Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що йому стало відомо про те, що відносно нього Бородянський РВ ДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) виніс постанову про відкриття виконавчого провадження від 22 січня 2021 року щодо примусового виконання виконавчого напису № 113994 від 15 грудня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про звернення стягнення з нього /позивача/ на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості за кредитним договором № 29723 від 09 квітня 2016 року. Проте ще рішенням Бородянського районного суду від 01 жовтня 2019 року було задоволено позов ТОВ «Веллфін» та стягнуто з нього /позивача/ заборгованість за тим же кредитним договором у розмірі 2772 грн. Вважає, що зазначений виконавчий напис нотаріуса є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений після спливу трьох років з дня виникнення права вимоги, крім того, його /позивача/ заборгованість за вказаним кредитним договором не є безспірною, але нотаріус цих обставин не з`ясував. Тому просив визнати зазначений виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання позивач не з`явився, просив справу розглядати без його участі. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений. Відзив на позов не надав. Державний виконавець Бородянського РВ ДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) в судове засідання не з`явилась, просила справу розглядати без її участі. Третя особа приватний нотаріус Горай О.С. в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15 грудня 2020 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. на підставі заяви представника за довіреністю ТОВ «Веллфін» від 08 грудня 2020 року, кредитного договору 29723 від 09.04.2016 р., копії реєстру поштових відправлень рекомендованих листів, розрахунку суми боргу, вчинив виконавчий напис, за р/№ 113994, про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором 29723 від 09 квітня 2016 року, укладеним з ТОВ «Веллфін», заборгованості за вказаним кредитним договором за період з 09 квітня 2016 року по 02 березня 2020 року у розмірі 96654 грн., в тому числі: 1800 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 94854 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, а також за вчинення цього виконавчого напису- 900 грн., загальна сума, що підлягає стягненню 97554 грн. /а.с.61/. За постановою державного виконавця Бородянського РВ ДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) Кравчені Л.А. від 22 січня 2021 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса /а.с.13/. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яку ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, залишено без змін, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17. Згідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оскаржуваний виконавчий напис, вчинений нотаріусом 15 грудня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Як убачається з копії кредитного договору, який став підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису, такий договір було укладено між ТОВ «Веллфін» та позивачем [PERSON] 09 квітня 2016 року в електронній формі, і такий договір не посвідчений нотаріально /а.с.63-67/. Таким чином, оскільки зазначений кредитний договір, на підставі якого нотаріусом було вчинено оспорюваний виконавчий напис, не посвідчений нотаріально, отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Також суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (постанова ВС від 30.01.2018 р. у справі № 161/16891/15-ц). Відповідно до абз.2 ч. 1 ст.1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Крім того, рішенням Бородянського районного суду Київської області від 01 жовтня 2019 року, яке набрало законної сили 09 червня 2020 року, з позивача [PERSON] було стягнуто на користь відповідача ТОВ «Веллфін» заборгованість за тим же кредитним договором у розмірі 2772 грн. За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 15 грудня 2020 року та зареєстрований в реєстрі за № 113994, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» коштів на загальну суму 97\~544 грн. таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування його витрат по сплаті судового збору 908 грн.

Outcome: approved