Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

У березні 2017 року Державна іпотечна установа (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач 1), [PERSON] (відповідач 2) про стягнення заборгованості. Позовні вимоги, обґрунтовані тим, що 05 грудня 2008 року між ТОВ КБ «АРМА» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит №21/02-N/73, за умовами якого Банк надав відповідачу - 1 кредит у сумі 1000000,00 грн., строком погашення не пізніше 04 грудня 2031 року зі сплатою 14% річних. В забезпечення виконання зобов'язання відповідачем - 1 зобов'язань за договором про іпотечний кредит між банком та відповідачем - 2 був укладений договір поруки № б/н від 15.12.2008 року. 19 грудня 2008 року між банком та Державною іпотечною установою був укладений договір відступлення права вимоги № 2489/08, згідно якого банк передав позивачу права вимоги за договором про іпотечний кредит, Іпотечним договором, Договором поруки. ТОВ КБ «АРМА» виконав свої зобов'язання за договором про іпотечний кредит в повному обсязі, а [PERSON] в свою чергу свої зобов'язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів систематично порушує та не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість відповідача по договору про іпотечний кредит перед позивачем. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17.06.2016 року з відповідачів стягнуто заборгованість за договором про іпотечний кредит на користь позивача станом на 30.12.2015р. по основній сумі боргу - 442986,93 грн., нараховані відсотки- 37181,42 грн., пеня за прострочення сплати кредитних коштів - 2528,96 грн., інфляційні втрати -22894,15 грн. За порушення умов договору про іпотечний кредит за період з 30.12.2015 року по 03.08.2016 року нарахована заборгованість за кредитом: відсотки - 36694,08 грн., пеня за прострочення сплати кредитних коштів - 114319,37 грн. Тому позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором про іпотечний кредит в сумі 151013,45 грн., а саме: нараховані відсотки у сумі - 36694,08 грн., пеню за прострочення сплати кредитних коштів - 114319,37 грн. та витрати по сплаті судового збору. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. У судовому засіданні представник [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі, підтримав письмові заперечення. У судове засідання відповідач 2 не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд, заслухавши надані пояснення, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 грудня 2008 року між ТОВ КБ «АРМА» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит №21/02-N/73, відповідно до умов якого кредитор зобов'язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 1000000,00 грн., а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 1000000,00 грн., а також сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 14% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором (а.с. 8-13). Відповідно до п. 1.2. Договору, кредит надається строком погашення не пізніше «04» грудня 2031р. на поліпшення житлових умов під заставу трьохкімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. За умова договору, позичальник зобов'язувався щомісячно до 5 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання цього Договору, здійснювати погашення Кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки ануїтетними платежами в сумі не менше 12161,73 грн. відповідно до Графіку погашення кредиту шляхом внесення готівки до каси кредитора або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок №29092125, відкритий у кредитора. (п. 2.4. договору). В забезпечення виконання зобов'язання 15.12.2008 року між ТОВ КБ «АРМА» та [PERSON] був укладений договір поруки № б/н (а.с.20-22). Відповідно до п. 1.1. договору поруки, поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобов'язань за договором про іпотечний кредит №21/02-N/73 від 05.12.2008 року та додатковими угодами до нього, як існуючими на момент укладання договору, так і тими, що виникають на його підставі в майбутньому. Відповідно до п. 2.4.1. цього ж договору, поручитель зобов'язується, виконати за боржника зобов'язання за договором про іпотечний кредит шляхом перерахування суми заборгованості боржника, вказаної кредитором, в рахунок погашення такої заборгованості, за реквізитами, вказаними в договорі про іпотечний кредит, у строки, зазначені в п. 2.1.1. з моменту отримання від кредитора письмового повідомлення про невиконання боржником зобов'язань за договором про іпотечний кредит. 19 грудня 2008 року між ТОВ КБ «АРМА» та Державною іпотечною установою було укладено договір відступлення права вимоги № 2489/08, згідно якого банк передав позивачу права вимоги за договором про іпотечний кредит, іпотечним договором та договором поруки (а.с. 23-26) Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов'язання може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Вимоги ст. 516 ЦК України передають, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як встановлено в судовому засіданні, банк свої зобов'язання за договором виконав належним чином. Однак, відповідачі скориставшись кредитними коштами, не виконали зобов'язань, визначених договором, порушивши умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Відповідно до п. 5.2.4. договору про іпотечний кредит, кредитор має право вимагати від Позичальника дострокового повернення суми Кредиту в частині або в цілому, сплатити відсотки за його користування та інші платежів, що належать до сплати за цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобов'язань за цим договором або за іпотечним договором. Відповідно до пункту 6.1 цього ж договору, за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених чинним законодавством України та цим договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Частиною другою ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Згідно до пункту 6.2 договору про іпотечний кредит, за порушення взятих на себе зобов'язань з повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, відповідач [PERSON] зобов'язувалась сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частиною першою ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до п. 3.1. Договору поруки, поручитель відповідає за зобов'язаннями згідно з договором про іпотечний кредит перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків тощо. Відповідно до пункту 3.2 цього ж договору, відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17.06.2016 року з відповідачів стягнуто заборгованість за договором про іпотечний кредит на користь позивача по основній сумі боргу - 442986,93 грн., прострочені відсотки за користування кредитом- 37181,42 грн., пеня - 2528,96 грн., інфляційні втрати -22894,15 грн. За порушення умов договору про іпотечний кредит за період з 30.12.2015 року по 03.08.2016 року нарахована заборгованість за кредитом: відсотки - 36694,08 грн., пеня за прострочення сплати кредитних коштів - 114319,37 грн. Згідно довідки про стан заборгованість за договором про іпотечний кредит № 21/02-N/73 від 05.12.2008 року станом на 23.02.2017 року заборгованість відповідачів складається з: заборгованості за нарахованими відсотками та пенею на непогашений залишок заборгованості по основному боргу та відсотках за рішенням суду за період з 30.12.2015 року по 03.08.2016 року - 151013,45 грн., з них: відсотки - 36694,08 грн., пеня - 114319,37 грн. (а.с. 6). Позивач звертався до відповідачів з повідомленням про порушення забезпеченого іпотекою зобов'язання, виселення та вимогою про сплату боргу. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі не виконують свої зобов'язання по договору про іпотечний кредит № 21/02-N/73 від 05.12.2008 року та договору поруки №б/н від 15.12.2008р. і протягом тривалого часу не розраховуються з позивачем, внаслідок чого станом на 23.02.2017 року утворилась заборгованість по кредиту, а саме: відсоткам та пені, які підлягають стягненню з відповідачів солідарно. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Частина 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14). Враховуючи, що розмір нарахованої позивачем неустойки значно перевищував розмір збитків, правильним є висновок суду про наявність підстав для зменшення її розміру на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, застосовуючи принцип розумності та справедливості, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати кредитних коштів в розмірі 50000,00 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачами суду не надано жодних належних та допустимих доказів у заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, беручи до уваги рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17.06.2016 року, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що відповідачі не виконали свої зобов'язання за договором про іпотечний кредит, тому мають повернути позивачу відсотки та відповідно пеню за невиконання своїх обов'язків, але, оскільки, розмір пені значно перевищує розмір відсотків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1300,42 грн.

Outcome: partial