Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла його матір [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно у виді 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Інша 1/2 частина квартири належить йому на праві приватної власності. У квітні 1999 року його матір [PERSON] склала заповіт, за яким усе майно заповідала йому. Після смерті у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини він не зміг звернутись до нотаріуса через проведення АТО на території Донецької області. 24 січня 2015 року - в останній день для подання заяви, стався артобстріл мікрорайону Східний у м.Маріуполі, де він мешкав зі своєю сім'єю. Через те, що йому довелось шукати нове помешкання для своєї сім'ї, облаштовувати нове житло, влаштовувати дітей до нового навчального закладу, він і пропустив строк для прийняття спадщини після смерті матері. Наведені обставини позбавили можливості своєчасно подати письмову заяву та прийняти спадщину. На теперішній час він не може оформити право власності на спадкове майно, оскільки йому відмовлено через пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини. Просив надати додатковий строк у два місяці для подання заяви до нотаріальної контори. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві та просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та письмові заперечення проти позову, зазначивши, що позовні вимоги не визнає. В обґрунтування своїх заперечень зазначила, що позивачем не надано суду доказів про поважність причин пропуску ним встановленого законом строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON]. Крім того, посилання позивача на той факт, що він був вимушений виїхати за межі міста, не обґрунтовані та не знайшли свого підтвердження. Також вказала про відсутність спадкової справи та постанови нотаріусу про відмову у видачі свідоцтва. Просила у задоволенні позову відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 25 липня 2014 року, актовий запис № 955. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 08 квітня 1994 року покійній [PERSON] на праві власності належить 1/2 частина квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 13 квітня 1999 року [PERSON] склала заповіт на ім'я позивача, за яким усе належне їй майно заповідала сину [PERSON] Заповіт посвідчено державним нотаріусом Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори Костецькою Н.Г. Згідно письмової відповіді Третьої маріупольської державної нотаріальної контори № 485/01-16 від 30 березня 2015 року у спадковому реєстрі відсутня інформація про наявність спадкової справи після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Даних про прийняття спадщини іншими спадкоємцям також не має. 12 березня 2015 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], оскільки у справах нотаріальної контори відсутні заяви від імені [PERSON] про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця. Крім того, відсутні усі правовстановлюючі документи щодо належності майна спадкодавцеві. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або застереженням. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 1220 ЦК України, передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, за життя вона склала нотаріальний заповіт на його ім'я, за яким все майно заповідала [PERSON], інших спадкоємців немає. Враховуючи, що як на момент смерті спадкодавця так і по теперішній час на території Донецької області проводиться антитерористична операція, район проживання [PERSON] піддавався обстрілу, у зв'язку з чим позивач з родиною виїжджав за межі м. Маріуполя, суд прийшов до висновку, що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері з поважних причин. Враховуючі наведені положення чинного законодавства, існуючи обставини та досліджені докази, суд вважає можливим надати додатковий строк для прийняття спадщини у два місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved