overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] пред'явила в суді зазначений позов, мотивуючи свої вимоги тим, що з 17 лютого 2012 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі. Спільних дітей у шлюбі не мають. Тривалий час між ними існували непорозуміння, виникали суперечки. Це призвело до припинення шлюбних відносин. На примирення не погоджується. Бажає відновити своє дошлюбне прізвище [PERSON]. У судове засідання сторони не з'явилися, направили заяви з проханням справу слухати у їх відсутність, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 17 лютого 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивачка не бажає зберігати з відповідачем шлюбні відносини, а відповідач проти того не заперечив, про що свідчить його письмова заява про визнання позову, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін. Прохання позивачки відновити її дошлюбне прізвище узгоджується з положеннями статті 113 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] (с. Самарське Петропавлівського району Дніпропетровської області) звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить надати додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла його бабуся - [PERSON]. Після смерті бабусі залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки. В установлений строк позивач не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки мав заповіт бабусі на земельну ділянку на його ім'я і вважав, що він фактично прийняв спадщину, отже будь-яких додаткових дій з приводу прийняття ним спадщини не потрібно. З зазначених обставин позивач просить надати йому додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини після смерті бабусі, що і зумовило його звернення до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у відсутність його представника, проти задоволення позову не заперечують. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв та клопотань від зацікавленої особи не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до заповіту від 29.04.2010 року [PERSON] заповіла належну їй земельну ділянку площею 4,360 га, розташовану на території Самарської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, [PERSON] (а.с. 7). [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 06.02.2014р. (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 4,360 га, що розташована на території Самарської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе задовольнити позов в повному обсязі та визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною. Оскільки суд не вбачає винних дій відповідача у виникненні спору, згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

У вересні 2014 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що сімейне життя з відповідачем не склалось, через відсутність спільних інтересів, втрату взаєморозуміння та почуття любові та поваги один до одного. Зазначив, що фактично шлюбні відносини з відповідачем припинені та примирення не можливе. В судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, позовну заяву та викладені в ній обставини підтримує в повному обсязі, просить розірвати шлюб з [PERSON] Дитина, [PERSON], буде проживати з матір'ю. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність не подавала, в зв'язку з чим, суд, враховуючи заяву позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 10 березня 2010 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Центральним відділом реєстраії шлюбів м. Києва, актовий запис № 373. Позивач та відповідач мають дитину - [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, 16 червня 2011 року. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, між ними відсутня взаємна допомога, відбулась втрата почуттів та поваги, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Дані висновки суду засновані на матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

У вересні 2014 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що сімейне життя з відповідачем не склалось, через відсутність спільних інтересів, втрату взаєморозуміння та почуття любові та поваги один до одного. Зазначив, що фактично шлюбні відносини з відповідачем припинені у 2009 році та примирення не можливе. В судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, позовну заяву та викладені в ній обставини підтримує в повному обсязі, просить розірвати шлюб з [PERSON] Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність не подавала, в зв'язку з чим, суд, враховуючи заяву позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 26 жовтня 2002 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 475. Позивач та відповідач від шлюбу малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, між ними відсутня взаємна допомога, відбулась втрата почуттів та поваги, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Дані висновки суду засновані на матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

У вересні 2014 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що сімейне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Зазначила, що фактично шлюбні відносини з відповідачем припинені та примирення не можливе. В судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб з [PERSON] Також зазначив, що вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з 2009 року. Дитина, [PERSON], буде проживати з матір'ю. Відповідач також не з'явилась в судове засідання, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглянути справу без її участі, позовну заяву визнає в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб з [PERSON] Зазначила, що вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з 2009 року. Дитина, [PERSON], буде проживати з нею. Судом встановлено, що сторони одружені з 04 лютого 2006 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 47. Позивач та відповідач мають дитину - [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровській області, 09 червня 2006 року. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть з 2009 року, між ними відсутня взаємна допомога, відбулась втрата почуттів та поваги, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Дані висновки суду засновані на матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

У вересні 2014 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що сімейне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Зазначила, що фактично шлюбні відносини з відповідачем припинені та примирення не можливе. В судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб з [PERSON] Також зазначив, що вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з грудня 2013 року. Діти, [PERSON] та [PERSON], будуть проживати з матір'ю. Відповідач також не з'явилась в судове засідання, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовну заяву визнає в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб з [PERSON] Зазначила, що вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з грудня 2013 року. Діти, [PERSON] та [PERSON], будуть проживати з нею. Судом встановлено, що сторони одружені з 24 квітня 2004 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 124. Позивач та відповідач мають дітей - [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції міста Дніпропетровська, 28 вересня 2004 року, та [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, 25 листопада 2009 року Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть з грудня 2013 року, між ними відсутня взаємна допомога, відбулась втрата почуттів та поваги, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Дані висновки суду засновані на матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

У вересні 2014 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалось, через втрату почуття любові, поваги та взаємодопомоги. Зазначила, що фактично шлюбні відносини з відповідачем припинені та примирення між сторонами не можливе. В судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, позовну заяву та викладені в ній обставини підтримує в повному обсязі, просить розірвати шлюб з [PERSON] Зазначила, що вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з березня 2014 року. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, в зв'язку з чим, суд, враховуючи заяву позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 27 травня 2006 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 260. Від шлюбу малолітніх чи неповнолітніх дітей сторони не мають. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть з березня 2014 року, між ними відсутня взаємна допомога, відбулась втрата почуттів та поваги, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Дані висновки суду засновані на матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

У вересні 2014 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалось, через втрату почуття любові, поваги та взаємодопомоги. Зазначила, що фактично шлюбні відносини з відповідачем припинені та примирення між сторонами не можливе. В судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, позовну заяву та викладені в ній обставини підтримує в повному обсязі, просить розірвати шлюб з [PERSON] Зазначила, що вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з лютого 2014 року. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, в зв'язку з чим, суд, враховуючи заяву позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 20 лютого 2009 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Центрального району міста Воронежу, актовий запис № 128. Позивач та відповідач мають дитину - [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, 23 червня 2009 року. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть з лютого 2014 року, між ними відсутня взаємна допомога, відбулась втрата почуттів та поваги, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Дані висновки суду засновані на матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

У вересні 2014 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалось через постійні конфлікти, вживання відповідачем спиртних напоїв. Зазначила, що фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені та примирення між сторонами не можливе. В судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб з [PERSON] Також зазначила, що вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з серпня 2014 року. Дитина, [PERSON], буде проживати з нею. Відповідач також не з'явився в судове засідання, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовну заяву визнає в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб з [PERSON] Зазначив, що вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з серпня 2014 року. Дитина, [PERSON], буде проживати з матір'ю. Судом встановлено, що сторони одружені з 22 грудня 2007 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1273. Позивач та відповідач мають дитину - [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 24 червня 2008 року. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть з серпня 2014 року, між ними відсутня взаємна допомога, відбулась втрата почуттів та поваги, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Дані висновки суду засновані на матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

У вересні 2014 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Зазначила, що фактично шлюбні відносини з відповідачем припинені та примирення не можливе. В судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб з [PERSON] Також зазначила, що вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з 2010 року. Дитина, [PERSON], буде проживати з нею. Відповідач також не з'явився в судове засідання, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовну заяву визнає в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб з [PERSON] Зазначив, що вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з 2010 року. Дитина, [PERSON], буде проживати з матір'ю. Судом встановлено, що сторони одружені з 07 вересня 1991 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом записів актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 1125. Позивач та відповідач мають дитину - [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, 30 березня 2005 року. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть з 2010 року, між ними відсутня взаємна допомога, відбулась втрата почуттів та поваги, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Дані висновки суду засновані на матеріалах справи.

Outcome: approved