Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

У березні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи тим, що між чоловіком позивача - [PERSON] та відповідачем 4 червня 2014 року укладено письмовий договір позики (письмова розписка), відповідно до якого відповідач отримав від [PERSON] у позику 10 000 доларів США, зі строком повернення позики - не пізніше 5 січня 2015 року та зі сплатою 14% річних. Враховуючи, що відповідач не виконав умови договору, позивач як єдиний спадкоємець після смерті свого чоловіка [PERSON], котрий помер [INFO] року, звернулась з цим позовом до суду та просила стягнути з відповідача 270 910 грн., що еквівалентно на день подання позову - 3 березня 2017 року 10 000 доларам США. Під час судового розгляду справи позивачем збільшено позовні вимоги (а.с. 23), відповідно до котрих позивач просила стягнути з відповідача на її користь суму боргу за договором позики у розмірі 537 647 грн., з яких 266 737 грн., що еквівалентно на день зміни позовних вимог - 28 квітня 2017 року 10 000 доларам США за вказаною розпискою від 4 червня 2014 року та 266 737 грн., що еквівалентно на день зміни позовних вимог - 28 квітня 2017 року 10 000 доларам США за розпискою від 8 липня 2014 року. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність. Відповідач повторно до судового засідання не з'явився з невідомих причин. Тому, суд розглянув справу у відсутність сторін в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що на підставі розписки від 4 червня 2014 року відповідач [PERSON] отримав від [PERSON] у позику 10 000 доларів США, зі строком повернення позики - не пізніше 5 січня 2015 року та зі сплатою 14% річних (а.с. 5). Крім того, на підставі розписки від 8 липня 2014 року відповідач [PERSON] отримав від [PERSON] у позику 10 000 доларів США, зі строком на 1 рік та зі сплатою 13% річних (а.с. 24). Разом з тим, відповідач взяті за вказаними розписками, котрі є за своєю природою договорами позики, свої зобов'язання не виконав. У зв'язку з цим вказані кошти у розмірі 20 000 доларів США підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, котра відповідно до спадкової справи, що міститься в матеріалах справи, є єдиною спадкоємицею після смерті свого чоловіка [PERSON], котрий помер [INFO] року. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Частиною 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. З урахуванням наведеного, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 20 000 доларів США, що станом на 5 липня 2017 року за курсом Національного банку України з розрахунку 2601,7365 грн. за 100 доларів США, становить 520 347 грн. 30 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 5 390 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved