Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

У вересні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Новобузького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою\~ № 3 в будинку № 5 по\~ вулиці Кірова в м. Новому Бузі, Новобузького району, Миколаївської області. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що з 2008 року, відповідно до договору дарування являється власником квартири № 3 у житловому будинку № 5-а який розташований по вул. Кірова в м. Новий Буг Миколаївської області. Весь цей час за вказаною адресою проживав її син [PERSON] Однак з 2005 року він переїхав проживати за іншою адресою, більше не зявлявся у квартирі [ADDRESS]. За весь цей період, а саме з 2005 року по теперішній час, позивачка особисто утримує в належному стані вказане житло, хоча фактично і проживає за іншою адресою. З 2005 року, відповідач хоча і був зареєстрований в квартирі №03 по вул. Кірова м. Новий Буг Миколаївської області, але фактично весь цей час не проживав та на даний час не проживає в ній понад один рік без поважних причин, не сплачує плату за комунальні послуги, не несе інших будь-яких витрат по утриманню даної квартири, весь цей час проживає за іншою адресою. Крім цього, факт реєстрації відповідача за вказаною адресою, перешкоджає позивачці розпоряджатися належним мені майном (квартирою) на власний розсуд. У судове засідання позивачка\~[PERSON] не зявилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала, дала згоду на заочний порядок розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду від нього не надходило, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України,\~вважає за можливе слухати справу на підставі наявних доказів. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до\~статті 405 ЦК\~члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, [PERSON] за договором дарування № ВКІ/176306, від 22.02.2008 є власником квартири [ADDRESS] ( а.с.21,22). Зазначене підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ( а.с.9, 10) Як вбачається з відповіді Новобузької міської ради Миколаївської області, та будинкової книги, у квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с. 6,11).\~\~\~ Проте, як слідує з\~ акту обстеження житлової квартири [ADDRESS], у вказаній квартирі зареєстрований, але не проживає [PERSON], [INFO] . У відповідності до ч.1\~ст.381 ЦК України\~власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. За положеннями\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.4\~ст.156 ЖК України\~до членів сім'ї власника будинку належать особи, зазначені в ч.2\~ст.64 ЖК України. Відповідно до ч.2\~ст.64 ЖК України\~до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших особі, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до\~ст.405 ЦК України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до\~ст.72 Житлового кодексу України\~суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни. Відповідно до ст. 107 Житлового кодексу України наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На підтвердження вибуття необхідно брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання особою іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписках, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, виїзд в інший населений пункт і постійна там прописка), на що вказує п.11постанови Пленуму Верховного суду України « Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України « від 12.04.1985 року за №2. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, в зв'язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи. \~\~\~\~ Таким чином, під час вирішення питання про втрату членом сім'ї наймача права на користування жилим приміщенням з'ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. Крім цього, в силу вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також належить стягнути на користь позивачки, понесені останньою та документально підтверджені судові витрати (судовий збір), у розмірі 640 гривень.

Outcome: approved