Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

У березні 2019 року фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся до суду із позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] на його користь суму заборгованості за договором купівлі-продажу в розмірі 7912 грн. В обґрунтування позову зазначав, що 25 березня 2018 року між ним і відповідачем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу № ЩП 0403, за умовами якого фізична особа-підприємець [PERSON] (далі - ФОП [PERSON] або Продавець) зобов`язувався надати відповідачу [PERSON] (далі - Покупець) комплекс товарів і послуг по догляду за шкірою обличчя, а остання зобов`язувалася прийняти цей комплекс згідно із актом приймання-передачі та сплатити за нього визначену цим договором грошову суму. Продавець свої зобов`язання перед Покупцем за даним договором виконав у повному обсязі, відповідач [PERSON] отримала комплекс товарів і послуг по догляду за шкірою обличчя, претензій щодо отриманого нею набору по догляду за шкірою та щодо виконання Продавцем своїх обов`язків за договором вона не мала. Загальна вартість комплексу по догляду за шкірою складає 12312 грн. Згідно із умовами вказаного договору [PERSON] повинна сплачувати щомісячні платежі та розрахуватися повністю за надану продукцію до 25 січня 2019 року, проте своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу від 25 березня 2018 року належним чином вона не виконала та припинила сплачувати кошти за отриманий товар. Станом на день подачі до суду позову відповідач має заборгованість за договором купівлі-продажу в загальному розмірі 7912 грн., відповіді на претензію, що їй надсилалася, вона не надала, від виконання своїх обов`язків за договором купівлі-продажу ухиляється, тому він змушений звернутися до суду. Позивач ФОП [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він підтримує повністю, просив суд розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем її проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд вона не повідомила, відзив на позов і заяву про розгляд справи за її відсутності до суду теж не подавала. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. У ч. 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, із договорів та інших правочинів (п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України). Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Судом встановлено, що 25 березня 2018 року між позивачем ФОП [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу№ ЩП 0403. За умовами п. 1 цього договору Продавець передав Покупцю набір косметики, Покупець зобов`язувалася прийняти цей товар згідно із актом приймання передачі товару та сплатити за нього визначену договором грошову суму. У п. п. 2.1-2.3 договору встановлено, що право власності на товар переходить від Продавця Покупцеві після підписання акта приймання-передачі товару. При передачі товару, сторони складають та підписують акт приймання-передачі згідно із переліком № 1 (специфікації). Одночасно Продавець надає Покупцеві документи, що підтверджують якість і безпечність придбаного товару, надає необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про товар в супровідній документації, що додаються до продукції, наочній формі, що доводиться до Покупця. Зобов`язання Продавця по передачі товару вважаються виконаними в момент передачі товару в розпорядження Покупцеві згідно із актом приймання-передачі та підписання даного договору. Відповідно до п. п. 5.1, 5.2, 5.3 та 5.5 вказаного договору ціна товару складає 12312 грн., оплата здійснюється одноразовим платежем або частинами, Покупець оплачує частинами товар наступним чином: вносить перший платіж у касу Продавця в розмірі 3500 грн. не пізніше 25 березня 2018 року, залишок вартості товару в розмірі 8812 грн. Покупець сплачує Продавцю рівними платежами в розмірі по 881 грн. щомісячно протягом 10 місяців. Покупець повністю розраховується за товар не пізніше 25 січня 2019 року. Сторонами підписано Перелік № 1 (специфікацію) від 25 березня 2018 року, якою визначено кількість та асортимент набору косметики та перелік складових набору косметики, що мали бути надані відповідачу позивачем. Зазначений вище набір косметики 25 березня 2018 року був переданий позивачем ФОП [PERSON] відповідачу [PERSON] , що підтверджується актом приймання-передачі товару від 25 березня 2018 року. Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. За змістом ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Суд встановив, що на виконання умов укладеного договору купівлі-продажу № ЩП 0403 від 25 березня 2018 року відповідачем [PERSON] у рахунок сплати заборгованості за цим договором 25 березня і 18 квітня 2018 року сплачено частину грошових коштів у розмірі 3500 грн. і 900 грн. відповідно, всього - у загальному розмірі 4400 грн. Залишок заборгованості [PERSON] за вказаним вище договором купівлі-продажу становить 7912 грн. (12312 грн. - 4400 грн.). 06 червня 2018 року позивач ФОП [PERSON] направляв на адресу відповідача [PERSON] претензію щодо сплати залишку боргу в розмірі 7912 грн., яку остання отримала 14 червня 2018 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення їй поштового відправлення. Будь-яких доказів того, що на виконання умов договору купівлі-продажу№ ЩП 0403 від 25 березня 2018 року [PERSON] сплачено залишок заборгованості в розмірі 7912 грн., до суду відповідачем не подано. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи той факт, що [PERSON] своїх зобов`язань за вказаним договором купівлі-продажу не виконала, суд дійшов висновку, що позов ФОП [PERSON] ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню, тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошова сума в розмірі 7912 грн. у межах заявлених вимог і наданих позивачем доказів. Також відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі цього позову судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved