Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, в розмірі 1/4частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до закінчення навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем з 03.08.1990 року перебували у зареєстрованому шлюбі до 01.01.2010 року, після чого сторони розійшлися. Від шлюбу 07.04.1992 року народився син [PERSON], а 09.07.1998 року син [PERSON], які після розірвання шлюбу залишились проживати з позивачем та знаходиться на її утриманні. У вихованні дітей відповідач участі не брав, добровільно матеріальної допомоги не надавав, тому позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з нього аліментів. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя № 2-4397/2010 до 09.07.2016 року відповідач сплачував аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього [PERSON], який в теперішній час є студентом денної форми навчання Маріупольського машинобудівного коледжу ДВНЗ «Приазовський державний технічний університет» до закінчення навчання 30.06.2018 року. У звязку з навчанням син самостійного заробітку не має, фактично знаходиться на утриманні своєї матері позивача у справі. У звязку з тим, що син і в теперішній час потребує матеріальної допомоги на період навчання, вона просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 19.09.2016 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23-річного віку. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала частково та просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Відповідач [PERSON] також надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги в частині стягнення 1/6 частки визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Розглянувши позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] І-НО № 047925, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя Донецької області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12.04.2010 року, яке набрало законної сили 23.04.2010 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 30.03.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] проживає разом з сином [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 455, виданою ЖКП «Домовик-2» 29.08.2016 року. Згідно з довідкою від 13.06.2016 року № 146/82 року, виданою Маріупольським машинобудівним коледжем Державного вищого навчального закладу «Приазовський державний технічний університет», [PERSON] є студентом першого курсу денного відділення з 01.09.2016 року по 30.06.2018 року. Згідно з довідкою від 16.09.2016 року № 34 [PERSON] працює у ПП «Фарматех» з 26.09.2006 року. Заробітна плата з 01.09.2015 року по 31.08.2016 року складає 20174,94 гривень. Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня донька, син продовжує навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умовою, якщо вони можуть надати матеріальну допомогу. Стаття 200 Сімейного кодексу України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню доньку, сина в твердій грошовій сумі або в долі від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Крім того, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У письмових запереченнях на позов відповідач [PERSON] зазначав, що проживає разом з непрацездатними батьками [PERSON] та [PERSON], які є пенсіонерами. Так, згідно з довідкою УПФУ в Жовтневому районі міста Маріуполя від 14.11.2016 року № 34248/02 мати відповідача [PERSON] отримує пенсію в розмірі 1400,44 гривень щомісяця. Відповідно до довідки УПФУ в Жовтневому районі міста Маріуполя від 14.11.2016 року № 34249/02 батько відповідача [PERSON] отримує пенсію в розмірі 1371,42 гривень щомісяця. Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з довідкою від 10.11.2016 року № 3978, виданої ПрАТ «ММК ім. Ілліча», [PERSON] з 27.08.2001 року працює у зазначеному підприємстві, Управління автоматизації, Центральна лабораторія автоматизаціїі і механізації, Виробнича дільниця, Бригада з слюсарно-складальних робіт, на посаді слюсара з механоскладальних робіт 6 розряду. Його заробітна плата за період з 01.05.2016 року по 31.10.2016 року склала 43416,57 гривень. Середньомісячний заробіток складає 6736,10 гривень. Виходячи з того, що [PERSON] навчається у Маріупольському машинобудівному коледжі вищого навчального закладу на денній формі навчання, у звязку з чим не взмозі офіційно працювати та отримувати доходи, слід вважати встановленим, що він потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Платник аліментів [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, будь-яких відомостей про свій стан здоровя чи неможливість сплачувати аліменти на утримання сина на період навчання суду не надав.Тому, вивчивши докази у справі, суд вважає, що він може надавати допомогу своєму сину. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений станом на час розгляду справи, стан здоровя та матеріальне становище дитини, доходи відповідача, відсутність у платника аліментів на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб, а також інші обставини, які мають значення для справи, зокрема те, що доходи матері не можуть забезпечити належні умови для розвитку та навчання сина, який не має власних доходів, а відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачем. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини до закінчення нею навчання або досягнення 23 років слід задовольнити повністю та стягувати такі аліменти в розмірі 1/6частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення [PERSON] навчання або досягнення ним 23 років. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та положень ст. 88 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, яка продовжує навчання, за один місяць згідно із положеннями п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved