Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила за нею право власності на квартир, що знаходиться в [ADDRESS], договір № 07/05/2014-83/71-1П від 07 травня 2014 року про передання прав та обов'язків за Договором № 83/72 від 29 жовтня 2013 року про участь у Фонді фінансування будівництва. В обґрунтування позовних вимог зазначила про те, що сторони у справі з 26.08.2011 року по 01.09.2015 року перебували у шлюбі, у період якого подружжям набуто в спільну сумісну власності: - на підставі договору № 1204С1-Ф-113699 від 25 квітня 2012 року про купівлю автомобіля було придбано автомобіль Peugeot 308 SW Active 1.6Е А [NUMBER], білого кольору, 2012 р.в.; - на підставі договору № 07/05/2014-83/72-1П від 07 травня 2014 року про передання прав та обов'язків за Договором №83/72 від 29 жовтня 2013 року про участь у Фонді фінансування будівництва було придбано двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою м. Київ, 03143, [ADDRESS], вартість якої на момент купівлі інвестиційних прав становила 605 264.00 грн. (шістсот п'ять тисяч двісті шістдесят чотири гривні, 00 коп.), що підтверджується ціною договору № 07/05/2014-83/72-1П від 07 травня 2014 року (п.2). Дана квартира є об'єктом права спільної власності подружжя, тобто [PERSON], власністю та власністю [PERSON] Попри те, що між нами з відповідачем [PERSON] не було майнового спору під час розлучення, оскільки між нами було досягнуто домовленість про добровільний розподіл майна, що є нашою спільною сумісною власністю, а саме: -автомобіль Peugeot 308 SW Active 1.6Е A [NUMBER], білого кольору, 2012 року випуску, придбаний нами у шлюбі згідно договору № 1204С1-Ф-113699 від 25 квітня 2012 року та є їхньою спільною власністю, переходить у власність відповідача [PERSON], -квартира, придбана нами у шлюбі згідно Договору № 07/05/2014-83/72-1П від 07 травня 2014 року про передання прав та обов'язків за Договором №83/72 від 29 жовтня 2013 року про участь у Фонді фінансування будівництва, що знаходиться за адресою м. Київ, 03143, [ADDRESS], переходить у власність [PERSON] Виходячи з того, що у позивача [PERSON] з відповідачем [PERSON] не було спору щодо утримання та виховання нашої спільної дитини, оскільки між нами було погоджено, що дитина буде проживати зі мною, а кошти на утримання дитини Відповідач буде виплачувати добровільно та на регулярній основі. Незважаючи на домовленість про добровільну регулярну фінансову підтримку спільної дочки і через те, що в період з 01.12.2014 року по 15.03.2016 року відповідач [PERSON] був не працевлаштованим, вищезазначеної фінансової підтримки на виховання дитини [PERSON] від відповідача [PERSON] не отримувала. [PERSON] за власний кошт та завдяки фінансовій допомозі своїх батьків, [PERSON] та [PERSON], без допомоги відповідача [PERSON], зробила ремонт у вищезазначеній квартирі та, яка, згідно добровільної домовленості між сторонами, мала бути передана відповідачем [PERSON] у власність [PERSON] Вищезазначене спільне сумісне нерухоме майно - двокімнатна квартира, що знаходиться за адресою м. Київ, 03143, [ADDRESS] - було придбане [PERSON] та [PERSON] на основі договору № 07/05/2014-83/72-1П від 07 травня 2014 року про передання прав та обов'язків за Договором №83/72 від 29 жовтня 2013 року про участь у Фонді фінансування будівництва, саме право власності та технічний паспорт на квартиру були отримані в результаті активної зацікавленості та постійних звернень [PERSON] до компанії забудовника лише 11.02.2016 року, тобто після розірвання шлюбу. Крім того, незважаючи на необхідність отримання від управляючої компанії по утриманню ринку (ЖЕКу) певної кількості документів на квартиру, що наразі ще очікують на появу офіційного власника квартири у приміщенні ЖЕКу, а також необхідність вписування [PERSON] та доньки [PERSON], до списку проживаючих у даній квартирі, відповідач [PERSON] ухиляється від даних дій зі своєї сторони, мотивуючи це відсутністю часу та бажання роботи вищезазначене. В судовому засіданні позивач та відповідач підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 26 серпня 2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований 26.08.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві, про що у книзі реєстрації шлюбів 26.08.2011 року зроблено відповідний актовий запис № 680, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб, виданого 26.08.2011 року (а.с. 18). [INFO] народилася [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві (а.с. 19). Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 01 вересня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 20-22). На підставі договору № 1204С1-Ф-113699 від 25 квітня 2012 року про купівлю автомобіля придбано автомобіль Peugeot 308 SW Active 1.6Е А [NUMBER], білого кольору, 2012 р.в. (а.с. 62). На підставі договору № 07/05/2014-83/72-1П від 07 травня 2014 року про передання прав та обов'язків за Договором №83/72 від 29 жовтня 2013 року про участь у Фонді фінансування будівництва придбано двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою м. Київ, 03143, [ADDRESS], вартість якої на момент купівлі інвестиційних прав становила 605 264.00 грн. (шістсот п'ять тисяч двісті шістдесят чотири гривні, 00 коп.), що підтверджується ціною договору № 07/05/2014-83/72-1П від 07 травня 2014 року (п.2) (а.с. 44 -45). За правилами ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно із ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, вказане вище майно належить сторонам у справі на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частина 1 ст. 70 Сімейного кодексу України встановлює, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Сторони у справі дійшли згоди щодо вартості та порядку розподілу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності. На підставі викладеного, ст. ст. 60,69,70,71 СК України та

Outcome: approved