Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

У березні 2018 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, просила суд ухвалити рішення, яким розірвати між нею та відповідачем шлюб, який зареєстрований 25 листопада 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1807. Також позивачка просила суд ухвалити рішення, яким змінити її прізвище на дошлюбне «[PERSON]». Ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 05 травня 2018 року. До початку проведення підготовчого судового засідання від відповідача надійшла заява про визнання позову. Одночасно з цим від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Встановлено, що позивач звернулася до суду з даним позовом і просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем. Вимоги обґрунтовані тим, що спільне життя не склалось, і вони не підтримують сімейних відносин. В судове засідання позивач не з'явилася, направила до суду заяву згідно якої вимоги підтримує, просила їх задовольнити. Відповідач подав заяву про визнання позову та просив шлюб розірвати. У відповідності до положень ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Суд дослідивши письмові докази по справі, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 листопада 2011 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1807. Від спільного життя подружжя має дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сторони проживали однією сім'єю, проте як зазначає позивач, вони як подружжя тривалий час не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, не мають взаємних прав та обов'язків. Позивач зазначає про відсутність намірів відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем. Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами сімейні відносини відсутні. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позову в суді, примирення між сторонами не відбулось. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім'ї. При таких обставинах суд приходить до висновку , що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім'ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Таким чином, вимоги в частині розірвання шлюбу обґрунтовані і підлягають задоволенню. Разом з тим, позовні вимоги про зміну прізвища задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, питання про зміну прізвища на дошлюбне може вирішуватись лише після розірвання шлюбу у відповідному органі РАЦС, а не в судовому порядку під час вирішення по суті справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141-142 ЦПК України судовий збір у розмірі 704 грн. 80 підлягає відшкодуванню пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки судом частково задоволено позовні вимоги, судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 352 грн. 40 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: partial