Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення на його користь суми боргу за договором кредиту, посилаючись на те, що 13 березня 2008 року відповідно до кредитного договору № 788833 відповідачу [PERSON] був наданий кредит в сумі 40\~000 доларів США із сплатою відсотків в розмірі 14,49 % річних терміном користування до 10 березня 2015 року. Відповідно до кредитного договору цільовим використанням кредиту є споживчі цілі та сума мінімального необхідного платежу встановлена в розмірі 791,82 доларів США. 17 жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений додатковий договір про внесення змін та доповнень № 1 до вказаного кредитного договору, яким встановлено мінімальний необхідний платіж на місяць на період з 10 листопада 2013 року по 10 травня 2014 року у розмірі 382 доларів США, а з 10 травня 2014 року по 10 березня 2020 року у розмірі 647,57 доларів США, з кінцевим терміном повернення кредиту до 10 березня 2020 року. Протягом дії кредитного договору відповідач систематично не виконував належним чином договірні зобовязання в частині своєчасного погашення заборгованості суми кредиту, у звязку з чим станом на 15 липня 2015 року допустив прострочену заборгованість за кредитним договором в сумі 40 037,56 доларів США, що у еквіваленті за курсом НБУ становить 880\~693 гривень 94 копійок та складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 30 556,21 доларів США, несплачених відсотків в сумі 6 506,12 доларів США, пені за прострочення сплати кредиту в сумі 2 975,23 доларів США, Зобовязання за вказаним кредитним договором забезпечено договором поруки від 17 жовтня 2013 року, який укладений із поручителем [PERSON]. Відповідачі у добровільному порядку борг не повертають, тому просив стягнути солідарно з відповідачів в примусовому порядку кредитну заборгованість. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання не зявилися та не повідомили суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані у справі та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ Судом встановлено, що відповідач [PERSON] відповідно до укладеного кредитного договору № 788833 від 13 березня 2008 року, отримав від позивача кредит в сумі 40 000 доларів США із сплатою відсотків в розмірі 14,49 % річних терміном користування до 10 березня 2015 року. Пунктом 3.3.3 кредитного договору передбачено, що позичальник вносить черговий мінімальний платіж щомісячно до 10 числа поточного місяця. Згідно п. 4.2.4 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокове виконання зобовязання щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених договором, якщо позичальник не вніс черговий платіж у термін, визначений договором. У відповідності до п. 5.1 кредитного договору у разі порушення позичальником строків сплати відсотків за користування кредитом та строків повернення кредиту позичальник зобовязаний сплатити на користь банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. 17 жовтня 2013 року між ПАТ КБ «Надра» та відповідачем було укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень № 1 до даного кредитного договору, відповідно якого збільшений кінцевий термін дії кредиту до 10 березня 2020 року та збільшено мінімальний необхідний платіж на період з 10 листопада 2013 року по 10 травня 2014 року у розмірі 382 доларів США, а з 10 травня 2014 року по 10 березня 2020 року у розмірі 647,57 доларів США. Зобовязання за вказаним договором кредиту забезпечено договором поруки від 17 березня 2013 року, який укладений із відповідачкою [PERSON] та відповідно до п. 1.1 якого поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за неналежне виконання позичальником в повному обсязі грошових зобовязань за кредитним договором, з урахуванням всіх змін та доповнень до нього. В порушення умов кредитного договору станом на 15 липня 2015 року [PERSON] допустив прострочену заборгованість за кредитним договором в сумі 40037,56 доларів США, що у еквіваленті за курсом НБУ становить 880\~693 гривень 94 копійок та складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 30556,21 доларів США, несплачених відсотків в сумі 6506,12 доларів США, пені за прострочення сплати кредиту в сумі 2975,23 доларів США, що підтверджується розрахунком банку, який сторонами не оспорювався. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Зі змісту ст. 554 ЦК України вбачається, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У відповідності до ст. 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. А відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Приймаючи до уваги, що зобовязання між сторонами не припинено з підстав, передбачених законом (ст. 598 ЦК України), оскільки воно не виконано відповідачами належним чином, то правовідносини між сторонами за кредитним договором не припинились, а тому позивач вправі вимагати від відповідачів виконання грошового зобовязання за кредитним договором. У звязку з тим, що відповідачі не виконують умови договорів кредиту і поруки та у добровільному порядку не повернули позивачу отриману суму кредиту та передбачені кредитним договором проценти, пеню, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, у звязку із чим позов підлягає задоволенню та борг слід солідарно стягнути з відповідачів на користь позивача в примусовому порядку. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів пропорційно з кожного на користь держави слід стягнути судові витрати по справі у виді судового збору. На підставі ст.ст. 526, 530, 553, 554, 598, 599, 610, 611, 612, 614, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд

Outcome: approved