Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири, мотивуючи тим, що позивач проживає у квартирі [ADDRESS]. 1 квітня 2013 року відбулося залиття квартири позивача з квартири, яка належить на праві власності відповідачам. Рішеннями Печерського районного суду м. Києва від 14 грудня 2014 року у справі № 757/14347/13-ц та від 3 липня 2015 року у справі № 757/11940/15-ц стягнуто з відповідачів майнову шкоду внаслідок залиття квартири з урахуванням даних судової товарознавчої експертизи, відповідно до якої вартість завданої шкоди внаслідок залиття становить 6 458 грн., з якої сума витрат на придбання будівельних товарів складає 524 грн. Оскільки позивачем на придбання ремонтних матеріалів було потрачено більше коштів, ніж розраховано експертизою, то позивач звернулась з цим позовом та просила суд стягнути з відповідачів 3 513 грн. завданої шкоди (4 241 грн. вартість витрачених на ремонт квартири матеріалів - 524 грн. вартість матеріалів, необхідних для ремонту квартири відповідно до даних експертизи). Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився з невідомих причин. Тому, суд розглянув справу у його відсутність, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Відповідачі у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, надали письмові заперечення (а.с. 55-57). Зазначили, що рішеннями судів стягнуто з них на користь позивача майнову та моральну шкоду, спричинену залиттям ними квартири позивача. Позивач при розгляді судом справ не надавала суду доказів витрат, понесених на придбання ремонтних матеріалів. Тому, підстав для задоволення позову немає. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволення позову з таких підстав. Під час судового розгляду справи встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14 грудня 2014 року у справі № 757/14347/13-ц стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON] 2 652 грн. 67 коп. майнової шкоди внаслідок залиття квартири (а.с. 64-66). Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 3 липня 2015 року у справі № 757/11940/15-ц стягнуто з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON] 5 305 грн. 34 коп. майнової шкоди внаслідок залиття квартири (а.с. 61-63). Підставою для ухвалення вказаних судових рішень були дані висновку судової будівельно-технічної експертизи № 10098/13-43, відповідно до яких розмір матеріальної шкоди, спричинений власнику квартири [ADDRESS] внаслідок залиття становить 6 458 грн., розрахунок якої здійснений відповідно до акту про залиття від 2 квітня 2013 року та наведено у Додатку № 1 до висновку (а.с. 68-78) . Відповідно до Додатку № 1 до висновку вартість матеріалів, необхідних для ремонту, становить 524 грн. Крім того, судом встановлено, що позивач здійснила ремонт квартири влітку 2013 року та відповідно потратила на купівлю матеріалів, необхідних для ремонту суму 4 241 грн. (а.с. 12-17). Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи принципи цивільного процесу - змагальність та диспозитивність, передбачені ст. 10, 11 ЦПК України, позивач, знаючи про понесені нею витрати на придбання матеріалів, необхідних для ремонту квартири, могла надати суду відповідні докази про такі витрати при розгляді у 2014 та 2015 роках цивільних справ № № 757/14347/13-ц, 757/11940/15-ц. Проте, своїми правами позивач належним чином при розгляді вказаних справи не скористалась, достеменно знаючи про вартість понесених нею витрат. Оскільки суду при розгляді цивільних справ № 757/14347/13-ц, 757/11940/15-ц позивачем не було надано доказів вартості понесених витрат на придбання матеріалів, необхідних для ремонту квартири, суди ухвалили рішення про стягнення майнової шкоди з урахуванням даних висновку судової будівельно-технічної експертизи № 10098/13-43, який відповідно до ст. 57 ЦПК України є доказом у справі. Враховуючи, що тягар доказування покладається на сторін (ст. 60 ЦПК України), позивач при розгляді судових справи не скористалась своїм правом на надання доказів - витрат на придбання матеріалів, необхідних для ремонту квартири, тим самим, погодившись з розміром майнової шкоди, визначеної судовою експертизою, то суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. При цьому, відповідно до ч. 5 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у тому разі, коли на час виконання рішення про відшкодування шкоди, виправлення пошкодження за одержані за рішенням кошти, збільшились ціни на майно або роботи, на придбання чи проведення яких воно було присуджено, потерпілий з цих підстав може заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду, якщо не було його вини в тому, що виконання проводилося вже після збільшення цін і тарифів. Проте, витрати на купівлю ремонтних матеріалів позивачем були понесені до ухвалення судових рішень у справах № 757/14347/13-ц, 757/11940/15-ц. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений за подання до суду позову судовий збір позивачу не відшкодовується. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed