Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія Горизонт» звернулася до суду із даним позовом та просить звільнити з-під арешту офіс та магазин промтоварів з мансардою, що розташовані за адресою [ADDRESS] , який був накладений державним виконавцем Конотопського МВ ДВС ГТУЮ у Сумській обл. в рамках виконавчого провадження №49044518 і виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис №11926415 про обтяження (арешт) вказаного нерухомого майна. Вимоги обгрунтовує тим, що 11.03.2015 р. Конотопським міськрайонним судом ухвалено рішення у справі №577/5032/14, яким позов ПАТ Дельта Банк задоволено та звернуто стягнення на предмет іпотеки належний боржнику [PERSON] шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст.38 ЗУ Про іпотеку - надання стягувачу ПАТ Дельта Банк права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві з початковою ціною 1350700 грн. Під час примусового виконання у Конотопському МРВ ДВС ГТУЮ у Сумській обл. перебував виконавчий лист виданий на виконання вказаного рішення суду. Виконавче провадження було відкрито 20.10.2015 р. постановою ст. державного виконавця Ларіоновою М.Є. №49044518. 03.11.2015 р. останньою винесено постанову про арешт майна боржника, на підставі якої 06.11.2015 р. зареєстровано обтяження, а саме арешт на офіс та магазин промтоварів з мансардою, що розташовані за адресою [ADDRESS] , належні відповідачу. 23.09.2016 р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 31.03.2020 р. замінено сторону виконавчого провадження щодо виконання вищевказаного рішення суду з ПАТ Дельта Банк на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія Горизонт». Наявність зазначеного чинного обтяження перешкоджає позивачу\~ реалізувати законне право на задоволення вимог іпотекодержателя шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованності за кредитним договором, що і змусило звернутись з позовом до суду. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, фактично пославшись на вищевикладені обставини. Представник відповідача [PERSON] заперечує задоволенню позовних вимог, надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов. Третя особа представник Конотопського МВ ДВС ГТУЮ у Сумській обл. до судового засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи без їх участі, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України\~провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судом встановлено, що 15.06.2007 р. АКІБ «УкрСиббанк» та ФОП [PERSON] уклали кредитний договір,\~відповідно до умов якого надано позичальнику кредит у розмірі\~ 210000 швейцарських франків з кінцевим терміном повернення 14.06.2020 р. На забезпечення виконання кредитних зобов`язань 15.06.2007 р. відповідач передав в іпотеку належне йому нерухоме майно: офіс та магазин промтоварів з мансардою, що розташовані за адресою [ADDRESS] . 08.12.2011 р. ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ Дельта Банк уклали договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за яким останній набув права вимоги за вищевказаним кредитним договором. 11.03.2015 р. Конотопським міськрайонним судом ухвалено рішення у справі №577/5032/14, яким позов ПАТ Дельта Банк задоволено та звернуто стягнення на предмет іпотеки належний боржнику [PERSON] шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст.38 ЗУ Про іпотеку - надання стягувачу ПАТ Дельта Банк права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві з початковою ціною 1350700 грн. (а.с. 98-104).\~ Постановою державного виконавця ВДВС Конотопського МРУЮ від 03.11.2015 р. накладено арешт на нерухоме майно, а саме офіс та магазин, що розташовані за адресою [ADDRESS] , що належить боржнику [PERSON] , та оголошено заборону на їх відчуження (а.с. 20-21). Постановою ст. державного виконавця від 23.09.2016 р. повернуто виконавчий документ №2/577/15 виданий 01.10.2015 р. стягувачу (а.с. 15-19). Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 31.03.2020 р. замінено сторону виконавчого провадження щодо виконання вищевказаного рішення суду з ПАТ Дельта Банк на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія Горизонт» (а.с. 13-14). Начальником Конотопського ВДВС у Конотопському р-ні Сумської обл. Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відмовлено позивачу у знятті арешту на спірне нерухоме майно (а.с. 38). Права і обов`язки державного виконавця визначені у\~ст.11 Закону України «Про виконавче провадження»\~в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин. У разі, якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій (ч.1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження»\~в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин). Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника визначено у главі 4\~Закону України «Про виконавче провадження»\~в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин. Згідно з ч.1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження»\~в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений\~ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження»\~в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, відповідно до якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Відповідно до ч.ч.3-4 ст. 54 «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто\~у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз`яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленного майна. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень\~Закону України «Про іпотеку»\~(ч.8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження»\~в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин). За положеннями\~ст.1 Закону України «Про іпотеку»\~іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у\~розділі V Закону України «Про іпотеку». Зокрема, ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»\~в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених\~ст. 12 цього Закону. При цьому за змістом ч.6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»\~в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч.7\~ст.3 Закону України «Про іпотеку»\~пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Таким чином, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовних вимог, оскільки\~\~накладення арешту на офіс - предмет іпотеки порушує права іпотекодержателя, тому така нерухомість підлягає звільненню з-під арешту, накладеного органом ДВС (Правова позиція викладена у Постанові ВС №338/1118/16-ц від 16.05.2018 р.). При цьому суд вважає, що у даному випадку він не може виконувати функції державного реєстратора і виключати замість нього з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис №11926415 про обтяження (арешт) вказаного нерухомого майна. Крім того, позивачем не надано відмову у виключенні запису, тому відсутній спір про право. Отже, в цій частині у задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір сплачений при подачі позову.

Outcome: partial