Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

У вересні 2015 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулося ПАТ КБ «Приватбанк» із позовом до [PERSON] У позовній заяві зазначено, що відповідно до укладеного договору №ZPС0AN07610432 від 13 жовтня 2008 року, відповідач отримав кредит у розмірі 33792 грн. 19 коп. терміном до 11 жовтня 2013 року, із зобовязанням повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених цим договором. Відповідно до умов Договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку, щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором, станом на 03 серпня 2015 року відповідачка має заборгованість у сумі 145348 грн. 01 коп., яка складається з наступного: 29413 грн. 58 коп. заборгованість за кредитом, 13179 грн. 65 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3773 грн. 66 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом, 91821 грн. 69 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 250 грн. штраф (фіксована частина), 6909 грн. 43 коп. штраф (процентна складова). Тому, позивач просить суд стягнути з відповідачки на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №ZPС0AN07610432 від 13 жовтня 2008 року у розмірі 145348 грн. 01 коп. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та просить задовольнити позовні вимоги за підставами, що викладені у письмовій формі. Відповідачка [PERSON] проти позову заперечує та суду показала, що дійсно брала кредит у ПАТ КБ «Приватбанк» для купівлі легкового автомобіля, який був переданий позивачеві у заставу. У 2010 році працівники ПАТ КБ «Приватбанк» вилучили у неї автомобіль. І з 2010 року вона та члени її сім`ї не користуються автомобілем. А на даний час з`ясовано, що ПАТ КБ «Приватбанк» до сьогоднішнього дня не реалізував заставне майно та продовжує нараховувати їй борг, який вже набагато перевищує вартість автомобіля. Вона вважає розрахунок заборгованості позивача завищеним та несправедливим. Вона проживає в селі та не мають роботи. Чоловік є інвалідом та також не працює і вони не мають коштів навіть на придбання продуктів харчування. Вважає, що Банк вже давно мусив продати автомобіль та витратити кошти на погашення кредиту. Звернення стягнення на автомобіль та стягнення з неї грошової суми, яка в багато разів перевищує суму отриманого кредиту не відповідає законодавству та порушує норми моралі та справедливості. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідачки, вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що 13 жовтня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитно-заставний договір №ZPС0AN07610432, відповідно до умов якого, відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 33792 грн. 19 коп. терміном до 11 жовтня 2013 року, із зобовязанням повернути кредит, сплатити винагороду та проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановленому цим договором (надалі Кредитний договір №ZPС0AN07610432 від 13 жовтня 2008 року). Відповідно до п.п.8.1 та п.п.17.9 вказаного договору, [PERSON] передала ПАТ КБ «Приватбанк» в заставу належний їй на праві власності автомобіль ВАЗ-210700-20, 2008 року випуску. Як вбачається з акту прийому-передачі автомобіля №DN301176BJI від 28 січня 2010 року, автомобіль ВАЗ, модель 210700-20, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], переданий представникам ПАТ КБ «Приватбанк», в присутності власника, на реалізацію за ринковою вартістю для погашення заборгованості за кредитним договором №ZPC0AN07610432 від 13 жовтня 2008 року у разі невиконання зобовязань [PERSON] Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2013 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON], звернено стягнення на рухоме майно за договором застави рухомого майна, а саме, автомобіль ВАЗ, модель 210700-20, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] для задоволення грошових вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором №ZPC0AN07610432 від 13 жовтня 2008 року в розмірі 77\~314 грн. 79 коп. Тобто у 2010 році ПАТ КБ «ПриватБанк» вилучив з володіння [PERSON] автомобіль ВАЗ-210700-20, 2008 року випуску, за несвоєчасне виконання зобов'язання. Рішенням суду, за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк», звернуте стягнення на вказаний автомобіль. Разом тим, автомобіль до теперішнього часу не реалізовано та борг не погашено. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошову кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. У зв`язку із порушенням зобов`язань за Кредитним договором, відповідачка [PERSON] станом на 03 серпня 2015 року має заборгованість за кредитом у сумі 29413 грн. 58 коп., 13179 грн. 65 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3773 грн. 66 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом. Вказані суми доведені позивачем наданим розрахунком. Також ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідачки 91821 грн. 69 коп. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором. Суд вважає необхідним зменшити розмір пені, що підлягає стягненню виходячи з наступного. За правилами ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею э неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня це санкція, яка нараховується з першого дня (у даному спорі з першого місяця) прострочення й доки зобов`язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини 4 статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Вказана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року по справі №6-100цс14, і відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України. Зважаючи, що розмір неустойки, яку просить стягнути позивач є значним, Банком не доведена наявність збитків у звязку із порушенням позичальником умов кредитного договору, враховуючі скрутні сімейні обставини, що склалися у відповідачки у звязку із відсутністю роботи у неї та у чоловіка [PERSON], який є інвалідом 3-ї групи, і якому згідно висновку МСЕК протипоказана важка фізична праця, суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин ч.3 ст.551 ЦК України, позовні вимоги щодо стягнення пені задовольнити частково і визначити розмір неустойки, що підлягає стягненню, у сумі 20000 грн. Також суд стягує штраф (фіксовану частину) у сумі 250 грн. Сума штрафу (процентна складова) підлягає зменшенню з 6909 грн. 43 коп. до 2318 грн. 34 коп. виходячи з наступного. Відповідно до п.14.9 Кредитного договору №ZPС0AN07610432 від 13 жовтня 2008 року, при порушенні Позичальником будь якого грошового зобов`язання за Договором понад 30 днів Банк має право нарахувати, а Позичальник зобовязується сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. плюс 5% від суми невиконаного зобов`язання. Невиконане зобов`язання становить суму у розмірі 46366 грн. 89 коп. та розраховується наступним чином (заборгованість за кредитом - 29413 грн. 58 коп., + 13179 грн. 65 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, + 3773 грн. 66 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом = 46366 грн. 89 коп.). Суд вважає неправомірним віднесення пені до розрахунку невиконаного зобов`язання. Кредитним договором (п.п.1.1, п.4 Порядок розрахунків), встановлено, що Заборгованістю є сума за наданим кредитом, проценти за користування кредитом та винагорода (комісія) за користування кредитом. Пеня та штрафи не є кредитними зобовязаннями, а штрафними санкціями, які нараховуються за несвоєчасне або неналежно виконане зобов`язання. Штраф - 5% від суми позову, становить 2318 грн. 34 коп. та розраховується наступним чином: (46366 грн. 89 коп. - невиконане зобов`язання *5%/100%=2318 грн. 34 коп.). Щодо заперечень відповідачки [PERSON] про застосування строку позовної давності, суд визнає їх необґрунтованими. За правилами ч.1 ст.259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Згідно п.п.14.11 Кредитного договору, сторони встановлюють строки позовної давності і за вимогами про стягнення Кредиту, винагороди та процентів за користування Кредитом, неустойки тривалістю у 5 років. При укладенні Кредитного договору та впродовж терміну його дії у позичальника не виникало бажання змінити строки позовної давності, протоколу розбіжностей направлено не було, а отже відповідачка [PERSON] погоджується зі вказаним строком. Суд стягує з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором №ZPС0AN07610432 від 13 жовтня 2008 року заборгованість у сумі 68935 грн. 23 коп., яка складається з наступного: 29413 грн. 58 коп. заборгованість за кредитом, 13179 грн. 65 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3773 грн. 66 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом, 20000 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 250 грн. штраф (фіксована частина), 2318 грн. 34 коп. штраф (процентна складова). Виходячи із задоволених позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218 грн. В іншій частині позову у задоволенні відмовити. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial