Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON], про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позивач свої вимоги мотивує тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 15 жовтня 1994 року по 17 вересня 2002 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] є студентом денної форми навчання, знаходиться на утриманні позивачки, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Доходів позивачки не вистачає на належне утримання повнолітнього сина на період його навчання. Відповідач матеріальної допомоги не надає, однак має можливість надавати допомогу повнолітній дитині, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1500,00 грн., щомісячно з 02.03.2017р. на період навчання. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] пояснив, що [PERSON] дійсно продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги батьків, його мати [PERSON] працює неофіційно і має незначні періодичні доходи, яких не вистачає на забезпечення повнолітнього сина, який продовжує навчання. Представник [PERSON] є дідом [PERSON], однак за станом здоров'я потребує значних витрат на своє лікування, а тому не може надалі надавати матеріальну допомогу на утримання внука, який продовжує навчатися на денній формі навчання та потребує матеріальної допомоги. Батько [PERSON] на період навчання сина у коледжі за рішенням суду сплачував аліменти у розмірі 550,00 грн., інших зобов'язань по сплаті аліментів не має, наразі є матеріально добре забезпеченим та має можливість надавати матеріальну допомогу синові. З наведених підстав просив задовольнити позов у повному обсязі. [PERSON] підтримав вимоги позову, пояснив, що проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, оскільки продовжує навчатися на денній формі навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги батьків. Просить задовольнити позов. Представники відповідача позов не визнали, вказуючи, що позивачем не доведено наявності потреби повнолітнього сина у матеріальній допомозі, тоді як він має автомобіль та користується ним, а отже має власні кошти на утримання цього майна. Відповідач матеріальної допомоги надавати не має можливості, оскільки він має вади зору та ряд інших захворювань, офіційно не працює. Проживає однією сім'єю зі своєю дружиною та матір'ю, яка є пенсіонеркою та також потребує витрат на лікування. Крім того, вважають, що мати [PERSON] - [PERSON] є неналежним позивачем. З наведених підстав просять у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі з 15.10.1994 року по 17.09.2002р. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 11.11.1996р. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2015 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON], 3-тя особа [PERSON], про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини та стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 550 грн., щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 03.04.2015 року і до закінчення ним навчання у Запорізькому будівельному коледжі - 01.07.2016 року. Рішення суду виконано в повному обсязі, аліменти стягнуто до 01.07.2016 року, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження №48055139 від 16.08.2016 року. [PERSON], будучи повнолітньою особою, яка не досягла віку 23 років, з 01.09.2016р. навчається в Запорізькому національному технічному університеті на денній формі навчання, термін закінчення навчання 31.05.2019р., що підтверджується відповіддю №34-113/2313 від 08.08.2017р. зазначеного навчального закладу на запит суду. [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON], що підтверджується відомостями про їх реєстрацію за адресою [ADDRESS]. Згідно довідки про доходи №445 від 31.07.2017 року, виданої Запорізьким національним технічним університетом, [PERSON] отримував стипендію за період з вересня 2016 року по грудень 2016 року у розмірі 825,00 грн. щомісяця, та у липні 2017 року у сумі 1100,00 грн. Іншого джерела доходів [PERSON] судом не встановлено. Згідно даних Національної автоматизованої інформаційної системи МВС України, станом на 27.07.2017 року за [PERSON] зареєстрований автомобіль ВАЗ 21099, 2004 року випуску, номерний знак [NUMBER]. Як пояснив представник позивача [PERSON], вказаний автомобіль належав йому та у зв'язку з тим, що за станом здоров'я він керувати транспортним засобом не може, переоформив автомобіль на [PERSON] Доводи представників відповідача, що наявність зареєстрованого за [PERSON] транспортного засобу свідчить про витрачання ним на його обслуговування і використання власних коштів більше ніж 3000,00 грн. на місяць, необґрунтовані і свого підтвердження не знайшли. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що у зв'язку з продовженням навчання повнолітній [PERSON] потребує матеріальної допомоги батьків. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, мати повнолітнього [PERSON], з якою він проживає, є належним позивачем у справі про стягнення аліментів на утримання повнолітнього [PERSON], який продовжує навчання. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку (сина) у твердій грошовій сумі та (чи) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахування обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно доводів позивача, мати повнолітнього [PERSON] офіційно не працевлаштована, згідно пояснень її представника, її неофіційний дохід становить від двох до трьох тисяч гривень на місяць. Згідно трудової книжки відповідача, він на теперішній час також офіційно не працевлаштований. Згідно доводів представників відповідача, останній проживає разом з дружиною [PERSON] і матір'ю [PERSON], бюджет родини складається з доходів дружини відповідача, яких не вистачає на їжу та на придбання речей. Суд критично оцінює вказані доводи, оскільки вони нічим не підтверджені, відповідач є працездатною особою, а надані копії записів в амбулаторній картці відповідача та консультативний висновок невропатолога цього висновку суду не спростовують. Доводи відповідача, що він та його мати, маючи ряд захворювань, несуть значні витрати на лікування, не містять конкретних фатів щодо розміру і наявності таких витрат та нічим не підтверджені. Крім того, згідно пояснень представників відповідача, його майновий стан не змінився порівняно з 2015 - 2016 роками, протягом яких він мав можливість сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 550,00 грн. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що повнолітній [PERSON], який продовжує навчання та перебуває на утриманні матері, потребує матеріальної допомоги, а його батько може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням матеріального та сімейного становища сторін, третьої особи, суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 550,00 грн. щомісяця, починаючи з дати пред'явлення позову - 02.03.2017р. до досягнення ним 23 років, на період навчання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial