Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 66,7 кв.м. та житловою площею 35,1 кв.м., позначений на плані «А-1», з господарськими будівлями та спорудами: сарай -«Б», сарай - «В», погріб - «в''», тротуар - «Т», колонка - «К», колодязь - «К1», ворота - «N», ворота з хв. - «N1», огорожа - «N2», в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що [INFO] року померла його бабуся - [PERSON], якій належав спірний житловий будинок. До нотаріальної контори [PERSON], яка є дочкою [PERSON] та матір'ю [PERSON], із заявою при прийняття спадщини після смерті спадкодавця не зверталася, але на час смерті проживала з [PERSON] та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, тому є такою, що прийняла спадщину відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР (1963 року). [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, до якого увійшов житловий будинок [ADDRESS] з відповідними господарськими будівлями та спорудами. За життя спадкодавець заповіт щодо розпорядження спадковим будинком не склала. Дотримуючись встановленого законом строку, [PERSON] звернувся до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадкове майно, проте, листом № 2656/02-14 від 23 вересня 2014 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно відсутні, оскільки, за життя власника право власності на спірний будинок не оформлялося та не реєструвалося. З підстав визнання права власності на спадкове майно [PERSON] був змушений звернутися до суду. У судовому засіданні [PERSON] надав пояснення, аналогічні фабулі позовної заяви, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Від сільського голови Богданівської сільської ради Броварського району Київської області Дуженко Г.М. надійшов лист, з проханням прийняти рішення згідно з вимогами законодавства України, проти позову сільська рада не заперечувала та просила розглянути справу без участі її представника. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 18 вересня 2002 року Богданівською сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис № 38 (а.с. 5). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 13 березня 1961 року Богданівською сільською радою Броварського району, вбачається, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Прізвище [PERSON] змінено внаслідок реєстрації шлюбу 16 жовтня 1982 року між нею та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 8). Судом з'ясовано, що [INFO] року [PERSON] померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 22 серпня 2012 року Виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис за № 41 (а.с. 6). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 06 серпня 1983 року Богданівською сільською радою Броварського району Київської області, видно, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] (а.с. 9). Судом також встановлено, що спадкова справа щодо майна [PERSON], яка померла [INFO] року, не відкривалася. Вказані обставини підтверджуються листом завідувача Броварської районної державної нотаріальної контори Юхти Л.М. № 2840/02-14 від 09 жовтня 2014 року та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 38580590 від 09 жовтня 2014 року (а.с.54-55). Дотримуючись визначеного ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячного терміну для прийняття спадщини, [PERSON] 18 січня 2013 року звернувся до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON], що зареєстрована за № 75 (а.с. 34), та 23 вересня 2014 року - із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, яка зареєстрована за № 2031 (а.с.44). Проте, Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок, у зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні, оскільки, за життя власника будинку право власності на спірне нерухоме майно не оформлялося та не реєструвалося, про що свідчить лист за № 2656/02-14 від 23 вересня 2014 року (а.с. 52). З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 66,7 кв.м. та житловою площею 35,1 кв.м., позначений на плані «А-1», з господарськими будівлями та спорудами: сарай -«Б», сарай - «В», погріб - «в''», тротуар - «Т», колонка - «К», колодязь - «К1», ворота - «N», ворота з хв. - «N1», огорожа - «N2» належав [PERSON], що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.17-19), викопіюванням з погосподарської книги № 2 на 2001-2005 роки (а.с. 14-16), копією довідок № 62 та 33, виданих 23 січня 2013 року та 14 січня 2014 року Виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Броварського району Київської області (а.с. 43, 12). Також у судовому засіданні з'ясовано, що у домоволодінні [ADDRESS], збудованому 1952 року, на день смерті власника [PERSON] постійно проживали та були зареєстровані: її дочка - [PERSON] та онук спадкодавця - [PERSON] (а.с.12). З огляду на викладене та враховуючи зміст ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР, суд дійшов висновку, що [PERSON] є такою, що прийняла спадщину як спадкоємець, що фактично вступила в управління або володіння спадковим майном. На даний час у спірному будинку зареєстрований та постійно проживає [PERSON], про що свідчать копії довідок № 26 та № 33, виданих 16 січня 2013 року та 14 січня 2014 року Виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Броварського району Київської області (а.с.12, 35). Відповідно до вимог ст. ст. 524, 527 ЦК Української РСР та ст. ст. 1218, 1222, 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Ч. 3 ст. 1268 ЦК України закріплено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті [PERSON], що померла [INFO] року, та якій належав житловий будинок [ADDRESS], суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved