Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Першотравенської сильської ради Верхньодніпровського району Дніпропетров-ської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування посилаючись на те, що [INFO] року померла мати позивача, [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно - земельна ділянка площею 6,300 га на території Першотравенської сільської ради, яка належала матері на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] 14.11.2008 року мати склала заповіт, яким заповіла усе своє майно позивачу. Після смерті матері позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини, проте нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю оригіналу державного акту на право приватної власності на землю. Позивач звертався до Відділу Держгеокадастру у Верхньодніпровському районі для отримання дубліката державного акту, проте у видачі дубліката йому було відмовлено у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ може бути виданий тільки власнику земельної ділянки. Позивач просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 6,300 га на території Новомиколаївської селищної в порядку спадкування після смерті матері, [PERSON], яка померла [INFO] року (а.с.2-3). Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2016 року позовні вимоги - задоволено (а.с.57-59). Додатковим рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2016 року рішення суду доповнено посиланням на належний спадкодавцю державний акт на право власності на землю та вирішено питання щодо розподілу судовиз витрат (а.с.57-59). В апеляційній скарзі (а.с.62-64) [PERSON] просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки: - судовим рішенням вирішено питання щодо земельної ділянки, яку було придбано апелянтом за договором купівлі-продажу від 11.12.2001 року у вже покійної [PERSON], яка за життя ніяких претензій до апелянта не мала; - на сьогоднішній день договір купівлі-продажу від 11.12.2001 року дійсний, державний акт про право власності апелянта на спірну земельну ділянку також не було визнано недійсним; - про наявність договору купівлі-продажу від 11.12.2001 року позивачу було відомо. Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що після смерті матері позивача відкрилась спадщина на спірну земельну ділянку, на яку у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено. Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вимогам закону та матеріалам справи. Судом першої інстанції встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] - матір позивача (а.с.5,6). Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Визнавши за позивачем право власності на земельну ділянку, суд першої інстанції виходив з того, що спадкодавець є власником спірної земельної ділянки і відповідно до цього спірна земельна ділянка є спадковим майном. З матеріалів справи вбачається, що до позовної заяви додано не оригінал, а ксерокопію державного акту на право приватної власності на землю на ім'я спадкодавця (а.с.8), про видачу якого спадкодавцю наявна відповідь Держгеокадастру на запит нотаріальної контори (а.с.47), згідно інофрмаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про право власності спадкодавця на спірну земельну ділянку відсутні (а.с.33). Разом з тим до апеляційної скарги додано ксерокопії договору купівлі-продажу спадкодавцем спірної земельної ділянки апелянту від 11.12.2001 року та державного акту на ім'я (а.с.67,67-а), оригінали яких досліджені в суді апеляційної інстанції, та ксерокопія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.68). З доданих представником позивача в суді апеляційної інстанції ксерокопій довідки та позовної заяви вбачається, що 02.11.2016 року [PERSON] звенувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки від 11.12.2001 року (а.с.122,123-125). В задоволенні клопотання позивача про зупинення у зв'язку з цим провадження у справі колегією суддів відмовлено ухвалою, проголошеною усно, з цих підстав, що рішення суду першої інстанції перевіряється відповідно до обставин, якими обгрунтоване судове рішення (а.с.120-121). Як вбачається з документів, оригінали яких досліджені апеляційним судом, рішенням суду за позивачем визнане право власності на майно, яке після смерті його матері не входило до складу спадкового майна, а належало іншій особі. При цьому власник спірної земельної ділянки, на яку за позивачем визнане право власності, до участі у справі у якості відповідача судом першої інстанції не був залучений. З огляду на це колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав порушення судом першої інстанції норм матцріального та процесуального права з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову. У зв'язку з викладеним і

Outcome: dismissed