Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

У березні 2020 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що відповідно до укладеного кредитного договору № CL-188523 від 24.04.2019 року відповідач [PERSON] на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання отримав кредит у розмірі 150000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,99% річних на строк до 23.04.2024р. та зобов`язався здійснювати повернення кредиту та сплачувати проценти за його користування шляхом внесення щомісячних платежів. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за вказаним кредитним договором, відповідач [PERSON] станом на 12.02.2020 року має заборгованість у сумі 175142 грн. 58 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у сумі 147192 грн. 72 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 25452 грн. 71 коп., пені в сумі 2497 грн. 15 коп. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2627 грн. 14 коп. 03.04.2020 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом з викликом сторін у судове засідання. Представник позивача в судове засідання не прибув, до суду подано заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідач [PERSON] до розгляду справи по суті позовні вимоги визнав в повному обсязі, в судовому засіданні не оспорював обставини, викладені в позовній заяві та не заперечував проти стягнення з нього вказаної суми заборгованості за кредитним договором. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За змістом ст.3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Суд встановив, що 24.04.2019 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №CL-188523, згідно з умовами якого відповідачу було надано кредит в сумі 150000,00 грн., що підтверджується меморіальними ордерами № 23256746 , 23256739 та №23256730 від 24.04.2019 року, випискою руху коштів по рахункам. Відповідно до п. 1 Договору позивач зобов`язався надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов`язався використати кредит на цілі, вказані в цьому Договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених Договором. Відповідно до п. 2.3 Договору встановлено термін кредитування - 60 місяців, а саме до 23.04.2024 року. Повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами відповідно до п. 2.8. Договору. Відповідно до Графіку платежів за кредитним договором, Відповідач зобов`язався погашати заборгованість шляхом внесення щомісячних платежів по 5573,00 грн. щомісячно. Згідно з п. 4.1. Договору, Відповідач зобов`язується сплачувати Позивачу 36,99 % річних за користування кредитом. Пунктом 6.1. Договору відповідач зобов`язаний повернути позивачу кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені цим Договором. Відповідно до п. 7.1. Договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором боржник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконання грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі розмір пеня, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту кредитного договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання. Відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, що призвело до порушення прав позивача. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість відповідача перед банком за вищевказаним кредитним договором станом на 12.02.2020 року становить 175142 грн. 58 коп. і складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 147192 грн. 72 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 25452 грн. 71 коп., пені в сумі 2497 грн. 15 коп. З`ясувавши обставини справи, оцінивши надані докази, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір. При цьому, суд враховує, що правомірність укладеного між сторонами кредитного договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Банк надав відповідачу кредитні кошти, які останній повинен був повертати шляхом внесення щомісячних платежів. Однак, як встановлено судом, відповідач порушив умови укладеного кредитного договору, оскільки неналежним чином виконував свої зобов`язання щодо сплати в рахунок повернення кредиту щомісячних платежів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, стягнення якої позивач має право вимагати в судовому порядку. Розмір заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості по тілу кредиту, процентам за користування кредитом та пенею підтверджується розрахунком, наданим позивачем, який є повним, чітким, узгоджується з умовами кредитного договору, відповідачем не спростований, тому суд вважає його належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. При цьому, суд вважає, що відповідач позов визнав в повному обсязі і таке визнання не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси. На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю. Крім того, позивач в позовній заяві вимагає компенсації за понесені ним судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2627 грн.14 коп. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В той же час, ч.1 ст.142 ЦПК України визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, відповідно до ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України, з урахуванням того, що відповідач визнав позов повністю до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, інші 50% - стягнути з відповідача на користь позивача. Повний текст рішення виготовлено 28.05.2020р.

Outcome: approved