Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянина України, який помер [INFO] в селі Клітенка Хмільницького району Вінницької області В обґрунтування заяви зазначала, що [INFO] в селі Клітенка Хмільницького району Вінницької області помер її брат [PERSON] . Згідно витягу №00019447427 від 24.01.2018 у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян інформація щодо актового запису про смерть [PERSON] , 1947 року народження, відсутня. Листом Бердичівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) від 23.02.2021 №177/22.20-23 заявнику відмовлено у проведені державної реєстрації смерті, оскільки відсутні підстави для державної реєстрації смерті, відповідно до ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п.1 глави 4 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України №52/5 від 18.10.2000. Вказує, що в довідці №89 від 02.08.2021 зазначено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , смерть не зареєстрована та жодні медичні довідки не складалися. Посилається на те, що факт смерті [PERSON] підтверджується також довідками №50 від 02.02.2021, згідно якої останній помер (смерть не зареєстрована), на день смерті проживав та був зареєстрований у [ADDRESS] , та №1 від [INFO] , в якій вказано, що [PERSON] помер, смерть не зареєстрована. Через відсутність державної реєстрації смерті [PERSON] заявник позбавлена можливості оформити спадщину після його смерті , а тому звернулася до суду із даною заявою. Ухвалою суду від 03.03.2021 прийнято заяву [PERSON] до розгляду та відкрито окреме провадження. 07.04.2021 заінтересованою особою подано відзив на заяву [PERSON] , у якому, зокрема, зазначено, що на підтвердження факту смерті [PERSON] заявником подано лише довідки, видані виконавчим комітетом Кропивнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, що, в свою чергу, не може бути беззаперечним підтвердженням самого факту смерті, що свідчить про недостатність доказів для встановлення такого факту. У відповіді на відзив від 27.04.2021 представник заявника посилається на те, що до матеріалів справи додано достатньо доказів для підтвердження факту смерті [PERSON] , а відсутність медичних довідок про смерть останнього і стало причиною звернення до суду з даною заявою. В судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у останній, та просив їх задовольнити. Наголосив на тому, що поданих до матеріалів справи доказів достатньо для встановлення факту смерті [PERSON] . Заінтересована особа в листі від 26.05.2021 №458/21.20-15 при вирішенні заяви просить прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства, а також розглянути справу без участі її представника. Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. Статтею 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено перелік справ про встановлення юридичних фактів, які розглядаються судом в порядку окремого провадження. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 315 ЦПК України встановлення факту смерті особи в певний час, день, місяць та рік проводиться тільки у разі неможливості реєстрації органом реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Факт смерті особи в певний час при відмові органів запису актів цивільного стану зареєструвати факт смерті встановлюється за умови подання заявником документів про відмову органів РАЦСу в реєстрації факту смерті, яка обумовлюється несвоєчасним зверненням у ці органи або відсутністю документів, які стверджують подію смерті. При зверненні до суду заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланням на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Доказами, цього можуть бути: медичне свідоцтво, акт органів міліції, акт органів пожежного і водного нагляду та інші докази. Заявник в обґрунтування заявленої вимоги посилається на наступні докази: - довідку виконавчого комітету Кропивнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області №89 від 08.02.2021 про те, що [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] , помер [INFO] ; смерть не зареєстрована; ніякі медичні довідки не складались (а.с.13); - довідку виконавчого комітету виконавчого комітету Кропивнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області №50 від 02.02.2021 про те, що [PERSON] , [INFO] , який помер (смерть не зареєстрована), на день смерті проживав та був зареєстрований у [ADDRESS] ; проживав на день смерті сам (а.с.14); - витяг з погосподарської книги №2 Кропивнянської сільської ради за 2001 -2005 роки по [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , в якому зазначено, що голова двору [PERSON] , [INFO] , помер, смерть не зареєстрована (а.с.15); - довідку Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області №171 від 21.04.2021 про те, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (смерть не зареєстрована) похоронений на кладовищі в селі Клітенка Хмільницького району Вінницької області (а.с.29). Із змісту листа Бердичівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) від 23.02.2021 №177/22.20-23 вбачається, що представнику заявника [PERSON] було роз`яснено встановлений чинним законодавством порядок проведення державної реєстрації актів цивільного стану (а.с.10). Так, станом на день смерті [PERSON] були чинними Правила Державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджені наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, у розділі 3 яких зазначено, що: 3.1. Реєстрація смерті провадиться в органах реєстрації актів громадянського стану за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. 3.2. Реєстрація смерті провадиться за заявою родичів померлого, його сусідів, працівників житлово-експлуатаційних організацій або інших осіб чи за повідомленням адміністрації лікувального закладу, де сталася смерть. 3.3. Заява про реєстрацію смерті повинна бути зроблена не пізніше трьох діб з дня смерті чи виявлення трупа, а в разі неможливості одержання лікарського свідоцтва про смерть форми N 106/о-95, або фельдшерської довідки про смерть форми N 106-1/о-95 (затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я від 03.07.95 N 124, який зареєстровано в Міністерстві юстиції 01.08.95 за N 266/802), чи висновку судово-медичної експертизи, прокурора - не пізніше п`яти діб. 3.5. Підставою для реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форми N 106/о-95) або фельдшерська довідка про смерть (форми N 106-1/о-95), видані лікувальним закладом, рішення суду про встановлення факту смерті чи оголошення громадянина померлим, а також повідомлення з місць позбавлення волі, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Ці документи додаються до другого примірника запису акта про смерть. 3.15. Якщо заява про реєстрацію смерті надійшла після закінчення року з дня настання смерті, то реєстрація провадиться за місцем проживання заявника за наявності лікарського свідоцтва або фельдшерської довідки про смерть установленої форми в книзі реєстрації поновлених записів актів про смерть на загальних підставах як первинна, без складання висновку, але після перевірки наявності реєстрації смерті за місцем настання смерті, за місцем останнього проживання заявника, за місцем поховання чи виявлення трупа. Отже, особи, які виявили ознаки смерті іншої людини, мали повідомити заклад охорони здоров`я, а заява про реєстрацію смерті в разі неможливості одержання лікарського свідоцтва про смерть або фельдшерської довідки про смерть встановленої форми, має бути зроблена не пізніше п`яти діб з дня смерті. Однак, як вбачається із матеріалів справи ніхто до працівників закладів охорони здоров`я чи працівників правоохоронних органів про смерть [PERSON] не повідомляв, із заявою про реєстрацію смерті у встановлений термін не звертався. Як роз`яснено у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Просудову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31березня 1995№5 заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Разом з тим, надані заявником довідки видані майже через 16 років після зазначеної в них дати смерті особи, в довідках відсутня інформація щодо первинних документів, на підставі яких виконавчий комітет сільської ради підтверджує факт смерті [PERSON] . Таким чином, суд не може вважати надані заявником документи належними та достовірними доказами. Тобто, заявником не зазначено та не надано суду переконливих доказів, що достовірно підтверджують обставини смерті [PERSON] у певний час, у певному місці і за певних обставин (дозвіл на поховання; витяг з книги реєстрації поховання померлих, документи слідчих органів, медичних установ, сільської ради, документи на підтвердження понесених витрати по похованню з відповідних ритуальних служб, тощо), не вказано час смерті, не зазначено при яких обставинах настала смерть останнього і чому факт смерті не було зареєстровано. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для встановлення факту смерті та задоволення заявлених вимог.

Outcome: dismissed