overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

у вересні 2015року позивач звернувся до суду із позовом, у якому просив розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 25 серпня 2012року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області за актовим записом № 564. Від шлюбу мають дитину [PERSON], 19.03.2013року народження. Зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з несхожістю характерами, різними поглядами на життя. Спільне господарство не ведуть та не підтримують шлюбні відносини, шлюб існує лише формально. Переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливо. Позивач подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі, зазначив про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши про те, що позов визнає та проти його задоволення не заперечує. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 серпня 2012року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області за актовим записом № 564 (а.с.5). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається із матеріалів справи, сторони на даний час не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся з позовом до відповідача про відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди, вказуючи на те, що 22 жовтня 2012 року [PERSON], діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин навмисно вдарив [PERSON] фарфоровою тарілкою в обличчя, чим заподіяв тілесні пошкодження в вигляді закритої черепно - мозкової травми: забиття спинки носа, крововилив в слизову та припухлість верхньої губи злів, струсу головного мозку і по ступеню тяжкості і своїй сукупності відносяться до легких тілесних пошкоджень. Вироком Приморського районного суду м. Маріуполя від 17.12.2013 року [PERSON] визнаний винним в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого за ст. 125 ч.2 КК України та призначено покарання в вигляді одного року обмеження волі. Покладено зобов'язання по відшкодуванню моральної шкоди потерпілій [PERSON] в розмірі 10 000 грн. зі сплатою щомісячно 1000 грн. В порушення покладених на нього вироком суду, який набрав законної сили, зобов'язань, відповідач добровільно сплатив 2300 грн., від сплати заборгованості в сумі 7700 грн. ухиляється, добровільно сплатити заборгованість не бажає. Прохала стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 7700 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків: Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичний особі діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Вироком Приморського районного суду м. Маріуполя №266/4695/13-к від 17.12.2013 року [PERSON] визнаний винним за ст. 125 ч.2 КК України. Як встановлено вироком, 22.10.2012 року приблизно о 16.00 годині [PERSON] в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в будинку [ADDRESS], з ціллю завдання тілесних ушкоджень, діючи навмисно, спричинив [PERSON] діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин навмисно вдарив [PERSON] фарфоровою тарілкою в обличчя, чим заподіяв тілесні пошкодження в вигляді закритої черепно - мозкової травми: забиття спинки носа, крововилив в слизову та припухлість верхньої губи злів, струсу головного мозку і по ступеню тяжкості і своїй сукупності відносяться до легких тілесних пошкоджень. (а. с. 2) Позовні вимоги про стягнення суми заборгованості 7700 грн. на користь позивача, враховуючи визнання позову відповідачем та встановлення в судовому засіданні факту не виконання [PERSON] вироку Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17.12.2013 року, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS] в м.Маріуполі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що він є власником зазначеного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщина від 12.02.1986 року , зареєстрованого в реєстрі за №1095, зареєстрованого в Держреєстрі прав власності на нерухомість за №24727 від 18.02.1986 року. Пояснив, що у вказаному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], який є сином дружини позивача [PERSON], яка померла [INFO] р. З 2010 року відповідач добровільно припинив користування житловим будинком [ADDRESS] Зазначив, що особистих речей у вказаному будинку не має. Останній раз позивач бачив [PERSON] на похоронах матері [PERSON] На теперішній час місце мешкання відповідача йому не відоме. Строк протягом якого відповідач не проживає на житловій площі становить близько 5 років. Позивач вважає, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням в зазначеному будинку та просить визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить будинок [ADDRESS] що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 12.02.1986 року, зареєстрованого в реєстрі за №1095, зареєстрованого в Держреєстрі прав власності на нерухомість за №24727 від 18.02.1986 року (а.с.4-6). Крім позивача в зазначеному будинку був зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно акту КСН «Селище Україна» № 27 від 28 серпня 2015 року вбачається, що відповідач [PERSON], [INFO] не мешкає більше десяти років за адресою: [ADDRESS]. Даний акт підписано сусідами: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а також головою КСН «Селище Україна». Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки відповідач не проживає в спірному будинку понад один рік без поважних причин, в звязку з чим втратив право користування житловою площею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинку 14 по пров.Садковому в м.Маріуполі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що він є власником зазначеного будинку на підставі договору довічного утримання. 01 серпня 2014 року з його згоди у вказаному будинку була зареєстрована знайома [PERSON], однак ніколи там не проживала, особисті речі відповідачки відсутні. Позивач вважає, що відповідачка втратила право користування жилим приміщенням в зазначеному будинку та просить визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про місце та час слухання справи була повідомлена належним чином. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що відповідачка ніколи не проживала в будинку позивача, її особистих речей в будинку немає, вселитися до будинку не намагалась. Суд, вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить будинок 14 по пров.Садковому в м. Маріуполі, що підтверджується договором довічного утримання від 03 серпня 2005 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим БТІ м.Маріуполя від 14 вересня 2005 року. Крім позивача в зазначеному будинку була зареєстрована відповідачка [PERSON], 1964року народження. Згідно довідки та акту КСН «Селище Волонтерівка» від 02 вересня 2015 року відповідачка в спірному будинку зареєстрована з 01 серпня 2014 року, однак ніколи в ньому не проживала. Факт непроживання відповідачки у спірному будинку підтверджується також поясненням свідків. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки відповідачка не проживає в спірному будинку понад один рік без поважних причин, в звязку з чим втратила право користування житловою площею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинку 61 по пров.Курчатова в м.Маріуполі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що він є власником зазначеного будинку , що підтверджується рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 20.09.2007 року та витягом про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Пояснив, що у вказаному будинку зареєстрована відповідачка [PERSON], його колишня дружина, шлюб з якою було розірвано рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 04.11.2004 року та яка вже тривалий час не проживає у будинку 61 по пров.Курчатова в м.Маріуполі, не оплачує комунальні послуги, не приймає участі в його утриманні. Позивач вважає, що відповідачка втратила право користування жилим приміщенням в зазначеному будинку та просить визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про місце та час слухання справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили викладене в позовній заяві, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить будинок 61 по пров.Курчатова в м. Маріуполі, що підтверджується рішенням Іллічівського районного суду м. Маріупроля від 20.09.2007 року та витягом про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Крім позивача в зазначеному будинку була зареєстрована відповідачка [PERSON], [INFO]. Згідно довідки №70 від 22.04.2015 року відповідачка в спірному будинку зареєстрована, однак не мешкає більше року. Згідно акту КСН «Селище Україна» № 16 від 01 вересня 2015 року. вбачається, що відповідачка [PERSON] не мешкає більше одного року за адресою: м. Маріуполь, пров. Курчатова, буд. 61. Даний акт підписано сусідами та головою КСН «Селище Україна». Факт непроживання відповідачки у спірному будинку підтверджується також поясненням свідків [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки відповідачка не проживає в спірному будинку понад один рік без поважних причин, в звязку з чим втратила право користування житловою площею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, 17.10.2012 року між сторонами було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник не виконує належним чином зобов»язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту, не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим заборгованість станом на 31.07.2015 р. становить 10226,89 грн.. Просив стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 10226,89 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом встановлено, 17.10.2012 року між сторонами було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим заборгованість станом на 31.07.2015 р. становить 10226,89 грн., яка складається з: -1 197,32 грн. - заборгованість за кредитом; -5 566,38 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -2500,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; -500,00 грн. - штраф (фіксована сума); - 463,19 грн. - штраф (процентна складова). За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, 20.09.2012 року між сторонами було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник не виконує належним чином зобов»язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту, не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у звязку з чим заборгованість станом на 31.07.2015 р. становить 3845,93 грн.. Просив стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 3845,93 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом встановлено, 20.09.2012 року між сторонами було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у звязку з чим заборгованість станом на 31.07.2015 р. становить 3845,93 грн., яка складається з: -496,57 грн. заборгованість за кредитом; -1130,03 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -1560,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; -500,00 грн. штраф (фіксована сума); - 159,33 грн. штраф (процентна складова). За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 06.08.2010 року між сторонами було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на суму 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник не виконує належним чином зобов»язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту, не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у звязку з чим заборгованість станом на 31.08.2015 р. становить 21869,54 грн.. Просив стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 21869,54 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, причини неявки суду не відомі. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом встановлено, що 06.08.2010 року між сторонами було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на суму 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник не виконує належним чином зобов»язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту, не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у звязку з чим заборгованість станом на 31.08.2015 р. становить 21869,54 грн.. яка складається з: -10134,48 грн. заборгованість за кредитом; -9217,46 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -1000,00 грн. заборгованість за пенею та комісіїєю; -500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 1017,60 штраф (процентна складова). За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved