Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

У березні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із указаним позовом, у якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказувала, що вказана квартира належить до державного житлового фонду. Наймачем квартири була мати позивача [PERSON] , що підтверджується ордером на житло від 09.10.1987 року, виданим на підставі рішення виконкому Тернівської районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу. [INFO] року мати позивачки померла. Наразі в квартирі, окрім позивача, зареєстрований відповідач. При цьому в квартиру він ніколи не вселявся, в ній не мешкав, а зареєстрований він був формально на прохання приятельки матері з метою працевлаштування. Після смерті матері, позивач звернулася до виконкому із заявою про переоформлення ордера на квартиру на своє ім`я, однак отримала відмову, оскільки для цього необхідна згода всіх повнолітніх членів сім`ї, які зареєстровані у квартирі. Позивач особисто з відповідачем не знайома і ніколи не спілкувалася із ним, про місце його фактичного перебування невідомо. При цьому, позивач несе додаткові витрати на комунальні послуги, які нараховуються на всіх зареєстрованих у квартирі осіб. Ухвалою судді від 06.04.2020 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті на 13.05.2020. 13.05.2020 року розгляд справи було відкладено на 23.06.2020 року у зв`язку із неявкою відповідача та за клопотанням позивача. 23.06.2020 року сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки на адресу реєстрації, однак повістки повернулися без вручення з відміткою «адресат відсутній». При цьому, відзив на позов відповідачем не подано, жодних заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. Відповідно до положень ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). За відсутності заперечень від позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені такі факти, що мають значення для справи і відповідні їм правовідносини. Згідно ордеру на житлове приміщення № 1242 від 14.10.1987 року, виданого виконкомом Тернівської районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу на підставі рішення № 255/1 від 09.10.1987 року [PERSON] в складі сім`ї з трьох осіб надано квартиру [ADDRESS] (а.с. 7). В подальшому [PERSON] після одруження змінила фамілію на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 8). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 9). Відповідно до копії свідоцтва про народження, та копії свідоцтва про шлюб, позивач [PERSON] є дочкою квартиронаймача (а.с. 10, 11). У вказаній квартирі зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с. 12). Про те, що відповідач [PERSON] ніколи не проживав у вказаній квартирі свідчить долучений до позову Акт з місця проживання від 06.03.2020 р., затвердженого майстром ТОВ «УЮТ-2011» (а.с. 13). Статті 61-72 ЖК України передбачають і встановлюють порядок користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, згідно із ст. 72 ЖК України, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Судом встановлено, що відповідач з часу реєстрації не проживав у спірній квартирі без поважних причин, тобто понад шість місяців, що підтверджується актом від 06.03.2020 року, не сплачує за комунальні послуги, які на нього нараховуються, що є обставинами для застосування до спірних правовідносин положення ст. 72 ЖК України, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, згідно з положенням ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. У прохальній частині позовної заяви [PERSON] не заявляла до відшкодування з відповідача будь-яких понесених нею судових витрат. У зв`язку з викладеним, та враховуючи положення ч. 1 ст. 13 ЦПК України, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Outcome: approved