Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві позивач вказує, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні та вихованні. Щодо походження дочки [PERSON], [INFO], між сторонами існує спір. Відносно дочки [PERSON], [INFO], батьківство відповідачем не оспорюється. Матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини, з якою проживає дитина, відповідач не надає. [PERSON] матеріально забезпечений, стан його здоров'я задовільний, інших дітей, непрацездатних батьків не має. З урахуванням наведеного, просить стягнути з відповідача щомісячно аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на своє утримання в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, до досягнення дочкою, [PERSON], [INFO], трьох років. Відповідач [PERSON] пред'явив зустрічний позов про визначення місця проживання дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що [PERSON] неналежним чином здійснювала догляд за дитиною, ніде не працює, не має будь-якого доходу, тривалий час не мала визначеного місця проживання. Просить суд визначити місце проживання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON], та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи в її відсутності, підтримала первісний позов, позовні вимоги за зустрічним позовом не визнає, та просить відмовити в їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи в його відсутності, первісний позов не визнає та підтримав зустрічний позов. Третя особа за зустрічним позовом, орган опіки та піклування Сквирської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши письмові докази, надані сторонами в обґрунтування та заперечення позовних вимог, вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні та вихованні. Щодо походження дочки [PERSON], [INFO], між сторонами існує спір. Відносно дочки [PERSON], [INFO], батьківство відповідачем не оспорюється. Матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини, з якою проживає дитина, відповідач не надає. [PERSON] матеріально забезпечений, стан його здоров'я задовільний, інших дітей, непрацездатних батьків не має. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За змістом п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирiшуючи питання щодо розмiру алiментiв, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матерiальне становище дитини i платника алiментiв; наявнiсть в останнього iнших неповнолiтнiх дiтей, непрацездатних чоловiка, дружини, батькiв, повнолiтнiх дочки, сина; iншi обставини, що мають iстотне значення. На підставі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.2, 4 ст.84 СК України, дружина - мати, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина - мати, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст.79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Суд, враховуючи стан здоров'я та матеріальний стан дитини, платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, вважає визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на утримання позивача в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, до досягнення дочкою, [PERSON], [INFO], трьох років. Відповідно до ч.1, 2 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновком органу опіки і піклування Брусилівської райдержадміністрації Житомирської області від 03.02.2017 року №1, та висновком засідання комісії з питань захисту прав дитини Сквирської райдержадміністрації Київської області від 11.04.2017 року №5/3, визнано доцільним визначити місце проживання [PERSON], [INFO], разом з матір'ю [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до ст. 57-60 ЦПК України. Поряд з цим позивач за зустрічним позовом не довів обставин, які підтверджують обґрунтованість визначити місце проживання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON] За ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому суд зазначає, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, відповідно до засад змагальності сторін за ст.10 ЦПК України. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає стягнути з відповідача судовий збір у сумі 551,20 грн.

Outcome: approved