Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

У березні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся (надалі по тексту - позивач) до суду з позовом до [PERSON] (надалі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 29.08.2007 р. між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № K3S0AU22410651. Відповідач отримав кредит у розмірі 48 927,70 грн. на термін до 28.08.2014 р. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 23.12.2014 р. відповідач має заборгованість - 357 351,96 грн. В позовних вимогах просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 357 351,96 грн. та судові витрати у розмірі 3 573,52 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі проти заочного рішення не заперечує (а.с. 34). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, по місту реєстрації (а.с. 33). Суд вважає за можливим розглядати справу у його відсутність та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково за наступних підстав. Судом встановлено, що 29.08.2007 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № K3S0AU22410651. Згідно договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 48 927,70 грн. на термін до 28.08.2014 р., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. За розрахунком позивача станом на 23.12.2014 р. заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 357 351,96 грн. При цьому, як вбачається з наданого розрахунку, пеня позивачем нарахована за весь період прострочення відповідачем своїх зобов'язань починаючи з серпня 2008 року. Разом з тим, як вбачається з правової позиції Верховного суду України у справі №6-100цс14, за правилами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Аналізуючи наданий розрахунок, суд звертає увагу на те, що навіть нарахована за останній рік пеня значно перевищує розміри простроченої заборгованості, на які вона нараховується. За таких обставин, враховуючи, що розмір неустойки явно перевищу розмір простроченої заборгованості відповідача, на яку вона нараховувалась, суд вважає можливим зменшити розмір пені до розміру самої простроченої заборгованості за кредитом. В іншій частині розрахунок заборгованості Відповідача, наданий банком відповідає законодавству та умовам договору, а тому він може бути покладений в основу судового рішення. Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання не виконані з вини відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, з'ясувавши обставини справи приходить до висновку, що виконання зобов'язань порушено з вини відповідача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задовольняється частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 091,12 грн.

Outcome: partial