Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулася з позовом до Ізмаїльського державного гуманітарного університету (далі - ІДГУ), третя особа - виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради Одеської області про зобов'язання призначити на посаду, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що наказом №1-л від 30.04.2002 року вона була прийнята на посаду в.о. доцента кафедри зарубіжної літератури та призначена на посаду заступника декана факультету української філології ІДГУ за строковим договором переводом з Ізмаїльського педінституту. Наказом №83-л від 09.09.2003 року [PERSON] була призначена деканом факультету іноземних мов у зв'язку з обранням за конкурсом. Наказом №126-л від 19.12.2008 року з 01.01.2009 року строк трудового договору на посаді декана факультету іноземних мов продовжено. Рішенням Ізмаїльської міської ради №6-VI від 08.12.2010 року [PERSON] затверджено на посаду заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради з 01.03.2011 року. 14.02.2011 року Ізмаїльський міський голова звернувся до ректора ІДГУ з листом, в якому просив звільнити [PERSON] з посади переводом до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради у зв'язку з затвердженням на посаду заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів. Наказом №18-л від 02.03.2011 року позивач була звільнена з посади декана факультету іноземних мов переводом до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за п.5 ст.36 КЗпП України. Рішенням Ізмаїльської міської ради №4313-VI від 29.08.20114 року [PERSON] звільнено з посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради 29.08.2014 року переводом в Ізмаїльський державний гуманітарний університет. 29.08.2014 року Ізмаїльський міський голова звернувся до ректора ІДГУ з листом про необхідність вирішення питання про працевлаштування [PERSON] згідно вимогам ст. 118 КЗпП України, так як посада, яку вона займала у виконавчому комітеті Ізмаїльської міської ради є виборною, а з ІДГУ вона була звільнена переводом. 29.08.2014 року у зв'язку з закінченням повноважень за виборною посадою [PERSON] звернулася до в.о. ректора ІДГУ із заявою про надання їй попередньої роботи - декана факультету іноземних мов та 02.09.2014 року позивач звернулася повторно із заявою з проханням про ознайомлення її з наказом про призначення на посаду і наданням копії наказу. Листом №1-5/430 від 03.09.2014 року в.о. ректора до ІДГУ Буткова Г.В. повідомила [PERSON] про відмову в задоволенні її заяви у зв'язку з тим, що, на думку керівника ІДГУ, посада заступника голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради не є обраною посадою, а також у зв'язку з тим, що керівництво не запрошувало її на посаду декана факультету іноземних мов, а переведення [PERSON] не було погоджено між керівниками Ізмаїльської міської ради та ІДГУ. З огляду на зазначене, позивач вважає дії ІДГУ незаконними та необґрунтованими та просить суд зобов'язати ІДГУ призначити її на посаду декана факультету іноземних мов з 01.09.2014 року, стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з 01.09.2014 року по день прийняття рішення по справі. 20.11.2014 року представник позивача надав заяву про збільшення позовних вимог (а.с. 74) та просив зобов'язати ІДГУ призначити позивача на посаду декана факультету іноземних мов з 01.09.2014 року, стягнути з відповідача на користь [PERSON] заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 8 372,70 грн., обґрунтовуючи вимоги тим, що згідно довідки ІДГУ №107 від 18.11.2014 року посадовий оклад декана факультету іноземних мов ІДГУ згідно штатного розпису з 01.09.2014 року становить 3101 грн. щомісячно. Кількість робочих днів у листопаді 2014 року складає 20 днів. Таким чином, середньоденна заробітна плата [PERSON] у листопаді 2014 року складає 3101 грн. (щомісячний оклад) / 20 днів (кількість робочих днів у листопаді 2014 року) = 155,05 грн. Тому, станом на 20.11.2014 року середній заробіток за час вимушеного прогулу за 2 місяці та 14 робочих днів складає: 3101 грн. (за вересень 2014 року) + 3101 грн. (за жовтень 2014 року) + 3101 грн. (щомісячний оклад) / 20 днів (кількість робочих днів у листопаді 2014 року) * 14 робочих днів (за період з 01 листопада по 20 листопада 2014 року) = 8372,70 грн. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Ігнат В.П. позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову з підстав визначених в запереченнях від 06.11.2014 року (а.с. 34), в яких вказує, що [PERSON] була призначена на посаду декана факультету іноземних мов ІДГУ строком на 5 років у зв'язку з вибором по конкурсу на підставі наказу №83-л від 09.09.2003 року. Наказом по університету №126-л від 19.12.2008 року строк трудового договору був продовжений на 5 років з 01.01.2009 року по 31.12.2014 року, тобто з позивачем був укладений строковий трудовий договір. У зв'язку з переводом [PERSON] на посаду заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради строковий трудовий договір 02.03.2011 року був припинений у відповідності до ст. 36 КЗпП. Для укладання нового строкового договору між університетом та [PERSON] та призначення її на посаду декана факультету іноземних мов необхідно, у відповідності з Законом України «Про вищу освіту» участь [PERSON] в конкурсі, після успішного проходження якого вона може були призначена на зазначену посаду. Однак, з моменту звільнення [PERSON] на посаду декану факультету іноземних мов була призначена [PERSON] Для призначення [PERSON] на посаду декану факультету іноземних мов необхідно звільнити [PERSON] з зазначеної посади та звільнити місце декана. Однак звільнення або переведення на нижче оплачувану посаду якої неможливе, так як вона є матір'ю одиначкою двох дітей, молодша з яких є інвалідом дитинства. Крім того, [PERSON] була звільнена з посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради на підставі її особистої заяви за власним бажанням переводом до ІДГУ, до закінчення повноважень виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради VI скликання. Також, всупереч ч.5 ст.24 КЗпП України питання про перевід [PERSON] з посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради не був узгоджений між керівниками та [PERSON] не була запрошена на посаду декана ІДГУ. За таких обставин відповідач не зобов'язаний укладати трудовий договір з позивачем. Крім того, заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради не обирається, а затверджується не з числа депутатів, так як у відповідності з ч.9 ст.51 Закону України «Про місцеве самоврядування» у виконавчі комітети міських рад не можуть входити депутати відповідної ради та гарантії, передбачені для депутатів ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування» його не стосуються. Більш того на 01.09.2014 року все учбове навантаження (учбові години) розподілене між працюючими викладачами згідно наказу ректора. Вільних та додаткових учбових годин в ІДГУ не має. Також представник відповідача вважає, що не підлягають задоволення позовні вимоги про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 01.09.2014 року, оскільки невиконання підприємством зобов'язань надати робітнику, раніше звільненому у зв'язку з обранням на виборну посаду, попередню або рівнозначну роботу (посаду), не тягне зобов'язань відшкодувати робітнику не отриманий заробіток, так як це не передбачено законодавством. За таких обставин, [PERSON] не оскаржує законність її звільнення з ІДГУ, відмову укласти трудовий договір, не є співробітником ІДГУ, так як строковий трудовий договір з нею був розірваний. Тому вимагати з ІДГУ середній заробіток за час вимушеного прогулу не має права, і в позові необхідно відмовити. Представник третьої особи - виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області Дубей Є.В. в судовому засіданні підтримав позов [PERSON] та просив його задовольнити. Вислухавши позивача та його представника, представників відповідача, третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст. 129 Конституції України, ст. ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.ст. 3, 21, 43, 45, 55 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Права людини є невідчужуваними та непорушними. Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч.1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. В судовому засіданні встановлено, що наказом №83-л від 09.09.2003 року [PERSON] була призначена деканом факультету іноземних мов у зв'язку з обранням за конкурсом. Наказом №126-л від 19.12.2008 року з 01.01.2009 року строк трудового договору на посаді декана факультету іноземних мов продовжено до 31.12.2014 року, що підтверджується копією трудової книжки а.с. 4-7 та визнається представником відповідача, отже з огляду на вимоги ч.1 ст. 61 ЦПК України є обставинами, які не підлягають доказуванню. Як вбачається з архівної виписки архівного відділу Ізмаїльської міської ради Одеської області від 04.09.2014 року №12/01-52-36 (а.с. 8) рішенням Ізмаїльської міської ради №6-VI від 08.12.2010 року [PERSON] затверджено на посаду заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради з 01.03.2011 року на період повноважень виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради VI скликання до затвердження складу виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради VІІ скликання. Листом від 14.02.2011 року №01/19-354 Ізмаїльський міський голова звернувся до ректора ІДГУ з проханням, в якому просив звільнити [PERSON] з посади переводом до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради у зв'язку з затвердженням на посаду заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів та додатково проінформовано, що відповідно до ст.3 та ст.10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посада заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради є виборною (а.с. 9). Наказом №18-л від 02.03.2011 року по Ізмаїльському державному гуманітарному університету [PERSON] була звільнена з посади декана факультету іноземних мов переводом до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради 28.02.2011 року у зв'язку з затвердженням на виборну посаду заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Ізмаїльської міської ради п.5 ст.36 КЗпП України (а.с. 10). Зазначені обставини підтверджуються також записом у трудовій книжці [PERSON] (а.с. 4-7). Рішенням Ізмаїльської міської ради №4313-VI від 29.08.2014 року [PERSON] звільнено з посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради 29.08.2014 року переводом в Ізмаїльський державний гуманітарний університет, п.5 ст.36 КЗпП України (а.с. 12). 29.08.2014 року Ізмаїльський міський голова звернувся до ректора ІДГУ з листом про необхідність вирішення питання про працевлаштування [PERSON] згідно вимог ст. 118 КЗпП України, так як посада, яку вона займала у виконавчому комітеті Ізмаїльської міської ради є виборною, а з ІДГУ вона була звільнена переводом (а.с. 13). 02.09.2014 року [PERSON] звернулася до в.о. ректора ІДГУ із заявою з проханням про ознайомлення її з наказом про призначення на посаду і наданням копії наказу (а.с. 14). Листом №1-5/430 від 03.09.2014 року в.о. ректора до ІДГУ Буткова Г.В. повідомила [PERSON] про відмову в задоволенні її заяви у зв'язку з тим, що, на думку керівника ІДГУ, посада заступника голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради не є обраною посадою, а також у зв'язку з тим, що керівництво не запрошувало її на посаду декана факультету іноземних мов, а переведення [PERSON] не було погоджено між керівниками Ізмаїльської міської ради та ІДГУ (а.с. 15). Згідно ст. 118 КЗпП України, працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації. Відповідно до ст.3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються територіальною громадою; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України. Статтею 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» встановлено, що прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється: на посаду заступників сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради - шляхом затвердження відповідною радою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що посада міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради, яку займала [PERSON] в період з 01.03.2011 року по 29.08.2014 року є виборною посадою. Після закінчення повноважень [PERSON] за виборною посадою їй не було надано ІДГУ попередню посаду декана факультету іноземних мов та не запропоновано іншу рівноцінну роботу (посаду). Посилання відповідача, що [PERSON] пропонувались усно дві посади від яких вона відмовилась не підтверджено відповідними доказами. Крім того, представником відповідача не заперечувалось, що посади, які пропонувались на момент пропозиції не були вакантними. За таких обставин, суд приходить до висновку, щодо задоволення позову в частині зобов'язання ІДГУ призначити [PERSON] на посаду декана факультету іноземних мов Ізмаїльського державного гуманітарного університету з 01 вересня 2014 року, однак в межах дії трудового договору діючого на підставі наказу № 126 -л від 19.12.2008 року. Інші доводи представника відповідача викладені в запереченнях на позов висновку суду не спростовують. Що стосується стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд приходить до наступного висновку. Як роз'яснено судам в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», якщо внаслідок відмови у прийнятті на роботу або несвоєчасного укладення трудового договору працівник мав вимушений прогул, його оплата провадиться стосовно до правил ч.2 ст.235 КЗпП про оплату вимушеного прогулу незаконно звільненому працівникові. Згідно ч.2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Відповідно до п. 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 в інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку, не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу. Як вбачається з довідки ІДГУ №107 від 18.11.2014 року а.с. 73 посадовий оклад декана факультету іноземних мов Ізмаїльського державного гуманітарного університету згідно штатного розпису з 01.09.2014 року становить 3101 грн. щомісячно. Кількість робочих днів у листопаді 2014 року складає 20 днів. Таким чином, середньоденна заробітна плата [PERSON] у листопаді 2014 року складає 3101 грн. (щомісячний оклад) / 20 днів (кількість робочих днів у листопаді 2014 року) = 155,05 грн. За таких обставин, суд погоджується з розрахунком середнього заробітку наданим позивачкою, оскільки станом на 20.11.2014 року середній заробіток за час вимушеного прогулу за 2 місяці та 14 робочих днів складає: 3101 грн. (за вересень 2014 року) + 3101 грн. (за жовтень 2014 року) + 3101 грн. (щомісячний оклад) / 20 днів (кількість робочих днів у листопаді 2014 року) * 14 робочих днів (за період з 01 листопада по 20 листопада 2014 року) = 8372,70 грн. Тому, відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 8372,70 грн., при цьому, відповідач має нарахувати і утримати з зазначеної суми прибутковий податок та інші обов'язкові платежі. (п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці») Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, щодо часткового задоволення позову та зобов'язання ІДГУ призначити [PERSON] на посаду декана факультету іноземних мов Ізмаїльського державного гуманітарного університету з 01 вересня 2014 року в межах дії трудового договору діючого на підставі наказу № 126 -л від 19.12.2008 року та стягнення на користь [PERSON] з ІДГУ середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 8 372,70 грн., з утриманням з вказаної суми всіх обов'язкових платежів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: partial