Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 19 січня 2014 року помер їх батько [PERSON]. Внаслідок його смерті відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на майно померлого за законом. Право на спадкування за законом першої черги мають вони, як діти померлого, інші спадкоємці першої черги відсутні. Для отримання спадщини, позивачі у спосіб та строки визначені положеннями ст. ст. 1268-1270 ЦК України звернулися до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори з заявами від 26.03.2014 року та від 08.04.2014 року відповідно, на підставі яких була заведена спадкова справа щодо майна померлого - [PERSON], за № 144/2014. Постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.11.2014 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у звязку із відсутністю документа, що підтверджує право власності спадкодавця на спірне нерухоме майно. Таким чином, на думку позивачів, вони не мають можливості реалізувати своє право власності, що виникає на підставі спадкування за законом. Посилаючись на вищевикладені обставини та положення закону, позивачі просили суд: визнати у порядку спадкування за законом за [PERSON], та [PERSON] в рівних частках за кожним, право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гурівщина, вул. Київська, 55, загальною площею 98.8 кв.м., та господарські будівлі і споруди, а саме: сарай, літню кухню, погріб, вбиральню, гараж, колодязь, огорожу та ворота з хвірткою. У судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити, а також, суд уточнив їх, відповідно до яких позивачі просили визнати право власності на житловий будинок у с. Любимівка, вул. Київська, 55. Відповідач свого представника у судове засідання не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі. Суд, заслухавши пояснення позивачів, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. З огляду на ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. За приписами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом установлено, що 19 січня 2014 року помер батько позивачів у справі [PERSON]. Внаслідок смерті [PERSON], відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на належне йому майно Право на спадкування за законом першої черги мають позивачі у справі, як діти померлого, інші спадкоємці першої черги відсутні. Для отримання спадщини, позивачі у спосіб та строки визначені положеннями ст. ст. 1268-1270 ЦК України звернулися до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори з заявами від 26.03.2014 року та від 08.04.2014 року відповідно, на підставі яких була заведена спадкова справа щодо майна померлого - [PERSON], за № 144/2014. Постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.11.2014 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у звязку із відсутністю документа, що підтверджує право власності спадкодавця на спірне нерухоме майно. Вказані обставини підтверджуються доказами наявними в матеріалах цивільної справи, зокрема матеріалами спадкової справи, щодо майна померлого [PERSON]. Проте, як вбачається з матеріалів справи, спірний будинок належав спадкодавцю, що підтверджується: рішенням Бузівської сільської ради від 20 липня 2006 року за № 63; рішенням Бузівської сільської ради № 70 від 30 квітня 2015 року; довідкою Бузівської сільської ради від 06.05.2015 року за № 305; будинковою книгою на спірне домоволодіння. За таких обставин, коли судом встановлено, що спірне спадкове майно належало спадкодавцю, а позивачі прийняли спадщину у відповідності до вимог закону, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved