Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

У березня 2016 року позивачка звернувся до суду із позовом, у якому просить встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після її матері, [PERSON], яка померла [INFO] року. Заявлені вимоги позивачка мотивує тим, що [INFO] року померла її мати - [PERSON] Згідно заповіту, мати все своє майно заповіла їй. Вона не подавала своєчасно заяви про прийняття спадщини та пропустила шестимісячний строк з поважної причини, оскільки їй не було відомо про наявність у матері на праві власності земельної ділянки. Вважала, що мати не отримала за життя правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Не цікавилася наявністю спадкового майна, оскільки перебувала у пригніченому стані після смерті матері. Державний акт на земельну ділянку вони знайшли серед речей матері лише у 2015 році. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали. Позивачка пояснила, що після смерті матері їй не було необхідності оформляти спадщину, тому вона не зверталася до нотаріуса. Будинок матері оформлено на неї. Під час проведення навесні минулого року ремонтних робіт у будинку матері, у шафі було знайдено державний акт на земельну ділянку. Після цього вона звернулася до нотаріуса. Представник відповідача - Іванковецької сільської ради в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява від в.о. сільського голови про слухання справи у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги сільська рада визнає. Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалив, - прийняти визнання відповідачем позову, та задовольнити позов з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка є дочкою померлої [INFO] року [PERSON] (а.с. 8, 9,10). За життя [PERSON] усе своє майно заповіла [PERSON] ( а.с .11). З постанови нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори від 17.11.2015 № 2909/02-31 вбачається, що позивачка пропустила шестимісячний строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 6). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - земельна ділянка, передана для ведення особистого селянського господарства ( а.с. 7). Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні, що доводиться довідкою сільської ради від 18.05.2015 про те, що на день смерті [PERSON] проживала одна, та вбачається з постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії ( а.с. 6, 14) Свідок [PERSON], сусід позивачки, показав, що навесні минулого року, разом з [PERSON] він допомагав позивачці виносити речі з будинку. У шафі вони знайшли державний акт на земельну ділянку на ім'я померлої [PERSON], який передати [PERSON] Свідок [PERSON], рідний брат позивачки, суду показав, що навесні минулого року він та [PERSON] допомагали [PERSON] проводити ремонті роботи в будинку. Коли вони виносили речі, у шафі знайшли державний акт на земельну ділянку на ім'я матері та передали його сестрі. Він на спадщину не претендує. Про те, що мати отримала державний акт на земельну ділянку, вона за життя не розповідала, оскільки за характером була скритою. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Оцінюючи досліджені докази у їх сукупності, суд вважає доведеними об'єктивні, непереборні, істотні труднощі через які позивачка своєчасно не прийняла спадщини. Крім того, суд не застосовує правову позицію Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, виходячи з принципу справедливості цивільного судочинства, оскільки відповідач - орган місцевого самоврядування позов визнав і таке визнання позову не суперечить закону, та цим не будуть порушені нічиї права, враховуючи, що спадщина не визнана відумерлою та інші спадкоємці відсутні.

Outcome: approved