Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

У березня 2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області в особі голови комісії з припинення [PERSON] та просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] на житловий будинок та господарські будівлі [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що зазначене будинковолодіння не було зареєстровано у встановленому законом порядку та належало до суспільної групи «колгоспний двір», членами якого були [PERSON] та [PERSON] . [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка успадкувала цей житловий будинок після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , однак не оформила своє спадкове право, так як померла. Крім того, при житті [PERSON] склала заповіт на користь позивача, посвідчений секретарем Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Якимовською Г.С. 15 серпня 2012 року. Указує, що він є єдиним спадкоємцем майна після смерті матері та у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Однак, оформити спадкові права на вищезазначене нерухоме майно він не може через те, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не було зареєстроване у встановленому законом порядку, у зв`язку із чим нотаріус відмовив в оформлені спадщини. Ураховуючи викладене та беручи до уваги, що у позасудовому порядку позивач не може захистити своє право власності, просив позов задовольнити. У судове засідання позивач не з`явився, його представник [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує Відповідач - Григорівська сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області в особі голови комісії з припинення Мельничука М.С., яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подавала. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд уважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що згідно довідки старости Григорівського старостинського округу від 09 березня 2021 року №17 житловий будинок по [ADDRESS] , відносився до групи «колгоспний двір» та станом на 15 квітня 1991 року (до набрання чинності Законом України «Про власність») членами цього двору були [PERSON] та його дружина [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належать його членам на праві сумісної власності. Згідно ч.2 ст. 13 цього ж Кодексу частки члена колгоспного двору встановлюються виходячи з рівності часток сіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином [PERSON] та [PERSON] , належало по 1/2 частки зазначеного будинковолодіння. Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Згідно ч.1 та ч.2 ст.549 цього Кодексу спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом установлено, що після смерті [PERSON] , [INFO] в управління та розпорядження спадковим майном вступила спадкоємець за законом його дружина [PERSON] , яка на день його смерті проживала разом з померлим. Тобто [PERSON] прийняла спадщину на будинковолодіння після смерті чоловіка [PERSON] , однак не оформила своїх спадкових прав. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Судом також установлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка на час смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 15 серпня 2012 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі за №79, згідно якого усе належне їй на день смерті майно заповіла [PERSON] . Відповідно записів у по господарській книзі № 2 Григорівської сільської ради станом на 15 квітня 1991 року житловий будинок належав до суспільної групи - колгоспний двір. Крім того, згідно довідки Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району від 06 серпня 2020 року також зазначено, що на [PERSON] відкрито погосподарський номер № [NUMBER] за яким рахується житловий будинок по [ADDRESS] . 06 березня 2021 року приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Мельник Л.П. відмовлено [PERSON] в оформленні його спадкових прав за заповітом на житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] ,у зв`язку з тим, що право власності спадкодавця на зазначений будинок не зареєстровано. Згідно довідки Старокостянтинівської БТІ від 05 лютого 2021 року право власності на житловий будинок по [ADDRESS] не зареєстровано в Старокостянтинівському бюро технічної інвентаризації, оцінки та реєстрації. Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвами про смерть [PERSON] , [PERSON] , довідками Григорівської сільської ради від 06 серпня 2020 року та від 09 березня 2021 року, технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 31 серпня 2015 року, матеріалами спадкової справи №16/2021, заведеної 06 березня 2021 року приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Мельник Л.П. до майна померлої [INFO] [PERSON] . Отже, [PERSON] є єдиним спадкоємицем за заповітом після смерті матері [PERSON] , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, яку складає житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] . Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Відповідно до усталеної судової практики у справах про спадкування, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи викладене, суд уважає, що є всі підстави для визнання за позивачем в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Вимог про стягнення судових витрат позивач не заявляв. Позовні вимоги про стягнення судових витрат позивачами не заявлялись.

Outcome: approved