Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

у березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Голосіївського РВ ДМС у місті Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. 07.09.2015 року позивачем було подано заяву про зміну підстав позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником двокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] відповідно до Свідоцтва, яке було видане нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н. 31.10.2014 року (зареєстроване в реєстрі за № 82) та зареєстроване право власності позивача (індексний номер витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 28882540 від 31.10.2014 року, номер запису про право власності 7534786) та є власником особового рахунку квартири за адресою: [ADDRESS]. Відповідач є незнайомою йому особою, яка, як свідчить копія договору купівлі-продажу квартири від 10.04.2008 року, була однією з попередніх власників даної квартири та зареєстрована з 20.12.2007 року за вказаною адресою, що підтверджується довідкою від 04.07.2014 року, виданою КП «Житлово-експлуатаційна організація - 105 Голосіївського району». Протягом останніх шести місяців, що передували поданню позовної заяви відповідач в спірній квартирі не проживає. В квартирі немає її особистих речей; комунальні послуги нею не сплачуються. Даний факт підтверджується Актом від 02.03.2015 року, затвердженим начальником КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду ЖЕД-105 Голосіївського району». Таким чином, позивач вважає, що відповідач втратила право користування спірним житловим приміщенням так, як не проживає у ньому понад шість місяців без поважних причин. Сторони в судове засідання не з'явилися. Від представника позивача надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу за її відсутності та зазначає, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явились повторно, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомила. Від третьої особи - Голосіївського районного відділу Державної міграційної служби у місті Києві надійшов лист про розгляд справи за відсутності його представника. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Cуд вважає за можливе на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України за згодою позивача провести заочний розгляд даної справи без участі відповідача. Дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи позивач є власником особового рахунку двокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] відповідно до Свідоцтва, яке було видане нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н. 31.10.2014 року (зареєстроване в реєстрі за № 82) та зареєстроване право власності позивача (індексний номер витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 28882540 від 31.10.2014 року, номер запису про право власності 7534786). Крім позивача у спірній квартирі зареєстрована [PERSON], що підтверджується довідкою №656 від 04.07.2014, виданою Комунальним підприємством «ЖЕО 105 Голосіївського району» З актів від 22.01.2015 року, від 13.02.2015 року та від 02.03.2015 року складених комісією КП «Житлово-експлуатаційна організація - 105 Голосіївського району», вбачається, що відповідач на спірній житловій площі не проживає протягом останніх шести місяців, що передували зверненню позивача з позовною заявою до суду. Позивач зазначає, що відповідач не проживає на спірній житловій площі протягом останніх шести місяців, що передували зверненню до суду, без поважних причин. Перешкод в користуванні житлом їй ніхто не чинив. Позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що реєстрація відповідача за вказаною адресою, порушує його права як власника спірної квартири. Статтею 156 ЖК України передбачено, що повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Частиною 1 ст. 71 цього Кодексу передбачено, що за наймачем або членами його сім'ї при їх тимчасовій відсутності жиле приміщення зберігається протягом шести місяців. Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним, права користування та розпоряджання своїм майном. За правилами ст. 71 ЖК України у справах про визнання наймача або членів сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, обов'язковим є з'ясовування причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Поважними причинами відсутності визнаються перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду) про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач не проживає на спірній житловій площі понад шість місяців без поважних причин, житлом не цікавиться, а тому її слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням на підставі ст.71 ЖК України. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з наведеного та враховуючи те, що законом передбачене зберігання права на користування житлом лише протягом шести місяців, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність законних підстав для його задоволення внаслідок спливу зазначеного строку. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття її з реєстрації за цим приміщенням відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа: Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Голосіївського РВ ДМС у місті Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати розподіляються в порядку ст. 88 ЦПК України. Враховуючи наведене,

Outcome: approved