overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 06 вересня 2003 року між нею та відповідачем Відділом реєстрації актів громадянського стану Олександрійського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №342. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні критерії та погляди на життя та сім'ю, а також зловживання відповідачем алкогольними напоями. Свідком постійних сварок вдома нерідко стає малолітня дочка. У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Позивач надала письмову заяву про розгляд справи в її відсутність. Причини неявки відповідача суду невідомі. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого 06 вересня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Олександрійського міського управління юстиції, 06 вересня 2003 року [PERSON] та [PERSON] одружились, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №342. Прізвища після одруження - [PERSON]. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, питання про поділ спільного майна не ставиться. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що примирення та збереження сім'ї є неможливим, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено, шлюб має формальний характер та збереження родини суперечило б інтересам позивача та малолітньої дитини. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 07 липня 2007 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 246. Від шлюбу мають двох малолітніх доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через різні погляди на побудову сімейних відностин, різні типи характерів та, як наслідок, конфлікти у родині. У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, але надали письмові заяви з проханням розглядати справу в їх відсутність. Відповідач позовні вимоги визнав, позивач підтримала їх у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до свідоцтва про шлюб, повторно виданого 25 березня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіроворадській області, 07 липня 2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіроворадській області зроблено відповідний актовий запис № 246. Прізвища після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Від шлюбу мають двох малолітніх доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинено, рішення про розірвання шлюбу прийнято спільно. Досягнуто згоди щодо проживання дітей з позивачем та надання їм матеріального забезпечення у добровільному порядку. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що примирення та збереження сім'ї є неможливим, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено та збереження родини суперечило б їх інтересам. Крім того, спір про проживання дітей відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 11 липня 2007 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 253. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося з причин несхожості характерів та різними поглядами на життя. Фактичні сімейні відносини припинені з червня 2013 року, проживають за окремими адресами, спільного господарства не ведуть. Спору про поділ майна не мають. З відповідачем досягнуто домовленості щодо проживання сина за місцем проживання матері. У судове засідання сторони не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, але надали письмові заяви з проханням розглядати справу в їх відсутність. Відповідач позовні вимоги визнав, позивач підтримала їх у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 11 липня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції, 11.07.2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 253. Прізвища після реєстрації шлюбу [PERSON]. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинено з червня 2013 року. Досягнуто згоди щодо проживання дитини з позивачем та відсутній спір про поділ майна. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що примирення та збереження сім'ї є неможливим, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено та збереження родини суперечило б їх інтересам. Крім того, спір про проживання дитини та поділ майна відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини на її користь. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка посилається на те, що з 04 червня 2011 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції, актовий запис № 88. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. З серпня 2015 року вони фактично припинили шлюбні відносини. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не надає. Просить позов задовольнити. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Також повідомив, що працює водієм м'ясокомбінату «Сервіс пласт» у м. Дніпродзержинську. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не надає. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини не надає, працює водієм м'ясокомбінату «Сервіс пласт» у м. Дніпродзержинську, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України: суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини на її користь. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка посилається на те, що з 24 листопада 2007 року вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який рішенням суду від 14 червня 2013року був розірваний. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає добровільно, але не у повному обсязі. Просить позов задовольнити. Представник позивачки у судовому засіданні пред'явлений позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. Пояснила, що відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина у розмірі 300-380 гривень на місяць, але на теперішній час взагалі припинив надавати будь-яку матеріальну допомогу. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлений. Суду про поважність причини неявки у судове засідання не повідомив. Суд, вислухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає добровільно, але не у повному обсязі. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини надає, але не у повному обсязі, не працює, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України: суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не меншому ніж 30 прожиткового мінімуму на період навчання починаючи з 29.03.2016р. на період її навчання або до досягнення нею двадцяти трьох років. На обґрунтування своїх вимог зазначила, що дочка з 01 вересня 2015 року є студенткою Хмельницького торговельно-економічного коледжу, навчається стаціонарно, оплата за навчання становить 13 690 грн., оплата за гуртожиток 2200 грн. Їй самій важко утримувати дитину, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги дочці не надає, хоча спроможний таку допомогу надавати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, повністю, просить їх задовольнити з вищенаведених підстав, доповнила, що вона працює поваром і у приватного підприємця і отримує мінімальну заробітну плату. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення та пояснив, що офіційно працевлаштований у ТзОВ «ЄВРО - ЦЕГЛА». Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] є спільна повнолітня дочка [PERSON], [INFO], яка навчається у Хмельницькому торговельно-економічному коледжіз 01 вересня 2015 року. Дочка знаходяться на утриманні позивачки - матері дитини, а відповідач - батько дитини в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на її утримання на період навчання, хоч працює та може надавати таку допомогу. Дані обставини підтверджуються: даними свідоцтва про народження дитини [NUMBER] від 12.12.1997р., даними довідок Хмельницького торговельно-економічного коледжу №47 та №72 від 15.03.2016р., даними договору про навчання №726 від 17.08.2015р., даними довідки ТзОВ «ЄВРО - ЦЕГЛА» №9 від 06.05.2016р. про доходи відповідача та ним визнаються. Згідно ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Крім того, згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а тому необхідно стягувати з часу подачі позову, а саме з 29.03.2016 року. При визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини, відповідача та позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання їхнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, необхідного для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначається, що позивачка з 11 квітня 2009 року перебу-ває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо, обов'язок щодо утриман-ня дитини не виконує. Аліменти за іншими виконавчими листами не виплачує, на його утриманні ніхто не перебуває. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій на позовних вимо-гах наполягає, справу просить розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 квітня 2009 року в Таврійському міськвиконкомі Новокаховської міської ради Херсонсь-кої області, про що зроблено актовий запис № 11. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с.4). Від шлюбу у них народилась дитина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Дитина проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.3). Відповідач добровільно допомогу з приводу утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного ві-ку. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та та-кими, що підлягають задоволенню. За приписом ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судово-го збору звільняються, зокрема, позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, а позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. стя-гується з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання їхнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, необхідного для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначається, що сторони перебували в цивільному шлюбі. Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO]. Відпові-дач проживає окремо, обов'язок щодо утримання дитини не виконує. Аліменти за іншими виконавчими листами не виплачує, на його утриманні ніхто не перебуває. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, справу просить розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що сторони перебували в цивільному шлюбі, від якого народилася дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.2). Дитина проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.3). Відповідач добровільно допомогу з приводу утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За приписом ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судо-вого збору звільняються, зокрема, позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, а позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. стя-гується з відповідача на користь держави.

Outcome: approved