Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

У березні 2019 року АТ КБ Приватбанк (далі «позивач») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі «відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 32 900,50 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне. Відповідно до укладеного договору б/н від 08.11.2014 року, відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі\~ 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду, підписавши заяву разом з «Умовами та правилами банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому тарифами банку, які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, оскільки надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позики. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту згідно п. 2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач [PERSON] не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. За розрахунком позивача [PERSON] станом на 09.12.2018 року. має заборгованість в розмірі 32 900 грн. 50 коп., яка складається з наступного: - 5 002,78 грн. заборгованість за кредитом; - 5 002,78 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; - 18 358,40 грн. заборгованість за пенею. а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 1 542,88 грн. штраф (процентна складова). До теперішнього часу відповідачем борг не погашено. Позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.11.2014 року у загальній сумі 32 900,50 грн. та судові витрати у розмірі 1 921,00 грн. В судове засідання представник позивача АТ КБ «Приватбанк» не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його присутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а. с. 56). В судові засідання 14.06.2019 р., 02.07.2019 р., 29.07.2019 р., 03.09.2019 р., 22.10.2019 р. відповідач [PERSON] не з`явився про дату, час та місце розгляду справи був\~ повідомлений належним чином. При цьому через канцелярію суду відповідач подавав заяви про перенесення судового засідання у зв`язку з необхідністю отримати правову допомогу, у зв`язку із своїм відрядженням, у зв`язку з тим, що його адвокат знаходиться у відрядженні (а. с. 76, 81, 92). Проте жодних\~ доказів наведених у вищевказаних заявах обставинам,\~ відповідач суду не надав.\~ Тому на підставі ч.4 ст.223 ЦПК\~ України у суду\~ наявні правові підстави для вирішення справи на підставі наявних у ній доказів (постановити заочне рішення). В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.11.2014 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] ,\~ [INFO] , було укладено договір б/н, згідно якого він отримав кредит у розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. \~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] \~\~ підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджена наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором і умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, тарифами банку, виконав в повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у строк, передбачений у зобов`язанні та відповідно до вимог закону. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив умови договору у зв`язку з чим утворилася заборгованість перед банком станом на 09.12.2018 року, яка складається з наступного: 5 002,78 грн. заборгованість за кредитом; 5 002,78 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 18 358,40 грн. заборгованість за пенею. Стосовно позовних вимог про стягнення штрафів, нарахованих позивачем відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф ( фіксована частина ) та 1542,88 грн. - штраф (процентна складова), суд зазначає наступне. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК). За положеннями ст.61 Конституції, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена ВСУ у постановах від 21.10.2015 року №6-2003цс15 та від 11.10.2017 року №347/1910/15-ц. За таких обставин правових підстав для одночасного стягнення з боржника пені та штрафів немає. У задоволенні позовних вимог про стягнення 500 грн. штрафу ( фіксована частина ) та 1 542,88 грн. - штрафу (процентна складова) необхідно відмовити. Стосовно позовних вимог про стягнення заборгованості за пенею суд зазначає наступне. Відповідно до приписів ст.549 ЦК України пеня є одним із видів неустойки. Частиною 3 статті 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тобто, зазначена норма матеріального права з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України (у редакції до 15.12.2017)\~ щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду самостійно зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Така правова позиція сформована\~ Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у Постанові №202/3351/14-ц від 28.02.2018року. Так, згідно з наданим позивачем розрахунком, сума пені за прострочення зобов`язань складає 18 358,40 грн., а заборгованість за тілом кредиту 5002,78 грн. Оскільки розмір пені перебільшує розмір заборгованості за тілом кредиту у 3,67 разів то суд приходить до висновку про те, що дана сума не співмірна з основним розміром заборгованості відповідача. Таким чином, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені за несвоєчасне виконання зобов`язання відповідача за кредитним договором до суми у розмірі\~ 5 002,00 грн. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатили процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст.ст. 546 та 549 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається, як пеня та штраф, і є грошовою сумою або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позов АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню у розмірі 15 007,56 грн. (5002,78+5002,78+5 002,00) Згідно із вимогами ст. 144 ЦПК України, судові витрати, які поніс позивач при зверненні до суду, підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 876,36\~ грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial