Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, який мотивував тим, що рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 26 березня 2014 року його батьку [PERSON], як спадкоємцю за заповітом, визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON]. Указане вище рішення місцевого суду набрало законної сили 15 квітня 2014 року, проте [INFO] [PERSON], який був рідним батьком позивача, помер. 28 січня 2015 року державний нотаріус Роменської міської державної нотаріальної контори відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] на майно, належне померлому [INFO] [PERSON], через відсутність факту прийняття його батьком спадщини після смерті [PERSON] Зазначив про те, що оскільки він прийняв та оформив спадщину після смерті свого батька [PERSON] в нотаріальній конторі, його батько за свого життя не відмовлявся від спадщини після смерті [PERSON], то на підставі норм ст.ст. 1276, 1268, 1270 ЦК України просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2,348 га, розташовану на території Підставської сільської ради Липоводолинського району Сумської області (кадастровий номер [NUMBER]), як набуту в порядку спадкування після смерті його батька - [PERSON], за спадщиною, яка відкрилася після смерті [PERSON] [PERSON] пред'явлений ним позов підтримав з вищевикладених підстав та додатково суду пояснив про те, що [PERSON] і [PERSON] на день смерті мешкали окремо один від одного, проте були сусідами, проживаючи на одній вулиці в х. Мельники Липоводолинського району Сумської області; з 2013 року його батько почав проживати та зареєструвався в [ADDRESS] (по місцю проживання позивача) через погіршення стану його здоров'я і потребу у постійному сторонньому догляді за ним. Уточнив, що на момент смерті його батька рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 26 березня 2014 року не набрало законної сили, а документи в підтвердження проживання його батька з [PERSON] на день смерті останнього у нього відсутні. Представник відповідача за посадою [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заву про визнання позову та про розгляд справи у її відсутність. Заслухавши позивача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані в ній письмові докази, а також дослідивши матеріали цивільної справи № 581/166/14-ц, суд вважає заявлений позов безпідставним, а тому вважає за необхідне відмовити в його задоволенні, з огляду на нижченаведене. Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 26 березня 2014 року, яке набрало законної сили 15 квітня 2014 року, визначено [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка настала [INFO], тривалістю три місяці, перебіг якого починається з дня набрання рішення суду законної сили (справа № 581/166/14-ц) (арк.цив.справи № 581/166/14-ц 75). [INFO] [PERSON] у віці 79 років помер на території с. Мельники Липоводолинського району Сумської області (а.с.6). Постановою від 28 січня 2015 року державний нотаріус Роменської державної нотаріальної контори Сова С.М. відмовив у вчиненні нотаріальної дії у виді видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON], на майно, належне [PERSON], оскільки спадкоємцем [PERSON] не підтверджено факт прийняття спадщини його батьком після смерті спадкодавця [PERSON] (а.с.5). За життя гр. [PERSON] набув право власності на земельну ділянку загальною площею 2,348 га, яка розташована на території Підставської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер [NUMBER] (а.с.13). Після смерті [PERSON] його син [PERSON], 1960 року народження, у встановленому порядку прийняв та оформив спадщину (в тому числі, земельну ділянку площею 2,3473 га, розташовану на території Підставської сільської ради Липоводолинського району Сумської області), про що 17 грудня 2014 року державним нотаріусом Роменської міської державної нотаріальної контори Совою С.М. видано свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.14). При вирішенні даного цивільного спору, з огляду на встановлені обставини справи, суд виходить з таких висновків і керується нижченаведеними нормами права. Згідно з положеннями частин 1,2 ст.1220, ч.1 ст.1222, ч.3 ст.1223 ЦК спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами 1,3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК строк. Згідно зі ст.1276 ЦК, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Отже, обов'язковими умовами для застосування інституту спадкової трансмісії є: смерть спадкодавця за законом або за заповітом має відбутись в межах шестимісячного строку після смерті його спадкодавця і перший має не встигнути прийняти спадщину після її відкриття. У даній справі гр. [PERSON] помер [INFO], його спадкоємець за заповітом [PERSON] помер [INFO], тобто поза межами шестимісячного строку, визначеного законом на прийняття спадщини (ст.1268, 1270 ЦК України). Доказів спільного проживання гр. [PERSON] на день смерті з гр. [PERSON] позивач суду не надав (ст. 1268 ч.3 ЦК України). Крім цього, гр. [PERSON] помер раніше набрання рішення Липоводолинським районним судом Сумської області від 26 березня 2014 року законної сили про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті гр. [PERSON] і відповідно не зміг реалізувати своє право на прийняття спадщини в межах визначеного судом строку, і процедура процесуального правонаступництва із залученням у зазначеній справі в якості правонаступника [PERSON] позивача у даній справі [PERSON] також не була застосована. До цього, суд вважає, що ст.1276 ЦК України не передбачає можливості визнання за особою права власності на майно в порядку спадкової трансмісії без дотримання такою особою загального порядку прийняття спадщини у визначені законом строки, що не було виконано батьком позивача. З огляду на вищевикладене, суд не знаходить законних підстав для задоволення позову [PERSON] Суд також не може прийняти визнання позову відповідачем згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, оскільки для цього відсутні законні підстави, узагальнений зміст яких викладений у мотивувальній частині даного рішення суду.

Outcome: dismissed