Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

У вересні 2017 року командир Військової частини [NUMBER] звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування зазначив, що на підставі договору № 38 про надання стоянки для малих літальних апаратів на території Військової частини [NUMBER] зберігався літак АН-2 № [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . У квітні 2017 року термін дії цього договору закінчився, у зв`язку з чим [PERSON] було направлено вимогу про необхідність прибрати літак з території військової частини. Зазначена вимога досі не була виконана, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду для захисту своїх прав. В судове засідання представник позивача не з`явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх з підстав вказаних в матеріалах справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 12 квітня 2005 року між Військовою частиною [NUMBER] та ТОВ «Профавіа» було укладено договір №38 на надання стоянки для малих літальних апаратів. Термін дії зазначеного договору закінчився 30 квітня 2017 року. Комісією військової частини [NUMBER] було складено акт приймання-передачі земельної ділянки військового містечка № [NUMBER] [ADDRESS] загальною площею 3 га, що використовувався для надання послуг стоянки для малих літальних апаратів. Актом приймання-передачі визначено, що на земельній ділянці військової частини [NUMBER] залишився літак АН-2 № [NUMBER] . Власником цього літака є [PERSON] , який був проінформований представниками ТОВ «Профавіа» щодо закінчення строку дії договору та необхідності звільнення стоянки. З метою досудового врегулювання спірного питання та його вирішення, у травні 2017 року позивачем громадянину [PERSON] був надісланий лист з вимогою забрати свій літак АН-2 №UR-54815 з території аеродрому [PERSON] . Надалі 17.08.2017 року [PERSON] була надіслана претензія з вимогами оплатити вартість стоянки літака та прибрати літак з території аеродрому [PERSON] . На теперішній час літак продовжує знаходитись на території аеродрому [PERSON] на землі Міністерства оборони України, власником жодних заходів щодо виконання вимог позивача не вживається. Як вбачається з положень ст. 77 Земельного кодексу України, землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших в відповідно до законодавства України. Статтею 14 Закону України «Про Збройні Сили України» визначено, що землі закріпленні за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належать їм на праві оперативного управління. Частинами 1 та 3 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 Цивільного кодексу України). За змістом ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені Військовою частиною [NUMBER] позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки знаходження літака відповідача на території військової частини після закінчення терміну дії договору, який надавав право власникам літальних апаратів зберігати є незаконним та порушує права позивача. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти за послуги стоянки літака, оскільки не дивлячись на закінчення строку дії договору, позивач фактично продовжував вживати заходи для зберігання майна відповідача. Також, суд вважає за необхідне стягнути відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір в розмірі 3200 грн.

Outcome: approved