Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з даним позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором №1580699 в сумі 32364,00 грн, з яких: 9000,00 грн - борг за основною сумою кредиту, 4860,00 грн - борг по процентах, 18504,00 грн - борг за пенею. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 01 грудня 2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено зазначений кредитний договір, зобов`язання за яким відповідачем не виконувалися й що призвело до виникнення у нього вказаної суми кредитної заборгованості. В подальшому ТОВ «Авентус Україна» за договором факторингу №23042020 від 23.04.2020р. передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» як новому кредитору право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі й до [PERSON] , в зв`язку з чим позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення його персональних даних до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу, але [PERSON] не здійснив жодного платежу ні на рахунки ТОВ «Авентус Україна», ні ТОВ «ФК «ЄАПБ». Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі й просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Пояснила, що згідно переданих їм ТОВ «Авентус Україна» документів [PERSON] укладав кредитний договір в електронній формі шляхом введення одноразового ідентифікатора, який є аналогом електронного підпису та підтверджує підписання електронних документів. Відповідач при укладенні договору сам надавав свої особисті дані, в тому числі й номер банківської картки, на яку мав намір отримати кредитні електронні кошти, куди вони йому й були перераховані згідно наданих ТОВ «Авентус Україна» документів, в зв`язку з чим посилання [PERSON] на ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є безпідставним. Відповідач подав відзив на позов, в якому просить у задоволенні позову ТОВ «ФК «ЄАПБ» відмовити в повному обсязі, оскільки зарахувань кредитних коштів від даної фінансової компанії на його рахунок не було, кредитний договір він не укладав і його не підписував, в тому числі й електронним підписом, якого взагалі не має, тоді як надані позивачем анкета-заявка й Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи не є таким договором і без підписів сторін є недійсними; позивач всупереч вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не надав ніяких документів, підтверджуючих видачу йому кредитних коштів. В судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що ніякого кредитного договору з ТОВ «Авентус Україна» не укладав, в тому числі й шляхом проставлення електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора, на веб-сайт вказаної фінансової компанії ніколи не заходив і та не реєструвався, позикових коштів від ТОВ «Авентус Україна» чи ТОВ «ФК «ЄАПБ», а також повідомлень від цих товариств від 25.03.2020р. про відступлення права грошової вимоги, не отримував, наявна у нього кредитна картка за номером відрізняється від тієї, що зазначена в додатково наданих позивачем документах, яким чином його персональні дані опинилися у ТОВ «Авентус Україна» та використані товариством для складення фіктивного кредитного договору йому невідомо, з заявами до правоохоронних органів з цього приводу не звертався. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст.526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що згідно умов кредитного договору (договір №1580699 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, Графік платежів та Паспорт споживчого кредиту до цього договору, Правила надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна»), укладеного 01 грудня 2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , ТОВ «Авентус Україна» зобов`язувалося надати відповідачу позику шляхом перерахування товариством грошових коштів на банківський карткових рахунок клієнта в розмірі 9000,00 грн, строком на 30 днів, зі сплатою обумовлених процентів (знижена процентна ставка - 0,54% від суми позики за кожний день користування нею, стандартна процентна ставка - 1,80% від суми позики за кожний день користування нею згідно пунктів 1.7, 3.4, 3.6.2 договору), а відповідач повинен був у встановлений договором строк повернути позику та сплатити проценти за її користування, штрафи та пені (у разі їх наявності). Даний кредитний договір вчинено сторонами в електронній формі. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Авентус Україна» зазначені свої договірні зобов`язання виконало належним чином, перерахувавши 01 грудня 2019 року на банківську картку [PERSON] кошти в сумі 9000 грн, що підтверджується інформаційними довідками ТОВ «Авентус Україна» №1197/20 від 27.04.2020р., ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» №7975-ВП від 30.04.2020р. Натомість, [PERSON] свої договірні зобов`язання виконував неналежним чином, позику та проценти за користування кредитними ресурсами у відповідності до умов договору та графіку платежів не сплатив, в зв`язку з чим, йому нараховувалися штрафні санкції. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Авентус Україна» по кредитному договору №1580699 від 01.12.2019р. складає: 32364,00 грн, з яких: 9000,00 грн - борг за основною сумою кредиту, 4860,00 грн - борг по процентах, 18504,00 грн - борг за пенею. Приписами ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом положень п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ч.1 ст.516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями п.2.1(5) кредитного договору №1580699 від 01.12.2019р. визначено, що ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта. На підставі договору факторингу №23042020 від 23 квітня 2020 року, укладеного між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) та ТОВ «Авентус Україна» (Клієнт), ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, строк зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб-боржників, перелік яких, підстави виникнення права грошової вимоги та її сума сформовані в Реєстрі боржників (Додаток №1 до договору факторингу), зокрема й до [PERSON] за кредитним договором №1580699. ТОВ «Авентус Україна» й ТОВ «ФК «ЄАПБ» згідно правоустановлюючих документів зареєстровані та належать до фінансових установ, окрім того ТОВ «ФК «ЄАПБ», як фактор, у відповідності до законодавства має право здійснювати операції з факторингу. Заперечення [PERSON] проти позову, викладені у відзиві та надані в судовому засіданні, суд вважає безпідставними й такими, що не заслуговують на увагу, з огляду на наступне. Так, згідно матеріалів справи кредитний договір був укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] у електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів» та не суперечить приписам ч.1 ст.205, ст.6, 207, 627-628, ч.2 ст.639 ЦК України. При цьому, на виконання приписів ч.1 ст.638\~ЦК України сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він в силу положень ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Одночасно суд звертає увагу [PERSON] на ту обставину, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт ТОВ «Авентус Україна» за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, надання своїх персональних даних, в тому числі номера банківської картки, кредитний договір між ним та товариством не був би укладений, а грошові кошти не були б йому перераховані. В зв`язку з цим, суд відхиляє твердження [PERSON] про непідписання ним кредитного договору з ТОВ «Авентус Україна» та неотримання позикових коштів, оскільки між сторонами було погоджено порядок підписання даного договору у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а не електронним цифровим підписом, як то помилково вважає відповідач. Наявність у [PERSON] банківської кредитної картки з номером, яка відрізняється від тієї, що зазначена в додатково наданих позивачем документах, не спростовує можливості існування в нього інших банківських карток та отримання від ТОВ «Авентус Україна» на одну із них кредитних коштів у безготівковому порядку, що підтверджено довідковою інформацією ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» №7975-ВП від 30.04.2020р., в зв`язку з чим посилання відповідача на відсутність у позивача інших первинних касових документів (фіскальний чек, ордер), передбачених ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є безпідставними. Також суд зважує і на те, що відповідачем не наведено суду ніяких доводів та не надано достовірних доказів того, яким чином його персональні дані могли опинитися у розпорядженні ТОВ «Авентус Україна» та були використані товариством для укладення кредитного договору; з відповідними заявами до правоохоронних органів щодо вчинення стосовно нього шахрайських дій [PERSON] не звертався. Відтак, оскільки вищевказані договори про надання коштів у позику та факторингу не були визнані у встановленому законом порядку недійсними чи нікчемними, то в силу положень Закону України «Про електронну комерцію», ст.6, 204, 207, 627, 629, 638, 639, 642, 1077 ЦК України ці правочини є правомірними, чинними та обов`язковими для виконання, що у відповідності до вимог ст.12, 81 ЦПК України не спростовано відповідачем жодними доказами. Водночас, суд не погоджується з наведеним позивачем розрахунком кредитної заборгованості [PERSON] в частині нарахування пені в сумі 18504,00 грн, оскільки згідно п.4.5 кредитного договору №1580699, п.12.6 Правил надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів та пені), нарахованої за порушення клієнтом зобов`язань за цим договором, не може перевищувати 50% суми, одержаної клієнтом за цим договором, і становить 4500 грн. Тому, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Авентус Україна» по кредитному договору №1580699 від 01.12.2019р. має становити 18360,00 грн, з яких: 9000,00 грн - борг за основною сумою кредиту, 4860,00 грн - борг по процентах, 4500,00 грн - борг за пенею. Наведений висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 16.20.2020р. у справі №561/77/19 за схожих обставин (спір щодо законності видачі мікрокредитів по SMS). Однак, [PERSON] після відступлення ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги за кредитним договором ніяких платежів первісному чи новому кредитору не сплачував (ст.1082 ЦК України), в зв`язку з чим він має перед позивачем непогашену заборгованість за кредитним договором №1580699 від 01.12.2019р. в сумі 18360,00 грн, з яких: 9000,00 грн - борг за основною сумою кредиту, 4860,00 грн - борг по процентах, 4500,00 грн - борг за пенею. Посилання представника ТОВ «ФК «ЄАПБ» у судовому засіданні, що їм розмір заборгованості по кредитних договорах був переданий ТОВ «Авентус Україна» за договором факторингу, зафіксований у реєстрі боржників й позивачем не збільшувався, не є слушними, оскільки ТОВ «Авентус Україна», як первісний кредитор, всупереч вищевказаних умов кредитного договору помилково обрахувало [PERSON] розмір його кредитного боргу, зокрема, в частині нарахування штрафних санкцій, а тому має за це відповідати перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» як клієнт перед фактором в силу положень ст.1081 ЦК України. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, даний позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягає частковому задоволенню. Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1287,76 грн (18360,00 : 32364,00 х 2270,00). На підставі викладеного,

Outcome: partial