Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

У березні 2020 року [PERSON] звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області із вищевказаним позовом. Виклад обставин та зміст позовних вимог, з якими звертається позивач. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 04 березня 2020 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем вчинено виконавчий напис щодо стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» грошові кошти у розмірі 57 074, 67 грн. згідно кредитного договору № ФЛ-020708-001А від 02.07.2008 р., укладеного між ПАТ «Астра Банк» та [PERSON] , а також Договору про відступлення прав вимоги укладеного між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк», та договору договору про відступлення прав вимоги укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал», за невиплачену у строк заборгованість за період із 06.03.2017 р. по 01.11.2019 р., яка складається із: 3% річних в сумі 5 733, 47 грн., пеня в розмірі 0,1 % в сумі 35 524, 21 грн., та інфляційне збільшення в сумі 12 216, 99 грн. На підставі даного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченком І.П. відкрито виконавче провадження. Однак, виконавчий напис є таким, що вчинений із порушенням ст.ст. 87,88 ЗУ «Про нотаріат», а тому має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Вчиняючи оспорюваний виконавчий напис, приватний нотаріус не врахував та не перевірив факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області зі [PERSON] та [PERSON] солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором №ФЛ-020708-001А на користь ПАТ «Дельта Банк» у сумі 234 112, 84 грн. Постановою Апеляційного суду Київської області рішення Бориспільського районного суду Київської області скасовано в частині часткового задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк». Апеляційний суд ухвалив нове рішення в цій частині , яким стягнув солідарно з позивача та [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №ФЛ-020708-001А від 02.07.2008 року в сумі 101244,13 грн. Водночас, оспорюваним виконавчим написом вирішено стягнути із позивача на користь відповідача заборгованість за кредитом, у той час як судовим рішенням вже стягнуто дану заборгованість. З вищевикладених підстав, [PERSON] звертається із даним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюком В.С. від 04.03.2020 року та зареєстрований в реєстрі за номером 52. Позиція відповідача щодо заявлених позовних вимог. 01 липня 2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» надійшов відзив на позовну заяву, в якій останній заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Вважаючи, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не повинен обмежуватись лише перевіркою додержанням нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, та стверджує, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості, або іншої відповідальності перед стягувачем. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2020 року частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення за виконавчим написом, вчиненим 04 березня 2020 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем, зареєстрованим в реєстрі за №52, щодо стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість у розмірі 56 474, 67 грн. (а.с. 57-58). Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 63). У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» Старча А.В. у судовому засідання заперечував проти задоволення позову, та просив відмовити у повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондратюк В.С. подав заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності. Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. Обставини справи, що встановлені судом. 02 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством та [PERSON] укладено кредитний договір № ФЛ-020708-001А, відповідно до умов якого Банк надав останньому кредит у розмірі 35 863, 00 доларів США. 02 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено Договір відступлення прав вимоги, за яким ПАТ «Аста Банк» відступив права вимоги за кредитним договором та договором поруки у сумі 101 244, 13 гривень ПАТ «Дельта Банк». Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2017 року у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором позовні вимоги задоволено частково. Солідарно стягнуто із [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №ФЛ-020708-001А на користь ПАТ «Дельта Банк» у сумі 234 112, 84 грн. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 13 грудня 2017 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області скасовано в частині часткового задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк». Ухвалено нове рішення в цій частині, яким стягнуто солідарно з позивача та [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №ФЛ-020708-001А від 02.07.2008 року в сумі 101244,13 грн. Постановою Верховного суду від 20 червня 2018 року рішення Апеляційного суду Київської області від 13 грудня 2017 року залишено без змін. 27 липня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області за заявою ПАТ «Дельта Банк» видав виконавчий лист №359/4793/15-ц. На підставі вищевказаного виконавчого листа приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим Павлом Володимировичем 25 вересня 2019 року відкрито виконавче провадження ВП № 60160828. 26 вересня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим Павлом Володимировичем винесено постанову про арешт коштів боржника [PERSON] . 11 жовтня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений договір відступлення права вимоги, згідно якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором №ФЛ-020708001А від 02.07.2008 року, який укладений між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», про що позивач отримав повідомлення від ТОВ «Вердикт Капітал». 30 жовтня 2019 року приватний виконавець Говоров П.В. направив платіжну вимогу №601608288/1, на підставі якої з депозитного рахунку позивача заборгованість за кредитним договором №ФЛ-020708001А від 02.07.2008 року в сумі 101 244, 13 гривень, та витрати по виконавчому провадженню та винагорода приватного виконавця по виконавчому провадженню ВП №60160828 стягнуті в повному обсязі. 04 березня 2020 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем вчинено виконавчий напис щодо стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» грошові кошти у розмірі 57 074, 67 грн. згідно кредитного договору № ФЛ-020708-001А від 02.07.2008 р., укладеного між ПАТ «Астра Банк» та [PERSON] , а також Договору про відступлення прав вимоги укладеного між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк», та договору про відступлення прав вимоги укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал», за невиплачену у строк заборгованість за період із 06.03.2017 р. по 01.11.2019 р., яка складається із: 3% річних в сумі 5 733, 47 грн., пеня в розмірі 0,1 % в сумі 35 524, 21 грн., та інфляційне збільшення в сумі 12 216, 99 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок), постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Так, згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Зокрема, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (статті 88 Закону України «Про нотаріат»). З урахуванням статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Проте, всупереч вищевказаним нормам чинного законодавства, приватним нотаріусом не виконано зазначених вимог законодавства при вчиненні виконавчого напису від 13.11.2019 р. Зокрема, у виконавчому написі від 13.11.2019 р. зазначається, що період, за який стягується заборгованість, становить із 06.03.2017 р. по 01.11.2019 р. У той час, умовами кредитного договору обумовлено, що кредит надається до 02 липня 2015 року, після якого наступний день і є днем виникнення у Кредотора права вимоги для стягнення боргу. Тобто, при вчиненні спірного виконавчого напису щодо стягнення боргу за вказаний період, приватним нотаріусом не враховано положення ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». Зокрема того, що з дня виникнення права вимоги для такого стягнення минуло більше трьох років. Крім того, при вчиненні виконавчого напису, у порушення норм ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» та Порядку, приватним нотаріусом не перевірено того, чи пред`явлена заборгованість є безспірною. Зокрема, на момент вчинення виконавчого напису вже існувало судове рішення, за яким стягнуто заборгованість за кредитним договором. Зазначене спростовує існування безспірної заборгованості. Отже, наведені обставини вказують на порушення приватним нотаріусом Кондратюком В.С. при вчиненні виконавчого напису вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» щодо можливості вчинення виконавчого напису за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а також Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, щодо перевірки безспірної заборгованості. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у зв`язку з їх обґрунтованістю та доведеністю. Викладені у відзиві на позовну заяву заперечення сторони відповідача є безпідставними, та спростовуються нормами чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, які утворилися між сторонами у справі. Щодо судових витрат. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Із матеріалів справи вбачається, що звертаючись із даними вимогами, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908, 00 грн., що підтверджується оригіналом квитанції № 48635666 від 30.03.2020 р. (а.с. 1). Отже, виходячи із положення ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, а також враховуючи те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved