Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

У вересні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором №б/н від 23.10.2006 року у розмірі 11243 грн. 70 коп. та судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 1218 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором. Рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 16 листопада 2015 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково; стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором кредиту б/н від 23.10.2006 року, а саме: заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 3446,35 грн., заборгованість за пенею та комісією у розмірі 500 грн., штрафи у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 511,60 грн. (процентна складова) та судові витрати в розмірі 537,08 грн.; в іншій частині позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність рішення суду, порушення норм матеріального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що районний суд не врахував норми Закону України «Про виконавче провадження», будь-яких цивільно-правових відносин [PERSON] з ПАТ КБ «ПриватБанк» не має, оскільки банк звернувшись до виконавчої служби про виконання судового рішення у добровільному порядку розірвав цивільно-правові відносини із відповідачем, зробивши виконавчу службу посередником між сторонами. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача [PERSON], який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, відповідача [PERSON], який просив задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення суду, дослідивши матеріали даної справи та матеріали цивільної справи №737/702/14-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, матеріали цивільної справи про видачу судового наказу №2-Н-26/2008 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 23.10.2006 року, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч.ч. 1,3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення. Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що судовим наказом Куликівського районного суду від 19.06.2008 року з [PERSON] було стягнуто заборгованість за кредитним договором б/н від 23.10.2006 року, зобов'язання по кредитному договору відповідачем виконані станом на 28.05.2012 року, тому ПАТ КБ «ПриватБанк» безпідставно нарахував відсотки за користування кредитом з 28.05.2012 року по 29.07.2015 року, таким чином стягненню з відповідача підлягає заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 3446 грн. 35 коп. З урахуванням приписів ч.3 ст.551 ЦК України суд зменшив розмір пені до 500 грн. Однак повністю погодитися з таким висновком районного суду не може апеляційний суд, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 23.10.2006 між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір без номеру, за яким позичальник отримав кредит у розмірі 3600 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % на місяць із розрахунку 360 днів у році. У заяві на оформлення кредитної карти відповідач підтвердив, що вказана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає договір про надання банківських послуг (а.с.11,12-17). Судовим наказом Куликівського районного суду Чернігівської області від 19.06.2008 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором без номеру від 23.10.2006 в розмірі 4841,64 грн. та судові витрати в сумі 40,50 грн. (а.с.6). Із заяви про видачу судового наказу вбачається, що вищезазначена заборгованість, яка стягнута наказом від 19.06.2008 року, у відповідача утворилась станом на 21.05.2008 року і складається із: заборгованості за кредитом 3500 грн., заборгованості за відсотками 1341,64 грн. (судовий наказ №2-Н-26/2008 а.с.1) Постановою старшого державного викнонавця відділу ДВС Куликівського РУЮ від 28.05.2012 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання судового наказу №2-Н-26/2008, виданного 19.06.2008 року Куликівським нрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник ПАТ КБ «ПриватБанк») 4841,64 грн. боргу та 40,50 грн. витрат (а.с.38). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як визначено статтею 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 9.12 Умов і правил надання банківських послуг встановлено, що кредитний договір діє впродовж 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу про припинення договору, він автоматично лонгується на такий же строк. У пункті 5.4 розділу II Умов і правил надання банківських послуг строк погашення процентів по кредиту щомісячно за попередній місяць, а строк погашення кредиту у повному обсязі визначений не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці у полі «Моnth». Зважаючи на те, що судовим наказом Куликівського районного суду Чернігівської області від 19 червня 2008 року з [PERSON] стягнуто заборгованість, що виникла станом на 21.05.2008 року, а зобовязання по кредитному договору відповідачем повністю виконано 28 травня 2012 року, районний суд дійшов вірного висновку, що ПАТ КБ «ПриватБанк» підставно нараховувались відсотки за користування кредитом тільки до 28 травня 2012 року. Однак районним судом невірно проведено розрахунок заборгованості за процентами за період з 22.05.2008 року по 28.05.2012 року. Згідно розрахунку позивача, який апеляційний суд приймає як належний доказ (а.с. 126-127), розмір процентів за період з 22.05.2008 року по 28.05.2012 року становить 2971 грн. 38 коп. На підставі положень ст.ст. 526, 527, 599 ЦК України та беручи до уваги уточнений розрахунок заборгованості, наданий позивачем в ході апеляційного розгляду справи, з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за процентами у розмірі 2971 грн. 38 коп. Таким чином, відповідно до п.1 ч.1 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за процентами за користування кредитом підлягає зміні шляхом зменшення суми стягнення заборгованості за процентами з 3446 грн. 35 коп. до 2971 грн. 38 коп. Відповідно до ч.5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. При зверненні до суду ПАТ КБ «ПриватБанк» сплатив 1218 грн. судового збору (а.с.1). Оскільки позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково на 39,87% (задоволено на 4482,98 грн. від заявлених 11243,70 грн.), то пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 485,61 грн. (39,87% від сплаченої позивачем суми 1218 грн.). Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає також зміні в частині стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судових витрат шляхом зменшення суми стягнення судових витрат з 537,08 грн. до 485,61 грн. При зверненні до суду з апеляційною скаргою [PERSON] повинен був сплатити 1339,80 грн. Ухвалою судді апеляційного суду від 25 грудня 2015 року відстрочено [PERSON] сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення по даній справі (а.с.105). Оскільки апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково на 9,58%, то відстрочений розмір судового збору за подачу апеляційної скарги підлягає розподілу між сторонами, а саме: пропорційно до розміру задоволених вимог з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь держави підлягає стягненню 128,35 грн. судового збору (1339,80 грн. x 9,58%), а пропорційно до відхиленої частини вимог з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню 1211,45 грн. Апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією у розмірі 500 грн., штрафів у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 511,6 грн. (процентна складова), оскільки вони нараховані відповідно до Умов та правил надання банківських послуг. Крім того, рішення районного суду в частині зменшення розміру пені з врахуванням ч. 3 ст. 551 ЦК України ПАТ КБ «ПриватБанк» не оскаржувалось. Твердження заявника про закінчення правовідносин між сторонами у зв'язку із видачею судового наказу є хибними, оскільки відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання між сторонами припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Outcome: partial