Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном, розподіл спільного сумісного майна. В обґрунтування позову зазначив, що він разом зі своєю сестрою відповідачкою в справі, є співвласниками домоволодіння № 15 по вул. Скрипника м. Кривого Рогу, при цьому йому на праві власності належить 2/3 частини вказаного домоволодіння, а їй 1/3 його частина. Оскільки відповідачка чинить йому перешкоди в користуванні належної йому частиною домоволодіння шляхом провокації скандалів, уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд усунути перешкоди в користуванні спільним частковим майном домоволодінням № 15 по вул. Скрипника м. Кривого Рогу, розділивши вказане домоволодіння в натурі між ним та [PERSON] відповідно до належних їм часток і виділити йому в натурі: А) в житловому будинку: - приміщення 1-1 площею 6,5 кв.м. - приміщення 1-2 площею 18,0 кв.м. - приміщення 1.3 площею 7,6 кв.м. - підвал І.ІІ.Ш площею 11,5 кв. м., всього - 43,6 кв.м. вартістю 127592,0 грн. Б) в господарських побудовах: - літню кухню «Б» вартістю 47543,0 грн. - частину огорожі «№1» довжиною 11,66 м., вартістю 2407,0 грн., всього вартістю 49950,0 грн. В) по земельній ділянці: - під будівлями 78,64 кв.м. - під двором загального користування 102,87 кв.м. - під садом-огородом 221,82 кв.м., всього - 403.33 кв. м., що відповідає ідеальній частці. Залишити в загальному користуванні: -2/3 частину вбиральні «Г» вартістю 1241,0 грн. -2/3 частину водоколонки «І» вартістю 858,0 грн. -2/3 частину замощення «II» вартістю 3863,0 грн. -2/3 частину воріт №2 вартістю 1126,0 грн., всього вартістю 7088,0 грн. разом: 167660,0 грн. Виділити в натурі [PERSON] А) в житловому будинку: - приміщення 1-5площею 5,8 кв.м. - приміщення 1-4 площею 10.0 кв.м., всього - 15.8 кв.м. вартістю 46238,0 грн. Б) в господарських побудовах: - гараж «В» вартістю 21122,0 грн. - огорожу «№3» вартістю 2518.0 грн. - частину огорожі «№1» довжиною 2,25 м. вартістю 464,0 грн., всього - вартістю 24104,0 грн. В) по земельній ділянці: - під будівлями 40,06 кв.м. - під двором загального користування 51,43 кв.м. - під садом-огородом 110,18 кв.м., всього 201,67 кв.м, що відповідає ідеальній частці. Залишити в загальному користуванні : - 1/3 частину вбиральні «Г» вартістю 620,0 грн. - 1/3 частину водоколонки «І» вартістю 429,0 грн. - 1/3 частину замощення «II» вартістю 1931,0 грн. - 1/3 частину воріт №2 вартістю 563,0 грн., всього вартістю 3 543,0 грн., разом вартістю - 90855,0 грн. Стягнути з [PERSON] на його користь різницю в вартості майна в сумі 4683,00 грн., понесені по справі витрати з проведення судової експертизи в сумі 2800 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] -[PERSON] заявлені ним вимоги підтримала в поновному обсязі, підтвердила те, що відповідачка чинить перешкоди в користуванні належною позивачу частиною домоволодіння, провокує сварки, викликає міліцію. Оскільки згоди щодо порядку користування спірним майном вони досягти не можуть, просила суд задовольнити позовну заяву, усунути перешкоди в користуванні належною йому частиною домоволодіння та розподілити в натурі спірне домоволодіння відповідно до запропонованого судовою експертизою варіанту розподілу. Відповідачка [PERSON] заперечувала проти позову, пояснивши, що жодних перешкод в користуванні належною позивачу частиною домоволодіння вона не чинить, тоді як позивач в справі сам створює їй такі перешкоди, так він безпідставно вимкнув електроенергію, газ та запломбував крани, змінив замки на вхідних дверях. Не погоджується вона й з обраним позивачем в справі варіантом розподілу домоволодіння в натурі, оскільки його здійснено без врахування технічного стану домоволодіння та її прав як його співвласника. Відповідачка в справі суду також зазначила, що позивач розморозив у будинку систему опалення, вона у звязку з цим мешкає у літній кухні. Земельні ділянки, які за планом розподілу домоволодіння повинні бути виділені їй, не придатні для вирощування овочів, так як на цих ділянках розташовані вигрібні ями. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 22.06.2012 року, є власниками відповідно 2/3 та 1/3 частин житлового будинку № 15 по вул. Скрипника в м. Кривому Розі, розташованого на земельній ділянці 605 кв.м., загальною площею 59,4 кв.м., житловою площею 25,6 кв.м., що складається з: цегляного житлового будинку «А-1» житловою площею 25,6 кв.м., з надвірними спорудами: літньої кухні «Б» - шлаколитної, гаражу «В» - з цегли, уборної «Г» - дощатої, парканів №1-3, водо колонки - 1, замощення -П, що підтверджується рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04.03.2014 року та додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27.06.2014 року (а.с. 9-11, 12-13). В судовому засіданні сторонами не заперечувалося, що у вказаному домоволодінні проживає відповідачка [PERSON] З пояснень позивача в справі в судовому засіданні вбачається, що відповідачка [PERSON] чинить йому перешкоди у користуванні належною йому частиною домоволодіння, постійно вчиняє сварки, викликає співробітників поліції для їх розвязання, при цьому ним стверджується, що досягти згоди про порядок користування спірним домоволодінням вони не можуть. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] в частині усунення перешкод в користуванні належною йому на праві приватної власності частиною домоволодіння № 15 по вулиці Скрипника у м. Кривому Розі, суд виходить з наступного: Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідачкою [PERSON] не спростовано належними та допустимими доказами доводів позивача [PERSON] щодо створення нею перешкод позивачу в користуванні майном, власником якого він є. У судовому засідання [PERSON] не заперечувала проти того, щоб позивач також міг користувався своєю частиною будинку. Посилання ж відповідачки [PERSON] на те, що позивачем в справі їй створюються перешкоди в користуванні належної частини домоволодіння суд не приймає до уваги, оскільки вони не є предметом розгляду в даній справі, при цьому навпаки підтверджують факт неприязних відносин між сторонами й відсутність згоди між ними щодо визначення порядку користування спільним майном. Оскільки, відповідачка [PERSON] протиправно позбавляє позивача можливості користуватись належною йому на праві приватної власності частиною спірного домоволодіння, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про усунення позивачу перешкод в користуванні житлом, шляхом зобов'язання відповідачки не чинити йому перешкод в користуванні ним, підлягають задоволенню. Водночас суд приходить й до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] щодо розподілу спірного домоволодіння в натурі з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно розяснень, наданих Пленумом Верховного Суду України в пунктах 6, 7 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» від 04 жовтня 1991 року № 7 з наступними змінами, виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. З метою визначення можливості виділення часток кожного із співвласників домоволодіння в натурі, судом за клопотанням позивача в справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, висновком № 555 від 29.12.2014 року якої визначено можливість виділення часток домоволодіння та запропоновано варіант поділу домоволодіння із здійсненням переобладнання по житловому будинку та проведення переобладнання електро та газопостачання з установкою окремих лічильників (а.с. 34-53). Із запропонованого за висновком експертизи варіанту розподілу домоволодіння в натурі вбачається, що виділення в натурі частин будинку сторонам відповідно до належної їм частки потребує втручання в несучі конструкції будинку та інженерні системи загального користування, зокрема пробиття і облаштування дверних отворів в несучих стінах будинку, а також окреме облаштування ліній енергозабезпечення та газопостачання для відокремлених частин будинку. За правилами ст. 152 ЖК України в редакції, яка діє на час розгляду справи, в тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання або перепланування, яке передбачає втручання у несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, поділ провадиться за наявності документів, що дають право на їх виконання. Отже, дозволи на виконання будівельних робіт відповідних інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю, відповідні висновки, зокрема: технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, висновок про відповідність перепланування санітарно-епідеміологічним вимогам, пропонованим до будинків і приміщень, і правилам пожежної безпеки, висновки інших служб, зокрема погодження для встановлення відокремленого газо - та енергопостачання, на заплановані переобладнання та перепланування згідно висновку експертизи повинні бути отримані до ухвалення рішення суду, а не після його ухвалення, так як такі дозвільні документи є однією з умов для вирішення та задоволення позову. Однак, у відповідності до положень ч.3 ст. 10, ч. ст. 60 ЦПК України жодних доказів на підтвердження того, що позивач в справі у відповідності до положень ст. 152 ЖК України звертався до відповідних організацій та органів влади з приводу поділу житлового будинку і подальшого його переобладнання та перепланування з метою отримання відповідних документів, тобто дозволів згідно з запропонованим експертизою варіантом поділу, суду не надано. Сам по собі висновок судової будівельно-технічної експертизи № 555 від 29.12.2014 року, яким визначено можливість поділу спірного домоволодіння в натурі, не може бути єдиною підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Крім того, цей висновок експертизи суд оцінює критично, оскільки при наданні відповіді на питання, поставлених перед експертом щодо можливості виділу часток домоволодіння, ним не повно надано відповідь щодо того, чи буде завдано шкоди будинку в результаті його реального поділу, враховуючи технічний стан останнього, бо як пояснила відповідачка в судовому засіданні, технічний стан будинку незадовільний, в ньому відсутнє опалення, перекритий газ. Саме ці обставини й стали підставою для призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи за клопотанням відповідачки в справі на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 06.10.2015 року, проведення якої було доручено тому ж експерту [PERSON], яка й проводила первинну експертизу (а.с. 85-86). Однак, додаткова експертиза проведена не була у звязку із закінченням повноважень експерта [PERSON]К.(а.с. 89). При цьому, судом неодноразово викликалася експерт [PERSON] до судового засідання для надання пояснень за складеним нею висновком експертизи, однак в судове засідання вона не зявилася й висновок свій не підтвердила. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивачем [PERSON] не доведено можливість виділення його частки та частки позивачки [PERSON] в домоволодінні без завдання шкоди будинку, не надано дозволу у відповідності до ст. 152 ЖК України на поділ домоволодіння, яким передбачається переобладнання та перепланування будинку. Крім того, суд вважає, що запропонований позивачем варіант поділу домоволодіння порушує права самої відповідачки на житло, яким відповідно до ст. 379 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них, тоді як за запропонованим варіантом поділу спірного домоволодіння відповідачці виділяються безпосередньо жилі кімнати, у яких відсутні певні комунікації та облаштування яких потребує значних витрат. Також відповідачка наголошувала на тому, що вона є пенсіонеркою й не має змоги сплатити компенсацію на користь позивача в справі за перевищення своєї частки в сумі -4683 грн. у звязку з виділенням її в натурі. Оскільки законом передбачені підстави для застосування ст. 364 ЦК України до врегулювання спірних правовідносин відсутні, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог [PERSON] щодо розподілу в натурі домоволодіння № 15 по вул. Скрипника в м. Кривому Розі у відповідності до належних йому та відповідачці в справі часток. Вирішуючи питання щодо розподілу витрат, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд, виходячи з задоволення позову в частині усунення перешкод в користуванні майном, стягує з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в сумі 243 гривень 60 копійок, які документально підтверджені (а.с. 1а). У задоволенні ж вимог позивача в справі щодо стягнення на його користь з позивачки витрат за проведення судової експертизи в сумі 2800 грн. суд відмовляє з підстав відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині розподілу домоволодіння в натурі. На підставі викладеного,

Outcome: partial