overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 14 жовтня 1995 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений актовий запис №1793. На думку позивача подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з'явився, просив суд розглянути дану позовну заяву без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій вказав, що позов визнає, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 14 жовтня 1995 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві був укладений шлюб, про що зроблений актовий запит №1793, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] Після одруження прізвища у подружжя [PERSON].(а.с.4). Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації народжень зроблений відповідний актовий запис №666. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві серії [NUMBER] від 19.07.2005 року.(а.с.5) Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач та відповідач не бажають жити однією сім'єю та відновлювати відносини. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обгрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 28 вересня 1996 року Старинською сільською радою був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений актовий запис №13. На думку позивача подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач не зявився, просив суд розглянути дану позовну заяву без його участі. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій вказав, що позов визнає, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 28 вересня 1996 року виконавчим комітетом Старинської сільської ради Бориспільського району між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що зроблений актовий запит №13, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІБК №345532. Після одруження прізвища у подружжя [PERSON].(а.с.8). Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблений запис №18. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БК №066309 від 16.09.2002 року.(а.с.9) Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач та відповідач не бажають жити однією сімєю та відновлювати відносини. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обгрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обгрунтовує його тим, що 17 травня 2008 року він уклав шлюб з [PERSON] Під час шлюбу у них народилась дочка [PERSON] Позивач не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. [PERSON] не зявився у судове засідання. Позивач надіслав заяву (а.с.12), в якій він підтримує позов та просить розглянути цивільну справу в його відсутності. Відповідач також не зявився у судове засідання. [PERSON] надіслала заяву (а.с.14), в якій вона визнає позов та просить розглянути цивільну справу в її відсутності. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 17 травня 2008 року сторони уклали шлюб, зареєстрований ВРАЦС Фастівського МРУЮ Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис за №102. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОК №062673 від 17 травня 2008 року (а.с.5). 5 вересня 2008 року у них народилась дочка [PERSON] Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОК №104746 від 3 жовтня 2008 року (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 24 вересня 2010 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сім`єю з [PERSON] , збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. Відповідач не з`явився у судове засідання. Він завчасно у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Це підтверджується поштовою кореспонденцією (а.с.26, 27, 32, 36, 42). На підставі ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду цивільної справи у відсутності відповідача (а.с.44-45). Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 24 вересня 2010 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВРАЦС Голосіївського РУЮ у м. Києві, про що був складений відповідний актовий запис за №803. Ця обставина підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 31 серпня 2016 року (а.с.8). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього ж Кодексу шлюб ґрунтується виключно на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. В такому випадку збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивач вказав, що з 29 квітня 2015 року він з відповідачкою перебувають у шлюбі, зареєстрованому Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області актовий запис №128. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачкою не склалося. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачем. Просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та позовні вимоги визнала у повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з травня 2018 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії І-КИ № 544574), який мешкає разом з позивачем. Сімейне життя з відповідачкою не склалося. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивач вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачем. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що 15.01.2003 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів громадянського стану Облонського РУЮ міста Києва. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини фактично між ними припинені. Через відсутність взаєморозуміння, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Позивач у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, подавши заяву в якій позовні вимоги визнає та просить розглянути справу без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 15.01.2003 року між сторонами укладено шлюб,актовий запис 39, про що свідчить довідка від 28.10.2003 року, видана Відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві. (а.с. 7). Сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що судом установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя та дитини, вжиття судом заходів для примирення сторін бажаного результату не надали, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

У вересні\~2018\~року [PERSON]\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~[PERSON],\~в якому\~просив суд розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 17.02.2018 року. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що між ним та відповідачем 17.02.2018 зареєстровано шлюб, про складено запис у Павлоградському міському відділі державної реєстрації цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, однак сімейне життя не склалося, втрачена повага один до одного, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Від спільного шлюбу дітей немає. Позивач у судове засідання не зявився, просив розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявилась, була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомила. Суд, з урахуванням думки позивача, ухвалив: розглянути справу без участі відповідача, заочно. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах. Під час судового розгляду суд встановив, що між позивачем та відповідачем 17.02.2018 року зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 17.02.2018, серія 1-КИ № 401358, виданим Павлоградським міським відділом державної реєстрації цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 65 (а.с. 4). Шлюбні стосунки між подружжям припинені, спільних дітей немає. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільної згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Отже, подальше спільне проживання подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має суттєве значення, тому шлюб підлягає розірванню. Спір про розподіл майна подружжя між сторонами відсутній. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд розірвати, зареєстрований 16 жовтня 2004 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останньою не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить його інтересам. В підготовче засідання сторони, які були належним чином повідомлені про час і місце його проведення, не з'явилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивач позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити, а відповідач позов визнала. Відповідно до положень частини 3 статті 200, частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 16 жовтня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Романівського районного управління юстиції Житомирської області актовим записом № 50 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України (далі СК України), суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про необхідність його задоволення. За змістом статей 141, 142 ЦПК України суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а також стягує з відповідача на користь позивача іншу частину судового збору в розмірі 352,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірванння шлюбу. В обгрунтування своїх вимог посилався на те, що між ним та відповідачем 23.09.2015 року зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1874. Від вказаного шлюбу мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач, через канцелярію суду, подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, та просила суд їх задовольнити. Відповідач, через канцелярію суду, подав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 23.09.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1874. Від вказаного шлюбу мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Положенням ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За твердженням позивача тривалий час подружжя намагалося налагодити стосунки, однак це жодним чином не допомогло збереженню сім`ї. Зважаючи на те, що негативні відносини між подружжям існують вже протягом тривалого часу, позивач вважає, що це суттєво суперечить його інтересам. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 142 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved