Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

У березні 2016 року позивач року звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право на земельну частку (пай) із земель реформованого колективного сільськогосподарського підприємства «Оранта» с. Коритища Новоград-Волинського району Житомирської області в розмірі 3,56 умовних кадастрових гектарів (далі - Земля) з наданням її за рахунок резервного фонду Жолобенської сільської ради Новоград-Волинського району. Свої вимоги мотивує тим, що з 15.09.1993 року його було прийнято в члени колгоспу ім. Маяковського с. Коритища Новоград-Волинського району, реорганізованого в подальшому в колективне сільськогосподарське підприємство «Оранта» (далі - КСП «Оранта»), в якому до 05.01.2001 року він працював різноробочим. з 1997 по 1998 рік проходив строкову військову службу, без виключення з членів КСП «Оранта». У зв'язку з тим, що його не було включено до списку громадян - членів КСП «Оранта», які мають право на земельну частку (пай), позбавлений права на Землю, а тому вимушений звернутись до суду. Сторони в судове засідання не прибули, позивач, представник відповідача сільської ради та ІІІ особи в письмових заявах до суду просили справу розглянути у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти чого представники відповідача та ІІІ особи не заперечили. Причини неявки представника відповідача Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області суду невідомі, про час і місце розгляду справи був повідомлений в порядку, визначеному ст. 76 ЦПК України, про причини неявки до суду не повідомив, заперечення проти позову не подав. Дослідивши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] з 15.09.1993 року рішенням засідання правління колгоспу ім. Маяковського с. Коритища Новоград-Волинського району прийнятий в його члени та з цього дня працював у ньому різноробочим. 27.04.1994 року колгосп ім. Маяковського реорганізовано в КСП «Оранта». 05.06.1996 року КСП «Оранта» було видано Державний акт на право колективної власності на землю. Розмір середньої земельної частки кожного з членів КСП «Оранта» визначено в розмірі 3,56 умовних кадастрових гектарів. Трудові відносини з КСП «Оранта» [PERSON] припинив у 2001 році за власним бажанням. З довідки Жолобненської сільської ради від 25.06.2013 року слідує, що при виготовленні уточненого списку членів КСП «Оранта», які мають право на земельну частку (пай) в праві колективної власності на землю, [PERSON] включений не був. Згідно з п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі - Указ ПУ № 720/95) право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та Указ ПУ № 720/95 особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Таким чином, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є. У ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» зазначено, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну часту (пай) у встановленому законодавством порядку. Частиною 3 ст. 1 цього Закону передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Право власності є непорушним і набувається в порядку, визначеному законом (ст. 41 Конституції України). В п. 24 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом колективного сільськогосподарського підприємства на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. З довідки виконкому Жолобенської сільської ради від 22.02.2016 року вбачається, що на території сільської ради в наявності є 10 резервних земельних часток (паїв), за рахунок яких і може бути реалізовано право позивача на земельну частку (пай). Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» визначено правовий статус відповідних підприємств, порядок їх реорганізації, перетворення та членства у них громадян. Наданими суду доказами підтверджено набуття позивачем членства у КСП «Оранта». Доказів його виходу з членів КСП або припинення членства суду не надано. Тобто, на момент видачі Державного акту на право колективної власності на землю позивач був членом колгоспу ім. Маяковського с. Коритища Новоград-Волинського району, реорганізованого у КСП «Оранта», але помилково не внесений до списку-додатку під час паювання, і має право на земельну частку (пай). Таким чином, позивач, як колишній член КСП «Оранта», набув права на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Оранта» з 05.06.1996 року, а тому його позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved