Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

У 2013 році [PERSON] звернулася до суду з вищеназваним позовом, в якому зазначила, що у 1994 році вона згідно договору дарування набула право власності на 27/50 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], в той час як відповідачці належать 23/50 часток вказаного будинку. Земельна ділянка, на якій розташований будинок, була поділена між співвласниками в натурі, при цьому, позивачці [PERSON] була передана у власність земельна ділянка площею 0,1464 га з присвоєнням окремої адреси: [ADDRESS], та окремого кадастрового номеру. Також позивачці виданий Державний акт на право власності на цю земельну ділянку. Позивачка та відповідачка володіють та користуються приміщеннями у житловому будинку, господарськими та спорудами у відповідності до правовстановлюючих документів на земельні ділянки та житловий будинок, а саме, співвласники окремо володіють та користується окремими ізольованими один від одної частинами житлового будинку, господарськими будівлями та спорудами. Позивачка мала намір виділити в натурі свою частку з будинку, який перебуває в спільній частковій власності, але відповідачка не бажає здійснити дії для оформлення відповідних документів. З наведених підстав [PERSON] просить виділити їй з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], в натурі у власність в самостійний об'єкт нерухомого майна (окреме домогосподарство) 27/50 часток, визнати за нею право власності на самостійний об'єкт нерухомого майна - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], припинити право спільної часткової власності позивачки та відповідачки на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу без її участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча була неодноразово належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, причин своєї неявки суду не повідомила. За таких обставин суд вважає, що справу можливо розглянути без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування від 18.01.1994 р., посвідченого державним нотаріусом Овідіопольської ДНК Мірошніченко Л.М. за реєстровим №43, правомірно набула право власності на 27/50 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] і право власності позивачки на це нерухоме майно було зареєстроване належним чином. Відповідачці [PERSON] належать 23/50 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Присадибна земельна ділянка, на якій розташований вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, поділена в натурі між співвласниками будинку, при цьому, [PERSON] на підставі рішення Прилиманської сільської ради №271 від 30.03.2007 р. була передана у власність земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1464 га з присвоєнням адреси: [ADDRESS], кадастровий №5123783500:02:002:0208 і на підставі цього ж рішення [PERSON] виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №663307, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010762900497 від 29.10.2007р. У власності відповідачки перебуває земельна ділянка за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до технічного паспорту будинку, Державного акту на право власності на земельну ділянку, договору дарування від 18.01.1994 р., посвідченого державним нотаріусом Овідіопольської ДНК Мірошніченко Л.М. за реєстровим №43 вбачається, що позивачка та відповідачка володіють та користуються приміщеннями у житловому будинку, господарськими та спорудами у відповідності до правовстановлюючих документів на земельні ділянки та житловий будинок, а саме, сторони окремо володіють та користуються окремими ізольованими один від одної частинами житлового будинку, господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до ст.183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Відповідно до ст.367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності може бути поділено в натурі між співвласниками. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Будинок та господарські будівлі та споруди фактично поділені між позивачкою та відповідачкою без втрати цільового призначення на дві ізольовані частини, які розташовані на окремих земельних ділянках, яким присвоєні окремі адреси, що передбачає можливість поділу будинку з виділенням [PERSON] 27/50 часток в самостійний об'єкт нерухомого майна (окреме домогосподарство) за адресою: [ADDRESS], з припиненням права спільної часткової власності позивачки та відповідачки на будинок [ADDRESS]. З наведених підстав суд приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Це судове рішення є підставою для виготовлення [PERSON] технічного паспорту на самостійний об'єкт нерухомого майна - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] та реєстрації права власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved