Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

У березні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить зобов'язати [PERSON] вчинити дії, а саме: видалити з Інтернет-ресурсу «Michaelmoorelies» матеріал під назвою «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]» та «[INFO]». Під час розгляду справи Позивач збільшив позовні вимоги, просить суд зобов'язати відповідача видалити з Інтернет-ресурсу «Michaelmoorelies» матеріал під назвами «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]». Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] в On-line-виданні «Michaelmoorelies», реєстратором доменного імені якого є Відповідач, було розміщено статті «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», в яких містяться посилання на приватне електронне листування Позивача зі слідчим СУ ГУ МВС України в м. Києві майором міліції [PERSON] та на внутрішнє електронне листування працівників ЮФ «Ілляшев та Партнери», в тому числі позивача. Вважає, що оприлюднення особистого електронного листування та його часткова фальсифікація є порушенням конституційного права на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, встановлених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гарантій адвокатської діяльності. У судовому засіданні представник позивача підтримала позов з підстав, викладених у позовній заяві. Суду пояснила, що позивач, працюючи адвокатом в Адвокатському об'єднанні «Юридична фірма «Ілляшев та Партнери», здійснює представництво цивільного позивача та потерпілого АТ «БТА Банк» у кримінальному провадженні № 12012110000000147 (№ 10-20060), порушеному за фактами шахрайства та використання завідомо підробленого документа за ознаками злочинів, передбачених ст. 190 ч.4, ст. 358 ч.ч.2, 3 КК України, а також стосовно службових осіб АТ «БТА Банк» за ч. 5 ст. 191 КК України. Користуючись наданими Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та КПК України правами позивач приймав активну участь в проведенні повноцінного розслідування, використовував всі розумно необхідні і доступні йому законні засоби для надання ефективної правової допомоги клієнту, в тому числі шляхом подання слідчому доказів та надання пояснень засобами електронного зв'язку. Поширення Інтернет-ресурсом «Michaelmoorelies» матеріалу під назвами «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]» та «[INFO]» з посиланням на його електронну переписку, яка є частково зміненою та сфальсифікованою, пов'язує з незаконним втручанням в роботу належного йому комп'ютера в кінці 2013 року. Вважає дії відповідача такими, що порушують права позивача на таємницю листування та адвокатську таємницю, просить позов задовольнити та зобов'язати відповідача видалити з Інтернет-ресурсу «Michaelmoorelies» матеріал під назвами «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]» та «[INFO]». Представник відповідача позов визнав частково, суду пояснив, що зазначені статті дійсно були поширені Інтернет-сайтом «Michaelmoorelies», реєстратором доменного імені якого є громадянка України [PERSON] Зазначив, що спірні матеріали є передруківкою з Інтернет-ресурсів «Trust.ua», «Respublika-kz.info», «Ablyazov.org» та «Odfoundation. Eu», здійснені без перевірки наведених фактів. Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та надані сторонами документи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Право на таємницю листування, телеграм, телефонних розмов, телеграфних повідомлень та інших видів кореспонденції є особистим не майновим правом особи, яке, у випадку його порушення, підлягає судовому захисту. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. При цьому, у випадку, коли інформація була поширена у засобі масової інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем. Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Судом встановлено, що реєстратором доменного імені «Michaelmoorelies», на якому [INFO] було розміщено матеріал під назвою «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]» та «[INFO], є відповідач - громадянка України [PERSON]. Вказані матеріали містять посилання на ніби-то приватне електронне листування слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві майора міліції [PERSON], а також на внутрішнє електронне листування працівників ЮФ «Ілляшев та Партнери», зокрема, поширені статті містять витяги електронної поштової адреси позивача [INFO] Суд вважає, що поширення особистого листування є порушенням встановленого ст. 31 Конституції України права на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції та визначеного ст. 306 ЦК України права на таємницю кореспонденції. Крім того, суд приходить до висновку, що публікація електронного листування особи, яка здійснює адвокатську діяльність, щодо такої діяльності є порушенням права на адвокатську таємницю. Зокрема, судом встановлено, що позивач здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № [NUMBER], виданого згідно рішення Київської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 27.04.2000р. № 68, та працює в Адвокатському об'єднанні «Юридична фірма «Ілляшев та Партнери», Зареєстрованому Печерською РДА 28.03.2005р., працівники якої згідно Договору про надання послуг від 02.04.2009р. надають правову допомогу АТ «БТА Банк» та здійснюють представництво його інтересів в органах державної влади та управління, органах місцевого самоврядування, судах, органах Міністерства внутрішніх справ, прокуратури тощо. Позивач на підставі доручення є представником банку, як цивільного позивача, у кримінальному провадженні № 12012110000000147 (№ 10-20060), порушеному за фактами шахрайства та використання завідомо підробленого документа за ознаками злочинів, передбачених ст. 190 ч.4, ст. 358 ч.ч.2, 3 КК України, а також стосовно службових осіб АТ «БТА Банк» за ч. 5 ст. 191 КК України. Враховуючи те, що постановою слідчого СУ ГУМВС України у м. Києві [PERSON] від 26.04.2010р. у даному кримінальному провадженні АТ «БТА Банк» визнано цивільним позивачем, позивач, як представник останнього, відповідно до ст. ст. 49, 50 КПК України 1960 року мав право подавати докази, заявляти клопотання, знайомитися з матеріалами справи з моменту досудового слідства, заявляти відводи, подавати скарги, тощо, а відповідно до ст. 56 КПК України 2012 року має також право подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; давати пояснення, показання; знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо особи кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення; подавати докази на підтвердження своєї заяви; брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях. В той же час, відповідно до ст. 6 Правил адвокатської етики, затверджених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України від 01.10.1999р., у своїй професійній діяльності адвокат зобов'язаний дотримуватися чинного законодавства України, сприяти утвердженню та практичній реалізації принципів верховенства права та законності, вживати всі свої знання і професійну майстерність для належного захисту і представництва прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб. Згідно ч. 2 ст. 27 Правил адвокатської етики, затверджених Установчим з'їздом адвокатів України 17.11.2012р., при виконанні доручення адвокат не лише має право щодо активної участі в проведенні повноцінного досудового розслідування, а й зобов'язаний використати всі розумно необхідні і доступні йому законні засоби для надання ефективної правової допомоги клієнту, здійснення його захисту або представництва. Представникам потерпілої особи та цивільного позивача законом не забороняється контактувати зі слідчим, розмовляти по телефону, надсилати слідчому листи поштою, електронною поштою, заявляти усні клопотання, забезпечувати явку свідків, в тому числі пропонувати слідчому запитання для допитів та пропонувати проведення допитів окремих осіб, показання яких можуть мати істотне значення для проведення повноцінного та всебічного розслідування та встановлення істини у кримінальному провадженні тощо. Ознайомившись з наданими матеріалами, суд приходить до висновку, що значна кількість електронних листів стосується проведення окремих слідчих дій чи інформативних листів щодо нових доказів у кримінальному провадження, є передумовою або поясненнями до письмових клопотань та заяв, які пізніше були подані до СУ ГУ МВС України в м. Києві, зареєстровані та приєднані до кримінального провадження. Суд не вбачає в діях позивача, в контексті взаємодії зі слідчим, в тому числі шляхом електроного листування, будь-яких порушень законодавства та Правил адвокатської етики. Таким чином, позивач, здійснюючи представництво інтересів АТ «БТА Банк» у вищезазначеному кримінальному провадженні, мав та має право на збирання та подання доказів, на активну участь у слідчих та процесуальних діях, зміст яких є слідчою та адвокатською таємницею, в тому числі за допомогою електронного листування. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатською таємницею є будь-яка інформація, що стала відома адвокату, помічнику адвоката, стажисту адвоката, особі, яка перебуває у трудових відносинах з адвокатом, про клієнта, а також питання, з яких клієнт (особа, якій відмовлено в укладенні договору про надання правової допомоги з передбачених цим Законом підстав) звертався до адвоката, адвокатського бюро, адвокатського об'єднання, зміст порад, консультацій, роз'яснень адвоката, складені ним документи, інформація, що зберігається на електронних носіях, та інші документи і відомості, одержані адвокатом під час здійснення адвокатської діяльності. Суд приходить до висновку, що публікація відповідачем електронного листування Позивача, пов'язаного з його професійною діяльністю, свідчить про незаконний доступ до адвокатської таємниці та її розголошення, що є порушенням ст. 23 Закону України «Про адвокатуру», якою забороняються будь-які втручання і перешкоди здійсненню адвокатської діяльності. Крім того, відповідачем порушено ст. 2 Закону «Про інформацію», відповідно до якої основними принципами інформаційної діяльності є гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя. Судом встановлено, що розміщена в On-line-виданні «Michaelmoorelies» в статтях під назвою «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]» та «[INFO]» інформація, а також листування, скани якого подано у вказаних матеріалах ([INFO]) отримані з порушенням таємниці листування та адвокатської таємниці, частково сфальсифікованими/зміненими, такими, що не відповідають комп'ютерній інформації, яка фактично розміщувалась на електронно-обчислювальних машинах та носіях інформації. Згідно ст. 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення. Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною, кожен має право на повагу до свого приватного життя, яке включає таємницю передачі інформації, охоплює безпеку і секретність поштового, телефонного, електронного та інших форм передачі інформації; інформаційну таємницю, яка, вірогідно, може включати таємницю доступу до Інтернету. Надаючи кожній особі право на повагу до її кореспонденції, ст. 8 Конвенції захищає конфіденційність приватного спілкування, яким би не був зміст такої кореспонденції і в якій би формі вона не виступала. Європейський суд з прав людини вважає, що на підставі ст. 8 Конвенції листування між адвокатом і клієнтом, яким би не був його намір, включно із суто професійним листуванням, має щодо конфіденційності привілейоване становище, посягання на професійну таємницю адвокатів можуть мати негативні наслідки для звершення правосуддя (рішення у справі «Кемпбелл проти Сполученого Королівства» від 25.03.1992р., п.п. 46-48; рішення у справі «Екінджи та Акалін проти Туреччини», № 77097/01 від 30.01.2007р., п. 47; рішення у справі «Візер та «Бікос Бетейлигунген ГмбХ проти Австрії», рішення у справі «Німітц проти Німеччини»). Крім того, відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; службова формація. До інформації з обмеженим доступом відноситься і таємниця слідства, збереження якої є однією з основних гарантій установлення істини у кримінальному провадженні та захисту прав і свобод людини. Ст. 222 КПК України встановлено, що відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим, тому, листування слідчого з адвокатом-представником потерпілого становить не лише адвокатську, але й таємницю слідства, за розголошення якої передбачена кримінальна відповідальність. Таким чином, електронна переписка позивача зі слідчим [PERSON], іншими юристами, в тому числі з юристами юридичних компаній «Winston & Strawn», «Norton Rose Fullbright», становить адвокатську таємницю, таємницю слідства та захищається законом. Враховуючи те, що поширена відповідачем інформація отримана з порушенням права та приватне життя та професійну адвокатську таємницю завдає шкоди особистим немайновим благам, негативно впливає на професійну репутацію позивача, його право підлягає захисту відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України шляхом припинення дії, яка порушує право.

Outcome: approved