overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

У вересні 2015 р. позивач звернулася до суду, уточнивши позовні вимоги у жовтні 2015 р., просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання їх сина - [PERSON], [INFO], що продовжує навчання у Державному вищому навчальному закладі «Криворізький національний університет», на другому курсі, денної форми навчання, за державним замовленням. Термін його навчання по 31.01.2018 р.. Вона та син потребують матеріальної допомоги. [PERSON] матеріальної допомоги не надає, хоча має змогу її надавати. Позивач просила стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини його доходу на її користь, щомісяця. Позивач надала заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи у її відсутність, згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка поштового відділення № 33 м. Кривого Рогу про закінчення терміну зберігання листа. Відповідно до абзаців 2, 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які немають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], матір'ю якого є позивач, яка його утримує, продовжує навчання на цей час на денному відділенні навчального закладу по 31.01.2018 р.. (а.с. 3, 8, 9). Відповідач - [PERSON] є батьком дитини та може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, оскільки заперечень з цього приводу не надав. (а.с. 3) Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання, у зв'язку з цим потребують матеріальній допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів, суд, на підставі ст. ст. 182, 200 СК України, бере до уваги матеріальне становище дитини, матеріальне становище позивача, і вважає, що позов підлягає задоволенню, а стягненню підлягають аліменти у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, починаючи з 30.09.2015 р. по 31.01.2018 р..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

У вересні 2015 р. позивачка звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати, аргументуючи тим, що спільне сімейне життя у них не склалося, сторони шлюбних відносин не підтримують проживають окремо з 2012 р., спільного господарства не ведуть. Через постійні сварки у зв'язку із відсутністю взаємопорозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сім'ї сторони вважають неможливими. Позивачка у судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надіславши на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності (а.с.16). Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с.18). Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу Cуд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 23.08.2012 р. між сторонами укладено шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління у Сумській області, актовий запис № 933 (а.с.4). Від даного шлюбу у подружжя спільних дітей немає. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст.109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У зв'язку із різними поглядами на сім'ю та шлюб, сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, почуття любові та взаємоповаги втрачені, проти примирення сторони заперечують, наполягають на розірванні шлюбу. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

У вересні 2015 р. позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, поси-лаючсь на те, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 09.03.2012 року. Від шлюбу мають одну дитину, [INFO]. За час сумісного проживання спільне життя не склалося, в сімї постійні сварки. На даний час подружжя проживає окремо, спільне господарство не ведуть, шлюб фактично розпався, подальше сумісне життя та збереження сімї є неможливим. Спір щодо місця проживання дитини відсутній. Позивачка в судове засідання не зявилась, подала заяву в якій просить розглядати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що сторони. перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 бе-резня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Каховка Каховського міськрайонного управління юстиції Херсонської області, про що зроблено актовий запис № 23. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с.4). Від шлюбу є одна дитина [PERSON], [INFO] (а.с.3), питань щодо місця її проживання немає. Враховуючи той факт, що позивачка категорично в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу та повідомила про те, що подружжя на цей час окремо проживають, з огляду на положення ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що при подачі позову, позивачка сплатила судовий збір у розмірі 487 гривень 20 коп. (а.с.1). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

У вересні 2015 р. позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом про стягнення на її користь аліментів на утримання їхньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, необхідного для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначається, що позивачка з 1996 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо, обовязок щодо утримання дитини не виконує. Аліменти за іншими виконавчими листами не виплачує, на його утриманні ніхто не перебуває. Позивача в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 1996 року. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджу-ється свідоцтвом про народження (а.с.3). Дитина проживає разом з матірю, що підтверджується відповідною довідкою про склад сімї (а.с.5). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] проживає окремо від дочки та участі в її утриманні не приймає. З урахуванням викладеного, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За приписом ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються, зокрема, позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, а позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. стягується з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

У вересні 2015 р. представник позивача [PERSON] звернувся із зазначеним позовом і прохав визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом рівної частки ? на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: с. Горбані, вул. Колгоспна буд. 56, Козельщинського району, Полтавської області, який належав його матері [PERSON], яка померла 08.01.2010 р. Свої вимоги мотивував тим, що позивач та його сестра [PERSON] є спадкоємцями зазначеного майна за законом, яке належало померлій матері [PERSON] і яка за життя не встигла оформити належним чином на нього право власності. В ході розгляду справи замінено відповідача [PERSON], яка померла 22.05.2015 р., на її правонаступників [PERSON] і [PERSON] [PERSON] і відповідачі, а також представник Козельщинської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи їх повідомлено належним чином. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] направили до суду заяви в яких прохали справу розглянути без їх участі, відмовляються від спадщини [PERSON] Представник позивача змінив вимоги і прохав визнати за [PERSON] право власності на весь будинок і господарські споруди. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. 08 січня 2010 року померла [PERSON], якій в с. Горбані по вул. Колгоспній буд. 56, Козельщинського району, Полтавської області належали: літ. А - житловий будинок 1907 року побудови, літ. а веранда; літ. Б погрібник; літ. В літня кухня; літ. Г сарай; літ. К колодязь питний; - загальною вартістю 23182 грн. Право власності [PERSON] на будинок і господарські споруди підтверджується витягом з погосподарської книги Новогалещинської селещної ради Козельщинського району, технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок. [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину. [PERSON] померла 22 травня 2015 року про що свідчить актовий запис про смерть № 22 від 25 травня 2015 року. Після смерті [PERSON] спадкоємцями її майна є її діти: [PERSON] та [PERSON], які відмовилися від спадщини [PERSON] Суд враховує, що нотаріусом відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно в звязку з відсутністю належних документів про право власності спадкодавця на це майно. Спадкоємцем майна померлої [PERSON] відповідно до ст. 1261 ЦК України є позивач [PERSON] На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

У вересні 2016р. [PERSON] звернувсь в суд з позовом до [PERSON], про визнання втратившим права на користування житлом квартирою №25 по вул.Миру 1/140 в м. Старокостянтинові Хмельницької області, посилаючись на те, що він є власником вказаної квартири згідно договору купівлі-продажу від 05 травня 2016 року. Квартиру позивач придбав у [PERSON], який зобовязався знятись з обліку до 01 червня 2016 року, однак до даного часу з обліку не знявся через це позивач не в змозі повною мірою користуватись належним йому майном, зокрема отримати субсидію та інші соціальні виплати. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та просить його задовольнити з вищенаведених підстав. Відповідач в судове засідання не зявивсь, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника, дослідивши докази у справі, прийшов до всиновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1-2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно п.3 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі. Крім того, згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житла квартири [ADDRESS], що підтверджується даними договору купівлі продажу квартири від 25.05.2016 року за р.№ 632. Згідно акта обстеження житлово-побутових умов від 18 серпня 2016 року та довідки відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №1353 від 17.08.2016р., [PERSON] зареєстрований у [INFO]. Дані обставини підтверджуються поясненнями представника позивача, показаннями свідка [PERSON], даними акта обстеження житлово-побутових умов проживання від 18.08.2016 року, даними договору купівлі продажу квартири від 25.05.2016 року за р.№ 632. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, та слід визнати [PERSON] втратившим право на користування жилим приміщенням квартирою №25 по вул.Миру,1/140 в м.Старокостянтинові Хмельницької області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

У вересні 2016 р. [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме належності йому архівної довідки № 80-01-18 від 08 серпня 2016 р. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що він звернувся до управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі подавши документи, які необхідні для призначення пенсії. Однак архівну довідку № 80-01-18 від 08 серпня 2016 року, управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі не може прийняти до уваги, так як в ній вказано «[PERSON] [PERSON]», згідно паспорта він «Герасимчук Іван Данилович». До суду заявником було подано заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав. Представник заінтересованої особи звернувсь з заявою у якій просить розглядати справу у його відсутності та проти задоволення вимог заявника не заперечує. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно розяснень, даних у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд може встановлювати факти належності особі трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Судом встановлено, що згідно паспорта заявник є [PERSON], [INFO], на це ж імя видано архівну довідку № 80-01-18 від 08 серпня 2016 року, однак в ній вказано «[PERSON] [PERSON]». Вказані обставини підтверджуються: копіями паспорта та архівної довідки № 80-01-18 від 08 серпня 2016 року. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту приналежності [PERSON] правовстановлюючого документа архівної довідки № 80-01-18 від 08 серпня 2016 року підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

у вересні 2016р. [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що 23.10.2009 року Центрально-міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зареєстровано його шлюб з [PERSON], про що складено актовий запис №752. Від цього шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя, внаслідок чого виникають суперечки яки завершуються сварками, що негативно впливає на психіку їх спільної дочки. На даний час шлюбно-сімейні стосунки припинені, хоча сторони проживають в одній квартирі. На неодноразові намагання налагодити сімені стосунки шляхом примирення результату не дали. В зв'язку з чим він остаточно дійшов до висновку, що шлюб існує формально. Посилається на неможливіст збереження сім'ї, просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна та про місце проживання дитини немає. Позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про підтримання позовних вимог, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позов задовольнити. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, подала до суду подала про визнання позовних вимог, в якій підтвердила, що збереження сімейних відносин є неможливим, просила розгляд справи проводити у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, заяви сторін, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 23.10.2009 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що складено актовий запис № 752. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] [INFO]. Сімейне життя сторін не склалися через суттєві розбіжності в характерах та різні погляди на життя. На даний час шлюбно-сімейні стосунки сторонами припинені, шлюб існує формально. Сторони не мають спору з приводу місця проживання дитини, донька проживає разом з відповідачкою. Спору про поділ спільно нажитого майна наразі немає. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає не надавати сторонам строк для примирення, шлюб розірвати. На підставі наведеного, ст.ст. 21, 24, 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

У вересні 2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову вказав, що їх з відповідачем шлюб зареєстрований 31 грудня 2010 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 772. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Одруження виявилось невдалим, оскільки у них різні характери, світоглядні цінності та погляди на життя. Між ними постійно виникають сварки і суперечки, що негативно відображається на вихованні дитини. Вже більше року вони проживають окремо, не підтримують стосунків і не ведуть спільне господарство. Позивач посилається на те, що протягом останнього року він проживає з іншою жінкою і не має наміру повертатись до дружини, а відтак збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. Позивач [PERSON] подав заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач [PERSON] - про визнання позову. Обидві сторони просили розглянути справу у їх відсутність. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що у подружжя відсутні спільні погляди на сім'ю та шлюб, взаємні почуття любові та поваги, внаслідок чого вони проживають роздільно, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства, а позивач фактично створив іншу сім'ю. Правовими підставами для задоволення позову є положення частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, згідно яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, та частини 2 статті 112 цього Кодексу, за приписом якої суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved