Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

У березні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити розмір часток співвласників у праві власності на квартиру [ADDRESS], у рівних частках, виділивши кожному зі співвласників по 1/5 частині квартири, розташованої за вищезазначеною адресою без розподілу в натурі. В обґрунтування вимог зазначила, що їй, відповідачам у справі [PERSON], [PERSON], а також її батькам - [PERSON], яка померла [INFO] року, та [PERSON], який помер [INFO] року, на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Спадкоємицею після смерті батьків на частку у спільному сумісному майні є позивачка. Вона звернулась до Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що співвласники [PERSON] та [PERSON] померли, за життя частки співвласників не були визначені і це перешкоджає прийняттю спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] та [PERSON] Просила позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та про визнання ними позовних вимог у повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 08 листопада 2001 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача [PERSON], яка змінила прізвище з [PERSON] після укладення шлюбу 17.01.1997 року з [PERSON]. [INFO] року помер [PERSON], а [INFO] року - [PERSON], що підтверджується відповідними свідоцтвами про смерть. Позивачка є спадкоємицею першої черги за законом після смерті батьків. Згідно матеріалів спадкової справи з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась також і [PERSON], яка є дочкою [PERSON] - третя особа у справі. Інших спадкоємців першої черги у померлих немає. У встановлені законом строки позивачка і третя особа звернулись до Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи. Однак свідоцтво про право на спадщину їй не видано, оскільки спадкове майно належить сторонам на праві спільної сумісної власності, і його частки не були виділені за життя померлих спадкодавців. Статтею 355 ЦК України закріплено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Квартира [ADDRESS] є об'єктом права спільної сумісної власності, спільними власниками якого є позивачка, відповідачі та померлі [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою усіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Згідно п. 224 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за № 20/5, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Оскільки обставин, які б свідчили про існування іншої домовленості між членами сім'ї щодо розміру часток у придбаному ними спільному майні, судом не встановлено, а також, приймаючи до уваги, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки та виділити частки у спільному майні по 1/5 частині кожному.

Outcome: approved