Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернувся з вищезазначеним позовом до суду, обґрунтовуючи його тим, що з 26.09.2012 року він перебував у трудових відносинах з ТОВ «ТРЕЙДШУЗ» та 16.01.2016 року подав заяву про звільнення за власним бажанням, проте відповідач на заяву позивача не відреагував, трудову книжку при звільненні не видав. 01.03.2016 року позивач звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська щодо захисту свого порушеного права та рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2016 року задоволено позов [PERSON] до ТОВ ««ТРЕЙДШУЗ» та зобовязано відповідача видати позивачу трудову книжку з відповідними записами про роботу та причиною звільнення; стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці видачі трудової книжки у розмірі 40\~745, 80 грн. Позивач зазначає, що станом на 07.06.2017 року рішення суду відповідачем не виконане, трудову книжку з відповідними записами позивачу не видано, що позбавляє можливості позивача працевлаштуватися. З урахуванням уточненої позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при затримці видачі трудової книжки у розмірі 45\~466,35 грн У судове засідання позивач не зявився, направленим до суду листом просив розглядати справу у свою відсутність. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки судові не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 26.09.2012 року позивач був прийнятий на роботу до ТОВ «ТРЕЙДШУЗ» на посаду керуючого магазину, відповідно до наказу №1306-к від 26.09.2012 року. 16.01.2016 року позивач направив поштою на адресу відповідача заяву про звільнення за власним бажанням, проте відповідач на заяву позивача не відреагував, трудову книжку при звільненні позивачу не видав. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2016 року задоволено позов [PERSON] до ТОВ ««ТРЕЙДШУЗ» та зобовязано відповідача видати позивачу трудову книжку з відповідними записами про роботу та причиною звільнення; стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці видачі трудової книжки у розмірі 40\~745, 80 грн. Станом на 22.03.2017 року рішення суду відповідачем не виконано, трудову книжку з відповідними записами позивачу не видано, що позбавляє можливості позивача працевлаштуватися. Відповідно до ст. 24 КЗпП України (в редакції від 13.06.2012 року), укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Статтею 48 КЗпП України встановлено, що основним документом про трудову діяльність працівника є його трудова книжка. Згідно ст. 47 КЗпП України, обовязок власника або уповноваженого ним органу видати працівнику в день звільнення належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені ст. 116 цього Кодексу. Відповідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України №301 від 27.04.1993 року «Про трудові книжки працівників», трудові книжки зберігаються на підприємствах як документи суворої звітності, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку. Пунктом 4 Постанови передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання та видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства. За порушення встановленого порядку ведення , обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках, іншу відповідальність. Відповідно до ч.5 ст. 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Пунктом 14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 року №58, передбачено, що у разі затримки видачі трудової книжки з вини роботодавця працівникові виплачується середній заробіток за час вимушеного прогулу. Так, як відповідач при звільненні позивача трудову книжку не видав, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки за період з 13.09.2016 року по 07.06.2017 року у розмірі 40\~745,80 грн виходячи з наступного: Середньоденний заробіток за останні 2 місяці роботи, що передували звільненню: (5 152, 21 грн ( заробітна плата за грудень) +5\~779, 82 грн ( заробітна плата за листопад )/(21+23)=248, 45 грн. Число робочих днів за час вимушеного прогулу з 13 вересня 2016 року по 07.06.2017 року складає 183 робочих дні. Таким чином середній заробіток за час вимушеного прогулу становить: (5 152, 21 грн+5\~779, 82 грн) / (21+23) х183=45\~466,35 грн.

Outcome: approved