Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки від усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона та відповідач у 2007 році мешкали однією сім'єю без укладення шлюбу. Від спільного проживання 24 грудня 2007 року у них народилася дочка [PERSON]. Батьком дитини у свідоцтві про народження вказаний відповідач [PERSON]. Ще до народження спільної дитини, сторони фактично припинили сумісне проживання. До січня 2018 року від відповідача чи його матері надходили мінімальні суми коштів на утримання дитини, однак з січня 2018 року відповідач почав ухилятися від належного утримання дитини, матеріальну допомогу не надає. У зв'язку із цим, позивач [PERSON] просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частки від усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. У судове засідання 12.06.2018 року позивач [PERSON] не з'явилася. При цьому, 04.05.2018 року надала на адресу суду заяву, в якій просила суд слухати справу без її участі; позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] без повідомлення причин у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату і місце судового засідання за місцем своєї реєстрації; відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до положень ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. У 2007 році сторони проживали однією сім'єю без укладення шлюбу. Від спільного проживання 24 грудня 2007 року у них народилася дочка [PERSON]. Батьком дитини у свідоцтві про народження вказаний відповідач [PERSON] (а.с.20). Дитина проживає разом із позивачем [PERSON] та перебуває на її утриманні (а.с. 22). Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У пункті 17 в абзаці 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, враховуючи те, що стан здоров'я та матеріальне становище відповідача не перешкоджає сплаті ним аліментів на утримання неповнолітньої дочки, суд вважає за необхідне задовольнити змінені позовні вимоги позивача у повному обсязі. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн 80 коп.

Outcome: approved