Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

У вересні 2016 року ПАТ «Укрексімбанк» звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що відповідно до договору №8262665675 від 04.03.2013 року про відкриття карткового рахунку в редакції додаткової угоди від 10.02.2014р. №2, укладеного між АТ «Укрексімбанк» та [PERSON], останньому була відкрита кредитна лінія з лімітом не більше 4000,00грн. для проведення операцій із застосуванням платіжної картки, яка була видана відповідачу в рамках зарплатного проекту як працівнику ДП «Інгаз». Кредитна лінія відкрита до 21.03.2015 року. Відповідач зобовязався щомісячно сплачувати банку проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 36% річних. В разі звільнення відповідача з роботи, останній зобовязаний протягом трьох робочих днів з дати звільнення погасити банку існуючу на день такого погашення заборгованість за кредитом та процентами. Листом від 18.02.2016 року ДП «Інгаз» повідомив банк про те, що відповідач звільнений з роботи. У звязку з невиконання відповідачем зобовязань за договором у разі звільнення з роботи, у банка виникло право вимоги дострокового виконання відповідачем зобовязань за договором. Достроковому стягненню з відповідача підлягає заборгованість, яка станом на 09.09.2016 року становить 3369,21 грн.,в тому числі: 3016,17 грн. заборгованість за кредитом, 353,04 грн. заборгованість за нарахованими відсотками. На підставі викладеного позивач був змушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 3369,21 грн. та судовий збір в розмірі 1378,00грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги повністю, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у зв'язку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що відповідно до кредитного договору №8262665675 від 04.03.2013 року про відкриття карткового рахунку в редакції додаткової угоди від 10.02.2014р. №2, укладеного між АТ «Укрексімбанк» та [PERSON], останньому була відкрита кредитна лінія з лімітом не більше 4000,00грн. для проведення операцій із застосуванням платіжної картки. Кредит був наданий для будь-яких проведених відповідачем операцій за картковим рахунком у разі недостатності власних коштів на картковому рахунку для оплати відповідних операцій із застосуванням платіжної картки (п.2.4 кредитного договору), яка була видана відповідачу в рамках зарплатного проекту як працівнику ДП « Інгаз». Згідно ст.2.6 кредитного договору кредитна лінія відкрита до 31.03.2015 року з автоматичним продовженням на період, що триватиме до останнього строку дії основної картки. Статтею 2.7 договору встановлено, що за користування кредитом відповідач зобовязався щомісячно сплачувати банку проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 36% річних. Згідно ст.4.2.18 договору в разі звільнення відповідача з роботи, останній зобовязаний протягом трьох робочих днів з дати звільнення погасити банку існуючу на день такого погашення заборгованість за кредитом та процентами. Відповідно до ст.8.1 договору у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом, відповідач сплачує банку за кожний день прострочення, включаючи день спати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Листом від 18.02.2016 року ДП «Інгаз» повідом банк про те, що відповідач звільнений з роботи . Цей лист відповідач особисто отримав 22.02.2016 року.У звязку з невиконання відповідачем зобовязань за договором щодо повного погашення заборгованості у разі звільнення з роботи, у банка виникло право вимоги дострокового виконання відповідачем зобовязань за договором. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Частиною 1 ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У зв'язку із порушенням відповідачем умов та правил користування кредитом, станом на 09.09.2016 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 3369,21 грн.,в тому числі: 3016,17 грн. заборгованість за кредитом, 353,04 грн. заборгованість за нарахованими відсотками. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом в розмірі 3016,17 грн. та заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 353,04 грн., оскільки встановлено, що протягом тривалого часу позичальник порушував умови кредитного договору. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований та мешкає у м.Маріуполі по вул.Залізничний міст, буд.223. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з цим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі мінімальної ставки за подання позовів майнового характеру в розмірі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved