Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

У березні 2019 [PERSON] звернулася до Менського районного суду Чернігівської області з позовом до Менської міської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно. Свій позов мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на частку в житловому будинку з надвірними будівлями, що розташовані по [ADDRESS]. ЇЇ спадкоємцем першої черги за законом був [PERSON], який вступив в спадщину, але юридично її не оформив. [INFO] помер [PERSON]. Його спадкоємцем першої черги за законом була [PERSON], яка вступила в спадщину, але юридично її не оформила. [INFO] померла [PERSON]. Її спадкоємцем першої черги за законом є позивач [PERSON], яка звернулася до Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом на вищевказаний будинок, проте нотаріус у його видачі відмовив, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього. Позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по [ADDRESS]. Позивач, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася. У своєму позові просила про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Менської міської ради Менського району Чернігівської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, направив до суду листа в якому судове засідання просить провести без його участі, у вирішенні спору покладається на розсуд суду. За таких обставин, справу можливо розглянути без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З виданої Менською міською радою Менського району Чернігівської області довідки № 120/1 від 06.02.2019 року, судом встановлено, що згідно погосподарського обліку книга № 5 за 1991-1995 роки, станом на 15.04.1991 року, домоволодіння по [ADDRESS] мав статус колгоспного двору, головою якого була [PERSON], яка померла [INFO], а членами двору були [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO] (а.с. 22). Згідно п. 6 (а) постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військові службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Таким чином, право власності на майно колгоспного двору, що розташоване в [ADDRESS] після його припинення збереглось за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, по 1/3 частці кожному. [INFO] померла [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). Її спадкоємцем за законом першої черги був син [PERSON], який проживав та був зареєстрована разом з померлою на день її смерті, що підтверджується матеріалами справи, а тому на підставі ст. 549 ЦК УРСР, прийняв спадщину після померлої [PERSON], у тому числі і на 1/3 частку у житловому будинку з надвірними будівлями, що розташовані по [ADDRESS]. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Його спадкоємцем за законом є позивач [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи заведеної до майна померлого [PERSON]. В матеріалах спадкової справи, заведеної після померлого [INFO] [PERSON], міститься заява [PERSON], в якій вона відмовляється від права на обов'язкову частку у спадщині після його смерті (а.с. 57). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11). За життя, а саме 09.04.2014 року, [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своє смерті зробила розпорядження, що все її майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, а також все те, на що вона за законом буде мати право, вона заповідає своїй дочці [PERSON], яка народилася [INFO] (а.с. 12). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або с сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як встановлено судом, [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Менської районної державної нотаріальної контори, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 529/02-31 від 25 лютого 2019 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього (а.с. 23). Згідно звіту про оцінку майна: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що його ринкова вартість складає 19333,00 грн. (а.с. 30 - 38). Відповідно до довідки № 32 виданої Менською виробничею дільницею КП «Чернігівське МБТІ Чернігівської обласної ради» від 14.01.2019 слідує, що станом на 31.12.2012 право власності за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 16). Судом отримано Інформаційну довідку № 164482510 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS], в яких відомості щодо зазначеного об'єкту нерухомого майна відсутні. Дослідженням технічного паспорту, виготовленого Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації, встановлено, що спірний будинок має такі характеристики: А-1 - житловий будинок, а-1 - веранда, Б-1, б-1, Е-1, - сарай, В-1, Д-1, погріб, Г-1 - літня кухня, Ж-1, К-1, Л-1 - сараї. Враховуючи, що позивач [PERSON] вчасно звернулася до нотаріуса для прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] та за заповітом після смерті [PERSON], яким належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], суд вважає можливим визнати за позивачем [PERSON] право власності, як успадковане після смерті [PERSON], на 2/3 частки та право власності, як успадковане після смерті [PERSON] на 1/3 частку у житловому будинку з надвірними будівлями, що розташовані по [ADDRESS]

Outcome: approved