Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

У вересні 2013р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить вилучити у відповідача та передати в заклад Публічному акціонерному товариству КБ «ПриватБанк» предмет застави - автомобіль CHEVROLET AVEO та до нього комплект ключів і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт), посилаючись в обґрунтування вимог на те, що відповідно до укладеного кредитного договору 18.12.2006р. банк надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 95671,00грн. зі сплатою 16,08% на рік, з кінцевим терміном повернення 17.12.2013р.; в забезпечення виконання зобов'язання між банком та відповідачем [PERSON] 18.12.2006р. був укладений договір застави автомобіля; в порушення вимог закону та умов договору, відповідач зобов'язання за договором застави не виконує, предмет застави банку не передає. У судовому засіданні представник позивача був відсутній, надав заяву про підтримку позову і розгляд справи без його участі. Відповідач, повідомлений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, до суду не з'явився вдруге. За таких обставин суд за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статей 525,526,625,1054 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, а також боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За кредитним договором позичальник зобов'язується повернути банку кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, встановлених договором, при цьому неможливість виконання грошових зобов'язань не звільняє боржника від відповідальності. Відповідно до вимог 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №NKN0AU05810021 від 18.12.2006р. позивач надав відповідачу [PERSON] у кредит грошові кошти у розмірі 95671,00грн зі сплатою за користування 16,08% річних, з кінцевим строком повернення кредиту 17.12.2013р., що підтверджується копією договору, що є у справі. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами 18.12.2006р. було укладено договір застави рухомого майна, згідно з яким відповідач [PERSON] надав в заставу автомобіль CHEVROLET AVEO, 2006р.в., тип ТЗ легковий, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить йому на праві власності. В наслідок невиконання відповідачем своїх зобов'зань за кредитним договором та договором застави, рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва суду від 22.10.2010р. звернено стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 18.12.2006р. на автомобіль CHEVROLET AVEO, 2006р.в., тип ТЗ легковий, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою -покупцем. За твердженнями банку, в порушення вимог чинного законодавства та умов договору застави (п.24 договору), відповідач зобов'язання за договором застави не виконує, предмет застави в заклад банку не передає. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved