Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Туря-Реметівський психоневрологічний інтернат звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати [PERSON], [INFO], недієздатним. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] з 21 січня 1994 року перебуває на стаціонарному лікуванні та постійно проживає в інтернаті. Згідно медико-соціальної характеристики № 79 від 05 лютого 2016 року підопічний перебуває на обліку у психіатра з дитинства. Поведінка хворого монотонно-пасивна, до оточення байдужий. Мовний контакт формальний, мова мало зрозуміла, недорозвинута, словниковий запас обмежений, мислення конкретно-образне, примітивне. Писати, читати та виконувати математичні дії не може; дезорієнтований в місці, часі та особі; імпульсивний. Емоційно лабільний. Неохайний, критика відсутня. Оскільки [PERSON] потребує постійного догляду та сторонньої допомоги, самостійно вирішувати питання, які виникають у повсякденному житті, не може, так як належним чином не усвідомлює значення своїх дій та не здатний ними керувати, тому просить заяву задовольнити. У судове засідання представник заявника [PERSON] не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності,вимоги заяви підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи органу опіки і піклування Тур'я-Реметівської сільської ради Перечинського району у судове засідання також не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечив. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Встановлено, що на підставі листа Головного управління праці та соціального захисту населення Закарпатської ОДА № 60 від 24 січня 2000 року, останнє дало згоду на перевід підопічного Виноградівського дитячого будинку-інтернату [PERSON], [INFO], до [PERSON] психоневрологічного інтернату та згідно наказу № 39 [PERSON] психоневрологічного інтернату Закарпатської ОДА від 14 лютого 2001 року, такий зарахований на повне державне утримання і в число підопічних інтернату (а. с. 3-5). Також встановлено, що [PERSON] є інвалідом дитинства безтерміново (група інвалідності перша «А»), потребує повного стороннього догляду та лікування у психіатра, що стверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 10 ААА № 535684 від 07 жовтня 2011 року, а також медико-соціальною характеристикою на підопічного інтернату № 79 від 05 лютого 2016 року (а. с. 6, 7). Крім цього, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 104 з датою проведення первинної судово-психіатричної амбулаторної експертизи 02 червня 2016 року [PERSON], [INFO], виявляє ознаки хронічного, стійкого психічного розладу у вигляді помірної розумової відсталості (вираженої імбецильності), що позбавляє його здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними (а. с. 20-24). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч. 1 ст. 40 цього Кодексу фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Отже, беручи до уваги те, що [PERSON] по своєму психічному стану не розуміє значення своїх дій і не може керувати ними, тому суд вважає, що його слід визнати недієздатним. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved