Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернулася до суду із даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 22 січня 2005 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від вказаного шлюбу, мають двох малолітніх дітей, доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки в присутності дітей. Змінювати свою агресивну поведінку відповідач не бажає, так як вважає, що це нормальний спосіб життя і нормальні сімейні стосунки. З грудня 2016 року, вони з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що збереження шлюбу не можливе, а тому звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не зявилася, направила до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю та просить його задовольнити Відповідач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, зазначив, що позов визнає. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 січня 2005 року у виконкомі Дідівщинської сільської ради Фастівського району Київської області, актовий запис № I, що підтверджується Свідоцтвом про одруження, Серія I-ОК № 9256582 від 22 січня 2005 року. (а.с 8). Від вказаного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей, доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвами про їх народження Серія 1-БК № 031556 від 06 грудня 2005 року та Серія 1-ОК № 104715 від 24 липня 2008 року. (а.с.9-10). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, позивач виявила бажання відновити собі дошлюбне прізвище «Білокінь». Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх малолітніх дітей, а тому позовну заяву в частині розірвання шлюбу та залишення відновлення позивачу дошлюбного прізвища «Білокінь», можливо задовольнити. Позовні вимоги в частині визначення місця проживання малолітніх дітей з позивачем та стягнення з відповідача на її користь понесених витрат на юридичну допомогу в розмірі 250 грн. 00 коп., задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Так, позивачем не надано суду жодного доказу, на підтвердження того, що між сторонами існує спір, про місце проживання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO], а тому суд вважає дану вимогу передчасною. Окрім того, витрати на юридичну допомогу стягненню не підлягають, оскільки наявна в матеріалах справи квитанція не може вважатись належним документальним підтвердженням, здійснення позивачем таких витрат. Суд не може вважати квитанція до прибуткового касового ордеру № 12 від 07.09.2017 року на суму 250 гривень, виданою адвокатом [PERSON], такою яка видавалася за юридичну допомогу, оскільки ніяких підтверджень того, що позивач сплатила дану суму адвокату, суду не надано. Разом з тим, згідно ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А від так, з відповідача на користь позивача слід стягнути 640,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі даного позову, відповідно до квитанції від 07.09.2017 року. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: partial