Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позивач зазначає, що 24 лютого 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського управління юстиції у Київській області за актовим записом № 36 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, через різні характери та погляди на життя почали виникати непорозуміння та сварки. Це призвело до руйнування сім'ї, та втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спроби зберегти сім'ю та примирення виявилися невдалими. Відповідач проживає окремо. Позивач вважає що сім'я стала носити формальний характер, тому просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]», визначити місце проживання доньки - за місцем її проживання. Позивач в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутність, позов в частині стягнення аліментів залишити без розгляду, в іншій частині позов підтримала з підстав викладених у ньому, просила суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в якій просив справу розглядати у його відсутність, позов визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 лютого 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського управління юстиції у Київській області за актовим записом № 36 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, через різні характери та погляди на життя почали виникати непорозуміння та сварки. Це призвело до руйнування сім'ї, та втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спроби зберегти сім'ю та примирення виявилися невдалими. Відповідач проживає окремо. Позивач вважає що сім'я стала носити формальний характер. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 161 СК України, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Позивачем не надано суду докази, щодо ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, прихильність дитини до кожного з них. Тому вказана вимога задоволенню не підлягає. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач зазначила, що у разі розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Вказана вимога підлягає задоволенню. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до правила пункту 5 частини першої статті 207 Цивільного процесуального кодексу України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач подав відповідну заяву. Оскільки позивач подала до суду заяву про залишення без розгляду позову в частині стягнення аліментів, позов в цій частині підлягає залишенню без розгляду. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial