Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

У березні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. На даний час строни проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просив суд: розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 01 березня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 163. Позивач в судове засідання не з'явивсь. Направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала. Просила позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 березня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 163, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області від 01 березня 2008 року, Серія [NUMBER]. Від спільного подружнього проживання сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області 15.10.2008 р., Серія [NUMBER]. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. На даний час строни проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим. Подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 01 березня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 163. З огляду на те, що від відповідача [PERSON] не надходило клопотань про те, що після розірвання шлюбу вона просить змінити прізвище, суд вважає за доцільне під час розірвання шлюбу та його державної реєстрації залишити [PERSON] прізвище - «[PERSON]». Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved