Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом (а.с.3-6), пізніше уточненим (а.с.54, 68-69) до Іллічівської басейнової лікарні на водному транспорті МОЗ України (третя особа - [PERSON]) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, стверджуючи, що 15.02.2014 року на регульованому перехресті вулиць Леніна та Перемоги в смт.Олександрівка м.Іллічівська о 09.30 годин трапилась ДТП за участю автомобіля марки «Тойота», д/н [NUMBER] власником якого є Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті МОЗ України під керуванням [PERSON] Позивач вказує, що рішенням Іллічівського міського суду [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. У липні 2014 року страховою компанією «УПСК Українская пожарная страховая компания» позивачу сплачено страхове відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 6320,00 грн., якої не достатньо для покриття матеріальної шкоди, спричиненої водієм [PERSON] У зв'язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд стягнути з Іллічівської басейнової лікарні на водному транспорті МОЗ України на його користь матеріальний збиток у розмірі 4434,00 грн., кошти на правову допомогу у розмірі 6720,00 грн., моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн. та судовий збір. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі з врахуванням його уточнень, просили суд його задовольнити. Представник відповідача Конарєв А.В. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, надав письмові заперечення проти позову (а.с.36-38), просив в задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що вимоги про стягнення коштів з ДЗ «ІБЛ на ВТ» МОЗ України необґрунтовані, незаконні. Також представник відповідача посилається на те, що розмір правової допомоги та матеріальної шкоди не доведений позивачем. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні також заперечив проти задоволення позову, надав письмові заперечення проти позову (а.с.32-33), просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, мотивуючи тим, що позивач поніс витрати, пов'язані з проведенням експертизи в рамках кримінального провадження, яке було закрите за відсутністю в діяннях [PERSON] складу кримінального правопорушення. Представник третьої особи стверджує, що позивача ніхто не змушував сплачувати вартість відповідної експертизи по встановленню технічного стану автомобіля, тому вимога в цій частині не підлягає задоволенню. Також, представник третьої особи вказує, що позивач отримав страхове відшкодування у сумі 6320,00 грн., якого достатньо для покриття матеріальної і моральної шкоди. Заслухавши присутніх сторін по справі, вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі /право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо/ володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку /стаття 1187 ЦК України/. Відповідно до вимог ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати /страхового відшкодування/ для повного відшкодування нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою /страховим відшкодуванням/. Необхідною умовою виникнення обов'язку страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором). Якщо факт завдання шкоди відповідно до статті 6 Закону № 1961-IV не є страховим випадком, то потерпілий має право вимагати відшкодування шкоди на підставі загальних правил, встановлених ЦК. Судом встановлено, що 15.02.2014 року на регульованому перехресті вулиць Леніна та Перемоги в смт.Олександрівка м.Іллічівська о 09.30 годин трапилась ДТП за участю автомобіля марки «Тойота», д/н [NUMBER] власником якого є Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті МОЗ України під керуванням [PERSON] Вказане підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду від 26.02.2014 року (а.с.12), мотивуючою частиною постанови Іллічівського міського суду Одеської області від 08.05.2014 року (а.с.13). Згідно копії довідки (а.с.10), вбачається, що 15.02.2014 року о 16 годині 30 хвилин [PERSON] відвідав травмпункт ДЗ Іллічівської басейнової лікарні на ВТ МОЗ України та йому встановлено діагноз: садина лоба та спини, забій грудної частини, тощо. Відповідно до копії листа непрацездатності (а.с.11), [PERSON] перебував на лікарняному з 17.02.2014 року по 22.02.2014 року. 08 травня 2014 року постановою Іллічівського міського суду [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, на нього накладено штраф у розмірі 400 грн. (а.с.13). Згідно мотивуючої частини даної постанови, вбачається, що [PERSON] працює на автомобілі швидкої допомоги. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, є доведеним факт, що [PERSON] є працівником Іллічівської басейнової лікарні на водному транспорті МОЗ України та сторони не заперечували щодо цього в судовому засіданні. Таким чином, шкоду завдану працівником під час виконання ним своїх трудових /службових/ обов'язків повинен відшкодувати відповідач - Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті МОЗ України. Так, відповідно до вимог ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових /службових/ обов'язків. Згідно ст.1192 ЦК України, розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до копії квитанції від 19.02.2014 року (а.с.8) вбачається, що [PERSON] поніс витрати у розмірі 3200,00 грн., пов'язані з проведення авто технічної експертизи. Також, [PERSON] витратив кошти у розмірі 480,00 грн. за зберігання автомобіля на штраф майданчику (а.с.8) та 200,00 грн. за вчинення нотаріальної дії - відшкодування вартості спеціального нотаріального документа (довіреності) (а.с.9). Вказані витрати на загальну суму 3880,00 грн. підлягають стягненню з відповідача. Крім того, враховуючи факт скоєння працівником Іллічівської басейнової лікарні на водному транспорті МОЗ України - [PERSON] ДТП, заподіяння потерпілому [PERSON] тілесних ушкоджень, матеріальної шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв'язок між такими діями та їх наслідками, а також вину відповідача в завданій шкоді, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди. Згідно ч.2 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей особи. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 (зі змінами до пункту 9 внесеними постановою від 25.05.2001 р. № 5), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру - немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, а також враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визнаючи розмір моральної шкоди в розмірі 10000 грн., який підлягає стягненню з відповідача, суд бере до уваги нанесення позивачу тілесних ушкоджень, перебування його лікарняному (тимчасову втрату працездатності), душевні страждання позивача та його родини, порушення пов'язані з установленим укладом життя позивача, його роботи, необхідності докладати зусиль і часу для захисту прав позивача. Отже, суд вважає, що розмір вказаної моральної шкоди буде відповідати принципам розумності, виваженості та справедливості. Також, відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, які підтверджуються квитанціями у розмірі 243,60 грн. (а.с.2). Згідно з п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до судових витрат серед іншого належать і витрати на правову допомогу. Відповідно до ст.ст.84, 88 ЦПК України, та ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. З матеріалів справи вбачається, що за нотаріальною довіреністю від 16.04.2014 року (а.с.15), представником [PERSON] є [PERSON] Також, [PERSON] уклав із [PERSON] договір про надання юридичної допомоги (а.с.16-19, 57-58), згідно якого останній прийняв на себе обов'язки надання юридичних послуг [PERSON] Відповідно до копій квитанцій від 02.10.2014 року, 07.10.2014 року, 03 листопада 2014 року (а.с.61) позивач [PERSON] здійснив оплату по договору про надання юридичної допомоги у розмірі 6720,00 грн. У рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 р. № 23-рп/2009 висловлена правова позиція щодо правової допомоги, згідно з якою правова допомога є багатоаспектною і включає, крім інших її видів, також представництво в судах. Вибір форми та суб'єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що підлягають стягненню судові витрати на правову допомогу в сумі 6720,00 грн.

Outcome: partial