Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 11 листопада 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що під час сімейного життя вони з відповідачем втратили порозуміння щодо подальшого подружнього життя, мають різні погляди на виховання дитини, взаємини чоловіка та дружини. З травня 2017 року між нею та відповідачем припинено спілкування та ведення спільного господарства, хоча вони продовжували проживати за однією адресою. Їх спільний син знаходиться на повному її утриманні, відповідач обов`язки по утриманню сім`ї не виконував, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав. 11 серпня 2017 року Зарічним районним судом м. Суми було видано судовий наказ, яким стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . З березня 2019 року позивачка разом з сином переїхала до м. Миргород Полтавської області, де дитина відвідує дошкільний заклад та стоїть на обліку у сімейного лікаря. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 11\~листопада 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1849, а також визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] разом з нею. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12 березня 2021 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 31 березня 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 06\~травня 2021\~року. 06 травня 2021 року протокольною ухвалою суду підготовче судове засідання відкладено на 02\~липня 2021 року у зв`язку з неявкою відповідача. 02 липня 2021 року протокольною ухвалою суду підготовче судове засідання відкладено на 23\~липня 2021 року у зв`язку із залученням до участі у справі третьої особи. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 23 липня 2021 року закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 08\~вересня 2021\~року. 08 вересня 2021 року протокольною ухвалою суду судове засідання відкладено на 21 вересня 2021 року у зв`язку із неякою відповідача. В дане судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Позивачка [PERSON] просить справу розглянути у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Треті особи Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, Відділ «Cлужба у справах дітей» Миргородської міської ради Полтавської області подали до суду заяви про розгляд справи без участі їхніх представників. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Зі згоди позивачки, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено,\~що 11\~листопада 2011\~року між\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~було укладено\~шлюб,\~зареєстрований Відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Печерського районного\~управління юстиції\~у м.\~Києві,\~актовий запис\~№ 1849 (а.с. 4). Під час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач (а.с. 5). Судовим наказом Зарічного районного суду м. Суми від 11 серпня 2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника податків [PERSON] , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 31 липня 2017 року (а.с. 6). Відповідно до довідки Дошкільного навчального закладу №5 «Сонечко» загального розвитку [PERSON] відвідує ДНЗ №5 «Сонечко» загального розвитку з 18 липня 2019 року (а.с. 7). Як вбачається з декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, 12\~квітня 2019 року позивачем підписано декларацію з педіатром за місцем фактичного проживання по [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно з висновком виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області від 12\~липня 2021 року за №\~2774/01-35 орган опіки та піклування доцільним визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за місцем її проживання (а.с. 84-85, 88-89). У висновку Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від 01 вересня 2021 року за №\~1853/27.1-26 вважає можливим визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] (а.с. 115-116). У частині 1 статті 21, частині 1 статті 24 СК України йдеться про те, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно вимог ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. Судом встановлено, що на даний час шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними відсутнє взаєморозуміння. Так як відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, заперечень з приводу заявленого позову не висловив, заяв з приводу необхідності надання строку для примирення між подружжям не заявляв, суд дійшов висновку, що доводи позову про неможливість збереження сім`ї є обґрунтованими, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Вирішуючи позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Із системного\~тлумачення ч.\~1\~ст.\~3,\~ст.\~9 Конвенції про права дитини, ч.ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи, виходячи з необхідності забезпечення якнайкращих інтересів дитини, приймаючи до уваги те, що органи опіки та піклування вважають можливим визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , позивачкою по справі, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог і необхідність визначення місця проживання дитини з позивачкою. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням вимог про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1816 грн 00 коп. (2 * 2270 грн * 0,4). На підставі викладеного,

Outcome: approved