Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

У березні місяці 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом , в якому вказує, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]. До складу спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] входить земельна ділянка розміром 7,26 га, яка розташована на території Білоусівської сільської ради Чорнухинського району. При оформленні права власності позивачки на спірну земельну ділянку з»ясувалось, що рішенням Чорнухинського районного суду від 29 травня 2012 року в справі за позовом [PERSON] до Білоусівської сільської ради визнано право власності на земельну ділянку площею 7,26 га, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] за [PERSON]. За її апеляційною скаргою вказане рішення було скасоване апеляційним судом Полтавської області 27 жовтня 2014 року. Позивачка просила визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 7,26 га, яка розташована на території Білоусівської сільської ради, що належала [PERSON], скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 23 жовтня 2012 року, виданий на ім»я [PERSON] та рішення про державну реєстрацію. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача Білоусівський сільський голова [PERSON] позовні вимоги визнав. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] мала у своїй власності земельну ділянку площею 7,26 га, яка розташована на території Білоусівської сільської ради, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. [PERSON] померла [INFO]. Позивачка є спадкоємицею останньої після її смерті за заповітом. Заповіт посвідчений секретарем Білоусівської сільської ради Чорнухинського району 05 грудня 1995 року у встановленому законом порядку. Заява про прийняття спадщини подана позивачкою 25 вересня 2007 року. Відповідна спадкова справа знаходиться в Чорнухинській районній державній нотаріальній конторі. При оформленні права власності позивачка з»ясувала, що дана земельна ділянка перебуває у власності [PERSON] Рішення про державну реєстрацію земельної ділянки прийнято державним реєстратором Борсуком О.М. 09 липня 2013 року. Власником земельної ділянки являється [PERSON], який звернувся із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки 26 червня 2013 року. Дані обставини спонукали позивачку звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. За апеляційною скаргою [PERSON] рішення Чорнухинського районного суду від 29.05 2012 року було скасовано рішенням апеляційного суду Полтавської області від 27 жовтня 2014 року. Тобто право [PERSON] на вказану земельну ділянку припинено, а право позивачки, навпаки, підлягає визнанню. Частина 1 ст. 155 Земельного Кодексу України передбачає, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушувались права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Окрім того відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власник майна визнається судом незаконним та скасовується. Таким чином позовні вимоги [PERSON] щодо скасування виданого [PERSON] на підставі рішення Чорнухинського районного суду від 29 травня 2012 року державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 23 жовтня 2012 року щодо земельної ділянки площею 7,26 га, яка розташована в адміністративних межах Білоусівської сільської ради та скасування відповідного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09 липня 2013 року, підлягають задоволенню. Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тому суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання права власності за позивачкою на земельну ділянку розміром 7,26 га підлягає задоволенню.

Outcome: approved