Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

У березні 2020 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 19 жовтня 2013 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне з відповідачем життя не склалось та суперечить їх інтересам. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо з лютого 2020 року. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 21 травня 2020 року на підставі заяви позивача сторонам було надано строк для примирення тривалістю два місяці, у зв`язку з чим провадження по справі було зупинено до 21 липня 2020 року. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Зазначила, що строк наданий судом для примирення результатів не дав. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, ознайомившись із заявами сторін, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 жовтня 2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 896, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 09 серпня 2014 року (а.с. 10). Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12 лютого 2015 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 142 (а.с. 30). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач та відповідач. Спілкування позивача та відповідача ускладнилось, що робить спільне життя неможливим. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо з лютого 2020 року. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 840,80 гривень. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved