Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

У вересні 2015 року Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій»звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості за договором №120387743 від 01.09.2012 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.09.2012 рокуміж Закритим акціонерним товариством «Лізинг інформаційних технологій», правонаступником якого є позивач, та [PERSON]укладено Договір № 120387743 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання телефон мобільний Nokia Asha 200 Green (надалі -Договір). Згідно умов Договору позивач в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Розетка. УА» (надалі -ТОВ «Розетка. УА) надало в оренду на умовах фінансового лізингу відповідачу обладнання, а саме: телефон мобільний Nokia Asha 200 Green (надалі -Обладнання), загальною первісною вартістю 1017,97грн. Відповідач, в свою чергу, зобов'язався сплачувати позивачу чергові платежі та після виплати повної вартості Обладнання отримати останнє у власність. Проте, відповідач свої зобов'язання перед позивачем не виконує і станом на 17.08.2015 року має заборгованість перед позивачем у сумі 5720,34., яку позивач просить стягнути та просить стягнути судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання, в якому просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі -ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 806 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). У судовому засіданні встановлено, що 01.09.2012 року Закрите акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій»в особі ТОВ «Розетка. УА», яке діяло від імені позивача на підставі Довіреності № 11080801 від 08.08.2011 року (а.с. 20), уклало Договір Договір № 120387743 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання телефон мобільний Nokia Asha 200 Green з [PERSON](а.с. 6). Згідно з п.п. 1.1, 3.1 Договору позивач, який є організатором системи LeaseIT, надав відповідачу в оренду обладнання, а саме: телефон мобільний Nokia Asha 200 Green, загальною первісною вартістю 1017,97грн., а відповідач зобов'язався сплачувати позивачу платежі за користуванням цим Обладнання. На даний час Закрите акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій»перейменовано в Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій». Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином, що підтверджується Актом приймання-передачі майна № 120387743 від 10.09.2012 (а.с. 14). Однак, відповідачем після отримання Обладнання не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови зазначеного договору щодо сплати орендних платежів. Положеннями ст.ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 7.2 Договору у разі прострочення сплати платежів, відповідач повинен сплатити плату за прострочення платежів в порядку та розмірах, визначених Правилами отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг у системі LeaseIT (надалі -Правила). Згідно з п.п. 14.2 Правил у разі несвоєчасної оплати відповідачем нарахованого платежу відповідач сплачує на користь позивача плату за прострочення платежу: в розмірі п'яти відсотків від погашення суми простроченого платежу, якщо погашення простроченого платежу здійснюється у розрахунковому періоді, на який припадає дата оплати за Договором; в розмірі десяти відсотків від суми простроченого платежу, якщо погашення здійснюється після закінчення розрахункового періоду, на який припадає дата оплати за Договором. В зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язання за Договором, станом на 17.08.2015 року сума заборгованості з боку відповідача становить 5720,34грн., що підтверджується наданими позивачем розрахунками (а.с. 15), перевіреними в судовому засіданні. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій»про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, а тому суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість по Договору на загальну суму 5720,34грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує також до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 625, 806 ЦК України та

Outcome: approved