Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

у вересні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 29.07.2014 р. по 06.09.2017 р. з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO] Згідно рішення Машівського районного суду Полтавської області від 06.09.2017 р. шлюб з відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з позивачкою. Рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 01.10.2013 р. з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.08.2013 р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач сплачує вищевказану суму аліментів, але вказана сума є мізерною по відношенню до встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини 8 річного віку та не є достатньою для забезпечення його належного матеріального утримання. Після змін законодавства внесених в тому числі і до Сімейного кодексу України одними із змін стало збільшення мінімального розміру аліментів на дітей відповідного віку та не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що свідчить про те, що позивач отримує аліменти, які є значно нижчі за мінімальний розмір аліментів визначений законодавством. Відповідач працює, отримує заробітну плату, в приватній власності має земельну ділянку, від якої отримує дохід, аліменти, які раніше сплачував на користь іншої дитини припинено до сплати, а тому відповідач має матеріальне становище, яке дозволяє забезпечити дитині належне утримання. Таким чином, позивач вважає, що за рішенням суду повинно бути збільшено розмір аліментів шляхом стягнення аліментів в частці від доходів, а не в твердій грошовій сумі, як це було раніше. У звязку з наведеним, позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 01.10.2013 р. на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] з твердої грошової суми 400 грн, але не менше 30 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісячно на ? частку всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених у позові, відповідач позов визнав та не заперечив викладені в ньому обставини, погодився на збільшення розміру аліментів на утримання сина, пояснивши, що сплачує на даний час аліменти в сумі 400 грн., але такої суми дійсно недостатньо для потреб дитини, інших зобовязань по сплаті аліментів не має. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази у справі, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що позивач та відповідач являються батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.8). Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 липня 2014 року, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб (а.с.9) та за рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 06.09.2017 р даний шлюб розірвано (а.с.10). За рішенням Кегичівського районного судду Харківської області від 01.10.2013 р. стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] кошти (аліменти) у розмірі 400 грн, але не менше 30 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду, тобто з 23.08.2013 р .і до досягнення дитиною повноліття (а.с.5). Згідно довідки виконавчого комітету Кошманівської сільської ради Машівського району Полтавської області № 667 від 13.09.2017р. позивач зареєстрована в [INFO]. Зарічна,4 Машівського району Полтавської області та має такий склад сімї: чоловік [PERSON],1974 р. н, син [PERSON],2009 р.н.(а.с.11). За повідомленням Кошманівської сільської ради Машівського району Полтавської області № 02-09/515 від 03.10.2017, відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований в [INFO] (а.с.16). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3ст. 181 СК України). Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.4\~ ст.273 ЦПК України\~якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За змістом ст. ст. 182, 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом і мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже з урахуванням встановлених вище обставин та оскільки відповідач позов визнав, суд уважає за необхідне змінити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів з твердої грошової суми 400 грн на частку від заробітку в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав неповнолітньої дитини, обов'язок по утриманню якої покладений і на відповідача. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved