Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

У вересні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 05 жовтня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 671. Позивач зазначає, що спільних дітей з відповідачем немає, життя між нею та відповідачем не склалося через протилежні погляди на шлюб, зловживання відповідачем алкогольними напоями, нехтування інтересами сімї. Позивач неодноразово намагалася здійснити заходи направленні на примирення між нею та відповідачем та збереження сімї, однак, зусилля бажаного результату не принесли, що стало причиною того, що з травня 2016 року шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини фактичного припинені, у звязку з чим, просила розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити, зазначивши, що спір про поділ спільного майна відсутній. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 224-226 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. З матеріалів справи судом встановлено, що 05 жовтня 2012 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу Король, про що складено відповідний актовий запис № 671, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 235261, виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Відповідно до ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Так, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з травня 2016 року, позивач не бажає поновлювати шлюбні відносини, таким чином, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сімї є протилежні погляди на шлюб, зловживання відповідачем алкогольними напоями, нехтування інтересами сімї. При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені з травня 2016 року, той факт, що позивач наполягав на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, тому суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved