Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

У вересні 2015 року ПАТ «АК»Експрес-банк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про стягнення заборгованості в розмірі 14 530,96 гривень по кредитному договору №17990/30/к4, укладеному 12.11.2013 року та судових витрат у вигляді сплати судового збору у розмірі 1 218,00 гривень, згідно умов якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 11 500,00 гривень, строком на 24 місяці з кінцевим терміном погашення 12.11.2015 року з встановленою процентною ставкою у розмірі 38 % річних. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення на підставі існуючих у справі доказів не заперечує . /а.с.36/ Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином /а.с.30,38/, причину неявки суду не повідомила. Заперечень на позов до суду не надходило. За зазначених вище обставин, суд зі згоди представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Згідно частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишився, та сплати належних йому процентів. Судом установлено, що 12.11.2013 року між ПАТ «АК «Експрес-банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір про надання кредиту (кредит на споживчі потреби із зарахуванням грошових коштів на картковий рахунок НСМЕП по кредитному продукту 30 «Фінансова підтримка») №17990/30/к4 , за умовами якого відповідачці надано кредит у розмірі 11 500,00 гривень, строком на 24 місяці з кінцевим терміном погашення 12.11.2015 року з встановленою процентною ставкою у розмірі 38 % річних . /а.с.7-9/ Банк свої зобовязання за кредитним договором щодо видачі кредиту у сумі 11 500,00 гривень виконав у повному обсязі, що підтверджується копіями меморіальних ордерів №712 та №713 від 12.11.2013 року шляхом перерахування кредиту на поточний рахунок №26204804130449.0, на який здійснюється зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства роботодавця. /а.с.10/ Відповідно п.2.5. кредитного договору погашення кредиту позичальником здійснюється щомісячно шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок №22036001799004.0, та/або шляхом внесення готівкою в касу кредитодавця для зарахування на вище зазначений рахунок грошових коштів в сумах та в терміни, визначених в Додатку №1, що є невідємною частиною договору. /а.с.9об/ Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями 610 і 611 ЦК України передбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно п..5.3.10. кредитного договору в разі будь-якого невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за договором банк має право достроково витребувати кредит з нарахованими процентами за період фактичного користування ним та інші платежі, та визначити строки (терміни) дострокового повернення кредиту. Відповідачем були порушені строки сплати за кредитним договором, у звязку з чим у неї виникла сума боргу за кредитом 2 395,77 грн., сума боргу за простроченим кредитом 6 154,24 грн., заборгованість за простроченими відсотками 2 514,59 грн., сума пені 311,64 грн., інфляційні нарахування за кредитом 1 488,94 грн., інфляційні нарахування за відсотками 515,78 грн., сума штрафу за порушення умов кредитного договору 1 500,00 грн. /а.с.11-14/ 12.02.2015 року за вих.№120 та 25.03.2015 року за вих.№135 позивачем на адресу відповідачки були направлені повідомлення про наявність неоплачених чергових платежів за кредитом та необхідність повернення заборгованості за кредитним договором, які до сьогоднішнього дня залишені без уваги. /а.с.15,17/ Отже, виходячи з вимог закону, та положень кредитного договору позивач обґрунтовано звернувся до суду з позовом щодо стягнення заборгованості з відповідачки і правомірно вимагає достроково повернути йому надані кредитні кошти й сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених кредитним договором № 17990/30/к4 від 12.11.2013 року. Відповідачкою в свою чергу не надано суду жодних доказів, які спростовують доводи викладені позивачем у позовній заяві. Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, виходячи з встановленого в судовому засіданні неналежного виконання відповідачем зобовязань по кредитному договору, суд прийшов до висновку, що предявлені позовні вимоги ґрунтуються на законі та договірних відносинах між сторонами, які прописані в кредитному договорі № 17990/30/к4 від 12.11.2013 року і підлягають задоволенню. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно платіжного доручення № 73 від 04.09.2015 року вбачається, що позивач сплатив судовий збір у розмірі 1 218,00 гривень. /а.с.6/ На підставі викладеного,

Outcome: approved