Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

У вересні 2015 р. [PERSON] звернувся до суду із позовом до Миколаївської міської ради, яким просив встановити сервітут на земельну ділянку під обслуговування гаражу - майстерні літ. О по [ADDRESS]. Зазначив в позові, що йому належала 1/10 частина в житловому будинку за даною адресою, право власності на яку він був позбавлений рішенням суду від 23 квітня 2014 р. на користь [PERSON] якій належить решта будинку. Але у нього залишилася в користуванні побудований ним особисто гараж - майстерня літ. О, будівництво якого було схвалено органами пожежного нагляду, виконкомом міської ради і стан будівлі якого відповідає будівельним стандартам. Таким чином, земельна ділянка під гаражем - майстернею перебуває у користуванні позивача, що потребує встановлення сервітуту. Надалі 11 травня 2016 р. представник позивача уточнив розміри земельної ділянки просив виділити для обслуговування вказаної будівлі гаражу - майстерні літ. О земельну ділянку площею 0,0157 га. Ухвалою суду від 17 вересня 2015 р. до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучена [PERSON] (а.с.27) В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали. Відповідач надіслав письмові заперечення проти позову, в якому звертав увагу, що встановлення сервітуту не доведено потребою в цьому (а.с. 35). Представник третьої особи просила в позову відмовити, зокрема, з підстав неналежного відповідача в справі. Суд дослідивши письмові докази, встановив такі обставини. Право власності на земельну ділянку за даною адресою не оформлено (а.с.61). Згідно технічного паспорту БТІ від 09 лютого 2015 р. домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 568 кв.м. (а.с.62-66). Судами щодо позивача та третьої особи вставлені такі обставини: Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 19 квітня 2011 р. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] встановлено, що споруда гаражу - майстерні літ. О. є самочинно побудована і зобов'язано відповідача знести її за власний рахунок (а.с.52,53). Дане рішення добровільно боржником не виконується, за фактом чого порушено кримінальне провадження за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України (а.с.57, 58) Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2014 р. за позовом [PERSON] припинено право власності [PERSON] на належну йому 1/10 частину домоволодіння по [ADDRESS] на користь [PERSON], якій належить 9/10 частин домоволодіння (а.с.50,51,55, 56). Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 14 грудня 2015 р. за позовом [PERSON] їй усунуто перешкоди в користуванні домоволодінням по [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування вказаним будинком (а.с. 98-102). Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30 березня 2016 р. [PERSON] є власником домоволодіння по [ADDRESS] в цілому (а.с.84,85). Сервітут, тобто право користування чужою земельною ділянкою може бути встановлено за змістом ст. 401 ЦК України та ст. 98 ЗК України лише для задоволення законних потреб Проте позивач в позові замовчує той факт, що будівля гаражу майстерні літ. О є самочинно побудованою, з цього випливає відсутність законної потреби для її обслуговування, а обов'язок покладений на нього судом по знесенню цієї нерухомості не виконує. Крім того позов пред'явлено не до належного відповідача - [PERSON], як власника нерухомості розташованій на спірній земельній ділянці по [ADDRESS]. Представнику позивача неодноразово було роз'яснено про можливість залучення [PERSON] до участі в справі в якості сторони, проте той на вважав потрібне визначитися з її статусом. Згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір позивачу не відшкодовується.

Outcome: dismissed