Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

У березні місяці 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, який мотивує тим, що 08 травня 2014 року між нею та [PERSON] та [PERSON], відповідачами по справі було укладено договір довічного утримання відповідно до умов якого вона передала у власність відповідачів житловий будинок загальною площею 93,2 кв.м. з надвірнимим будівлями розиашованого у с. Копистин Хмельницького району по вулиці Гагаріна, 2, а відповідачі зобов»язані довічно її утримувати, надавати матеріальну допомогу, пов»язаної з утриманням житлового будинку з надвірними будівлями, сплати комунальних послуг, проведенні поточного ремонту, придбанні необхідних продуктів харчування, одягу, взуття, тощо, зберігати її право безоплатного пожиттєвого проживання у будинку. Однак відповідачі належним чином догляду не здійснюють, замкнули кухню, внаслідок чого вона позбавлена мождивості приготувати їжу, вивезли продукти харчування, постійно сварять та обзивають її нецензурною лайкою. 20 січня 2015 року голова села в присутності соціального працівника склали про це відповідний акт. Також вона неодноразово зверталась до дільничного інспектора з цього приводу та отримувала відмову, оскільки ним вбачались, що між ними виникли цивільно-правові відносини. Вона постійно хворіє та потребує догляду, пересуватись самостійно їй вкрай важко, а відповідачі залишили її без засобів до існування, що підтверджується відповідними виписками з історії хвороби. Просить розірвати укладений договір довічного утримання. Позивач та її представник в судовому засіданні заявлений позов підтримали та просять його задоволити. Позивач вказує, що вона є інвалідом першої групи та є зовсім безпорадною, а відповідачі свої зобов'язання за вказаним договором не виконують: не сплачують житлово-комунальні послуги, не купують ліки, не утримують її тривалий час, а тому вона не бажає продовження дії оспорюваного договору. При цьому суду пояснили, що відповідачі ухилялись від виконання своїх обов»язків по догляду за нею. Кухня розташованна в дворі будинку, за станом здоров»я сама собі їжу приготувати не може, при цьому [PERSON] покидає її та кухню зачиняє на замок. Відповідачі в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечують. Вважають, що ними виконувались умови укладеного договору довічного утримання належним чином. Всі обов»язки визначені договором вони виконували до січня місяця 2015 року, однак починаючи з цього часу із позивачем відносини погіршились, і вони вже не виконували умов цього договору те заперечують проти його розірвання. [PERSON] визнає той факт, що вона дійсно замикала кухню на замок, коли покидала позивачку, бо вважала це майно своїм і не бажала, аби хто інший користувався кухнею, в тому числі і позивачка. Відповідач [PERSON] підтвердила суду, що з січня місяця 2015 року вона перестала надсилати на ім»я [PERSON] матеріальну допомогу в сумі 200 грн. на місяць у зв»язку із тим, як це робила до вказаного часу, вони з матір»ю вже не хотіли доглядати за нею, бо між ними виникали конфлікти. Суд, вислухавши доводи позивача та її представника та відповідачів, перевіривши матеріали справи доказами та оцінивши в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що 08 травня 2014 року позивачем [PERSON] та відповідачами [PERSON] та [PERSON] укладено договір договір довічного утримання, за яким [PERSON] передає, а відповідачі прийняли у власність в рівних частках кожна житловий будинок загальною площею 93,2 кв.м. з надвірними будівлями, що розташований у с. Копистин Хмельницького району по вул. Гагаріна, 2 Означений договір посвідчено приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу [PERSON] За умовами пункту 9 укладеного договору відподіачі зобов»язувались довічно матеріально забезпечувати [PERSON], надавати їй допомогу в питаннях, пов»язаних з утриманням житлового будинку з надвірними будівлями (своєчасна оплата кломунальних послуг, проведення поточного ремонту, тощо) в придбанні необхідних документів, продуктів харчування, одягу, взуттяі промислових товарів, усіма видами догляду (опікування), зберігати її право безоплатного пожиттєвого проживання у цілому відчужуваному будинку, у разі смерті відчужувача нести витрати, пов»язані із позованням. За згодою сторін грошова оцінка матеріального забезпечення, яке сплачується відчужувачу набувачами складає 200 грн. щомісяця. Як встановлено судом та цих обставин не заперечують сторони відповідачі свої зобов»язання за договором перестали виконувати у січні місяці 2015 року. Окрім того, і до означеного часу [PERSON] закривала кухню на замок, і [PERSON] була позбавлена можливості готувати собі їжу самостійно та у зимовий період скип»ятити чай, при умові, що у будинку відсутня кухня та газова плита. Означені обставини підтверджуються і актами обстеження в складі голови сільської ради, секретаря цієї ради, депутатів сільської ради, соціального працівника щодо пропозиції [PERSON] надати примірник ключів від кухні позивачці [PERSON], щоб вона змогла самостійно приготувати собі їжу категорично відмовилась. Згідно акту комісії в складі сільського голови депутата сілоьської ради та сооціального працівника від 15.02.2015 року при відвідуванні позивача кухня дійсно закрита на замок і відповідачі відсутні. Вказані обставини в ході судового розгляду підтвердила і [PERSON] щодо відмови надання [PERSON] ключів від кухні. З приводу образ відпоаідачами та нестерпних умов спільного проживання [PERSON] зверталась із заявами до Хмельтницького РВ УМВСУ у Хмельницькій області. Окрім того, як пояснювала позивач [PERSON] відповідачі оплату комунальних послуг не здійснювали, чого у судовому засіданні не заперечували. Статтею 744 ЦК України встановлено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно з положеннями частини 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду виключно на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Договір довічного утримання може бути розірваний незалежно від вини набувача у невиконанні останнім його умов. При цьому суд, виходить із того, що оскільки договором довічного утримання передбачено як майнові (матеріальне забезпечення) так і не майнові (догляд) обов'язки набувачів за укладеним договором, то незабезпечення відповідачами догляду за позивачем свідчить про неналежне виконання ними своїх зобов'язань і порушення умов договору, що відповідно до вимог ст. 755 ЦК України і є правовою підставою для розірвання укладених сторонами договору довічного утримання. Встановлені та досліджені судом обставини свідчать про відмову відповідачів від виконання умов укладеного договору довічного утримання, тому він підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved