Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

У березні 2014 р. Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі - ПАТ «Ідея Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 25 967,55 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 30.11.2011 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № В01.181.70103 (далі - Договір) про надання кредиту в сумі 5 203,00 грн. строком на 12 місяців під 21,000 відсотків річних. Позивач умови Договору виконав в повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 08.01.2014 р. за ним виникла заборгованість у загальній сумі 25 967,55 грн., яку до теперішнього часу не погашено. Представник позивача у судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просив задовольнити їх в повному обсязі (а.c.49). Відповідач у судовому засіданні 29.04.2014 р. обставини справи визнала. Просила зменшити розмір пені. Доказів суду у спростування доводів позивача суду не надала. Просила оголосити перерву для вирішення питання про реструктуризацію суми заборгованості. 26.08.2015 р. у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином (а.с.56). Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 30.11.2011 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № В01.181.70103 про надання кредиту в сумі 5 203,00 грн. строком на 12 місяців під 21,000 відсотків річних (а.с.9). Відповідно до ст.1054 ЦК України по кредитному договору банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки позичальник свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, станом на 08.01.2014 р. у [PERSON] виникла заборгованість перед ПАТ «Ідея Банк» в загальній сумі 25 967,55 грн., яка, згідно наданим доказам, складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі - 4 849,14 грн.; - заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі - 3 852,73 грн.; - віндикаційні витрати в розмірі - 10,00 грн.; - пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в розмірі - 17 255,68 грн. Частиною 1 статті 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами ч.3 ст.10, ч.ч.1,2 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Отже, доказів у спростування доводів позивача відповідачем суду надано не було на підставі чого позовні вимоги можуть бути задоволені. Разом з тим, відповідно до ч.1 та 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що нарахований позивачем розмір пені значно перевищує розмір збитків, за заявою відповідача суд зменшує розмір пені з 17 255,68 грн. на 8 701,87 (4 849,14 + 3 852,73) грн. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог (67,05% х 259,67 грн.).

Outcome: partial