Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

У вересні 2014 року Київський психоневрологічний інтернат звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з заявою про визнання особи недієздатною. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 02.07.2014 до списку підопічних їх закладу був зарахований [PERSON], [INFO], який згідно з висновком Подільської МСЕК м. Києва від 10.06.2013 року визнаний інвалідом другої групи внаслідок загального захворювання безстроково. Крім того, відповідно до висновку Київського міського психоневрологічного диспансеру № 5, [PERSON] страждає психічним захворюванням. В зв'язку з цим, заявник звернувся до суду та просив на підставі ст. 39 ЦК України визнати [PERSON], [INFO] - недієздатним. В процесі розгляду справи за результатами проведених експертиз, заявник змінив вимоги заяви та просив на підставі ст. 36 ЦК України визнати [PERSON], [INFO] - обмежено дієздатним. В судовому засіданні представник заявника підтримала заяву з урахуванням заяви про зміну вимог. Представник органу опіки та піклування Оболонського району м. Києва в судовому засіданні заяву підтримала. Зацікавлена особа [PERSON] та його представник в судовому засіданні проти заяви не заперечували. Суд, перевіривши матеріали справи встановив, що [PERSON], [INFO] на підставі путівки Департаменту соціальної політики Київської міської державної адміністрації від 02.07.2014 року був зарахований до підопічних Київського психоневрологічного інтернату. Висновком Подільської МСЕК м. Києва від 10.06.2013 року [PERSON] визнаний інвалідом другої групи внаслідок загального захворювання безстроково. Відповідно до консультативного висновку Київського міського психоневрологічного диспансеру № 5 від 20.05.2014 року [PERSON] страждає психічним захворюванням. Ухвалою суду від 18.11.2014 року по справі була призначена судово - психіатрична експертиза відносно [PERSON], [INFO]. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №4 від 06.01.2015 року [PERSON] страждає психічним розладом у вигляді органічного ураження головного мозку травматично-судинного ґенезу з помірно вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням та емоційно-вольовим порушенням (F07.8), [PERSON] виявляє психічні та поведінкові порушення, які за ступенем своєї вираженості істотно впливають на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв'язку з чим він потребує встановлення над ним піклування. Ухвалою суду від 23.03.2015 року по справі була призначена повторна комісійна судово - психіатрична експертиза відносно [PERSON], [INFO], з огляду на те, що [PERSON] неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, при цьому двічі за важкі злочини за ст. 94 КК України та реально відбував покарання за вироками судів. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №442 від 26.05.2015 року [PERSON] страждає психічним розладом у вигляді органічного ураження головного мозку травматично-судинного ґенезу з помірно вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням та емоційно-вольовими порушеннями (F07.8 згідно МХК-10), наявний у [PERSON] психічний розлад істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, за своїм психічним станом потребує встановлення над ним піклування. Відповідно до ст. 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Оскільки [PERSON] страждає психічним розладом, який істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, то оцінюючи зібрані в справі докази, суд вважає їх достовірними та достатніми для визнання [PERSON] обмежено дієздатним. У зв'язку із вищевикладеним та

Outcome: approved