Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

ТОВ «Український лізинговий фонд» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, зазначивши, що 17.07.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд» та [PERSON] був укладений договір відсоткової позики №7, згідно якого з п. 1.1 якого позивач передав у власність відповідача грошові кошти в розмірі, що встановлені в договорі, а відповідач зобов`язується повернути їх позивачу, а також сплатити відсотки в розмірі і порядку, що встановлено договором. 13.01.2015 року між сторонами укладено додаткову угоду №1, якою було викладено додаток №2 до договору в новій редакції. Згідно п. 1.2 договору встановлено строк повернення позики - 48 місяців з моменту надання суми позики. Згідно п. 2.1 договору, сума позики складає 30000,00 доларів США. Згідно п. 2.2 договору, позичальник зобов`язується сплачувати 8 відсотків річних. Згідно п. 3.1 договору, позикодавець перераховує суму позики на поточний рахунок позичальника, що вказаний в п. 10 договору. Згідно п. 4.1 договору, позичальник зобов`язався щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем в якому була надана позика і протягом строку, що вказаний в п. 2.1 договору, здійснювати повернення суми позики і відсотків у відповідності до графіку. Позивач виконав умови договору та перерахував суму позики на поточний рахунок відповідача в гривневому еквіваленті за середньозваженим курсом української гривні до долару США на міжбанківському ринку, який на дату передуючу дню надання позики складав11,827596 за 1 долар США і сума склала: 30000,00 доларів США ?11,719709=351591,27 грн. Відповідач оплатив перші платежі згідно графіку погашення, але з квітня 2015 року припинив виконання свого зобов`язання по поверненню позики. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості та рішенням суду було стягнуто заборгованість, яка утворилася на 20.01.2017 року в розмірі 471083,49 грн. Однак, несплаченою лишилась заборгованість за період з 20.01.2017 року по 02.08.2018 року на суму 363375,90 грн. Просив стягнути з відповідача прострочену заборгованість за договором відсоткової позики №7 від 17.07.2014 року в сумі 363375,90 грн та судовий збір в розмір 5450,64 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву в якій позов підтримує, просив його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення та розглядати справу в його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між 17.07.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд» та [PERSON] було укладено Договір процентної позики №7. За умовами зазначеного Договору сума позики складає 30000,00 доларів США, яку відповідно до п. 3.4 Договору позивач надав відповідачу в гривневому еквіваленті за середньозваженим курсом української гривні до долара США на міжбанківському ринку. Згідно п. 2.2 договору, позичальник зобов`язується сплачувати 8 відсотків річних. Згідно п. 4.1 договору, позичальник зобов`язався щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем в якому була надана позика і протягом строку, що вказаний в п. 2.1 договору, здійснювати повернення суми позики і відсотків у відповідності до графіку Сума позики та відсотки сплачуються щомісячно не пізніше дати зазначеної у графіку погашення, остання редакція якого викладена в Додатковій угоді №1 від 13.01.2015 року. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 24.01.2017 року по справі №367/5927/15-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд» до [PERSON] ухвалено стягнути [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд» суму основного боргу, з урахуванням процентів за договором позики у розмірі - 380 623, 58 грн. (триста вісімдесят тисяч шістсот двадцять три грн. 58 коп.), пеню у розмірі 90 459, 91 грн, стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд» витрати пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 6 256, 25 грн. Вказаним рішенням суду стягнуто заборгованість, яка становила на 20.01.2017 року. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 20.01.2017 року по 02.08.2018 року сума заборгованості складає 363375,90 грн. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що відповідач відмовляється виконувати взяті на себе зобов`язання, сума позики ним досі не повернута, суд вважає, що права позивача порушені і підлягають судовому захисту, а тому є підстави для задоволення позову. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача прострочену заборгованість за договором відсоткової позики №7 від 17.07.2014 року в сумі 363375,90 грн.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 5450,64 грн.

Outcome: approved