Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

У вересні 2015 року до Оріхівського районного суду Запорізької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], яким просив виключити з актового запису про народження [PERSON], [INFO], запис про нього як батька зазначеної дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період з 1995 року по 2006 рік позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був розірваний рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2006 року. Після цього сторони разом не проживали, фактичних шлюбних відносин не мали. Однак у квітні 2014 року у відповідача народився син, [PERSON], в актовому записі та свідоцтві про народження якого батьком зазначений позивач. Причиною цього стало те, що під час реєстрації дитини відповідач не проінформувала органи державної реєстрації актів цивільного стану про факт розірвання шлюбу, а тому позивач був записаний батьком дитини в порядку ч. 1 ст. 122 СК України. Невважаючи себе батьком ані з біологічної, ані з юридичною точки зору, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав в порядку ст. 136 СК України. В позасудовому порядку вирішити це питання не вдалось. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, пославшись на обставини та норми права, викладені в позовній заяві. Також позивач подав заяву, в якій уточнив, що просить виключити з актового запису про народження дитини запис про нього як батька цієї дитини під прізвищем «Белик». Відповідач [PERSON] позов визнала повністю та пояснила, що позивач дійсно не є біологічним батьком її дитини [PERSON]. Запис про позивача як батька цієї дитини був внесений до актового запису та свідоцтва про народження тому, що станом на момент реєстрації дитини вони з позивачем не одержали у встановленому законом порядку свідоцтво про розірвання шлюбу, а тому за правилами, що були чинними на момент ухвалення рішення суду про розірвання шлюбу, вони юридично залишались у шлюбі. Це дало підстави органу державної реєстрації актів цивільного стану записати позивача батьком дитини відповідача, незважаючи на її заперечення. Відповідач не вважає позивача батьком дитини і не має до нього жодних претензій з цього приводу. Третя особа явку представника в судове засідання не забезпечила, подала заяву про розгляд справи без її участі. Водночас по суті позовних вимог третя особа зазначила, що вимоги позивача можуть бути виконані лише після усунення розбіжностей у написанні його прізвища у документах про його особу, що видавались в різні часи. Так, в актовому записі про одруження батьків позивача та про народження самого позивача його прізвище зазначено українською мовою як «Бєлік», в актовому записі про шлюб позивача з відповідачем, а також про народження дитини відповідача, прізвище позивача зазначено як «Белик», а в свідоцтві про розірвання шлюбу та в паспорті позивача його прізвище зазначено як «Бєлик». На думку третьої особи, ці розбіжності унеможливлюють задоволення позовних вимог у даному провадженні. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні в справі матеріали, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 15.03.1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем (актовий запис № 261), що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖС № 272572. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2006 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Сторони припинили ведення спільного господарства та фактичні шлюбні відносини. 04.04.2014 року народився [PERSON], матірю якого є відповідач, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 249739, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції у Запорізькій області 15.04.2014 року (актовий запис 87). У графі «Батько» цього актового запису та відповідного свідоцтва про народження зазначено наступне: «Белик Олег Владиславович». Як свідчить Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження для виплати допомоги у звязку з народженням дитини від 15.04.2015 року, запис про батька [PERSON] внесений до реєстру не на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. 21.10.2014 року Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції видав Свідоцтво про розірвання шлюбу між [PERSON] і [PERSON] серії І-ЖС № 105316. В перелічених вище документах судом дійсно встановлені розбіжності у написанні прізвища позивача: в свідоцтві про укладення шлюбу, в рішенні суду про розірвання шлюбу та у свідоцтві про народження дитини «Белик», в свідоцтві про розірвання шлюбу «Бєлик». Разом з тим судом встановлено, у всіх зазначених документах зазначена одна й та сама особа позивач [PERSON] (паспорт серії СА № 264146, виданий Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області 20.08.1996 року). Неоднакове зазначення його прізвища в різних документах пояснюється тим, що вони складались в різні роки та різними органами, при цьому були допущені помилки при перекладі прізвища з російської мови на українську та навпаки. Це підтверджується як поясненнями відповідача, так і поясненнями третьої особи, яка фактично визнала, що в усіх документах йдеться про одну й ту саму особу, а проблема полягає лише у різному написанні його прізвища. Таким чином, суд виходить з того, що в актовому записі про народження № 87 та Свідоцтві про народження серії І-ЖС № 249739 батьком [PERSON] записаний позивач [PERSON], однак внаслідок помилки його прізвище зазначено як «Белик». При вирішенні питання про законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог суд виходить з наступного. Згідно\~ст. 136 СК України\~особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей\~122,\~124,\~126\~і\~127\~цього\~Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.\~\~У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Як зазначено у п. 11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України\~- шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. \~Згідно ч. ч. 1, 4\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\~\~ Згідно до положень\~ст. 61 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, з огляду на визнання позову відповідачем та встановлені при розгляді справи обставини, перешкод для задоволення позову судом не виявлено. Суд також виходить з того, що неоднакове написання прізвища особи в різних юридично значущих документах, за умови встановлення в судовому порядку інших необхідних обставин, не може бути підставою для відмови у захисті порушеного, оспорюваного та порушеного права. Враховуючи вищенаведене, на підставі ч. 1 ст. 136 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved