Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 12.11.2013 року приблизно о 17:20 годині на вулиці Ф. Зайцева біля будинку № 46-а в місті Донецьку з вини [PERSON], яка керувала автомобілем «Volkswagen», державний номер 90063ЕА, що належить [PERSON], і не мала договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чинного на дату пригоди, була вчинена дорожньо-транспортна пригода. Вина [PERSON] в чиненні ДТП підтверджується постановою Ворошиловського районного суду міста Донецька від 04.12.2016 року про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення. У результаті ДТП було пошкоджено автомобіль «Suzuki», державний номер [NUMBER], що належить [PERSON], яким він керував під час пригоди. Розмір завданих збитків згідно з автотоварознавчим дослідженням автомобіля «Suzuki», державний номер [NUMBER], з визначенням розміру матеріального збитку пошкодженого транспортного засобу на 15.10.2014 року становить 6136,35 гривень, в тому числі ПДВ. Огляд пошкодженого транспортного засобу було проведено у місті Донецьку в присутності власника [PERSON] та учасника ДТП [PERSON] Завдана шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, до якої було додано копію діючого на той час полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Договірних зобовязань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не викало. 12.02.2014 року МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 5113,63 гривень без ПДВ та 620,00 гривень за послуги аварійних комісарів. Зазначив, що у позивача виникло право зворотньої вимоги до [PERSON] МТСБУ зверталось до [PERSON] з листами про наявність у нього полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності та компенсацію понесених витрат в добровільному порядку. Просив стягнути з [PERSON] кошти в розмірі понесених витрат 5113,63 гривень, 620 гривень за послуги аварійних комісарів, 1500 гривень за послуги правової допомоги, а також витрати на сплату судового збору, а всього стягнути 8611,63 гривень. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявилась з невідомих причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За правилами ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 38 Закону (пукнту 38.2.1.) МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Як вбачається з постанови Ворошиловського районного суду м. Донецька від 04 грудня 2013 року, [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за те, що 12.11.2013 року приблизно о 17:20 годині, керуючи автомобілем «Volkswagen», державний номер 90063ЕА, біля будинку № 46-а по вулиці Ф.Зайцева в місті Донецьку, не обрала безпечний боковий інтервал та скоїла зіткнення з автомобілем марки «Suzuki», державний номер [NUMBER], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила п. 13.1 ПДР України. 06 березня 2014 року, у відповідності до ст. 35 та пп. а) п.41.1 ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування шкоди. Згідно з платіжним дорученням № 663 від 05 лютого 2014 року Моторним (транспортним) страховим бюро України було замовлено та оплачено аварійному комісару ТОВ «ЕКСПЕРТ» роботи з визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу потерпілого [PERSON], вартість яких склала 620,00 гривеньн. Відповідно до звіту № 52 про оцінку транспортного засобу від 15.01.2014 року по факту визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу «Suzuki Grand Vitara», державний номер [NUMBER], на момент проведення дослідження склав 6136,35 грн., яка у відповідності до наказу № 878 від 11 лютого 2014 року була відшкодована позивачем у межах, встановлених законом, а саме у розмірі 5113,63 гривень, про що також свідчить платіжне доручення від 12 лютого 2014 року про перерахування на рахунок [PERSON] цієї суми. З урахуванням зазначеного, з огляду на положення ст. 38 Закону (пукнту 38.2.1.) відповідач, як винувата в ДТП особа, має відшкодувати МТСБУ в регресному порядку фактично виплачену потерпілому [PERSON] суму страхового відшкодування. Крім того, позивач виплатив субєкту підприємницької діяльності [PERSON] 1500 грн. за надання правової допомоги за контрактом № 70 від 27.09.2012 року та додаткової угоди № 35 від 16.03.2016 року, відповідно до умов цього контракту, виконавець прийняв на себе зобов'язання з надання правової допомоги з підготовки судових справ (позовних матеріалів), подачі позовних матеріалів на розгляд відповідних судів, представництва інтересів замовника у судах, виконання судових рішень. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до складу судових витрат відносяться витрати на правову допомогу. Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Як вбачається із матеріалів справи, витрати на правову допомогу, понесені позивачем складають 1500 грн. Позивач має право на відшкодування судових витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позивачем надано достатніх доказів у підтвердження цих витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. При зверненні до суду позивачем сплачено 1600,00 грн. судового збору. Позивач у позові просить стягнути судовий збір у розмірі 1378,00 гривень, тому суд, розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача судовий збір у розмірі 1378,00 гривень.

Outcome: approved