Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з таким позовом в якому вказували, що [INFO] року померла їх мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді незавершеного будівництвом нежитлового приміщення (магазину) по [ADDRESS], будівництво здійснювалося після переведення належних спадкодавцю 18/25 часток житлового будинку за вищевказаною адресою в нежитлове приміщення шляхом його реконструкції під магазин. Будівництво здійснювалося [PERSON] на відведеній для цієї мети земельній ділянці та на підставі всіх необхідних дозволів, в тому числі й на реконструкцію, відповідно до проектної документації, проте за життя забудовник, завершивши будівництво, не встигла здійснити відповідні дії, необхідні для прийняття майна в експлуатацію, не отримала правовстановлюючий документ та не зареєструвала право власності щодо спірного майна. В зв'язку з цим нотаріус відмовив позивачам, як спадкоємцям першої черги за законом, що належним чином прийняли спадщину, в оформленні прав на вказане майно. Тому [PERSON], [PERSON] просили визнати за ними в рівних частках (по 1/2 частці за кожним) права та обов'язки забудовника незавершеного будівництвом нежитлового приміщення (магазину) по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] не з'явилися, проте надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача - Вознесенської міської ради - в судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Представник відповідача - Управління державної архітектурно-будівельної інспекції - в судове засідання не з'явився, проте надіслав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, вирішення питання щодо задоволення позову залишив на розсуд суду. Оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим розглядати справу у відсутності позивачів та представників відповідачів. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивачів - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді незавершеного будівництвом нежитлового приміщення (магазину) по [ADDRESS], будівництво здійснювалося після переведення належних спадкодавцю 18/25 часток житлового будинку за вищевказаною адресою в нежитлове приміщення шляхом його реконструкції під магазин. Будівництво здійснювалося [PERSON] на відведеній для цієї мети земельній ділянці та на підставі всіх необхідних дозволів, в тому числі й на реконструкцію, відповідно до проектної документації, проте за життя забудовник, завершивши будівництво, не встигла здійснити відповідні дії, необхідні для прийняття майна в експлуатацію (не затверджено акт приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта), не отримала правовстановлюючий документ та не зареєструвала право власності щодо спірного майна. В зв'язку з цим позивачі позбавлені можливості належним чином оформити свої спадкові права на це майно в нотаріальному порядку. Згідно ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. З положень ст. 331 ЦК України вбачається, що право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію, а якщо таке право підлягає державній реєстрації - з моменту його державної реєстрації. Будівництво відповідно до чинної на час підписання акту приймальної комісії (28 листопада 2005 року) постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 року №1243 «Про Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» вважається завершеним з моменту затвердження акту приймальної комісії про прийняття об'єкту будівництва в експлуатацію. До закінчення будівництва забудовник вважається власником не будівлі або споруди, як окремого об'єкта, а власником будівельних матеріалів, обладнання, а також відповідних майнових прав. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 177 та ч. 1 ст. 178 цього Кодексу визначають, що об'єкти цивільних прав (в тому числі майнові права) можуть вільно відчужуватись або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. Водночас згідно п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. З положень ст.ст. 1217, 1223 ЦК України вбачається, що спадкування здійснюється за заповітом, а в разі його відсутності та в інших випадках, визначених Цивільним кодексом України - за законом. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини в спосіб, передбачений законом. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини незалежно від її оформлення. Судом встановлено, що позивачі, як спадкоємці першої черги за законом, прийняли спадщину шляхом подачі відповідних заяв приватному нотаріусу. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обов'язкову частку, судом не виявлено. Враховуючи встановлені обставини, а також те, що позивачі не мають іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через нотаріальні органи, а тому суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України цивільне право останніх підлягає захисту шляхом визнання їх власниками прав та обов'язків забудовника в порядку спадкування за законом. В той же час суд вважає, що Управління державної архітектурно-будівельної інспекції не є належним відповідачем по справі, а тому в позові до вказаного відповідача слід відмовити.

Outcome: approved