Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про надання права на шлюб з [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що вона народилася [INFO] в м.Добропілля Донецької області. У 2017 році познайомилася і стала зустрічатися з [PERSON], [INFO]. Між ними виникли взаємні почуття любові, заявник завагітніла та має намір народити дитину. В вересні 2018 року вони з [PERSON] вирішили одружитися і звернулися до Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про реєстрацію шлюбу. Однак у прийомі заяви їм було відмовлено, у зв'язку з тим, що вона не досягла шлюбного віку, встановленого ч.1ст.22 Сімейного Кодексу України. Заявник вказує, що реєстрація шлюбу з [PERSON] відповідає її інтересам, вони кохають один одного та обидва зацікавлені в народженні дитини та реєстрації шлюбу. Також заявник вказує, що їх батьки не заперечують проти їх шлюбу. Заявник в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, у зв'язку з її перебуванням у пологовому відділенні, заяву підтримує та просить її задовольнити. Заінтересована особа, [PERSON], в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить заяву [PERSON] про надання права на шлюб розглядати за його відсутності, проти задоволення вимог заяви не заперечує. Заінтересована особа, [PERSON], мати заявниці, в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що вона не заперечує проти надання донці права на шлюб. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши додані до заяви докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Згідно з ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Судом встановлено, що [PERSON], народилася [INFO] в м.Добропілля Донецької області. На даний час має повних 16 років. (а.с.7). Відповідно до наданої довідки №1082 від 05.06.2018 р. виданої КЗОЗ «Добропільська ЛІЛ», дійсно [PERSON] перебувала на обліку в жіночій консультації Добропільської лікарні інтенсивного лікування з терміном вагітності 20-21 тижні. (а.с.11). Відповідно до наданої копії медичного свідоцтва про народження [NUMBER] від [INFO]., [PERSON], народила [INFO]. о 10:35 год. дитину хлопчика. Заявниця бажає укласти шлюб з [PERSON] [INFO], але для цього вона не досягла шлюбного віку, передбаченого ст.22 СК України. Згідно довідки №784 від 16.07.2018 року, [PERSON] працює в ВСП «Шахтоуправління «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», в якості електрослюсара підземного з 02.04.2018 року по теперішній час. (а.с14). Судом також встановлено, що батьки [PERSON], не заперечують проти реєстрації шлюбу їх дочки з [PERSON] Відповідно до положень статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно вимог частини ч.1 ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Загальна декларація прав людини, прийнята і проголошена резолюцією 217 А(ІІІ) Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 р., у ст.16 проголосила право чоловіка і жінки, які досягли повноліття, одружуватися і засновувати сім'ю. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Разом з тим, відповідно до частини другої статті 23 Сімейного кодексу України, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Згідно ч.1 ст.27 Сімейного кодексу України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», заява про надання особі, яка досягла чотирнадцять років, права на шлюб (ст. 23 СК) (в редакції станом на 2017 рік - шістнадцяти років) повинна розглядатися судом в окремому провадженні. При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої особи, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. При судовому розгляді справи, судом не виявлено наявності заперечень щодо надання прав на шлюб. Задовольняючи заяву про надання права на шлюб, суд враховує той факт, що заявниця досягла 16 річного віку, на день розгляду справи вже народила дитину, підтримує стосунки з [PERSON], в них є спільне бажання укласти шлюб та створити сім'ю, тому реєстрація шлюбу в даному випадку є необхідною. Отже, суд вважає можливим надати заявнику право на шлюб з [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved