Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

У вересні 2014 року орган опіки та піклування Новоодеської РДА звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав, стягнення аліментів. Посилаючись на те, що відповідач є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], відомості про батька якого записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, не виконує належним чином своїх батьківських обов'язків, у зв'язку із чим малолітній [PERSON] в черговий раз був поміщений до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей, просить суд відібрати малолітнього [PERSON], [INFO], у матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав та передати його органу опіки та піклування, стягнути з відповідачки аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідачки. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила про задоволення позову. Прокурор вважав за доцільне позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала щодо відібрання дитини без позбавлення її батьківських прав. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, думку прокурора, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідачка [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO] Відомості про батька дитини записані згідно ч.1ст. 135 СК України. Як вбачається з матеріалів справи, малолітньому [PERSON] рекомендовано навчання в спеціальній ЗОШ для розумово відсталих дітей. За інформацією Новодеського РЦСССДМ від 01.07.2014 р. сім'я [PERSON] перебуває під супроводом центру з 10.04.2014 р. у зв'язку із неналежним виконанням батьківських обов'язків. 15.09.2014 р. [PERSON], який відповідно наказу № 21 від 26.03.2013 р. взятий на облік дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, як дитина, батьки якої ухиляються від виконання батьківських обов'язків, поміщений до Миколаївського центру соціально-психологічної реабілітації дітей за направленням служби у справах дітей Новоодеської РДА. За даними характеристики від 11.04.2014 р. Новоодеської ЗОШ №1 [PERSON] за період навчання охарактеризований негативно із вказанням на негативну психологічну атмосферу в сім і дитини. Відповідно висновку від 23.09.2014 року орган опіки та піклування вважає за доцільне відібрати малолітнього [PERSON], [INFO], у матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав. [PERSON] 20.11.2013 р., попереджувалася службою у справах дітей про наслідки подальшого ухилення від виконання батьківських обов'язків В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], яка інших утриманців, окрім малолітнього [PERSON], не має, постійного місця проживання на території Новоодеського району не має, офіційно не працевлаштована, проживає за рахунок тимчасових заробітків, не має виховного впливу на свою дитину, що призводить до конфліктних ситуацій та створення несприятливого середовища для проживання дитини. Статтею 150 СК України встановлені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема вони зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до положень ст.. 164 СК України, роз'яснень, викладених у пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» позбавлення батьківських прав є виключною мірою впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки. Тому питання про їх застосування може бути вирішене тільки після повного, всебічного і об'єктивного з'ясування обставин справи і характеру відношення батьків до дітей. П. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що суд може з врахуванням характеру поведінки і особи батьків та інших конкретних обставин, не позбавляти відповідачку батьківських прав, вирішивши питання про відібрання дітей і передачі їх органу опіки та піклування, якщо цього вимагають інтереси дітей. За такого, суд приходить до висновку, що застосування такої норми закону, як відібрання відповідно до положень ст.. 170 СК України [PERSON], [INFO], від відповідачки та перебування дитини у закладі, визначеному органом опіки та піклування, буде відповідати інтересам цієї дитини. Такий спосіб надасть можливості збереження сімейних стосунків між матір'ю та дитиною, та не позбавить відповідачку права в подальшому ставити питання про повернення дитини. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). При визначенні розміру аліментів, згідно із ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги органу опіки та піклування про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] також підлягають задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved