Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

У вересні 2012 р. [PERSON], діючий як опікун в інтересах недієздатної [PERSON], звернувся до суду із позовом до [PERSON], яка діє у власних інтересах та як законний представник неповнолітньої [PERSON] про визнання правочинів недійсними, визнання права власності на спадкове майно. Позивач зазначав, що відповідно до рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 23 жовтня 1986 року [PERSON] визнана недієздатною. Рішенням виконавчого комітету Барвінківської районної ради народних депутатів від 18 листопада 1986 року № 289 [PERSON], батько [PERSON], призначений опікуном останньої. Після смерті [PERSON], який помер [INFO], відкрилась спадщина у виді житлового будинку [ADDRESS], та права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом [NUMBER], площею 8,02 умовних кадастрових гектарів. Спадкоємцями першої черги на той час були дружина померлого - [PERSON], та його доньки - [PERSON], [PERSON], кожен з яких мав право на 1/3 частину спадкового майна, але остання у своїй заяві відмовилась від своєї частки у спадщини на користь [PERSON] 22 березня 2004 року державним нотаріусом Барвінківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Захаровою Н.В. по спадковій справі №429/2003, було видано о свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №619, про визнання [PERSON] спадкоємницею майна [PERSON], яке складається з 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS]. В той же день державним нотаріусом Барвінківської районної державної нотаріальної контори Харківської області було видано свідоцтво про право на спадщину за законом по спадковій справі №1136/2003, зареєстрованого в реєстрі за №621, про визнання [PERSON] спадкоємницею майна [PERSON], яке складається з 2/3 частини права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом [NUMBER], площею 8,02 умовних кадастрових гектарів. 22 березня 2004 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про розподіл спадкового майна, посвідчений державним нотаріусом Барвінківської районної державної нотаріальної контори Захаровою Н.В. 22.03.2004 року та зареєстрований у реєстрі за №629. Відповідно до вказаного договору сторони домовилися, що: у власність [PERSON] переходить житловий будинок [ADDRESS] , а у власність [PERSON] - право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом [NUMBER], площею 8,02 умовних кадастрових гектарів. 02 серпня 2006 р. [PERSON] отримала Державний акт [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 9,0744 га, розташовану на території Богодарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області. 22 березня 2004 року [PERSON] склала заповіт в якому заповіла належне їй право на домоволодіння [ADDRESS], своїй онучці [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Посилаючись на порушення прав недієздатної [PERSON] при оформленні спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] просив визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, видані 22 березня 2004 року державним нотаріусом Барвінківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Захаровою Н.В., зареєстрованих в реєстрі за №№ 619,621, по спадковим справам №№429/2003, 136/2003, в частині визнання [PERSON] спадкоємницею майна [PERSON], померлого [INFO], яке складається з 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS], та 1/3 частини права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом [NUMBER], площею 8,02 умовних кадастрових гектарів; визнати недійсним договір про розподіл спадкового майна, укладений 22 березня 2004 р. між [PERSON] та [PERSON] посвідчений державним нотаріусом Барвінківської районної державної нотаріальної контори Захаровою Н.В. 22.03.2004 року та зареєстрований у реєстрі за №629; скасувати Державний акт [NUMBER] від 02 серпня 2006 р. на право власності на земельну ділянку площею 9,0744 га, розташовану на території Богодарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, виданий на ім'я [PERSON], а також визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на 1/3 (одну третю) частину житлового будинку [ADDRESS], на 1/3 частину права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом [NUMBER], площею 8,02 умовних кадастрових гектарів. Крім того, просив визнати частково недійсним заповіт [PERSON] від 22 березня 2004 року та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на обов'язкову частку у спадщині після смерті матері [PERSON] на 1/6 частину житлового будинку [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги не визнали в повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність та порушення позивачем строку позовної давності при подачі до суду позовної заяви. Крім того, у своїх письмових запереченнях [PERSON] зазначила, що позивач [PERSON] не може вважатись опікуном [PERSON], так як рішення виконавчого комітету Барвінківської міської ради від 20 листопада 2011 року про призначення [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] суперечить вимогам п.1 ст.60 ЦК України, згідно якого тільки суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною; позовна заява подана з порушенням встановлених строків позовної давності, позовні вимоги не обґрунтовані, належним чином не мотивовані, невірно зазначені норми закону, які підлягають застосуванню при вирішенні спору. Представники третіх осіб - органів опіки та піклування- виконавчого комітеу Барвінківської міської ради Харківської області, Барвінківська районна державна адміністрація Харківської області, просили винести рішення відповідно до вимог діючого законодавства. Представник третьої особи - Управління Держкомзему у Барвінківському районі Харківської області до суду не з'явився, просила справу розглянути без її участі. Представник третьої особи - Барвінківської державної нотаріальної контори Захарова Н.В. проти задоволення позовних вимог заперечувала, зазначила, що при подачі [PERSON] заяви про відмову від спадщини після смерті батька [PERSON] у неї не виникало сумнівів у дієздатності [PERSON], так як на всі питання остання відповідала адекватно, розсудливо. При цьому ніхто із спадкоємців майна [PERSON] не повідомив її про наявність рішення суду про визнання [PERSON] недієздатною. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 23 жовтня 1986 року [PERSON], [INFO], визнана недієздатною (а.с.6). Рішенням виконавчого комітету Барвінківської районної ради народних депутатів від 18 листопада 1986 року № 289 [PERSON] призначений опікуном недієздатної [PERSON] (а.с.10) [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією дубліката свідоцтва про смерть, серія [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Барвінківського РУЮ Харківської області 21.10.2011 р. (а.с.13). Після смерті останнього відкрилась спадщина у виді житлового будинку [ADDRESS], та права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом [NUMBER], площею 8,02 умовних кадастрових гектарів. Спадкоємцями першої черги на час смерті [PERSON] рахувались: дружина померлого - [PERSON], його доньки - [PERSON], [PERSON] З матеріалів спадкової справи, оглянутої у судовому засіданні, встановлено, що [PERSON] відмовилась на користь [PERSON] від своєї частки у спадщині. 22 березня 2004 року державним нотаріусом Барвінківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Захаровою Н.В. по спадковій справі №429/2003, було видано о свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №619, про визнання [PERSON] спадкоємницею майна [PERSON], яке складається з 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS]. В той же день державним нотаріусом Барвінківської районної державної нотаріальної контори Харківської області було видано свідоцтво про право на спадщину за законом по спадковій справі №1136/2003, зареєстрованого в реєстрі за №621, про визнання [PERSON] спадкоємницею майна [PERSON], яке складається з 2/3 частини права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом [NUMBER], площею 8,02 умовних кадастрових гектарів. 22 березня 2004 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про розподіл спадкового майна, посвідчений державним нотаріусом Барвінківської районної державної нотаріальної контори Захаровою Н.В. 22.03.2004 року та зареєстрований у реєстрі за №629. Відповідно до вказаного договору у власність [PERSON] перейшов житловий будинок [ADDRESS] , а у власність [PERSON] - право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом [NUMBER], площею 8,02 умовних кадастрових гектарів. 02 серпня 2006 р. [PERSON] отримала Державний акт [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 9,0744 га, розташовану на території Богодарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області. Відповідно до рішення виконавчого комітету Барвінківської міської ради Харківської області від 29 листопада 2011 р.№266 [PERSON] призначений опікуном над недієздатною [PERSON] (а.с.22). Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до положень ст.ст.41,42 ЦК Української РСР в редакції 1963 року ( який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON].) недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Питання поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, вирішується тільки судом за заявою опікуна або органу опіки та піклування, якщо буде встановлено, що внаслідок видужання або значного поліпшення її психічного стану у неї поновилася здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В статті 52 ЦК Української РСР зазначено, що недійсною є угода, укладена громадянином, визнаним недієздатним через душевну хворобу або недоумство. Відповідно до ст.529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Враховуючи те, що на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] його донька [PERSON] була недієздатною, а тому не могла вчиняти будь які угоди, у тому числі відмовлятись від спадщини, суд вважає за необхідне визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, видані 22 березня 2004 року державним нотаріусом Барвінківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Захаровою Н.В., зареєстровані в реєстрі за №№619,621 по спадковим справам №№ 429/2003, 1136/2003, в частині визнання [PERSON] спадкоємницею майна [PERSON], померлого [INFO], яке складається з 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS], та 1/3 частини права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом [NUMBER], площею 8,02 умовних кадастрових гектарів, а також визнати недійсним договір про розподіл спадкового майна, укладений 22 березня 2004 р. між [PERSON] та [PERSON] посвідчений державним нотаріусом Барвінківської районної державної нотаріальної контори Захаровою Н.В. 22.03.2004 року та зареєстрований у реєстрі за №629. Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, частиною першою статті 203 ЦК України. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що під час видачі державного акту [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 9,0744 га, розташовану на території Богодарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, було порушено право недієздатної [PERSON] на її частку у спадщині після смерті [PERSON] , суд вважає за необхідне визнати зазначений державний акту на ім'я [PERSON] недійсним. Посилання відповідачки та її представника на пропуск позивачем строку позовної давності, як на підставу відмови у позові, суд не приймає до уваги, враховуючи те, що з 2003 р. по 2011 р. [PERSON], будучи недієздатною, не перебувала під опікою, а тому не могла самостійно захистити свої права шляхом звернення до суду з вказаними позовними вимогами. Судовим розглядом встановлено, що 22 березня 2004 року [PERSON] склала заповіт , який був посвідчений державним нотаріусом Барвінківської районної державної нотаріальної контори Захаровою Н.В. та зареєстрований в реєстрі за №627. Цим заповітом [PERSON] заповіла належне їй право на домоволодіння [ADDRESS], своїй онучці [PERSON] (а.с.19). Згідно копії дубліката свідоцтва про смерть ( серія [NUMBER]), виданого 01 листопада 2011 року Барвінківським райвідділом РАГСН Харківської області, [PERSON] померла [INFO] (а.с.24) Стаття 1223 ЦК України встановлює, що право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, право на спадкування виникає в момент відкриття спадщини.Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини (ст. 1235 ЦК України). Стаття 1241 ЦК України визначає, що неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною ч.4 ст. 1268 ЦК України встановлено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Враховуючи те, що [PERSON] є недієздатною, остання в силу положень ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], яка складається з 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS], та 1/3 частини права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом [NUMBER], площею 8,02 умовних кадастрових гектарів. Оскільки на день смерті [PERSON] існував заповіт, в якому остання заповіла належне їй право на домоволодіння [ADDRESS], своїй онучці [PERSON], обов'язкова частка [PERSON], на яку вона має право на підставі ч.1 ст.1241 ЦК України, складає 1/6 : 2 = 1/12 частини спадкового домоволодіння. Приймаючи до уваги, що [PERSON] у своєму заповіту зробила розпорядження тільки відносно її долі у власності спірного домоволодіння, суд вважає за необхідне на підставі положень ст.1261 ЦК України визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] на 1/6 частину права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом [NUMBER], площею 8,02 умовних кадастрових гектарів. Суд вважає що, позовні вимоги в частині визнання частково недійсним заповіту [PERSON] від 22 березня 2004 року не підлягають задоволенню, так як, на думку суду, право на обов'язкову частку в спадщині не залежить від змісту заповіту, отже рішення суду про визнання недійсним заповіту в частині, що порушує права [PERSON] на обов'язкову частку в спадщині, не вимагається. Посилання відповідачки та її представника про те, що рішення виконавчого комітету Барвінківської міської ради від 20 листопада 2011 року про призначення [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] суперечить вимогам п.1 ст.60 ЦК України, згідно якого тільки суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною, а тому [PERSON] не мав права представляти у суді інтереси своєї матері [PERSON],суд не приймає до уваги, так як зазначене рішення виконавчого комітету Барвінківської міської ради до теперішнього часу не скасоване , а тому має юридичну силу.

Outcome: partial