Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, посилаючись на те, що з 2004 року він мешкав за адресою: [ADDRESS], разом зі своїми батьками: [PERSON] та [PERSON], але зареєстрований заявник за адресою: [ADDRESS]. Після смерті його батьків відкрилася спадщина на все належне їм майно, яке вони заповіли заявникові. Як зазначає заявник, він вважав, що прийняв спадщину після померлої 05 квітня 2012 року [PERSON], та померлого 16 квітня 2013 року [PERSON], оскільки постійно проживав разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини. Однак, звернувшись до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, йому відмовлено з тих підстав, що спадкоємцем пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини, тому останній змушений звернутися до суду із даною заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання у квартирі № 45, яка розташована за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Кутузова,буд. 20/2, разом зі спадкодавцями [PERSON], яка померла 05 квітня 2012 року, та [PERSON], який помер 16 квітня 2013 року, на час відкриття спадщини після їх смерті. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] [PERSON] заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити, надав аналогічні пояснення до її фабули. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала пояснення по суті заявлених позовних вимог, та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення представника заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії ІІ-EК № 011597, вбачається, що [PERSON] народився 17 жовтня 1961 року. Батьком у свідоцтві про його народження зазначений [PERSON], матірю [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 18 травня 1998 року [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира № 45, що розташована у будинку № 20/2 по вулиці Кутузова у м. Бровари Київської області. 05 квітня 2012 року [PERSON] померла, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія свідоцтва про її смерть серії 1-ОК № 240335, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с. 9). Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно. За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилося, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] (а.с. 10). Судом встановлено, що 16 квітня 2013 року помер батько заявника [PERSON], про що свідчить свідоцтво про його смерть серії І-ОК № 273417, видане 17 квітня 2013 року виконавчим комітетом Требухівської сільської ради Броварського району Київської області (а.с. 11). Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно. Із матеріалів справи вбачається, що 10 березня 2004 року [PERSON] складено заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори, відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилося, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] (а.с. 12). Згідно довідок № 721 та 722 від 21 липня 2015 року, виданих Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області «Житлово-експлуатаційна контора 2», [PERSON] та [PERSON] на день своєї смерті були зареєстровані за адресою: [INFO] (а.с. 13). Актом депутата Броварської міської ради Київської області [PERSON] від 21 серпня 2015 року встановлено, що в двохкімнатній квартирі [ADDRESS] проживали та були зареєстровані по день смерті [PERSON], яка померла 05 квітня 2012 року, та [PERSON], який помер 16 квітня 2013 року. На даній житловій площі з 2004 року проживає [PERSON], син померлих, але фактично останній зареєстрований за адресою: [INFO]. Листом приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Київською області [PERSON] за № 55/01-16 від 03.09.2015 року відмовлено [PERSON] в оформленні спадкових прав після смерті [PERSON], який помер 16 квітня 2013 року, та смерті [PERSON], яка померла 05 квітня 2012 року, у звязку із тим, що спадкоємцем пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини встановленого ст. 1270 ЦК України (а.с. 15). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], пояснила, що вона проживає в будтинку № 20/2 по вулиці Кутузова, і є сусідкою заявника, зазначила, що [PERSON] з 2002-2004 рр. почав проживати зі своїми батьками у вказаному будинку. Коли батьки заявника померли, він їх поховав, та надалі і по цей час проживає у квартирі батьків. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою заявника. Крім того, зазначила, що [PERSON] з 2004 року і по сьогоднішній час проживає у [INFO]. Разом з ним у вказаній квартирі були зареєстровані та проживали до дня смерті батьки заявника [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. У пункті 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 статті 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. З огляду на вищевикладені обставини, дослідивши матеріали заяви та взявши до уваги покази свідків, суд вважає, що заявник надав достатньо доказів на підтвердження того, що він постійно проживав зі спадкодавцями на час відкриття спадщини, тому заява підлягає задоволенню. Встановлення вищевказаного юридичного факту надає можливість оформити заявнику спадкові права після смерті його батьків [PERSON] та [PERSON]. На підставі викладеного, та

Outcome: approved