Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.04.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №156, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що у них з відповідачем відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства з 01.09.2018 року не ведуть. Вважає поновлення шлюбних відносин та примирення неможливими. У подружжя є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Спору щодо місця проживання дитини не має, дитина залишається проживати з матірю. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, сповіщена належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, сповіщений належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 25.04.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №081416, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №156 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №159539, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №856 (а.с.7). Сторони не проживають однією сімєю та спільне господарство не ведуть. Спору щодо місця проживання дитини не має, дитина залишається проживати з матірю. Дані обставини не підлягають доказуванню у відповідності до ч.1 ст.82 ЦПК України, оскільки визнані учасниками справи. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також відповідач позов визнав, наслідки визнання позову, передбачені ч.2 ст.206 ЦПК України відповідачу відомі, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved