Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

У вересні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, виплату компенсації та виселення, посилаючись на те, що 30 серпня 2013 року помер її батько [PERSON], який на момент смерті знаходився у шлюбі з відповідачкою [PERSON] 25 березня 2008 року [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, заповідав [PERSON]. Однак, позивач [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України має право на обовязкову частку у спадковому майні померлого в звязку з тим, що являється інвалідом другої групи. До спадкового майна [PERSON] відноситься: - 1/3 частина однокімнатної квартири № 44 по вул. Героїв Сталінграду,17/24, корп. 2 в м. Полтаві житловою площею 19 кв.м., загальною площею 40,1 кв.м.; - автомобіль ВАЗ 21124, 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію РСА 317572 від 13.05.2006 року. В червні 2014 року позивач звернулась до Четвертої Полтавської державної нотконтори для оформлення спадщини. Однак, їй було відмовлено, оскільки вона повинна була представити нотаріусу оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Зазначені документи знаходяться у відповідачки [PERSON], яка категорично відмовилась надати правовстановлюючі документи нотаріусу без пояснення причин. Окрім того, [PERSON] не впускає позивача і її дочку [PERSON] у спірну квартиру, незважаючи на те, що вони являються власниками 1/3 частини квартири кожна. Відповідно до звітів з незалежної оцінки майна від 26 серпня 2014 року вартість квартири № 44 по вул. Героїв Сталінграду,17/24, корп. 2 в м. Полтаві складає 215\~ 800,00 грн., а вартість автомобіля ВАЗ 21124, 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію РСА 317572 від 13.05.2006 року - 65\~ 130,00 грн. Обовязкова частка позивача у спадщині на 1/3 частину квартири становить 1/12 частину квартири, на автомобіль -1/4 частину, що в грошовому вираженні становить 16\~ 282,50 грн. Відповідно, частка відповідача у спадщині на квартиру становить ? частину квартири, на автомобіль -3/4 частини, що в грошовому вираженні становить 53 950,00 грн. Отже, сума компенсації, яку позивач повинна виплатити відповідачу складає 37\~ 667,50 грн. (53 950,00 16\~ 282,50). Просила стягнути з неї на користь відповідачки зазначену суму, припинивши право власності відповідачки на ? частину спірної квартири і її право власності на ? частину автомобіля, а також виселити [PERSON] із спірної квартири в примусовому порядку та стягнути з неї судові витрати. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, пояснила, що автомобіль ВАЗ 21124, 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], що належав померлому [PERSON], відповідно до ст. 57 ЦК України являється його особистою приватною власністю, оскільки був куплений ним у червні 2005 року за грошові кошти, отримані в травні 2005 року від продажу успадкованої ним після смерті матері квартири, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину та договором купівлі-продажу квартири. Представила суду квитанцію про внесення позивачем на депозитний рахунок ТУ ДСА у Полтавській області грошових коштів у сумі 37\~ 667,50 грн. Представник відповідача адвокат [PERSON] проти отримання відповідачем [PERSON] грошової компенсації за частку у спадковому майні не заперечувала, однак не погодилась з сумою компенсації. Заявила, що вартість спадкової квартири при її оцінці була занижена, а вартість спадкового автомобіля завищена, не навівши ніяких доказів цього. Просила призначити експертизи по оцінці спадкового майна на час розгляду справи судом. Окрім того, вважала, що спадковий автомобіль куплений померлим і відповідачкою у період шлюбу і являється спільним сумісним майном подружжя, а тому ? автомобіля належить [PERSON], а спадкується тільки ? частина автомобіля, що належала померлому. В останнє судове засідання представник відповідача не зявилась, не повідомивши суд про причини неявки. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявилась, звернулась до суду з письмовою заявою, в якій просила відкласти слухання справи в звязку з погіршенням стану її здоровя. Суд вважає можливим закінчити розгляд справи без участі відповідача та її представника, вважаючи причини їх неявки в судове засідання не поважними. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] з наступних підстав. 30 серпня 2013 року помер батько позивача [PERSON], який на момент смерті знаходився у шлюбі з відповідачкою [PERSON]. Спільних дітей у них немає. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, донька і дружина являються спадкоємцями померлого першої черги. Після смерті батька позивач [PERSON] звернулась до Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де їй стало відомо, що 25 березня 2008 року у приватного нотаріуса [PERSON] він склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, заповідав дружині - [PERSON]. Однак, ст. 1241 ЦК України передбачає, що повнолітні непрацездатні діти спадкодавця спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному зі спадкоємців у разі спадкування за законом (обовязкова частка). [PERSON]В являється непрацездатною, оскільки є інвалідом другої групи по загальному захворюванню, тому має право на обовязкову частку у спадковому майні померлого. До спадкового майна [PERSON] належить: - 1/3 частина однокімнатної квартири № 44 по вул. Героїв Сталінграду,17/24, корп. 2 в м. Полтаві житловою площею 19 кв.м., загальною площею 40,1 кв.м.; - автомобіль ВАЗ 21124, 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію РСА 317572 від 13.05.2006 року. Окрім спадкодавця, власниками однокімнатної квартири № 44 по вул. Героїв Сталінграду,17/24, корп. 2 в м. Полтаві являються [PERSON], та її дочка [PERSON] - по 1/3 частині квартири кожна. В зазначеній квартирі був зареєстрований тільки померлий [PERSON]. Коли в червні 2014 року позивач звернулась до Четвертої Полтавської державної нотконтори для оформлення спадщини, їй було відмовлено, оскільки для цього вона повинна представити нотаріусу оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Зазначені документи знаходяться у відповідачки [PERSON], яка відмовилась надати зазначені документи [PERSON] і не зявилась в нотаріальну контору для оформлення спадщини. Окрім того, [PERSON] не впускає позивача та її дочку у спірну квартиру. Відповідно до звітів з незалежної оцінки майна від 26 серпня 2014 року вартість квартири № 44 по вул. Героїв Сталінграду,17/24, корп. 2 в м. Полтаві складає 215\~ 800,00 грн., а вартість автомобіля ВАЗ 21124, 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію РСА 317572 від 13.05.2006 року - 65\~ 130,00 грн. У звязку з тим, що [PERSON] має право на обовязкову частку у спадковому майні померлого, відповідно до закону вона спадкую 1/12 частину спірної квартири (( 1/3 частина : 2) х 50%), що становить 17\~ 983,33 грн. від вартості квартири, та ? частину автомобіля (? частина х 50%), що становить 16\~ 282,50 грн. від вартості автомобіля. Таким чином, доля позивача у вартості спадкового майна в грошовому вираженні складає 34\~ 265,83 грн. Оскільки позивач являється власницею 1/3 частини квартири, з урахуванням 1/12 частини квартири, яку вона спадкую після смерті батька, її частка у праві власності збільшується до 5/12 частин квартири (1/3 + 1/12). Частка її дочки у праві власності на квартиру складає 1/3 частину. Тобто, їх спільна з дочкою частка складає 9/12 частин квартири (5/12 + 1/3). Відповідачка [PERSON] спадкує 1/4 частину спірної квартири (12/12 9/12), що становить 53\~ 950,00 грн. від вартості квартири та ? частини спірного автомобіля, що становить 48\~ 847,50 грн. від вартості автомобіля. Відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право одержання від інших співвласників грошової вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути видана лише за його згодою. Ст. 365 ЦК України передбачає, що право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. ? частина однокімнатної квартири, яку спадкує [PERSON], є незначною і її неможливо виділити в натурі. Квартира являється неподільною річчю, а спільне користування з відповідачкою зазначеною квартирою є неможливим, оскільки сторони абсолютно чужі люди. Окрім того, ніякої шкоди інтересам відповідачки припиненням права власності на її частку у спірній квартирі і виплатою їй компенсації за цю частку завдано не буде. 1\\4 частина спірного автомобіля, яку спадкую позивач, також є незначною, її неможливо виділити в натурі, оскільки автомобіль є неподільною річчю, тому відповідно до ст. 364 ЦК України вона має право на отримання від відповідачки грошової компенсації вартості своєї частки. Суд відповідно до ст.57 СК України визнає автомобіль ВАЗ 21124, 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], особистою приватною власністю померлого [PERSON], оскільки зазначений автомобіль куплений 30 червня 2005 року (довідка-рахунок КІВ 1571) за рахунок коштів, отриманих відповідно до договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 27 травня 2005 року, успадкованої [PERSON] після смерті матері [PERSON], померлої 30 вересня 2003 року (свідоцтво про право на спадщину по закону від 07 жовтня 2004 року). Таким чином, у випадку припинення права власності на ? частину квартири, [PERSON] повинна виплатити [PERSON] компенсацію вартості цієї частини в сумі 53\~ 950,00 грн., а у випадку припинення права власності на ? частину автомобіля, відповідачка повинна виплатити позивачу компенсацію вартості її частки в сумі 16\~ 282,50 грн. Отже, сума компенсації, яку позивачка повинна виплатити відповідачці за її частину квартири за вирахуванням суми компенсації, яку відповідачка повинна виплатити позивачці за частину автомобіля складає 37\~ 667,50 грн. (53 950,00 16\~ 282,50). Позивач [PERSON] 07 березня 2015 року внесла на депозитний рахунок ТУ ДСА у Полтавській області зазначену суму, що підтверджується копією квитанції, яка приєднана до матеріалів справи. Окрім того, в звязку з припиненням права власності відповідачки на спірну квартиру і присудженням їй компенсації за її частку, [PERSON] підлягає виселенню з квартири у примусовому порядку. В силу ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Стягненню з відповідача [PERSON] підлягають також судові витрати, понесені позивачем [PERSON] при зверненні до суду.

Outcome: approved