Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

У вересні 2016р. [PERSON]звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, стягнення аліментів на навчання дитини, посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебуває в шлюбі, зареєстрованому 06 листопада 1999р. Сухолиманською сільською радою Овідіопольського району Одеської області, актовий запис №8. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], 29 липня 2000року народження та [PERSON], 11 листопада 2005року народження, які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Стверджувала, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, хоч має можливість сплачувати аліменти. Зазначала, що син [PERSON], 29 липня 2000року народження з 2015р. навчається на відділені «Стоматологія ортопедична» Одеського обласного медичного училища (денне навчання), на платній основі. Кожний семестр вона сплачує за навчання по 7972,32грн. Посилаючись на зазначене позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], 29 липня 2000року народження та [PERSON], 11 листопада 2005року народження, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 30 вересня 2016 року до досягнення найстаршою дитиною [PERSON], 29 липня 2000року народження повнолітнього віку, тобто до 29 липня 2018року, а після досягнення останнім повноліття, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 11 листопада 2005року народження, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 30 липня 2018року до досягнення [PERSON], 11 листопада 2005року народження, повнолітнього віку, тобто до 11 листопада 2023р.; стягнути з відповідача на її користь кошти на додаткове утримання [PERSON], 29 липня 2000року народження за період навчання з 2015р. по 2018р. за 1/2 частину вартості контракту в розмірі 8000,00 грн. щорічно. Ухвалою суду від 03 жовтня 2016року позовні вимоги [PERSON]до [PERSON] про стягнення аліментів на навчання дитини були виділені в окреме провадження (а.с.). Ухвалою суду від 04 жовтня 2016року відкрито провадження у справі, призначений судовий розгляд (а.с.15). Позивачка у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі (а.с.22). Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про визнання позовних вимог, та просив суд розглянути справу в його відсутності (а.с.23). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 06 листопада 1999року Сухолиманською сільською радою Овідіопольського району Одеської області, актовий запис №8, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження відповідач є рідним батьком [PERSON], 29 липня 2000року народження та [PERSON], 11 листопада 2005року народження, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 7,8). Діти проживають з матірю, що підтверджується довідкою (випискою з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) від 27.09.2016р.(а.с.13). Встановлено, що неповнолітній [PERSON], 29 липня 2000року народження з 2015р. навчається на відділені «Стоматологія ортопедична» Одеського обласного медичного училища, денна форма навчання, на платній основі, що підтверджується договором (а.с.9). Судом встановлено, що 11 серпня 2015р. між директором Одеського обласного медичного училища та позивачкою був укладений договір про навчання на період з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2018 року, відповідно до умов якого вартість освітньої послуги становить 15994,64 грн. за навчальний рік, а саме за період 2015-2016р. починаючи з 11.08.2015р., що підтверджується договором від 11.08.2015року (а.с. 9). Вартість одного семестру навчання складає 7972,32 грн. Матеріалами справи встановлено, що з 12 серпня 2015р. позивачка здійснювала оплату за навчання сина в розмірі 7972,32грн. за кожен семестр, що підтверджується квитанціями (а.с. 11-12). Встановлено, що відповідач є інвалідом другої групи, що підтверджується довідкою МСЕК (а.с.24). Згідно ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання, застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. З урахуванням визнання позову відповідачем суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, і з відповідача на навчання неповнолітнього сина необхідно стягнути 1/2 частину коштів, що були сплачені позивачкою в розмірі 15944,64 грн. за 2015 -2016рр., тобто по 7972,32 грн. за кожний семестр, відповідно до умов договору про навчання від 11 серпня 2015р., укладеного між директором Одеського обласного медичного училища та позивачкою. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст.182 СК України обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно вимог ч.1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. При визначені розміру суми, що підлягає до стягнення, суд враховує визнання позову відповідачем та суму договору про навчання дитини. За такими обставинами суд доходить до висновку, що позов про стягнення витрат на оплату навчання за період з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2018 року підлягає задоволенню і з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки витрати на оплату навчання неповнолітнього [PERSON], 29 липня 2000року народження у розмірі 1/2 частини витрат, що були сплачені позивачкою за договором №21 від 11 вересня 2015 року за 2015 та 2016роки у розмірі 7972,32 (15944,64 : 2) грн. та ? частини витрат, які необхідно сплатити відповідно до умов договору №21 від 11 вересня 2015 року за період навчання, а саме за 2016-2018 роки. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Оскільки позивачка та відповідач звільнені від сплати судового збору, то дані виплати компенсуються за рахунок держави.

Outcome: approved