Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

У вересні 2015 року позивач - ПАТ „ Всеукраїнський [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що 07.07.2011 року ПАТ „Всеукраїнський [PERSON] та [PERSON] уклали кредитний договір № BLаЖГА00050438, відповідно якого, відповідач отримала кредит у сумі 13500.00 грн. строком до 07.07.2014 року, зі сплатою 15 % річних за користування кредитними коштами. Свої зобовязання відповідач [PERSON] за вказаним договором належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 08.08.2015 року він має заборгованість в сумі 49231.39 грн., яка складається з наступного: - 7122.36 грн. заборгованість за кредитом; - 184.04 грн. заборгованість по сплаті відсотків; - 2898.08 грн. заборгованість по сплаті комісії за управління кредитом; - 39026.91 грн. сплата штрафних санкцій. Посилаючись на наведене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 49231.39грн. Відповідач в судове засідання не зявився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення про вручення судової повістки, доказів про поважність причин неявки суду не надав. Представник позивача у заяві про розгляд справи за їх відсутністю позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Як вбачається із кредитного договору № BLаЖГА00050438 від 07.07.2011 року [PERSON] отримав кредит у сумі 13500.00 грн. строком користування до 07.07.2014 року, зі сплатою 15 % річних за користування кредитними коштами. Відповідач порушив свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом. Так, з 2013 року виникла прострочена заборгованість за кредитом. Положеннями договору передбачено, що у випадку порушення позичальником строків сплати передбачених договором платежів більше ніж на один місяць має право вимоги від позичальника дострокового повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за його користування, а також плати за ведення кредитної справи. При несвоєчасній сплаті позичальником платежів в строки, перед бачені договором, кредитор має право вимогти від позичальника оплати боргового зобовязання в примусовому порядку згідно чинного законодавства України. Згідно ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 08.08.2015 року він має заборгованість на загальну суму - 49231.39 грн., яка складається з наступного: - 7122.36 грн. заборгованість за кредитом; - 184.04 грн. заборгованість по сплаті відсотків; - 2898.08 грн. заборгованість по сплаті комісії за управління кредитом; - 39026.91 грн. сплата штрафних санкцій. У відповідності до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти(кредит)позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, тобто при порушенні зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Проте, суд на підставі ст. 551 ЦК України вважає за необхідне зменшити розмір штрафних санкцій з 39026.91 грн. на 10000 грн., оскільки вони значно перевищують розмір збитків Позивача. Згідно ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст.615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається. Крім цього, позивач відповідно до п. 22 ст. 5 ЗУ про судовий збір, від сплати судового збору звільнений, тому на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним покласти на відповідача судові витрати у розмірі 487,20 грн.

Outcome: partial