Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

У вересні 2017 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного управління юстиції у Запорізькій області, про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позову зазначала, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.02.2008 з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання доньки, [PERSON], [INFO], у розмірі 300 грн. щомісяця, починаючи з 12.12.2007. 25.02.2008 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист, але відповідач належним чином не виконував рішення суду про стягнення аліментів. Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам, який надано Шевченківським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, загальна сума заборгованості по аліментам станом на 01.08.2017 становить 34 800 грн. Проте, цей розмір заборгованості є меншим, оскільки відповідач декілька разів перераховував поштовими переказами аліменти на користь позивача, але такої інформації до органів ДВС не надавав. Так, в якості сплати аліментів відповідач перераховував поштовим переказом на її користь 13.05.2008 - 600 грн.; 10.06.2008 - 1500 грн.; 10.10.2008 - 300 грн.; 13.04.2009 - 300 грн.; 14.09.2009 - 600 грн.; 21.10.2010 - 900 грн. За розрахунком позивача сума неустойки (пені) у зв'язку з несплатою аліментів складає 32 161 грн. 55 коп. Посилаючись на вказані обставини, на підставі ч. 1 ст. 196 СК України, [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 32 161 грн. 55 коп., яка розрахована позивачем за період з грудня 2007 р. по серпень 2017 р. В судове засідання позивач не з'явилася, представник позивача - [PERSON] надав заяву, в якій просив справу розглянути у їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви суду не надав, у зв'язку з чим на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, та за згодою позивача ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з викладеним, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.02.2008, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки, [PERSON], [INFO], у розмірі 300 грн. щомісяця, починаючи з 12.12.2007. Згідно розрахунку заборгованості боржника по аліментам, який складено старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області від 17.08.2017, заборгованість [PERSON] по аліментам за період з 01.12.2007 по 01.08.2017 року становить 34 800 грн. Разом із тим, як зазначає позивач, державним виконавцем при розрахунку заборгованості не враховано, що відповідач в якості сплати аліментів перераховував поштовим переказом на користь позивача наступні суми: 13.05.2008 - 600 грн.; 10.06.2008 - 1500 грн.; 10.10.2008 - 300 грн.; 13.04.2009 - 300 грн.; 14.09.2009 - 600 грн.; 21.10.2010 - 900 грн., про що органи державної виконавчої служби не повідомляв. Тобто з урахуванням вказаних платежів, заборгованість відповідача по аліментам становить 30 600 грн. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину. Статтею 196 СК України передбачена відповідальність за прострочення сплати аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України в редакції, яка діяла до 08.07.2017 (тобто майже увесь період в якому виникли спірні правовідносини), при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов'язання окремо. Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому, сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Саме така правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 1 липня 2015 року № 6-94цс15, від 25 листопада 2015 року № 6-2022цс15, від 16 березня 2016 року № 6-2589цс15, від 2 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16. 08.07.2017 року набрали чинності зміни, внесені Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» до ст. 196 СК України. Відповідно до нової редакції вказаної статті, у разі виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Суд не бере до уваги розрахунок неустойки, наведений у позові, оскільки такий розрахунок здійснено не у відповідності до вищезазначених вимог СК України та правовій позиції Верховного Суду України. Визначаючи розмір неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача, суд виходить з помісячного розрахунку заборгованості, здійсненого головним державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС ЗМУЮ із урахуванням наданих позивачем квитанцій про сплату аліментів, які не були враховані державним виконавцем. При цьому, суд також враховує, що до вимог про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на підставі ст. 196 СК України позовна давність не застосовується, що випливає з норми ст. 20 СК України, яка є спеціальною нормою до загальної норми ЦК України (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України), і передбачає, що до вимог, які випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті139 цього Кодексу. Як вже встановлено судом, загальна сума заборгованості по аліментам станом на 01.08.2017 складає 30 600 грн. 00 коп. В межах заявленого в позові [PERSON] періоду (з 12.12.2007 по 01.08.2017) загальний розмір неустойки (пені), яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача становить 9 498 грн. Вказану суму заборгованості суд отримав внаслідок розрахунку пені спочатку за кожен місяць, шляхом множення суми присудженого розміру аліментів (300 грн.) на 1% пені та множення отриманої суми на кількість днів місяця, в якому утворилась заборгованість (в залежності за який місяць нараховувалась пеня), а потім шляхом складання отриманих сум за період з 12 грудня 2007 р. по 01 серпня 2017 р. (наприклад: 1) З 12 грудня 2007 року нараховано аліменти у розмірі 300 грн., які не були сплачені відповідачем у вказаному місяці, а тому сума пені у грудні 2007 р. становить 60 грн. (300х1/100х20=60); 2) за січень 2008 року нараховані аліменти у розмірі 300 грн., які не були сплачені відповідачем у вказаному місяці, а тому сума пені у січні 2008 р. становить 93 грн. (300х1/100х31=93); 3) за лютий 2008 року нараховані аліменти у розмірі 300 грн., які не були сплачені відповідачем у вказаному місяці, а тому сума пені у лютому 2008 р. становить 87 грн. (300х1/100х29=87) і так далі...). За підрахунком суду, загальний розмір пені за грудень 2007 р. - 2008 р. становить 459 грн.; за 2009 р. - 915 грн.; за 2010 р. - 1002 грн.; за 2011 р. - 1095 грн.; за 2012 р. - 1098 грн.; за 2013 р. - 1095 грн.; за 2014 р. - 1095 грн.; за 2015 р. - 1095 грн.; за 2016 р. - 1098 грн.; за 7 місяців 2017 р. - 546 грн., а відповідно її загальний розмір становить 9 498 грн. При цьому, неустойка: травень 2008 р., червень 2008 р., жовтень 2008 р., квітень 2009 р., вересень 2009 р., жовтень 2010 р., судом не нараховувалася, оскільки як встановлено зі змісту позову та доданих до нього документів, у вказані місяці відповідачем сплачувалися аліменти у присудженій судом сумі. Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума неустойки у розмірі 9 498 грн. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України із [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: partial