Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

У березні 2017 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з нього заборгованість за договором споживчого кредиту, зазначивши в обґрунтування позову, що відповідач є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» з 31 травня 2004 року на підставі заяви про вступ до спілки. Між відповідачем та філією №2 КС «Азовська кредитна компанія» 10 липня 2013 року було укладено договір споживчого кредиту № 6018/13-Ф2, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 3000 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 12 місяців. Згідно з п. 2.1. договору споживчого кредиту за користування кредитом відповідачка повинна щомісячно сплачувати 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідачем були проведені платежі, однак залишок по кредиту склав 588,27 грн. У звязку з простроченням платежів за кредитним договором виконання зобовязань втратило інтерес, розрахунок загальної суми заборгованості відповідача станом на 02 березня 2017 року складає 1280,37 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 588,27 грн. та відсотків за користування кредитом у розмірі 692,10 грн. На підставі викладеного, просив стягнути з відповідача заборгованість за договором споживчого кредиту у розмірі 1280,37 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн. У ході судового розгляду представник позивача уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість за договором споживчого кредиту станом на 01 червня 2017 року в розмірі 588,27 грн. та нараховані відсотки відповідно до п.2.1 договору споживчого кредиту в розмірі 761,69 грн. за період з 10 вересня 2014 року по 01 червня 2017 року, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а також не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином, у звязку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» з 31 травня 2004 року на підставі заяви про вступ до спілки. Між відповідачем та філією №2 Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» 10 липня 2013 року було укладено договір споживчого кредиту №6018/13-Ф2, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 3000 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 12 місяців. Згідно з п. 2.1. договору споживчого кредиту за користування кредитом відповідачка повинна щомісячно сплачувати 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідачем було проведено наступні платежі: 07 серпня,09 вересня, 09 жовтня,07 листопада,07 грудня 2013 року, 08 січня, 07 лютого,07березня, 07 квітня, 10 червня 2014 року по 320 грн. щомісяця, 09 вересня 2014 року- 100 грн. Залишок по кредиту склав 588,27 грн. Станом на 01 червня 2017 року заборгованість відповідача складає 588,27 грн. та нараховані відсотки відповідно до п.2.1 договору споживчого кредиту (з 10 вересня 2017 року по 01 червня 2017 року) в розмірі 761,69 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобовязання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обовязку не встановлений, або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу порушувались умови договору споживчого кредиту, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами договору споживчого кредиту проценти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved