Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

У березні 2021 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка була власником Ѕ частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняли та оформили належним чином вона / [PERSON] /, її батько - [PERSON] та брат - [PERSON] по 1/3 частці спадкового майна кожен, тобто по 1/6 частині вказаного житлового будинку. [INFO] [PERSON] помер і його спадкоємцями першої черги є його діти - відповідачі [PERSON] та [PERSON] , а також батько [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. На момент смерті [PERSON] . [PERSON] проживав та був зареєстрований з ним за однією адресою, а тому є таким, що фактично прийняв спадщину за законом відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України. З моменту смерті [PERSON] до теперішнього часу ніхто не звертався до нотаріуса з метою заведення спадкової справи, відповідачі не проживають та не користуються вищевказаним будинком, не беруть участі в його утриманні, спілкуватись не бажають, їй /позивачці/ не відомо чи були вони зареєстровані разом із спадкодавцем на день його смерті, так як будинкову книгу відповідачі забрали, а селищна рада не володіє відомостями щодо їх реєстрації. Будинок побудований у 1964 році, знаходиться у спільній частковій власності, потребує утримання та догляду, а оскільки відповідачі не приймають у цьому ніякої участі, намірів на оформлення документів не виявляють, то вважає, що вони не прийняли спадщину після смерті їх батька [PERSON] , а [PERSON] , який проживав та був зареєстрований разом із спадкодавцем за однією адресою є таким, що прийняв спадщину, тому вона /позивачка/, як спадкоємець за заповітом після смерті останнього прийняла не лише належну йому / [PERSON] / 1/6 частку зазначеного будинку, а й 1/6 частку будинку, що належала померлому [INFO] [PERSON] , яку фактично прийняв [PERSON] , але юридично за життя не оформив. З метою оформлення своїх спадкових прав після смерті [PERSON] позивачка звернулась до Бородянської районної державної нотаріальної контори, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний будинок у зв`язку з тим, що відомості про зареєстрованих осіб за вказаною адресою відсутні, погосподарська книга не ведеться, до того ж у неї немає документу, що підтверджує право власності [PERSON] на 1/6 частину зазначеного будинку. Оскільки у позасудовому порядку вона не може реалізувати своє право на спадщину, то просила визнати за нею /позивачкою/ право власності на 1/6 частку зазначеного житлового будинку, яка належала померлому [INFO] [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 травня 2011 року, яку фактично прийняв її /позивачки/ батько [PERSON] , який помер [INFO] . В судовому засіданні позивачка позов підтримала та викладене підтвердила. Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали, щодо його задоволення заперечували. Вислухавши пояснення позивачки, відповідачів, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] і спадщину після її смерті у вигляді Ѕ частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (на даний час - Бучанського) району Київської області, прийняли, по 1/3 частині кожен, позивачка, її брат - [PERSON] та батько [PERSON] , отримавши кожен відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом від 14 травня 2011 року на 1/6 частину зазначеного спадкового будинку/а.с.8-11,46-64/. [PERSON] помер [INFO] і, як убачається з копії спадкової справи, заведеної після його смерті, за життя, а саме 04 листопада 2011 року він склав заповіт, яким заповів все належне йому на день смерті майно своїм дітям, в рівних частинах кожному - відповідачам [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] належним чином прийняли спадщину після смерті батька: [PERSON] , подавши відповідну заяву про прийняття спадщини до Бородянської райдержнотконтори, а [PERSON] - на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, як така, що постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується наявною у матеріалах спадкової справи довідкою Немішаївської селищної ради від 31 березня 2021 року /а.с.12,65-74/. [INFO] у віці 87 років помер батько позивачки та померлого [PERSON] - [PERSON] , який за життя, а саме 01 червня 2012 року склав заповіт, заповівши все належне йому на день смерті майно позивачці і позивачка належним чином прийняла спадщину після його смерті, подавши відповідну заяву про прийняття спадщини до Бородянської районної державної нотаріальної контори /а.с. 75-88/. Однак, постановою від 15 лютого 2021 року державний нотаріус Бородянської районної державної нотаріальної контори відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що залишилось після смерті [INFO] її батька [PERSON] у зв`язку з неможливістю визначити частку спадкового майна, оскільки відомості про зареєстрованих осіб в [ADDRESS] відсутні, так як реєстрація місця проживання громадян проводилась в будинковій книзі власника будинковолодіння за особистою згодою, погосподарська книга не ведеться, а спадкоємиця [PERSON] не надала будинкову книгу, що не дало нотаріусу змоги встановити де був зареєстрований на момент смерті син померлого [PERSON] , чи фактично прийняв спадщину його батько [PERSON] згідно п.3 ст.1268 ЦК України та яка частка перейшла до померлого [PERSON] /а.с.89/. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як убачається з копії довідки Немішаївської селищної ради від 31 березня 2021 року, виданої на підставі записів в будинковій книзі, [PERSON] , який помер [INFO] , дійсно проживав постійно та був зареєстрований з 11 червня 2002 року до дня смерті за адресою: [ADDRESS] ; за цією адресою проживали та були зареєстровані: його батько [PERSON] , [INFO] (помер [INFO] ), його дружина [PERSON] , [INFO] (померла [INFO] ), його син [PERSON] , [INFO] , його донька [PERSON] , [INFO] /а.с.66/. З огляду на зазначене, суд вважає, що оскільки спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 травня 2011 року належала 1/6 частина будинку за вищевказаною адресою, за життя він склав заповіт, яким заповів все належне йому на день смерті майно відповідачам [PERSON] та [PERSON] , але так як його /спадкодавця/ батько - [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом з ним / [PERSON] / за однією адресою та був непрацездатним /пенсіонер/, то, виходячи з положень ч.1 ст. 1241 ЦК України, незалежно від змісту зазначено заповіту, [PERSON] мав право на половину частки у спадщині, яка б належала йому у разі спадкування за законом (обов`язкова частка), а саме на 1/48 частину зазначеного житлового будинку /(1/6 : 4):2/. Враховуючи викладене, оскільки [PERSON] за життя склав заповіт, заповівши все належне йому на день смерті майно позивачці, остання належним чином прийняла спадщину після його смерті, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, визнати за [PERSON] право власності на 1/48 частину житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] батька [PERSON] . Так як підстав для задоволення позову в іншій частині не вбачається, то в цій частині позову суд вважає необхідним відмовити.

Outcome: partial