Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, яку згодом уточнила до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], Запорізька державна нотаріальна контора про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними, в обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 25.10.2009 року помер її батько [PERSON], на момент його смерті були наступні спадкоємці: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Після смерті батька позивачки залишилось наступне майно: -Грошові внески в сумі 1682,96 грн., які знаходились у філії Запорізьке обласне управління ВАТ «Ощадбанк» на рахунку 915510921; -Автомобіль марки ВАЗ 21011, 1979 року випуску, реєстраційний номер 3981НА, вартістю 8832,70 грн.; -Земельна ділянка № 11 розташована на території Долинської сільської ради Запорізького району, Запорізької області площею 5,15 га. вартістю 74001,22 грн.; -Будинок № 16 по вулиці Леніна, с. Нове Запоріжжя, Запорізького району, Запорізької області, загальною площею 51,1 м.кв. вартістю 24500,00 грн. До недавнього часу спору між спадкоємцями не було. Позивачка вказує, що вона вважала, що всі вони є спадкоємцями батька, оскільки фактично вступили в права на спадщину. 18.04.2011 року померла мати позивачки [PERSON], на момент її смерті були наступні спадкоємці: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилось наступне майно: земельна ділянка розташована на території Долинської сільської ради Запорізького району, Запорізької області площею 5,15 га. вартістю 78360,00 грн. Позивачка вважала, що всі вони є спадкоємцями матері, оскільки фактично вступили в права на спадщину. Однак у 2015 році після смерті брата позивачки [PERSON], який помер 18 червня 2015 року, відповідач у справі, його цивільна дружина показала позивачці пять свідоцтв про право на спадщину від 2010 року та 2013 року, де єдиним спадкоємцем, всього майна, яке залишилось після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] є брат позивачки [PERSON]. Дані свідоцтва про право на спадщину були видані в Запорізькій державній нотаріальній конторі. Спадкоємцями після смерті брата позивачки [PERSON] є син [PERSON]. Позивачка зазначає, що вона прийняла спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] шляхом вступу у фактичне володіння майном, так як вона мешкала в належному їм будинку та користувалась земельними ділянками. Позивачка вважає, що її брат не мав права отримувати свідоцтво на все спадкове майно, що належало їхнім померлим батькам, оскільки вона також прийняла спадщину, як спадкоємець першої черги, та їй повинна належати ? частина усього майна, яке залишилось після смерті батьків. У звязку з вищевикладеними позивачка просить суд визнати недійсним свідоцтва про право на спадщину видані [PERSON] за померлим [PERSON] та [PERSON], Запорізькою державною нотаріальною конторою щодо успадкування наступного майна: -Грошові внески в сумі 1682,96 грн., які знаходились у філії Запорізьке обласне управління ВАТ «Ощадбанк» на рахунку 915510921; -Автомобіль марки ВАЗ 21011, 1979 року випуску, реєстраційний номер 3981НА, вартістю 8832,70 грн.; -Земельна ділянка № 11 розташована на території Долинської сільської ради Запорізького району, Запорізької області площею 5,15 га. вартістю 74001,22 грн.; -Будинок № 16 по вулиці Леніна, с. Нове Запоріжжя, Запорізького району, Запорізької області, загальною площею 51,1 м.кв. вартістю 24500,00 грн.; -Земельна ділянка розташована на території Долинської сільської ради Запорізького району, Запорізької області площею 5,15 га. вартістю 78360,00 грн. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] заперечували проти задоволення позовних вимог. Надали письмові заперечення в яких зазначили, що не визнають позов в повному обсязі, а також представником подано до суду письмову заяву про застосування строків позовної давності до позовної заяви [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, її інтереси представляє [PERSON], яка заперечувала проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримала та не заперечувала проти їх задоволення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, його інтереси за довіреністю представляє [PERSON] Представник третьої особи Запорізької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заперечення до позовної заяви відсутні. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що первісні позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження під час розгляд справи тому підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. В судовому засіданні встановлено, що25 жовтня 2009 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ЖС № 150279, актовий запис № 35. Відповідно до заповіту від 15.08.1988 року [PERSON] заповів своєму сину [PERSON] належний йому автомобіль марки ВАЗ 21011, 1979 року випуску, державний номер 11-84ЗПЄ. Відповідно до спадкової справи № 144/2010 відкриту після смерті [PERSON], із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. [PERSON] подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті її чоловіка [PERSON]. 16.09.2010 року [PERSON] отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на: -Грошові внески в сумі 1682,96 грн., які знаходились у філії Запорізьке обласне управління ВАТ «Ощадбанк» на рахунку 915510921; -Автомобіль марки ВАЗ 21011, 1979 року випуску, реєстраційний номер 3981НА, вартістю 8832,70 грн.; -Земельна ділянка № 11 розташована на території Долинської сільської ради Запорізького району, Запорізької області площею 5,15 га. вартістю 74001,22 грн. Факт смерті [PERSON] 18.04.2011 року підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ЖС № 203915, актовий запис № 10. Відповідно до спадкової справи № 462/2011 відкриту після смерті [PERSON], із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. 20.07.2013 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 5,15 га. розташовану на території Долинської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області, яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 012084, кадастровий номер земельної ділянки 2322183500:01:002:0132. 06.08.2014 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок № 16 по вулиці Леніна в с. Нове Запоріжжя, Запорізького району, Запорізької області. Факт смерті [PERSON] 18 червня 2015 року, підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 331902, актовий запис № 544. Згідно спадкової справи № 77/2015 після смерті [PERSON], померлого 18.06.2015 року, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулись: його дружина [PERSON], син [PERSON] та донька [PERSON] У відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно ст. 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю три роки. Статтею 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З матеріалів цивільної справи судом встановлено, що [PERSON] батько позивача помер 25.10.2009 року, [PERSON] мати позивача померла 18 квітня 2011 року. Тобто позивачу було відомо той факт, що її батьки померли, в період з 25.10.2009 року по 25.10.2012 року позивач не звернулась ні до суду, ні до нотаріальної контори (на протязі шестимісячного строку для прийняття спадщини), також позивач в період з 18.04.2011 року по 18 квітня 2014 року не звернулась ні до суду, ні до нотаріальної контори (на протязі шестимісячного строку для прийняття спадщини). Разом з тим, позивачем не подано до суду заяви про продовження строку для прийняття спадщини, не встановлено факт прийняття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне постановити рішення по справі, яким в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити у звязку з пропуском строку позовної давності.

Outcome: dismissed