Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

у вересні 2017 р. позивач звернувся до суду із вищезазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з відповідача суму матеріальної та моральної шкоди на загальну суму 74806 грн 11 коп. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 20.06.2014 позивачем на підставі договору купівлі-продажу майнових прав було придбано у ТОВ «Спецвисотмонтаж-Буд» квартиру [ADDRESS] відповідно до якого позивач повинен був збудувати і ввести житловий будинок в експлуатацію до 01.10.2014, а також протягом 3 місяців з моменту введення житлового будинку в експлуатацію надати покупцю для підпису акт приймання-передачі квартири, однак в порушення умов договору відповідач ввів будинок в експлуатацію 25.12.2014, а також в процесі огляду квартири позивач виявила дефекти та недоліки, тому нею було запрошено комісію, якою виявлено також дефекти і недоліки та складено відповідний акт, внаслідок чого позивачем було надіслано на адресу відповідача претензію з вимогою усунути недоліки, однак відповідач відмовився виконувати вимоги позивача, так як вину у їх спричиненні поклав на позивача. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, зазначені в позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив (а.с. 82, 89). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору №137-А купівлі-продажу майнових прав на квартиру придбала у ТОВ «Спецвисотмонтаж-буд» квартиру [ADDRESS] згідно умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю, а покупець у свою чергу, зобов'язується сплатити продавцю обумовлену цим договором ціну майнових прав на квартиру, запланований термін вводу в експлуатацію 3 квартал 2014 р. (а.с. 9-14). Згідно платіжних доручень №KRPV000XBX від 27.06.2014 та №2 від 10.10.2014 позивачем було сплачено суму майнових прав на квартиру №137 згідно договору №137-А у розмірі 2406618 грн 00 коп. та 267402 грн 00 коп. (а.с. 15, 16). 18.02.2016 складено акт прийому-передачі квартири про те, що ТОВ «Спецвисотмонтаж-буд» передає у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с. 19, 20). Позивачем було складено звіт про проведення обстеження [PERSON] про те, що у квартирі [ADDRESS] виявлені недоліки, а саме: пошкоджені склопакети сваркою або болгаркою; затікання води на першому поверсі квартири з боку балкона; мокра стіна, яка прилягає до балкону на першому поверсі не зрозуміла конструкція стіни над віконом на другому поверсі квартири (а.с. 21, 22). Згідно технічного паспорту квартира [ADDRESS] розташована на 24 поверсі та складається із 3-х кімнат житловою площею 131,5 кв.м та загальною площею 205,1 кв.м (а.с. 23-25). Згідно звіту про проведення обстеження технічного стану конструкцій встановлено, що дефекти конструкцій підлоги балконної плти 24 поверху будівлі в осях «1-4»х»Д-К» в межах квартири №137 у відповідності до вимог п. 1.4.13 «Нормативних документів з питань обстежень», знаходяться у непридатному до подальшої експлуатації технічному стані, тому для забезпечення нормативних теплоізоляційних і гідроізоляційних властивостей підлоги балкону необхідне проведення ремонтних робіт, які мають проводити спеціалізовані організації, що мають необхідні дозволи і ліцензії, після розроблення і погодження у відповідному порядку проектно-кошторисної документації (а.с. 26-53). Також згідно акту огляду від 21.12.2015 складеного ТОВ «Житлобуд-1» виявлено, що на першому поверсі квартири зі сторони балкону відбувається затікання у квартиру, внаслідок якого стіна яка стикається із балконом мокра в районі підлоги по всій довжині. Також у самій стіні прилеглої до балкону теж спостерігалося протікання по всій стіні (а.с. 52). 15.04.2016 було складено акт про залиття, аварію що трапилась на системі центрального опалення. Гарячого водопостачання, яким встановлено, що наявна вода під підлогою зали кв. 137 із-за неякісної гідроізоляції підлоги балкону без оцінки вартості матеріального ушкодження (а.с. 54, 55). Як вбачається із матеріалів справи позивач понесла витрати на відновлення конструкцій підолги кваритри №137 у розмірі 38506 грн 11 коп, а також 6300 грн 00 коп. за проведенян технічного нагляду вищезазнаечної кквартири (а.с. 71-74). На підставі вищезазначеного позивач звернулася до відповідача із листом-претензією про усунення проблем щодо поступлення води в квартиру, оскільки у неї є підозри, що при будівництві жилого будинку було порушено всі стандарти і не притримувалися проекту (а.с. 56). 15.02.2016 №21 відповідачем було надано відповідь в якому зазначено, що всі роботи із влаштування підлог і примикань на терасах 24-го та 25-го поверху виконанні в точній відповідності та в об'єктах проекту 03/10-2012 АР та 210204-АР3, доводиться актами на закриття прихованих робіт та підтверджує відсутність будь-яких порушень стандартів під час будівництва. Надані висновки передчасні та необґрунтовані. Крім того у відповідності до укладених договорів ТОВ «СВМ-БУД» не приймає претензій по якості квартири, якщо покупцем самостійно проводились будь-які переобладнання та зміни в плануванні. Які не були передбачені проектом. Зважаючи на те, що позивачем було здійснено втручання в систему гідроізоляції квартири, Товариство не може відповідати за подальші наслідки такого втручання (а.с. 66, 67). Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Права споживача у разі порушення умов договору про виконання робіт (надання послуг) урегульовані положеннями ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором. За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Якщо істотні недоліки було виявлено в роботі (послузі), виконаній з матеріалу споживача, споживач має право вимагати на свій вибір або виконання її з такого ж матеріалу виконавця, або розірвання договору і відшкодування збитків. Зазначені вимоги можуть бути пред'явлені споживачем протягом строків, передбачених нормативно-правовими актами та нормативними документами, умовами договору, а в разі відсутності таких строків - протягом десяти років. Частиною 1 ст. 906 ЦК України визначено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Правові наслідки порушення зобов'язання визначенні в ст. 611 ЦК України, якою передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановленні договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Пунктом 4.3 передбачено, що у разі виявлення покупцем протягом гарантійного строку, що встановлюється діючим законодавством України, явних дефектів квартири, продавець зобов'язується сприяти їх усуненню. З наданих відповідачем доказів, виявлено невідповідність ряд дефектів, які в результаті призводили до непридатного до подальшої експлуатації вказаного вище житлового приміщення, внаслідок чого необхідно провести ремонтні роботи, для їх усунення. У правовідносинах із споживачем саме на споживача покладається обов'язок довести наявність істотного дефекту продукції, а тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця. Таким чином, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню. Також позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 30000 грн 00 коп. Згідно ч. 3 ст. 77 ЦПК України сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до загальних підстав відповідальності за матеріальну та моральну шкоду згідно до ст. ст. 1166, 1167 ЦК України та п. 5 Постанови Пленуму ВСУ України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» юридичною підставою виникнення відповідальності за заподіяну шкоду є склад цивільного правопорушення, тобто протиправна винна поведінка заподіювача шкоди, який включає в себе наступні невідємні елементи: 1) безпосередньо наявність такої шкоди; 2) протиправність діяння її заподіювача; 3) наявність причинного звязку між шкодою та протиправним діянням її заподіювача; 4) вині останнього в її заподіянні. Особа звільняється від відповідальності по відшкодуванню шкоди якщо остання була заподіяна не з її вини. Згідно ч. 3 ст. 77 ЦПК України сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. У силу ст. 1167 ЦК України передбачено підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Згідно положень п. 5. Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №5 від 31.05.1995 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Надані докази і фактичні обставини справи не дають обґрунтованих підстав вважати, що позивачу було завдано моральної шкоди, остання не довела та не надала належні та допустимі докази заподіяння їй такої шкоди, обґрунтованості зазначеного розміру такої шкоди. Тобто відсутні правові підстави для відшкодування моральної шкоди, що є підставою для відмови у задоволенні у даній частині вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 44806 грн 11 коп. та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 448 грн 06 коп. (44806,11 х 100% : 74806,11 грн. = 59,89 % х 748 грн 06 коп.) Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 448 грн 06 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial