Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

У березні\~2018\~року Концерн\~«МТМ» звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. У позові зазначає, що згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг», з 01.01.2009 року у м. Запоріжжі виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 200 від 28.04.2011 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг», у м. Запоріжжі з 01.04.2011 року виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, підігріву питної води також визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Концерн «МТМ» надавав послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за адресою [ADDRESS], споживачем цих послуг є відповідач [PERSON]. Згідно позовної заяви, за період з 01.07.2014 року по 31.12.2017 року Концерн «МТМ» надав послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в житлове приміщення, розташоване за адресою [ADDRESS], споживач послуг, здійснював оплату не в повному розмірі, у звязку з чим станом на 01.01.2018 року утворилася загальна заборгованість на суму 9496,78 грн. Відповідач у добровільному порядку заборгованість не погашає, тому позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за вказаний період в сумі 9496,78 грн. і стягнути судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1762,00 грн. Також представником позивача, надано клопотання про поновлення строку перебігу позовної давності мотивоване тим, що 30.10.2017 року, відповідач, в усній формі звертався до представника позивача з питання укладення договору реструкторізації боргу, однак до теперішнього часу не здійснив волевиявлення з погашення заборгованості. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач повідомлений про розгляд справ, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви на адресу його реєстрації. Відповідач надав суду відзив на позовну заяву у якому просить суд у задоволенні позову відмовити, оскільки наданий позивачем розрахунок є хибним (наданий контрозрахунок заборгованості за період з квітня 2015 року по квітень 2018 року на суму 4964,36 грн.), крім того вважає що у позивача відсутні докази існування заборгованості, оскільки позивач у розрахунках у графі «кількість осіб» вказує двох осіб, в той час, як [PERSON], яка раніше проживала за адресою [INFO] померла. Також просить суд застосувати строк позовної давності. У заяві вказав про розгляд справи за його відсутності. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов'язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. За правилами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. За нормами ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 24 ч. 3 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії зобовязаний своєчасно укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Відсутність відповідного договору не є підставою для відмови у стягненні заборгованості за послуги опалення, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією в даних правовідносинах є надання послуг та їх отримання відповідачем. Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 200 від 28.04.2011 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг», у м. Запоріжжі з 01.04.2011 року виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, підігріву питної води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Концерном «МТМ» надавалися послуги з централізованого опалення, підігріву питної води у житлове приміщення, розташоване за адресою [ADDRESS]. Споживачем послуг з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води, що надаються у вказане житлове приміщення, є [PERSON], на його імя оформлено особовий рахунок 135502199 для здійснення нарахування та оплати послуг за спожиту теплову енергію та гарячу воду. Відповідно до довідки спеціаліста по збуту теплової енергії, нарахування абонентської плати за надання послуг з гарячого водопостачання за адресою [ADDRESS] з лютого 2011 року здійснюються згідно показам лічильника. Нарахування за послуги опалення, здійснюється відповідно до опалювальної площі 67,10. Згідно розрахунку за період з 01.07.2014 року по 31.12.2017 року включно Концерном «Міські теплові мережі» надано послуги з централізованого опалення на загальну суму 19339,75 грн., з яких сплачено за рахунок субсидії 9819,91 грн. та сплачено за пільгою «з теплом до людей» - 223,06 грн., сума заборгованості складає 9496,78 грн. (а.с.9-11). Відповідачам заявлено про застосування позовної давності до позовних вимог. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Отже, Концерн «МТМ» звернувшись у березні 2018 року до суду із позовом про стягнення заборгованості з відповідача, перервав строк позовної давності. Підстав для поновлення строку позовної давності суд не вбачає, оскільки позивачем не надано доказів поважності його пропуску. Таким чином, враховуючи строки здійснення платежів, в межах строку позовної давності з відповідача підлягає стягненню заборгованість за період з березня 2015 року по грудень 2017 року у розмірі 6379,23 грн. З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню у межах строків позовної давності у розмірі 6379,23 грн., у решті позовних вимог, суд вважає за необхідне, відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають відшкодуванню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору, у розмірі 1762,00 грн.

Outcome: partial