Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

У березні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі ПАТ\~КБ\~ПриватБанк) звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №\~б/н від 04 березня 2010 року в розмірі 11083 грн. 02 коп. В обґрунтування позову зазначало, що 04 березня 2010 року Банк і [PERSON], яка змінила прізвище на [PERSON] (далі Позичальник, Клієнт) уклали кредитний договір №\~б/н, за умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 3800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30\~% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк взяті на себе зобовязання за кредитним договором виконав, надав Позичальникові кредит у вказаній вище сумі. Проте відповідач своїх зобовязань за цим договором не виконує, внаслідок чого станом на 30 листопада 2015 року [PERSON] має перед Банком заборгованість за даним договором на загальну суму 11083 грн. 02 коп., з яких: 957 грн. 76 коп. заборгованість за кредитом, 6521 грн. 72 коп. заборгованість по процентам, 2599 грн. 59 коп. заборгованість за пенею і комісією, а також штрафи в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 503 грн. 95 коп. (процентна складова). Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем її проживання, про причини неявки суд не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходила. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, провівши заочний розгляд справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 04 березня 2010 року на підставі заяви-анкети Позичальника, Умов і правил надання банківських послуг і тарифів позивач ПАТ\~КБ\~ПриватБанк і відповідач [PERSON] уклали кредитний договір №\~б/н. За умовами цього договору Банк надав відповідачу кредит у розмірі 3800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30\~% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] у своїй заяві на видачу кредитної платіжної картки підтвердила, що її заява разом із Памяткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею і Банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до п. п. 3.2, 3.3 Умов і правил надання банківських послуг після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також заяви, Банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну картку. Клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, який має право у будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою Позичальника на прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Згідно із п. п. 6.5, 6.6 Умов і правил надання банківських послуг Клієнт зобовязувалася погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У п. 8.6 Умов і правил надання банківських послуг визначено, що у випадку порушення Позичальником строків платежів за будь-яким грошовим зобовязанням, передбаченим цим договором більш ніж на 120 днів, Клієнт зобовязана сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5\~% від суми позову. За змістом п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг кредитний договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Суд встановив, що Банк свої зобовязання за кредитним договором №\~б/н від 04 березня 2010 року виконав, надав Позичальникові кредит у розмірі 3800 грн. Проте, у порушення вимог закону та умов договору [PERSON] заборгованість за кредитом, проценти за його користування та інші платежі Банку не сплачує. У ст. 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно із положеннями ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Із розрахунку заборгованості видно, що станом на 30 листопада 2015 року внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором №\~б/н від 04 березня 2010 року відповідач має перед ПАТ\~КБ\~ПриватБанк заборгованість за цим договором на загальну суму 11083 грн. 02 коп., з яких: 957 грн. 76 коп. заборгованість за кредитом, 6521 грн. 72 коп. заборгованість по процентам, 2599 грн. 59 коп. заборгованість за пенею і комісією, 1003 грн. 95 коп. штрафи (500 грн. фіксована частина + 503 грн. 95 коп. процентна складова). Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що [PERSON] не виконує своїх зобовязань за кредитним договором №\~б/н від 04 березня 2010 року, суд дійшов висновку, що позов ПАТ\~КБ\~ПриватБанк є обґрунтованим, тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за цим договором у розмірі 11083 грн. 02 коп. у межах заявлених вимог та наданих позивачем доказів. Також відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1378 грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved