Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що з серпня 2011 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від шлюбу з [PERSON] у позивача народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання малолітньої доньки відповідач не надає. З серпня 2015 року сторони проживають окремо. Позивач вказує, що на даний час вона не може повноцінно утримувати себе та свою доньку, оскільки не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. З цих підстав позивач просила встановити факт проживання [PERSON] однією сім'єю з [PERSON] у період з 20 серпня 2011 року до 16 серпня 2015 року, стягнути на свою користь з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, та стягнути на свою користь з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною трьох років. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [INFO] року народилася [PERSON], батько - [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджуються свідоцтвом про народження. (а.с. 5) Малолітня донька проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами справи не досягнуто. Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов'язок по утриманню дитини. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. (ст. 191 СК України) За приписами ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що сторони проживають окремо. Малолітня [PERSON] проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS]. Такі обставини сторонами не заперечувалися. Сторонами у позасудовому порядку не досягнуто домовленості про сплату аліментів на утримання дитини та дружини. Згідно з довідкою №01-к від 01 березня 2016 року, виданої Київською офсетною фабрикою Міністерства фінансів України, [PERSON] з 29 липня 2014 року по 18 травня 2017 року перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач працює офіційно, його заробіток складає близько 4000 грн. на місяць, а тому він є спроможним надавати матеріальну допомогу. Аліменти на користь інших осіб не сплачує, стан здоров'я задовільний. При визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги, що відповідач є працездатною особою, має постійний дохід, згоду відповідача сплачувати аліменти на утримання своєї доньки та дружини, а тому вирішує стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини заробітку від усіх видів його доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частини заробітку від усіх видів його доходів щомісяця до досягнення донькою трирічного віку. Щодо позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім'єю судом встановлено наступне. Позивач вказує, що встановлення факту проживання з [PERSON] однією сім'єю необхідно їй для стягнення з відповідача аліментів на своє утримання. За приписами ч. 2 ст. 91 СК України передбачено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Тобто дружина має право на утримання незалежно від того перебували сторони в зареєстрованому шлюбі чи ні, а отже встановлення факту проживання однією сім'єю не породжує для позивача юридичних наслідків, що виключає необхідність встановлення такого факту. До того ж відповідач не заперечував проти слати аліментів на утримання своєї дружини до досягнення донькою трирічного віку. За таких підстав, суд ухвалює відмовити у задоволенні позову [PERSON] в частині встановлення факту проживання позивача з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 551,20 грн. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial