Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

У березні 2015 позивач [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства, з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 21 червня 2014 року близько 08 годин 05 хвилин на перехресті вулиць Травнева-Квітнева, с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, відповідач [PERSON] керуючи автомобілем марки «Мегсеdes-Веnz ML 350» д.н. [NUMBER], виїжджаючи на перехрестя, не переконався, що це буде безпечно на регульованому перехресті, не дав дорогу транспортному засобу, який рухався праворуч на ліво, в результаті чого, скоїв зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ FORZA» д.н. [NUMBER], що належить на праві власності позивачу [PERSON]. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.09.2014 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. В наслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль потерпілого [PERSON] отримав технічні пошкодження. Згідно звіту про визначення «вартості матеріального збитку спеціалізованого СТО, Додаток 3-6). величина вартості матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого транспортного засобу, становить 23 504 грн. Станом на кінець вересня 2014 року відповідач [PERSON] добровільно здійснив відшкодування на користь позивача [PERSON] грошових коштів у розмірі 500 грн. Отже, сума загального відшкодування збитків складає: 23 504 грн. - 500 грн. = 23 004 грн. 27 січня 2015 р. на ім'я відповідача [PERSON] позивачем на його адресу було направлено претензію-вимогу про здійснення відшкодування матеріальних збитків внаслідок ДТП в розмірі 23 004 грн. 00 коп. Протягом тривалого часу у зв'язку з повним пошкодженням автомобіля позивачеві довелося самостійно пересуватись без автомобілю, що шкодить його репутації та здоров'ю, через дане позивач тривалий час не міг вночі спокійно спати. Сімейний бюджет позивача довелося спрямувати на розрахунок при використанні орендованого автомобілю, оренду місця на зберігання пошкодженого в результаті ДТП автомобіля, що не входило в плани родини та мейний бюджет. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого позивач почав до цього нервово відноситися, крім того це був улюблений автомобіль позивача. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали крім самого позивача і члени його родини, родичі, що призвело до розладу стосунків у родині позивача. Крім того, на тривалий час після ДТП позивачеві та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, планованих раніше, що потребували пересування автотранспортом. Позивачеві довелося відкласти, а від деяких з них він взагалі змушений був відмовитись, що спричинило проблеми з роботою. Позивач через втрату автомобіля, не міг виконувати деякі доручення, що були пов'язані переїздом, що спричинило зменшення заробітної плати. Розмір душевних страждань позивача і страждань його родини оцінюється позивачем в розмірі 5 000 (п'ять тисяч) гривень. Тому просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму матеріальної шкоди в розмірі 23 004 грн., суму моральної шкоди в розмірі 5 000 гривень, та стягнути судові витрати у розмірі 280 грн. 04 коп. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: Як вбачається з матеріалів справи: 21 червня 2014 року близько 08 годин 05 хвилин на перехресті вулиць Травнева-Квітнева, с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, відповідач [PERSON] керуючи автомобілем марки «Мегсеdes-Веnz ML 350» д.н. [NUMBER], виїжджаючи на перехрестя, не переконався, що це буде безпечно на регульованому перехресті, не дав дорогу транспортному засобу, який рухався праворуч на ліво, в результаті чого, скоїв зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ FORZA» д.н. [NUMBER], що належить на праві власності позивачу [PERSON]. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області за №369/8609/14-п від 01.09.2014 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, що підтверджується вищезгаданою постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області №369/8609/14-п від 01.09.2014 року. Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 21 червня 2014 року, є відповідач [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 21.06.2014 року, позивачеві пошкодженням його транспортного засобу було спричинено матеріальних збитків на суму 23 504 грн. Згідно звіту про визначення «вартості матеріального збитку спеціалізованого СТО, Додаток 3-6). величина вартості матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого транспортного засобу, становить 23 504 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 10.10.2014 року. Станом на кінець вересня 2014 року відповідач [PERSON] добровільно здійснив відшкодування на користь позивача [PERSON] грошових коштів у розмірі 500 грн. Отже, сума загального відшкодування збитків складає: 23 504 грн. - 500 грн. = 23 004 грн. 27 січня 2015 р. на ім'я відповідача [PERSON] було направлено претензію-вимогу про здійснення відшкодування матеріальних збитків внаслідок ДТП в розмірі 23 004 грн., що підтверджується копією поштової квитанції, але до теперішнього часу розрахунок не здійснено. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ст.1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Виходячи з наведених законодавчих норм, можна зробити висновок, що повне відшкодування шкоди можливе лише у випадку відшкодування потерпілій стороні всіх витрат, які вона понесла у зв'язку з конкретною дорожньо-транспортною пригодою (відшкодування вартості відновлювального ремонту транспортного засобу та втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля). Отже, загальний розмір збитків, заподіяних позивачеві внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 21.06.2014 року, що підлягають відшкодуванню позивачеві, складає 23 004 гривень. Оскільки за змістом ст. 1166 ЦК України особа, яка винна у заподіяні шкоди, зокрема, у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої транспортний засіб потерпілої особи отримав механічних пошкоджень, зобов'язана відшкодувати потерпілій особі всі витрати, які ця особа понесла у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню 23 004 гривень. на відшкодування відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля. Відповідно до вимог статті 214 Цивільного процесуального кодексу України під час ухваленні рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Окрім того позивач вважає, що відповідачем йому завдано моральної шкоди, яка полягає у зміні звичайного способу його життя, через пошкодження автомобіля позивачеві довелося самостійно пересуватись без автомобілю, постраждав його сімейний бюджет, це все спричинило виникнення пригніченого стану, що призвело до розладу стосунків у родині позивача та душевних страждань. Позивач оцінює моральну шкоду в розмірі 5000 гривень Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності з роз'ясненнями, викладеними в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у порушенні права власності, інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У відповідності до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди може визначатися залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. В даному випадку, приймаючи до уваги посилання представника позивача на спричинення позивачу моральної шкоди та враховуючи те, що у зв'язку із протиправними діями відповідача позивачу та його сім»ї довелося докладати значних зусиль для відновлення їх порушених прав, що стало причиною їх моральних страждань, суд погоджується з вимогами позивача про необхідність відшкодування такої моральної шкоди. Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 гривень, оскільки вважає визначений позивачем розмір відшкодування такої шкоди у розмірі 5000 гривень завищеним та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи. Відтак, дана вимога підлягає задоволенню частково, а саме у розмірі 2000 грн. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про частково обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають частково вимогам ст.ст. 57-59 ЦПК України. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, але, з урахуванням вимог ст.4 Закону України «Про судовий збір», не можуть бути менше 243 грн. 60 коп. Таким чином, позивачу підлягають відшкодуванню судові витрати понесені ним по оплаті судового збору при зверненні до суду пропорційно задоволеним вимогам, а тому, з відповідача підлягає стягненню 250 гривень 04 коп. З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.ст.16, 22, 23, 1166, 1167, 1192 Цивільного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,

Outcome: partial