Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеними вимогами, мотивуючи їх тим, що 07 січня 2014 року у м. Києві на Подільському узвозі сталася дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого автомобіля «ВАЗ 2107», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який перед виїздом не забезпечив технічно справний стан автомобіля, внаслідок чого сталося від'єднання заднього лівого колеса автомобіля, що призвело до його зіткнення з належним позивачу автомобілем «КІА», д.н.з. [NUMBER], під керуванням його дружини [PERSON] Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виплати суми страхового відшкодування, позивач просив суд задовольнити пред'явлені вимоги. Позивачка та представник відповідача в судове засідання не з'явилися, про день, час, місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Від позивача до суду надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, проти вирішення спору у заочному порядку не заперечує. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та представника відповідача, та ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 07 січня 2014 року у м. Києві на Подільському узвозі сталася дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого автомобіля «ВАЗ 2107», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який перед виїздом не забезпечив технічно справний стан автомобіля, внаслідок чого сталося від'єднання заднього лівого колеса автомобіля, що призвело до його зіткнення з належним позивачу автомобілем «КІА», д.н.з. [NUMBER], під керуванням його дружини [PERSON] Відповідно до постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 28 січня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляд штрафу на користь держави в розмірі 20 неопадотковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн. Згідно відмітки, вказане судове рішення 10 лютого 2014 року набрало законної сили. Як вбачається з матеріалів справа, цивільно-правова відповідальність водія «ВАЗ 2107» [PERSON] була застрахована ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/86002553 від 01 жовтня 2013 року. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. 08 січня 2014 року позивач повідомив відповідача про факт настання дорожньо-транспортної пригоди. Згідно наявного в матеріалах справи рахунку-фактури №КА-1400667 від 29 квітня 2014 року складеного ПАТ «Українська автомобільна корпорація» філія «Автоцентр на Московському», вартість робіт та запасних частин по ремонту автомобіля позивача складає 13 164 грн. 31 коп. Також позивачем подано всі необхідні документи необхідні для виплати страхового відшкодування. Між тим, у червні 2014 року позивач отримав лист за підписом представника відповідача №4526/6 від 26 червня 2014 року зі змісту якого страхова компанія погоджується здійснити перерахунок вказану вище суму страхового відшкодування позивачу. 18 серпня 2014 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про необхідність повідомити йому причини невиплати грошової суми. Однак на день звернення до суду з даним позовом, відповідач суму відшкодування не сплатив. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачем не було виконано зобов'язання за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, та не було відшкодовано шкоду завдану майну позивача, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Оскільки судом встановлено, що відповідач прострочив виконання зобов'язання за договором вимоги в частині стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, також підлягають задоволенню. Судові витрати по справі суд розподіляє відповідно до ст. 88 ЦПК України і покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу понесені судові витрати по справі - 243 грн. 60 коп. по сплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved