Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів за утримання дитини. Зазначає, що 26.07.2013 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бахчисарайського РУЮ в АРК, від шлюбу сторони мають двох сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини фактично між ними припинені. Через відсутність взаєморозуміння, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим, тому просить суд шлюб укладений з відповідачем розірвати. Крім того, оскільки дитина проживає із [PERSON], позивачка просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 2 000 грн. до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Київського апеляційного суду від 18.09.2018 року підсудність справи визначено Оболонському районному суду міста Києва. У судове засідання позивачка не з'явилася, від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом оголошення на сайті, тому відповідно до ст. ст. 128, 130 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 26.07.2013 року між сторонами укладено шлюб, про що свідчить повторне свідоцтво про шлюб від 26.07.2013 року [NUMBER], актовий запис 233, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бахчисарайського районного управління юстиції в Автономній Республіці Крим, повторно виданим Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області (а.с. 13) Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] актовий запис № 17, виданий Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області. (а.с.14) Сторони на час вирішення справи проживають окремо, спільного господарства не ведуть, діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Враховуючи, що судом установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя та дітей, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Враховуючи, що [PERSON] проживає окремо, домовленості між сторонами щодо утримання дітей не досягнуто, відповідач допомогу на утримання дітей в добровільному порядку не надає, суд дійшов висновку про необхідність присудження на користь [PERSON] з [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Питання розпроділу судових витрат вирішужється судом відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial