Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] (Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] (Відповідач) про стягнення аліментів (а.с.1-3), в якому просила стягнути з Відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] в розмірі 800,00 грн. щомісячно від дня пред'явлення позову, допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.09.2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського РУЮ у м.Києві, про що було здійснено актовий запис № 1508 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.04.2006р. Від шлюбу у подружжя народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначила, що після укладення шлюбу Відповідач кардинально змінив своє відношення до дружини, почали відбуватись постійні сварки та постійне пригнічення будь-якого волевиявлення дружини стосовно спільного проживання, ведення спільного господарства. Не витримавши такого відношення до себе, Позивачка 07.12.2005 року повернулась до матері на постійне місце проживання в [ADDRESS]. Подружжя, проживаючи окремо, не підтримувало шлюбних відносин, не вело спільного господарства, а тому Позивачка вважає, що фактично шлюб був припинений з 07.12.2005 року, окрім того, народження спільної дитини відбувалось в с.Лісові Гринівці за місцем реєстрації Позивачки. Після народження дитини, Відповідач лише інколи відвідував дитину та надавав їй матеріальну допомогу та цих коштів не вистачало навіть на речі першої необхідності. На сьогоднішній день, Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дитину, матеріальної допомоги не надає, участі в її вихованні не приймає. Позивачка вказала, що вона щомісячно витрачає на басейн та навчання іноземною мовою дитини 820,00 грн., не враховуючи кошти, які витрачаються Позивачкою на харчування, необхідні речі для дитини. Позивачка працює в Перинатальному центрі м.Києва на посаді дезінфектора з окладом в розмірі 2 400,00 грн., в той час, як Відповідач має стабільний дохід, офіційно працевлаштований, проте за останні два місяці останнім було сплачено на утримання дитини лише 1 200,00 грн., що недостатньо для належного розвитку дитини та її матеріального забезпечення. Відповідач подав суду заперечення на позовну заяву про стягнення аліментів (а.с.33-35), в якій зазначив, що він проживав разом з Позивачкою та їх спільною дитиною в їх спільній квартирі в м.Києві однією сім'єю до 2013 року та приймав повноцінну участь в утриманні, вихованні та матеріальному забезпечені дитини. Після припинення сімейних відносин в 2013 році Відповідач продовжував надавати матеріальну допомогу своїй дитині та намагався попри заборони Позивачки брати участь у вихованні сина. З моменту припинення сімейних відносин і по квітень 2014 року включно Відповідач щомісяця здійснює електронний переказ коштів на адресу Позивача на утримання сина в сумі 614,00 грн. На сьогоднішній день попри заборони Позивачки Відповідач та його рідні мають наміри брати участь у вихованні дитини та не відмовляються від матеріального забезпечення дитини, окрім того Відповідач погоджується на сплату аліментів на утримання дитини в розмірі 600,00 грн. щомісячно. Відповідач зазначив, що він дійсно офіційно працевлаштований та працює в Перинатальному центрі м.Києва на посаді слюсаря-сантехніка з окладом в розмірі 2 400,00 грн., будь-яких додаткових підробітків Відповідач не має. Окрім того, Відповідач зареєстрований та проживає в кв.[ADDRESS] разом із непрацездатною матір'ю - [PERSON], яка отримує мінімальну пенсію. У зв'язку з цим, Відповідач змушений оплачувати комунальні послуги, витрати на електроенергію, а також оплачувати лікування своєї матері, яка в силу похилого віку постійно хворіє, а тому Відповідач вважає, що розмір аліментів, заявлений Позивачкою є надто завищеним, оскільки його матеріальне становище і так є занадто складним, а тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 800,00грн. щомісячно, та просив встановити аліменти у розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи з травня 2014 року. В судове засідання Позивачка не з'явилась, разом з тим подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.31). Представник Відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог щодо стягнення з Відповідача аліментів в розмірі 800,00грн. щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову заперечив, просив суд, зважаючи на матеріальне становище Відповідача, встановити розмір аліментів в сумі 600,00 грн. щомісячно, починаючи з травня 2014 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом з'ясовано, що 24 вересня 2005 року між [PERSON] (Відповідач), [INFO], та [PERSON] (Позивач), [INFO], у Відділ реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів 24.09.2005р. зроблено відповідний актовий запис за № 1508, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 15.04.2006р., серія [NUMBER] (а.с.5). Після державної реєстрації шлюбу прізвища сторін визначені так: чоловіка - «[PERSON]», дружини «[PERSON]». У Позивачки та Відповідача від шлюбу є спільна дитина - [PERSON], який народився [INFO], про що в книзі реєстрації народжень 13.06.2006р. зроблено відповідний актовий запис за №6, що підтверджується Свідоцтвом про народження від 13.06.2006р., виданим Лісовогринівецькою сільською радою Хмельницького району, в якому зазначено в графі «мати»: [PERSON], «батько» - [PERSON] (а.с.6). Сторонами не заперечувалось, що [PERSON], [INFO], проживає разом з Позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч.ч.1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON], [INFO] відвідує курси іноземних мов в ПП «Центр іноземних мов «Легкий шлях», оплата за навчання становить 340,00 грн. щомісяця, що підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів ПП «Центр іноземних мов «Легкий шлях» за період з вересня 2013 року по лютий 2014 року (а.с.7-8), та групові заняття по плаванню з графіком тренувань два рази на тиждень: вівторок, четвер о 18 год. 00 хв., вартість одного заняття 60,00 грн., що підтверджується довідкою СК «Сирець» (а.с.9). З довідки Перинатального центру м.Києва від 28.02.2014р. вбачається, що Позивачка працює в Перинатальному центрі м.Києва на посаді дезінфектора та її заробіток з вересня 2013 року по лютий 2014 року включно складає 13 218,47 грн. (а.с.10), що в середньому становить 2 200,00 грн. на місяць. При цьому, судом встановлено, що Відповідач - [PERSON] працює в Перинатальному центрі м.Києва на посаді слюсара-сантехніка 4р. та його заробіток з листопада 2013 року по квітень 2014 року включно складає разом 18 527,11 грн. (а.с.36), що в середньому становить 3 080,00 грн. на місяць. Проте, Відповідач зазначив, що він змушений оплачувати комунальні послуги, послуги за електроенергію за кв.[ADDRESS], де він зареєстрований та проживає разом зі своєю матір'ю - [PERSON] (а.с.37), яка в силу віку часто хворіє та отримує мінімальну пенсію в сумі 1 158,99 грн. (а.с.38). При визначенні розміру аліментів, враховуючи заявлені Позивачкою позовні вимоги про стягнення з Відповідача аліментів саме в твердій грошовій сумі, з урахуванням матеріального становища Відповідача, а саме його розміру заробітної плати та наявність на утриманні матері і оплати комунальних послуг за квартиру, суд вважає за можливе стягнути з Відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 800,00 грн. щомісячно, оскільки розмір його заробітної плати, як зазначалось вище є більшим від розміру заробітної плати Позивачки, з якою проживає дитина і перебуває на її утриманні. При цьому стягнення аліментів саме в твердій грошовій сумі суд виходить з того, що Позивачкою були заявлені саме такі вимоги, а суд не вправі виходити за межі позовних вимог. Відповідно до ст.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Днем звернення Позивачки до суду є 03.03.2014р., оскільки саме цим днем позовна заява здана на поштове відділення для направлення до Шевченківського районного суду м.Києва, що підтверджується поштовим відбитком на конверті (а.с.13). Поряд з цим, під час розгляду справи, було встановлено, що Відповідач з листопада 2013 року до квітня 2014р. включно сплачував Позивачці грошові кошти в якості аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] (а.с.41), а тому суд вважає, що аліменти на дитину слід присудити, починаючи саме з 01 травня 2014р. Виходячи з положень ст. 88ЦПК України, а також з того, що Позивачі у справах про стягнення аліментів згідно з Законом України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Відповідача в дохід держави судового збору за ставкою, яка діяла на час звернення Позивача з позовом до суду (березень 2014р.), у розмірі 243,60грн. Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 180-184, 185, 191 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved