника надійшла заява про проведення судового розгляду без його участі. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 10.10.2013 року між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито кредитний рахунок та видано кредитну картку з встановленням початкового кредитного ліміту у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, в подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 35000 грн. Відповідач при укладені договору підтвердив свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку, а також зобов`язувався уникати овердрафту. Крім того, умовами договору було передбачено обов`язок відповідача погашати заборгованість, сплачувати відсотки та комісії, а у разі неналежного виконання договору нести відповідальність встановлену законом та умовами договору та законом, зокрема сплати пені. Посилався на те, що відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» , які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач була ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банку про їх затвердження. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) AT КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 29.02.2016 року між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито кредитний рахунок та видано кредитну картку з встановленням початкового кредитного ліміту у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, в подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 24000 грн. Відповідач при укладені договору підтвердив свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку, а також зобов`язувався уникати овердрафту. Крім того, умовами договору було передбачено обов`язок відповідача погашати заборгованість, сплачувати відсотки та комісії, а у разі неналежного виконання договору нести відповідальність встановлену законом та умовами договору та законом, зокрема сплати пені. Посилався на те, що відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» , які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач була ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банку про їх затвердження. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) AT КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 12.01.2018 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №17. На думку позивача подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. Ухвалою судді від 02.04.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання по розгляду справи по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 12 січня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві був зареєстрований шлюб. Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Судом встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обгрунтованість цього висновку, в матеріалах цивільної справи відсутні. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі анкети-заяви відповідача від 08 січня 2019 року, між банком та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг «Monobank», за умовами якого банк за загальними умовами випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank) відкрив останньому поточний рахунок та встановив на цей рахунок кредитний ліміт у гривні на умовах платності і зворотності у розмірі 10000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитним коштами у розмірі 38,4 % річних, зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 76,8 % річних (6,4 % на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом). Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконує і станом на 30 вересня 2020 року його заборгованість склала 12527,73 грн. Просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у вказаній сумі 12527,73 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 09 квітня 2021 року було відкрито провадження у даній справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позов. До цього часу відповідач відзив на позов суду не надав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, поданої відповідачем 08 січня 2019 року, АТ «Універсал банк» за загальними умовами випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank), зарезервував та відкрив останньому поточний рахунок та встановив кредитний ліміт у гривні на умовах платності і зворотності у розмірі до 100000 грн. (в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит та відображена у мобільному додатку) з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитним коштами у розмірі 38,4 % річних /а.с. 8-26/. Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконував і станом на 30 вересня 2020 року його заборгованість до стягнення, згідно розрахунку позивача, становить 12527,73 грн., що являє собою загальний залишок заборгованості за тілом кредиту /а.с.6-7/. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Враховуючи викладене, оскільки відповідач ухиляється від сплати боргу у добровільному порядку, і жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з нього на користь позивача заборгованість по кредитному договору у заявленому останнім розмірі 12527,73 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2270 грн.

Outcome: approved