overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

У вересні 2017 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 12 серпня 2011 року виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 26. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне життя із відповідачем не склалося, тому що у кожного із подружжя різні погляди на сімейне життя та обовязки. Між подружжям постійно виникають сварки. З червня 2017 року сторони припинили проживати разом, вести спільне господарство та підтримувати подружні відносини. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер та його збереження є недоцільним, так як це суперечитиме її інтересам. Від спільного подружнього життя мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], 18.01.2013 р. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала та просила їх задовольнити. Одночасно просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про шлюб серії І-ОК № 222438 вбачається, що 12 серпня 2011 року виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с. 3). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін народилися двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про їх народження (а.с. 4-5). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

У вересні 2017 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 27 листопада 1999 року Центральним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з Державним Центром розвитку сімї, актовий запис № 2323. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне життя із відповідачем не склалося, тому що у кожного із подружжя різні погляди на сімейне життя та обовязки. Між подружжям постійно виникають сварки. Сторони припинили проживати разом, вести спільне господарство та підтримувати подружні відносини. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер та його збереження є недоцільним, так як це суперечитиме її інтересам. Від спільного подружнього життя мають одну дитину дочку [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Одночасно просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про шлюб серії І-БК № 111187 вбачається, що 27 листопада 1999 року Центральним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з Державним Центром розвитку сімї зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с. 5). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін народилася дочка - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про її народження (а.с. 6). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

\~ \~ \~\~\~\~ У вересні 2017 року до суду надійшла заява Хейдарі [PERSON], заінтересовані особи: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У судове засідання заявник не зявився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заявника в судове засідання не зявилася попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі. Заінтересовані особи в судове засідання не зявилися, попередньо надавши заяви про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу квартири від 21 березня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] за зареєстрованим №1208, Хеідарі [PERSON] Хосейн належить квартира №48 в будинку 15а по пров.Давидовського у місті Полтаві. У вищевказаному договорі прізвище заявника вказано- Хеідарі, а імя та по-батькові [PERSON] Хосейн. У паспорті громадянина [PERSON] [PERSON] прізвище перекладене українською мовою вказано, як Хейдарі, а імя та по-батькові [PERSON], вірно відображено також у картці платника податків. Факт встановлення належності договору купівлі-продажу квартири Хейдарі [PERSON] має юридичне значення, оскільки надасть можливість заявнику розпоряджатися власним майном. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

У вересні 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач просить збільшити розмір аліментів та стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від всіх видів доходів (заробітку) відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. А також, допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць, на підставі ст. 430 ЦПК України. Позивач в судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи міститься письмова заява від останньої з проханням про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити її позовну заяву. Відповідач в судове засідання не заявився, надіславши на адресу суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, судом було з'ясовано, що відповідач, у своїй письмовій заяві, визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

У вересні 2017 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому позивач вказувала, що 23.12.2015 року відділом ДРАЦС Арбузинського РУЮ Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 92. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню доньку Софію, [INFO], батьком якої є відповідач. Причиною розпаду сімї є відсутність взаєморозуміння між сторонами, внаслідок чого виникли неприязні стосунки. Сторони проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дитини немає. На примирення не згодна. В звязку з цим позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги і просив слухати справу в його відсутність. В судове засідання відповідач надав заяву, в якій позовні вимоги визнав і просив слухати справу в його відсутність. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ Зокрема, судом встановлено, 23.12.2015 року відділом ДРАЦС Арбузинського РУЮ Миколаївської області між сторонами було укладено шлюб, актовий запис № 92 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню доньку Софію, [INFO], батьком якої є відповідач. Дитина проживає разом з матір'ю. Сторони проживають окремо. Жодним чином сторони не виявили бажання зберегти сімю. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ Дружина та чоловік \~зобовязані спільно піклуватися про \~побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї \~на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. \~ Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. \~Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість \~і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). \~ \~ \~ Згідно ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. \~ \~ За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачем, відсутність бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч.3 ст.105, ст.112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

У вересні 2017 року \~заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати її брата [PERSON] недієздатним, посилаючись на те, що останній є інвалідом другої групи по психічному захворюванню і перебуває на обліку у лікаря-психіатра Полонської ЦРЛ. Як зазначила у заяві [PERSON], внаслідок хвороби [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому потребує встановлення над ним опіки та призначення опікуна. В судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала і просила визнати [PERSON] недієздатним та призначити її опіком останнього. Представник органу опіки й піклування Полонської міської ради Полонського району Хмельницької області в судове засідання не зявився, про день, місце, час розляду справи повдомлений належним чином, подав до суду заяву про слухання справи у відсутності представника. Оглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Із довідки до акту огляду МСЕ (а.с.9) за №0940077 від 17 травня 2017 року вбачається, що [PERSON] являється інвалідом першої групи, загальне захворювання з 01.04.2017 р. Відповідно до довідки Полонської ЦРЛ від 14.08.2017 р. (а.с.11) [PERSON] перебуває на обліку у лікаря психіатра. З рішення виконавчого комітету Полонської міської ради обєднаної територіальної громади Полонського району Хмельницької області №148 від 29 серпня 2017 р. (а.с.14) вбачається, що виконавчий комітет рекомендує при вирішенні питання про призначення опікуном кандидатуру [PERSON] Із висновку судово-психіатричної експертизи за №586 від 23 жовтня 2017 року вбачається, що [PERSON] страждає стійким хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервного типу перебігу зі стабільним дефектом, у звязку з цим не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними. За таких обставин суд вважає, що оскільки [PERSON] страждає психічним захворюванням і внаслідок цього нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у відповідності до ст. 39 ЦК України його необхідно визнати недієздатним та призначити його опікуном його сестру [PERSON] На підставі ст. 39 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

У вересні 2017 року заявник звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник посилався на те, що в Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 073994 від 30 червня 2000 року, виданому Бузівською сільською радою, на підставі рішення 7 сесії ХХІІІ скликання Бузівської сільської ради № 13 від 24 лютого 2000 року, земельна ділянка площею 5.327 га в межах згідно з планом, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, надано [PERSON]. Заявник зазначає, що в державному акті неправильно вказано його імя «Дмитро», хоча правильно відповідно з усіма іншими документами «Демид». Вказані протиріччя позбавляють заявника можливості користуватися і розпоряджатися майном. Тому заявник змушений звертатися до суду та прохає встановити факт належності йому Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Заявник в судове засідання не зявився, надано до суду заяву, в якій він прохав розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без їхньої участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 073994 від 30 червня 2000 року, виданому Бузівською сільською радою, на підставі рішення 7 сесії ХХІІІ скликання Бузівської сільської ради № 13 від 24 лютого 2000 року, земельна ділянка площею 5.327 га в межах згідно з планом, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, надано [PERSON]. (а. с. 4). У паспорті та довідці про присвоєння ідентифікаційного номера по-батькові заявника «Демид». (а. с. 3). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що заявникові встановлення факту належності правовстановлюючого документу Державного акту на право приватної власності на землю має значення для можливості користуватися і розпоряджатися майном.Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

У вересні 2017 року заявник звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник посилався на те, що при заповненні Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП без номера, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 10.100 га, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 06 від 14 квітня 1998 року, вказане прізвище заявника «Сімович», та по батькові «Фаязовна», але вірно «Симович» та по батькові «Фаязівна». Даний факт не дозволяє отримати Витяг про державну реєстрацію прав на земельну ділянку та в подальшому зареєструвати договір оренди земельної ділянки. Тому заявник змушена звертатися до суду та прохає встановити факт належності правовстановлюючого документу. Заявник в судове засідання не зявилася, надавши письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги та прохала їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП без номера від 14 квітня 1998, виданий на імя [PERSON], на підставі розпорядження голови Магдалинівської районної державної адміністрації № 182-р від 31 березня 1998 року, виданий у тому, що їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 10.100 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Марївської сільської ради. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а. с. 6). У паспорті серія АК № 384662, виданого 22 лютого 2010 року Магдалинівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, вказано дані заявника «Симович Ранія Фаязівна». (а. с. 3). Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що земельна ділянка, передана [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фактично передана [PERSON].Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

У вересні 2017 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою в якій просив встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON], померлою [INFO] року, визнавши що остання є його матір`ю. В обґрунтування своєї заяви зазначає, що після смерті матері, [PERSON] відкрилась спадщина на її майно, однак у її прийнятті йому було відмовлено через відсутність документів, підтверджуючих факт родинних відносин з померлою, а саме: через різне написання прізвища матері у документах. Через ці розбіжності позбавлений права на спадкування спадкового майна. Сторони в судове засідання не прибули, надіслали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. представник заявника заяву підтримав просив задовольнити, представник заінтересованої особи при вирішенні справи поклався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] /а.с. 7/. Після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. В свідоцтві про народження заявника в розділі «мати» записано «[PERSON]» /а.с.8/, а в свідоцтві про смерть та паспорті останньої, у зв`язку з невірною транскрипцією її прізвища зазначено - «[PERSON]». З довідки виданої КП Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськжитлосервіс» від 07.11.2017 року слідує, що [PERSON] проживала разом з [PERSON], заявником по справі, по [ADDRESS] до дня смерті. А в заяві про прийняття спадщини [PERSON] від 07.09.2017 року зазначено, що він приймає спадщину після померлої матері - [PERSON] Таким чином, судом достовірно встановлено, що померла [PERSON] дійсно є матір`ю [PERSON] Оскільки встановлення факту родинних відносин не пов'язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що є всі підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved