Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року в м. Донецьку. Посилалась на те, що вона в звернулась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського РУЮ у м. Києві для отримання свідоцтва про смерть, але їй було відмовлено, оскільки державні органи на території України не визнають документів наданих державними органами на території не підконтрольній Україні. Зазначала, що встановлення факту смерті їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть та подальшого оформлення спадщини. У судове засідання заявниця не з'явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заінтересована особа не направила на адресу суду письмових пояснень та не просила розгляд справи проводити за відсутності уповноваженого представника, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним заяву задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.10.2008 року виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, між [PERSON] та [PERSON] 06.09.1974 року укладено шлюб, з обранням спільного прізвища [PERSON] (а.с. 25). Листом № 7237/02-23 від 27.09.2016 року ВДРАЦ Оболонського ГТУЮ у м. Києві відмовлено у видачі свідоцтва про смерть у зв'язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів наданих державними органами на території не підконтрольній Україні. Згідно інформації, що міститься в медичному свідоцтві про смерть та довідці про причину смерті, [PERSON] помер від злоякісної інтоксикації та злоякісного новоутворення шлунку IV С 16.2 у віці 65 рік, [INFO] року у м. Донецьку. Інформація, що міститься в посвідченні № [NUMBER] свідчить, що [PERSON], який помер [INFO] року, поховано на кладовищі м. Макіївка в 5 кварталі, 8 ряд, 18 місце (а.с. 20). Згідно п.п. 1,2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'яснень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Враховуючи, що матеріали справи містяться належні та допустимі докази того, що [PERSON] помер від злоякісної інтоксикації та злоякісного новоутворення шлунку IV С 16.2 у віці 65 рік, [INFO] року у м. Донецьку, суд вважає доведеним факт його смерті. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved