Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

У вересні 2018 року позивач звернувсь до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2005 року. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину: [PERSON] , 2005 року народження. Подружнє життя не склалось, проживають окремо. За рішенням суду їх шлюб розірвано. Неповнолітня дитина залишились проживати разом з відповідачкою. Після розірвання шлюбу він одружився вдруге та має ще двох неповнолітніх дітей на утриманні: [PERSON] , 2014 року народження, та [PERSON] , 2017 року народження. У добровільному порядку він надавав кошти на утриманні свого сина. Але відповідачка звернулась до суду та за її заявою судовим наказом з нього стягнені аліменти на утримання дитини [PERSON] , 2005 року народження, в розмірі ј частини його доходів. При видачі судового наказу судом не було враховано, що він має ще двох дітей і дружину на утриманні, стан його здоров`я, має на утриманні також непрацездатних батьків, наявність боргових зобов`язань, сплачує комунальні послуги. Просив суд зменшити розмір аліментів та стягнути з нього аліменти на утримання дитини [PERSON] , 2005 року народження, в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26 квітня 2018 року; судові витрати покласти на відповідача. Не погоджуючись з позовом [PERSON] подала відзив на позов. Вказала, що позивач звернувся з позовом про зменшення розміру стягуваних аліментів. Посилався, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Але дані обставини виникли ще до видачею судового наказу, тому не можуть бути підставою для зміни розміру аліментів. Щодо утримання батьків пенсіонерів, то вони мають ще інших дітей, які також можуть і зобов`язані їх утримувати. Подані документи щодо незадовільного здоров`я дітей позивача, то вся медична документація датована ще до видачі судового наказу. Боргові зобов`язання також виникли у позивача ще до прийняття наказу. При вирішення спору також просили врахувати витрати, які несе позивачка на утримання дитини: харчування - приблизно 5000 грн., на підтримання фізичного стану - 2500 грн., витрати на одяг - 3000 грн., комунальні витрати - 4200 грн., дитині рекомендовано допомога психолога - один сеанс коштує 700 грн., витрати на репетиторів - одна година 500 грн., витрати на школу - 800 грн. Витрати на інші речі першої необхідності в даному відзиві не враховується. Також в даний час є необхідним консультації лікарів щодо стану здоров`я дитини. Вказали також, що дружина позивача займається підприємницькою діяльністю, тому не перебуває на його утриманні. Будь-яких інших аліментів не сплачує, тому зможе продовжувати сплачувати аліменти по судовому наказу. Вважали необґрунтовані судові витрати. Просили відмовити в задоволенні позову. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Просив задоволити позов у повному обсязі. У судовому засіданні відповідач та його представник проти позову заперечували. Просили відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судовим наказом, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області 27 червня 2018 року, яким стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх доходів, починаючи з 26 квітня 2018 року. За ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Відповідно до положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] проживає разом з неповнолітнім сином [PERSON] , 2005року народження. 06 вересня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. [PERSON] має на утриманні також неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З огляду на те, що дитина проживає з матір`ю, вартість продуктів харчування, інших речей першої необхідності, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, надані суду пояснення щодо витрат на утримання дитини, наявність на утриманні позивача ще двох неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі 1/6 частини доходів позивача до досягнення дитиною повноліття, як це передбачено ч. 2 ст. 183 СК України. Даний розмір аліментів буде відповідати як доходам відповідача, витратам на дитину, так і рівному утриманню всіх неповнолітніх дітей. Тому непогоджується з доводам позивача про визначення розміру аліментів в розмірі 1/8 частини. Такий розмір аліментів є занадто низьким (біля 10%), враховуючи доходи [PERSON] та його можливість забезпечити дитини не лише мінімальний розмір аліментів. Посилання відповідача, що дані обставини існували і до видачі судового наказу, суд до уваги не бере, оскільки чинним процесуальним законодавством не передбачено окремого скасування судового наказу, а якщо боржник не погоджується з наказом про стягнення аліментів, то особа має право звернутись до суду з заявою про зменшення розміру аліментів. Суд враховує, що при видачі судового наказу судом не враховувалось наявність у боржника ще двох неповнолітніх дітей, наявність боргових зобов`язань, розмір доходу відповідача та витрати на дитину, які несе відповідач по справі. Щодо вимог відповідача про залишення розміру аліментів на рівні ј частини доходу, то в цій частині доводи суд оцінює критично. Оскільки відповідачка не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження таких витрат, враховуючи що права та обов`язки батьків по утриманню дитини є рівними. Посилання [PERSON] на навчання дитини, заняття з репетиторами, психологами, тощо не є крайньою необхідністю чи особливими обставинами в розумінні ст. 185 СК України, при цьому суд також враховує, що вирішуючи питання навчання дитини позивачка не погоджувала даного питання з відповідачем та можливості його на покриття таких витрат. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved