Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

У березні 2015 року ПАТ «Універсал Банк» звернувся до [PERSON], [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором у сумі 21872,89 доларів США. Рішенням суду позов задоволено. Суд стягнув солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 21872,89 долара США, що за офіційним курсом НБ України на 06.07.2015 року складає 459728, 78 грн. та стягнув по 1827 грн. з кожного у відшкодування судових витрат. В апеляційній скарзі ПАТ «Універсал Банк» просить змінити рішення суду першої інстанції, виключивши з резолютивної частини посилання «що за офіційним курсом Національного банку України від 06.07.2015 року складає 459728 грн. 78 коп.». Доводи апеляційної скарги ПАТ «Універсал Банк» зводяться до того, що суд вийшов за межі заявлених позовних вимог, так як вимоги про стягнення еквіваленту розміру заборгованості в національній валюті не заявлялись. В апеляційній скарзі [PERSON] і [PERSON] просять скасувати рішення суду через порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити рішення про відмову в задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги [PERSON] та [PERSON] полягають у тому, що договір поруки від 01.06.2007 року є припиненим укладанням нового договору поруки б/н від 08.06.2009 року, яким передбачено можливість відповідальності поручителя тільки після направлення йому вимоги, а оскільки така вимога [PERSON] не направлялась банком, то відсутні підстави для стягнення з неї заборгованості. Також в апеляційній скарзі звертається увага на те, що стягнення заборгованості в доларах США позбавляє [PERSON] та [PERSON] права використовувати грошову одиницю України, і, крім того, позовна заява не містить зазначення на чию користь повинно бути проведено стягнення заборгованості, та кредитного договору № 35-1/1/410К-07 [PERSON] не укладав. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника банку, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ПАТ «Універсал Банк» підлягає задоволенню, а апеляційна скарга [PERSON] і [PERSON] задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.06.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк»), і [PERSON] був укладений кредитний договір № 35-1/410К-07, відповідно до якого банк надав [PERSON] грошові кошти у тимчасове платне користування в сумі 27720 доларів США на 240 місяців з датою погашення 31.05.2027 року і процентною ставкою 12,5% річних (а. с. 4-10). З метою забезпечення належного виконання відповідачем умов кредитного договору, між ВАТ «Банк Універсальний» і [PERSON] 01.06.2007 року був укладений договір поруки № 35-1/411П-07, зі строком дії до повного виконання боржником зобов'язань (а. с. 38-39). 10.08.2009 року, 08.09.2009 року, 10.03.2011 року, 05.04.2011 року були укладені додаткові угоди до кредитного договору 35-1/410К-07 від 01.06.2007 року, в яких сторони домовлялись про зміни процентних ставок, порядок сплати, наслідки порушення строків сплати. 08.09.2009 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] була укладена додаткова угода до договору поруки № 35-1/411П-07 від 01.06.2007 року, в якій погоджувалися умови виконання кредитного договору відповідно до прийнятих додаткових угод до кредитного договору між банком та [PERSON] 05.04.2011 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки б/н, за яким [PERSON] поручалася за виконання [PERSON] зобов'язань в повному обсязі перед кредитором, що виникли з кредитного договору 35-1/410-7 від 01.06.2007 року, додаткової угоди б/н від 08.09.2009 року, додаткової угоди № б/н від 05.04.2011 року. У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] умов кредитного договору, станом на 11.02.2015 року виникла заборгованість у сумі 21872,89 доларів США, а саме: прострочена заборгованість по сумі кредиту - 1120,50 доларів США, сума дострокового стягнення кредиту - 18425,58 доларів США, заборгованість по сплаті відсотків - 2253,37 доларів США, заборгованість по сплаті пені/підвищених відсотках - 73,44 доларів США. Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що боржник і поручитель повинні солідарно виконувати зобов'язання належним чином у встановлений термін, відповідно до умов договору та чинного законодавства. Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції в частині необхідності стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно з боржника і поручителя, так як вони відповідають матеріалам справи та положенням діючого законодавства. Посилання в апеляційній скарзі [PERSON] та [PERSON] на відсутність підстав для стягнення з [PERSON] заборгованості за договором поруки № 35-1/411П-07 від 01.06.2007 року через його припинення у зв'язку з укладанням нового договору поруки б/н від 05.04.2011 року, є обґрунтованими, так як, дійсно, 05.04.2011 року укладався новий договір поруки. Проте, при розгляді справи суд першої інстанції врахував положення договору поруки б/н від 05.04.2011 року і прийшов до обґрунтованого висновку, що [PERSON] несе солідарну відповідальність з боржником за всіма його кредитними зобов'язаннями по кредитному договору № 35-1/411П-07 від 01.06.2007 року. Твердження апелянтів про те, що строк виконання зобов'язань [PERSON] не настав через відсутність направлення їй банком вимоги про погашення заборгованості як передбачено п.2.1. договору поруки б/н від 05.04.2011 року, не заслуговують на увагу, оскільки пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову, на що зверталась увага судів в п.24 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Доводи апеляційної скарги [PERSON] та [PERSON] про вихід суду за межі позовних вимог через відсутність в позовній заяві вказівки на чию користь необхідно стягнути заборгованість, посилання на інший номер кредитного договору, за яким необхідно стягувати заборгованість, і укладання кредитного договору з ВАТ «Банк Універсальний», а не з ПАТ «Універсал Банк», є надуманими, так як вказане не впливає на законність вирішення справи, спростовується матеріалами справи, згідно до яких ПАТ «Універсал Банк» є правонаступником ВАТ «Банк Універсальний» (а.с. 79-85), спірний кредитний договір від 01.06.2007 року має № 35-1/410К-07 (а.с.4-7), і зміст позовних вимог зводиться до стягнення заборгованості на користь позивача. Що стосується посилань в апеляційній скарзі ПАТ «Універсал Банк» на відсутність вимог в позовній заяві про стягнення заборгованості в гривневому еквіваленті, то вони є обґрунтованими. Згідно до ч.3 ст. 533 ЦК України та п.12 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець просить стягнути в іноземній валюті, то стягнення проводиться в іноземній валюті. Оскільки відсутні докази того, що банк надав неправомірно кредит у валюті, кредитний договір передбачав повернення боргу боржником саме в доларах, і позивач просив стягнути борг відповідно до умов договору у доларах США без переведення за еквівалентом у національну валюту гривню, то стягнення необхідно провести в доларах США. Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом виключення з резолютивної частини рішення слів «що за офіційним курсом Національного банку України від 06.07.2015 року складає 459728 грн. 78 коп.». Зважаючи на наведене, є безпідставними посилання в апеляційній скарзі [PERSON] та [PERSON] на стягнення боргу в доларах США. Сума боргу відповідачами не оспорюється. Відповідно до ст.303 ч.1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Outcome: approved