Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

У вересні 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають спільну малолітню доньку [PERSON] [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не бере участі у вихованні і матеріальному утриманні доньки, у зв'язку з чим змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. В судовому засіданні позивачка вимоги викладені у позовній заяві підтримала повністю та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 09.11.2013 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві. За час перебування у шлюбі у сторін народилась донька [PERSON] [INFO]. Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON] [INFO], її батьком записано відповідача по справі - [PERSON] (а.с.4). Статтею 141 СК України передбачено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні встановлено, що малолітня [PERSON] [INFO], проживає з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Згідно зі ст. 200 СК України аліменти за рішенням суду можуть бути присуджені у частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Судом встановлено, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, стягнення по іншим аліментним зобов'язанням відповідач немає. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1\\3 частини всіх видів доходу відповідача. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача. Згідно ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved