Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

У березні 2017 року до суду звернувся позивач з позовною заявою, в якій вказував, що 26.09.2016 року помер його батько [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої увійшла земельна ділянка площею 2,081 га, з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ожегівської сільської ради Володарського району Київської області. Оскільки державний акт на право приватної власності на землю було втрачено, тому нотаріусом йому було відмовлено у оформленні спадкового майна. Позивач посилаючись на те, що він не має можливості оформити належним чином прийняття спадщини просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно за законом на земельну ділянку площею 2,081 га, з цільовим призначенням земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ожегівської сільської ради Київської області. В судове засідання позивач та відповідач не зявилися, на адресу суду надійшли заяви, якими вони просять суд провести розгляд справи за їх відсутності. Позивач вимоги викладені у позовній заяві підтримує. Відповідач позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі , чи у разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позицію позивача, відповідача викладену у відповідних заявах, що надійшли до суду та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню . По справі встановлено, що 28 вересня 2016 року помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про його смерть ( а.с.13). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 2,081 га, з цільовим призначенням земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ожегівської сільської ради Володарського району Київської області. Право власності за спадкодавцем було посвідчено державним актом на право власності на землю серії Р2 № 445241 . Однак вище зазначений державний акт позивачем було втрачено, та він за наведених вище підстав вимушений звернутися до суду для усунення перешкод та поновлення своїх прав на спадкове майно. Матеріали справи вказують, що позивач по справі є сином спадкодавця, що стверджено свідоцтвом про народження ( а.с.4,11) та згідно до ст.1261 ЦК України він має право на спадкування за законом, як спадкоємець першої черги. Відповідач по справі сестра позивача, також є спадкоємцем першої черги ( а.с. 7,9,10), однак, вона на спадкове майно не претендує та не заперечує проти його прийняття позивачем. Інших спадкоємців, як за законом так і за заповітом судом не встановлено, матір сторін [PERSON], померла 13.08.2008 року ( а.с 12). Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 328 ЦК України , право власності набувається на підставах , що не заборонені законом , зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом . У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст.1222 ч.1 ЦК України вказує , що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини , а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Ст. 1218 ЦК України зазначає , що до складу спадщини входять усі права та обовязки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті . Підсумовуючи вище викладене, суд прийшов до наступного висновку: позивач не має можливості оформити у нотаріуса прийняття спадщини, оскільки правовстановлюючий документ на спадкову земельну ділянку було втрачено. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно, в порядку спадкування за законом, базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити .

Outcome: approved