Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

У вересні 2016 року представник позивача звернувся до суду із зазначеною позовною заявою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року померла [PERSON], яка заповідала [PERSON] усе своє майно згідно Заповіту, посвідченого державним нотаріусом сьомої Донецької державної нотконтори Н.М. Шиян-Мірошніченко 08.05.2007 року. 14.05.2008 року [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, та в той же день була заведена нотаріальна справа. [PERSON] фактично вступила в право володіння майном, що належало спадкодавцеві, а саме 49/100 житлового будинку № [ADDRESS]. 1\\2 частина будинку належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.08.1973 року, реєстровий № 4546. Будинок [ADDRESS] є одним будинком на два господаря. 09.09.2011 року Ленінським райсудом м.Донецька було постановлено рішення, яким визначено ідеальні частки власників будинку і частка будинку, якою користувалась [PERSON], склала 49/100. Представник позивача зазначає, що у передбачений Законом строк позивач звернулася до нотконтори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак в теперішній час виникла необхідність продати успадковане майно у зв'язку із проведенням АТО та переїздом з окупованої території, однак свідоцтво про право на спадщину за заповітом вона так і не отримала і не може отримати у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території м.Донецька. В позові позивач також вказала, що єдиним спадкоємцем за заповітом єсаме вона, однак у померлої [PERSON] була двоюрідна онука [PERSON], яка є відповідачем по справі. Таким чином Свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] не отримала у зв'язку із припиненням роботи нотаріальних контор в м.Донецьку на час проведення АТО, тому в позові ставиться питання про визнання в судовому порядку права власності [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на 49/100 будинку № [ADDRESS]. В судове засідання позивач та її представник за дорученням не прибули, надали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутністю, наполягали на задоволенні вимог. Представник відповідача в судове засідання не прибула, надала до суду заяву з проханням справу слухати за її відсутністю, зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року (актовий запис № 1371 від [INFO] року), що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від [INFO] року. (а.с.5) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 49/100 будинку № [ADDRESS] (а.с.18,19 -21). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 4546 від 24.08.1973 року зазначена квартира належить [PERSON] на праві власності за заповітом (а.с.18). 08.05.2007 року [PERSON] було складено заповіт, яким остання заповідала [PERSON] все належне їй майно (а.с.11). Позивач, у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до приватного нотаріуса сьомої Донецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, на підставі якої було заведено спадкову справу, що підтверджується Витягом зі спадкового реєстру № 44944495 від 02.09.2016 року (а.с. 14-17), однак свідоцтво про право на спадщину за заповітом вона не отримала, у зв'язку з тим, що нотаріальні контори м.Донецька припинили свою роботу на території не підконтрольній українській владі на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р . Згідно ЗУ «Про нотаріат», Наказу Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», спадкова справа заводиться нотаріусом за першою заявою спадкоємця, після чого здійснюються необхідні дії та видача свідоцтва про спадщину, за наявності відповідних підстав. Повторне заведення спадкової справи діючим законодавством не передбачено. Тобто, повторне заведення на теперішній час спадкової справи органами нотаріату, які здійснюють свої повноваження на території, яка контролюється органами державної влади України, є неможливим. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадок в порядку встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадок, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. У відповідності зі ст.328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved