Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

У березні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання Державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним та визнання права на спадкове майно , треті особи , які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: Краснокутська районна державна адміністрація Харківської області ( далі - Краснокутська РДА Харківської області), Краснокутська державна нотаріальна контора Харківської області, приватне підприємство «Цукровик-Агро» . У позові [PERSON] вказала , що в квітні 2003 року помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки (паю), відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) . Після смерті батька заведено спадкову справу у Краснокутській державній нотаріальній конторі Харківської області , спадкоємцями є позивач та [PERSON] , яка успадкувала земельну частку (пай) відповідно до заповіту, складеним [PERSON] .. Відповідач [PERSON] , успадкувавши право на земельну частку (пай) , у Краснокутській РДА Харківської області , отримала Державний акт про право власності на земельну ділянку. Позивач як спадкоємець по закону 1/3 частки спадкового майна , звернулася до Краснокутської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину , однак постановою нотаріуса від 05.12.2019 року, їй відмовлено . Прохала визнати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХР № 039588 від 02.02.2006 року, виданий на ім`я [PERSON] , недійсним та визнати за позивачем право на спадкове майно, після померлого батька [PERSON] , в розмірі 1/3 частки спадкового майна, що складається з права на земельну частку (пай), на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 026955. У травні 2020 року позивач уточнила позов та просила визнати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХР № 039588 від 02.02.2006 року, виданий на ім`я [PERSON] , на підставі розпорядження Краснокутської РДА від 03.12.2004 року за № 382 на земельну ділянку площею 4,7911 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, недійсним, та скасувати його реєстрацію в реєстрі речових прав та визнати за позивачем право на спадкове майно, після померлого батька [PERSON] , в розмірі 1/3 частки спадкового майна, що складається з права на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк», що знаходиться у смт Краснокутськ Краснокутського району Харківської області, розміром 5,06 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частини в натурі (на місцевості), на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 026955, виданого згідно рішення Краснокутської РДА від 04 .06.1996 року, залишивши право на успадкування 2/3 частин цієї ділянки за [PERSON] , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 03.03.2004 року Краснокутською державною нотаріальною конторою Харківської області. У судовому засіданні представник позивача підтримала позов, прохає задовольнити. Представник відповідача [PERSON] , у судовому засіданні проти позову не заперечував , прохав ухвалити рішення на розсуд суду. Представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області у судове засідання не з`явився , подав заяву заслухати справу у його відсутність , проти позову заперечував, оскільки , на його думку , не є належним відповідачем у справі. Представник третьої особи Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області до суду не з`явився , подав заяву, в якій прохає заслухати справу у його відсутність , ухвалити рішення на розсуд суду. Представник третьої особи ПП «Цукровик -Агро» до суду не з`явився, подав заяву заслухати справу у його відсутність , проти позову не заперечує. Представник третьої особи Краснокутської РДА до суду не з`явився , подав заяву заслухати справу у його відсутність , проти позову не заперечує, прохав ухвалити рішення на розсуд суду. Суд , заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі , дійшов до наступних висновків. Оскільки спадщина відкрилася в квітні 2003 р., то застосуванню підлягають норми ЦК України ( в ред.1963 року) Частиною 1 ст.524 ЦК України спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 535 цього кодексу визначено право на обов`язкову частку в спадщині. Так , неповнолiтнi або непрацездатнi дiти спадкодавця (в тому числi усиновленi), а також непрацездатнi дружина, батьки (усиновителi) i утриманцi померлого успадковують, незалежно вiд змiсту заповiту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємствi за законом (обов`язкова частка). При визначеннi розмiру обов`язкової частки враховується i вартiсть спадкового майна, що складається з предметiв звичайної домашньої обстановки i вжитку. Крім того, ч.1 ст.548 ЦК України визначено , що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв . Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями . Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 цього Кодексу визначено дії , що свідчать про прийняття спадщини . Так визнається , що спадкоємець прийняв спадщину : 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Матеріалами справи встановлено , що [PERSON] помер [INFO] в смтКраснокутськ Краснокутського району Харківської області , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . ( а.с.14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина , яка складається з права на земельну частку (пай) розміром 5,06 га , у землі , яка перебуває у колективній власності колишнього КСП «Маяк», що підтверджує сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 026955. ( а.с.20). За життя [PERSON] склав заповіт , посвідчений приватним нотаріусом Краснокутського районного нотаріального округу Харківської області від 25.11.2002 року, згідно якого все своє майно, яке на день смерті , йому належить, заповідав [PERSON] (а.с.16). Як свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину ) від 12.12.2018 року, після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 110/2003 року. ( а.с.15). Спадкоємцями майна [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , які у встановлений законом строк, подали до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області заяви про прийняття спадщини . ( а.с.17-18). Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] підтверджено , що [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.с.12-13). 03.03.2004 року Краснокутською державною нотаріальною конторою Харківської області видано Чумаченко В.В. свідоцтво про право на спадщину за заповітом , згідно якого вона успадкувала 2/3 частини спадкового майна , що складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колишнього КСП «Маяк», що підтверджує сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 026955. ( а.с.19). На підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину за заповітом , Краснокутською РДА Харківської області вчинено запис у вище вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) та винесено розпорядження №382 від 03.12.2004 року , згідно якого [PERSON] надано у власність земельну ділянку площею 3,1940 га , в тому числі 3,0554 га ріллі та 0,1386 га сіножаті , що підтверджує архівний витяг архівного відділу Краснокутської РДА. (а.с. 20,22-23). Після чого , [PERSON] отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХР № 039588 , згідно якого вона є власником земельної ділянки загальною площею 4,7911 га , в тому числі 4,5832 га ріллі та 0,2079 га сіножаті . Різниця між площами земельних ділянок в розпорядженні та Державному акті на право власності на земельну ділянку становить 1,5971 га, в тому числі 1,5278 га ріллі та 0,0693 га сіножаті, про що свідчить довідка відділу у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 31.01.2020 року. ( а.с.21,25). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.02.2020 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4, 5832 га. (а.с.27-29). Позивач звернулася до Краснокутської РДА Харківської області з заявою про внесення змін до Державного акту на право власності на землю, однак їй листом від 22.01.2020 року відмовлено у внесенні змін та рекомендовано звернутися до суду. (а.с. 24). Крім того , позивач звернулася до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину , як спадкоємець першої черги по закону та такою, що має право на обов`язкову частку спадкового майна . Відповідно до постанови Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 05.12.2019 року, спадкоємцем, після [PERSON] , за законом 1/3 частки у спадщині є його дочка [PERSON] , як непрацездатна. 03.03.2004 р. [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/3 частини спадкового майна . [PERSON] має намір успадкувати 1/3 частину спадкового майна , однак їй відмовлено у оформленні спадкових прав, оскільки [PERSON] передано право на земельну частку (пай) , згідно сертифікату, у цілій частині. ( а.с.26). Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України (в ред.2004 року) право власності є непорушним . Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах , що не заборонені законом , зокрема із правочинів. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України ( в ред.2004 року) відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину . Згідно абз.5 ч.6 ст.126 ЗК України ( в ред. до 07.07.2011 року) було встановлено , що у разі зміни співвласника або набуття права власності на земельну ділянку , орган ,який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, також вносить зміни до Державного акту на право власності на землю щодо співласників земельної ділянки. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування , зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт на право власності на земельну ділянку , зреєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отиманий державний акт на право власності на земельну ділянку , або в державному акті є неточності , які підлягають виправленню , розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень , викладений в пунктах 10,11 ППВСУ від 30.05.2008 року №7 про те, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкування державним актом на право власності на землю або іншими правовстановлюючими докуменами. Крім того, п.2.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2007 року передбачено , що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців , які прийняли спадщину, в порядку , установленому цивільним законодавстовм. У зв`язку з внесенням неправдивих відомостей до Державного акту на право власності на землю серії ХР № 039588 від 02.02.2006 року , що призвело до помилкової реєстрації права власності вцілому на земельні ділянки , відповідач порушила майнові права позивача на 1/3 частку майна ( земельної ділянки) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого [PERSON] , тим самим позивач не може скористатися своїм право на оформлення спадщини піля померлого батька. Згідно з ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Позивач надала достатньо доказів на підтвердження позовних вимог , тому позов підлягає задоволенню , а Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХР № 039588 від 02.02.2006 року, виданий на ім`я [PERSON] недійсним. Крім того, за [PERSON] слід визнати право на земельну частку (пай) в порядку спадкування , в розмірі 1/3 частки , залишивши право на успадкування 2/3 частин цієї ділянки за [PERSON] , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 03.03.2004 року Краснокутською державною нотаріальною конторою Харківської області.

Outcome: approved