Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] пред`явила через суд позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 07 листопада 2003 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на утриманні позивача, проте відповідач, проживаючи окремо від позивача з дитиною, не бере участі у вихованні і витратах необхідних для утримання та виховання сина, хоча має такий обов`язок, тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4% всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання\~ не з`явилася, подавши через канцелярію суду заяві клопотала про розгляд справи у її відсутності, підтримуючи вимоги у повному обсязі, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надав та, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання для розгляду справи по суті не з`явився, свого представника до суду не направив, про розгляд справи в його відсутність не клопотав та про причини неявки не повідомив, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків\~ утримувати дітей до їх повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 07 листопада 2003 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №1192, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 6). Сторони є батьками, народженої у цьому шлюбі дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , долученим до матеріалів справи в копії (а.с. 5). Дитина проживає і зареєстрована разом із матір`ю, про що суду надана довідка КП «Житлове господарство Кіровського району» ДМР від 06 жовтня 2015 року (а.с. 6) та, відповідно, перебуває на утриманні матері. Позивач працює в КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» на посаді медичної сестри, про що свідчить запис в трудовій книжці, копія якої долучена до матеріалів справи (а.с.9-14), де за даними довідки про доходи від 22 жовтня 2015 року за період з липня по вересень 2015 року отримала 8550,71 грн. (а.с.15).\~\~ Судом також встановлено, що відповідач за станом здоров?я є працездатним, проходить службу в Національній гвардії України в Військовій частині польова пошта [NUMBER] (код [NUMBER] ), про що свідчить довідка ВЧ- польова пошта [NUMBER] від 15 жовтня 2015 року (а.с.3), де, відповідно, має постійний заробіток, інших осіб, окрім сина [PERSON] на утриманні не має. Доказів протилежного відповідно до своїх обов`язків за ст.ст. 27, 60 ЦПК України відповідач не надав. Також судом встановлено, що домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у даній справі досягнуто не було та оскільки відповідач з дитиною не проживає, регулярного утримання їй не надає, то належить визнати, що ним порушено покладений на нього статтею 180 СК України обов`язок по утриманню, який є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов`язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, а тому вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача за цим позовом на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дитини. Водночас, визначаючи розмір аліментів, які підлягають присудженню до стягнення з відповідача, суд виходить з положень ч. 3 ст. 181 та ч.2 ст.182 СК України, які передбачають присудження за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу її матері, батька, розмір яких, у будь-якому випадку, не може бути меншим на одну дитину, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відтак, при вирішенні питання щодо присудження до сплати аліментів та їх розміру, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка є малолітньою, мешкає разом із матір`ю (позивачем), перебуває на її утриманні, потребує піклування, утримання, а також стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який має постійне місце служби та сталий заробіток, інших дітей та непрацездатних членів сім`ї на утриманні не має, а також інші обставини, що мають істотне значення, зокрема, матеріальне становище позивача, яка працює та має постійний заробіток, розмір якого не перевищує 3000,00 грн. на місяць, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд приходить до висновку, що справедливим та співмірним буде визначити аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. За правилами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В силу п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 81,88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved