Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

У березні 2014р. ТОВ «ОТП Факторинг Україна»\~звернулось до суду з позовом, який був уточнений 01.04.2014 року (а.с.41-42,т.1) та 13.06.2014 року (а.с.70-73,т.2). В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 25.04.2008 року\~між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-203/172/2008. Відповідно до умов укладеного кредитного договору банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 34000 доларів США. Згідно з п.3 частини №1 Кредитного договору було встановлено плаваючу процентну ставку, яка складається з фіксованого відсотку в розмірі 4,49% та FIDR (процентної ставки по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). Остаточна дата повернення кредиту є 25.04.2018 року. Кредит був виданий на придбання нерухомого майна.\~ В якості забезпечення укладеного кредитного договору 25.04.2008 року ЗАТ «ОТП Банк» був у кладений договір поруки № SR-203/172/2008 зі [PERSON], згідно з яким поручитель зобовязалася відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання позичальником боргових зобовязань по кредитному договору у повному обсязі таких зобовязань, а також у випадку збільшення процентної ставки. Також позивач зазначав, що 27.05.2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким ПАТ «ОТП Банк» відступило ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] Відповідач умови кредитного договору не виконує, кредитні кошти та відсотки за користування кредитом не повертає, у звязку з чим станом на 10.06.2014р.\~\~ має заборгованість, яка складається з\~ заборгованості за кредитом 32075,01 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.06.2014 року складає 379313,58 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 3471,46 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.06.2014 року складає 41052,89 грн., пеня, нарахована на суми заборгованості в розмірі 1% на кожний день прострочення сплати кредиту \~1534337,45 грн. Позивач, посилаючись на ст.ст. 526,536,554,1050 ЦК України просить стягнути вказану\~ заборгованість солідарно з обох відповідачів, а також стягнути понесені ним судові витрати. Відповідач [PERSON] 25.05.2015 року подав до суду зустрічну позовну заяву (а.с.199-200,т.1) до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», третя особа: [PERSON], яку уточняв 12.01.2016 року та 25.01.2017 року (а.с.4-5,114-115,т.2), в якій посилався на те, що первісний кредитор та позивач за первісним позовом не висували вимог про дострокове повернення кредитних коштів. А тому нарахування позивачем процентів та пені на всю суму заборгованості є незаконним. Крім того вважає, що відступлення права вимоги новому кредитору ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є фінансовою послугою. Але позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що вони є фінансовою установою, яка має право надавати фінансову послугу- надання факторингу. З метою захисту своїх прав, просить зобовязати ТОВ «ОТП Факторинг Україна» визначити та погодити новий графік платежів за кредитним договором, враховуючи умови законодавства України стосовно валюти розрахунків між резидентами ( у національній валюті-гривні), строків оплати та розміру щомісячних платежів, з урахуванням курсу долару США, що діяв на час отримання права вимоги за кредитним договором. У задоволенні первісного позову просить відмовити. Представник позивача [PERSON] (за довіреністю) у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти\~ заочного розгляду справи. В матеріалах справи містяться заперечення на зустрічну позовну заяву від 11.11.2015 року (а.с.233-234,т.1) та від 04.02.2016 року(а.с.12-13,т.2), в яких представник позивача [PERSON] проти задоволення зустрічного позову заперечує в повному обсязі. Зазначає, що 27.05.2011 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого покупець набув усі права за кредитними договорами включаючи, але не обмежуючись правами вимоги до боржників щодо сплати суми основного боргу, правами вимоги до боржників щодо сплати процентів, нарахованих на суму основного боргу, а також правами вимоги до боржників щодо сплати штрафних санкцій, та право нараховувати проценти та штрафні санкції на суму основного боргу за кредитними договорами. Щодо відступлення ПАТ «ОТП Банк» права вимоги ТОВ «ОТП факторинг Україна», то договір купівлі-продажу кредитного портфелю був укладений у 2011 році, і посилання відповідача на неможливість відступлення заборгованості у звязку з Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є безпідставними, оскільки договір факторингу був укладений до прийняття цього Закону. 22.09.2011 року ними була направлена на адресу [PERSON] досудова вимога про погашення заборгованості за кредитним договором, в якій зокрема повідомлялося відповідача про відступлення права вимоги. Стягнення пені передбачено п. 4.1.1 кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, у розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобовязань за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум. Просить первісний позов задовольнити, у задоволенні зустрічного позову відмовити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти первісного позову заперечує, на задоволенні зустрічного позову наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, надала заперечення проти первісного позову (а.с.108-110, т.2), в яких зазначила, що позивачем не було дотримано процедури відступлення права вимоги від АТ «ОТП Банк» до ТОВ «ОТП Факторинг «Україна», оскільки її не було повідомлено, як поручителя, про зміну кредитора у встановленому законодавством порядку. Також позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не довів, що йому було передано оригінали кредитного договору № ML-203/172/2008 від 25.04.2008 року, договору іпотеки та договору поруки, а також інформацію про розрахунки між попереднім кредитором та боржником. Тому позивач за первісним позовом належним кредитором вважатися не може. Позивачем нарахована пеня, яка на 1574789,42 грн. перевищує заявлену заборгованість за кредитом. Посилається на ч.1 ст. 559 ЦК України, за якою порука вважається припиненою у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, а частина четверта вказаної статті взагалі прямо вказує на строк в межах якого новий кредитор може предявити вимоги до поручителя, які позивачем пропущені. Крім того, вказує, що вона не поручалась за виконання відповідачем [PERSON] грошових зобовязань перед позивачем ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Вважає, що порука припинена, оскільки кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявив вимоги до неї. Просить відмовити ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в задоволенні позовних вимог, предявлених до неї в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні проти первісного позову заперечує, з підстав, викладених у письмових запереченнях відповідачки, проти задоволення зустрічного позову не заперечує. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори. Згідно зі\~статтею 14 ЦК України\~цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Згідно зі ст. ст.\~526,\~530,\~610, ч. 1 ст.\~612 ЦК України\~зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до змісту ст.ст.\~599,\~600,\~601,\~604-609 ЦК України\~за відсутності інших підстав припинення зобовязання, передбачених договором або законом, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За приписами статей\~10,\~60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 УК України, статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Банк має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. 25 квітня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № СL-203/172/2008 (а.с.6-15,т.1), відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 34000 доларів США на придбання нерухомого майна, зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого процента у розмірі 4,49 % річних та FIDR (процентної ставки за строковими депозитами фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). Датою остаточного повернення кредиту було встановлено 25 квітня 2028 року. В порядку забезпечення виконання кредитного договору між банком та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №SR-203/172/2008 від 25 квітня 2008 року (а.с.16,т.1), згідно з яким поручитель зобовязався відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання позичальником боргових зобовязань по кредитному договору у повному обсязі. [PERSON] погашення кредиту з грудня 2010 року не здійснює. 27 травня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфеля, за умовами якого до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі й кредитним договором [PERSON] від 25.04.2008 року, та забезпечувальними договорами (а.с.93-117, т.1). Право на здійснення факторингових операцій підтверджено позивачем наданими Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи та додатку до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, які видані Державною комісією з регулювання ринку фінансових послуг України ( а.с.21-22,т.1) Відповідно до п.1.9.1 кредитного договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником або поручителем своїх боргових чи інших зобовязань. При цьому зобовязання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобовязань в цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги. Відповідно до Застереження 2, що міститься у п.1.9 зазначено, що вимога вважається надісланою, а відкликання здійсненим в день їх направлення на адресу Позичальника, що зазначена в цьому договорі, за допомогою поштового звязку. До направлення вимоги чи відкликання на адресу Позичальника поштою прирівнюється також і їх вручення Позичальнику чи його представнику (в тому числі особам, що мешкають разом з позичальником) під розписку. 09.09.2011 року позивач надіслав на адресу відповідача [PERSON] досудові вимоги за вих. №24138 і №24140 про дострокове виконання боргових зобовязань за кредитним договором у повному обсязі протягом 30 днів з дати отримання цієї вимоги, шляхом сплати на користь позивача залишку заборгованості по кредиту у розмірі 32075,01 долари США, відсотків за користування кредитом у сумі 4493,05 долари США. На підтвердження відправлення вимог позивачем надано копії опису вкладення поштових відправлень від 22.09.2011 року (а.с.129132,т.1). Таким чином, судом встановлено, що ТОВ „ОТП Факторинг Україна змінило строк виконання основного зобовязання за кредитним договором. Позичальник мав повністю повернути кредит і сплатити відсотки у строк до 22.10.2011 року. Вимоги позивача відповідачем не виконано. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за невиконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязань боржником. Згідно з ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Оскільки ТОВ „ОТП Факторинг Україна змінило строк виконання основного зобовязання за кредитним договором, відповідно до п.1.9.1 кредитного договору, на 22.10.2011 року, то саме з 23.10.2011 року, відповідно до ст. 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника про дострокове повернення кредитних коштів, та обчислення встановленого ч. 4 ст. 559 цього Кодексу шестимісячного строку для предявлення вимог до поручителя щодо виконання своїх зобовязань за договором поруки. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з цим позовом 12.03.2014 року, тобто поза межами шестимісячного строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України, відтак договір поруки є припиненим. Тому у задоволенні позову до поручителя [PERSON] необхідно відмовити. Така ж правова позиція вкладена в постановах Верховного Суду України №6-1451цс16 від 14.09.2016р., №6-1174 цс 16 від 02.11.2016р. Разом з тим, позивач в межах строку позовної давності предявив вимоги до позичальника [PERSON] Відповідно до розрахунку заборгованості, який наданий позивачем до уточненої позовної заяви станом на 10.06.2014р. (а.с.73,т.1, а.с.55-56,т.2) заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 1954703,92 грн. і складається з заборгованості за кредитом 32075,01 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.06.2014 року складає 379313,58 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 3471,46 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.06.2014 року складає 41052,89 грн., пеня, нарахована на суми заборгованості в розмірі 1% за період з 10.06.2013р. по 10.06.2014р. у розмірі \~1534337,45 грн. Частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України під розміром збитків слід розуміти суму, на яку нараховано неустойку, а не будь-яку іншу суму збитків. Такі правові позиції Верховного Суду України, викладені у постановах від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14, від 14 жовтня 2016 року у справі №6-473цс16. Зважаючи на те, що розмір неустойки заявлений позивачем до стягнення значно більший від розміру збитків, суд вважає доцільним застосувати до спірних правовідносин норми ч. 3\~ст. 551 ЦК України\~та зменшити визначений позивачем до сплати розмір пені до 420267,00 грн., що не суперечить вимогам законодавства. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» необхідно стягнути заборгованість за кредитом 32075,01 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.06.2014 року складає 379313,58 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 3471,46 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.06.2014 року складає 41052,89 грн., пеню у розмірі 420267,00 грн. Що стосується зустрічних позовних вимог [PERSON] до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про зобовязання позивача визначити та погодити новий графік платежів за кредитним договором, враховуючи умови законодавства України стосовно валюти розрахунків між резидентами ( у національній валюті-гривні), строків оплати та розміру щомісячних платежів, з урахуванням курсу долару США, що діяв на час отримання права вимоги за кредитним договором, то ці вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Обґрунтування зустрічного позову викладені відповідачем у формі заперечень на первісний позов про стягнення заборгованості. Відповідно до положень ст..ст.512,\~514,516 ЦК України\~кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок\~\~передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено\~\~договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше\~\~не встановлено договором або законом. Твердження відповідача щодо незаконності відступлення права вимоги за цим договором з посиланням на те, що за п.3 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (Закон N 1304-VII, 03.06.2014) ) кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи є помилковими, оскільки на момент укладання договору факторингу 27.05.2011 року вказаний Закон ще не був прийнятий. Позивач повідомив відповідача про зміну кредитора у зобовязанні листом від 09.09.2011 року. А також скористався правом кредитора вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому, що встановлено п.1.9.1 кредитного договору від 25.08.2008 року. Виходячи з положень ст. ст.\~6,\~526,\~626-631\~ЦК України, укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог\~ЦК України\~та інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачем не наведено жодних обґрунтувань і не надано жодних належних і допустимих доказів, які б доводили правомірність вимог щодо зобовязання ТОВ «ОТП Факторинг Україна» визначити та погодити з ним новий графік платежів за кредитним договором з урахуванням курсу долару США, що діяв на час отримання права вимоги за кредитним договором. Відтак у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити. Відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3654,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial