Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 1 грудня 2016 року з нього стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі вищезазначеного рішення суду, судом було видано виконавчий документ та розпочато стягнення аліментів. Однак, діти тепер проживають з позивачем та його матір'ю, а тому має бути припинено стягнення з нього аліментів. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав за обставин зазначених у ньому, попросив позов задовольнити. Суду пояснив, що цей позов заявлений про припинення стягнення аліментів у зв'язку із тим, що діти проживають із ним. Тепер постійно із ним проживає дитина, [PERSON], [INFO]. Інша дитина, [PERSON], [INFO] проживає із відповідачкою. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти позову. У цій заяві зазначає, що дитина [PERSON] тепер проживає з позивачем, а дитина [PERSON] разом із нею. Свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач є її сином. Після розлучення з відповідачкою позивач сплачує аліменти на утримання дітей. Спочатку діти проживали з [PERSON], а потім дитина [PERSON] залишився проживати з позивачем, а [PERSON] з відповідачкою. При цьому аліменти утримуються у тому числі на утримання [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що на початку зими діти [PERSON] та [PERSON] проживали з позивачем. Із середини літа з позивачем проживає [PERSON], а з відповідачкою [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснив, що діти проживали разом із [PERSON] Тепер дитина [PERSON] проживає з позивачем. Свідок [PERSON] суду пояснила, що їй відомо про те, що діти проживали з [PERSON] Тепер дитина [PERSON] проживає з позивачем. Свідок [PERSON] суду пояснила, що раніше діти [PERSON] проживали з ним. Тепер з ним проживає [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що тепер проживає разом із позивачем. З ними постійно проживає дитина позивача, [PERSON] Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову частково з таких підстав. За змістом ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Судом установлено, що відповідно до рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 1 грудня 2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 26 жовтня 2016 року. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно чч. 2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на вищезазначене, право на отримання аліментів має той із батьків з ким проживає дитина. Показаннями допитаних свідків, а також із змісту довідки комунального підприємства «Долинське міське комунальне господарство» при Долинській міській раді від 6 листопада 2017 року встановлено, що [PERSON] на утримання якого стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] згідно рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 1 грудня 2016 року, тепер проживає із позивачем. Ці обставини також визнані сторонами. Інша дитина [PERSON] на утримання якого тим самим рішенням суду було стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] проживає разом із відповідачкою. Отже, оскільки дитина [PERSON] проживає із позивачем [PERSON], відповідно відповідачка [PERSON] не має права на отримання аліментів на утримання цієї дитини, тобто є підстави для припинення стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] згідно рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 1 грудня 2016 року. Разом із тим, оскільки дитина [PERSON] проживає з відповідачкою, відповідно відсутні підстави для припинення стягнення аліментів за рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 1 грудня 2016 року у частині стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання цієї дитини. Слід зазначити, що п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, суд ухвалює рішення про задоволення позову у випадку визнання відповідачем позову виключно у разі, якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У цій справі визнання позову порушує права дитина, яка має право на утримання за рішенням суду. За змістом ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. З огляду на вищезазначене правило, враховуючи те, що [PERSON] не заявлялось вимог про визначення розміру аліментів з урахуванням того, що тепер одна дитиною проживає з ним, а інша з відповідачкою, зважаючи на те, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а відтак не може бути підстав для визначення нового розміру аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 320 грн понесених та документально підтверджених судових, тобто витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial