Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

У вересні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням будинком, розташованим за адресою: Миколаївська область м. Нова Одеса, вул. Малиновського, 41, власником якого вона є. На обґрунтування позову вказала, що відповідачі, що є членами її родини та місце проживання яких зареєстроване за вказаною адресою, з 2012 року в цьому будинку не проживають та ним не користуються. Позивач та її представник у судове засідання не зявилися. Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання заявлених позовних вимог. Представник позивача також подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила про задоволення позову. Відповідачі у судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали. Відповідач [PERSON], діючи від імені своїх неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], також подала заяву про визнання позовних вимог щодо визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням позивача. Представник третьої особи органу опіки та піклування Новоодеської РДА Миколаївської області у судове засідання не зявився, направили суду висновок щодо заявлених позовних вимог. Під час розгляду справи судом прізвище відповідача [PERSON] уточнено як [PERSON] на підставі поданих нею до суду документів про укладення шлюбу. Вивчивши доводи позовної заяви, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Миколаївська область м. Нова Одеса, вул. Малиновського, 41, що підтверджується договором дарування, посвідченого 05.08.2009 р. нотаріально. Довідкою № 27185 від 11.08.2017 р. виконавчого комітету Новоодеської міської ради підтверджено, що [PERSON] зареєстрована у [INFO] та до складу її сімї входять: [PERSON] (мати, 03.05.1922 р.н.); [PERSON] (онука, 13.03.1995 р.н.), [PERSON] (донька, 17.06.1981 р.н.); [PERSON] (онук, 03.02.2001 р.н.), [PERSON] (донька, 28.09.1979 р.н.); [PERSON] (онук, 02.03.2007 р.н.) При цьому згідно з вказаною довідкою та актом обстеження по факту проживання від 11.08.2017 р., [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] , [PERSON] є зареєстрованими за адресою: [INFO], але фактично не проживають. Викладені в позові обставини щодо не проживання відповідачів у належному позивачу будинку з 2012 року, не заперечувалися відповідачами, якими подано заяви про визнання позову. Крім того, з поданих до суду документів встановлено, що відповідач [PERSON], її неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], мають постійне зареєстроване місце проживання з 01.04.2016 р., а [PERSON] та [PERSON] з 18.12.2014 р., на території Російської Федерації ( м. Тула, вул.. Луначарського, 64). Згідно з мотивованим висновком органу опіки та піклування Новоодеської РДА Миколаївської області № 343/03-34/02 від 01.11.2017 р. неповнолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], не проживають на території України за адресою: Миколаївська область м. Нова Одеса, вул. Малиновського, 41 з 2012 року у звязку із виїздом разом зі своєю матірю [PERSON] з усіма особистими речами з зазначеного місця проживання, у якому відсутні на протязі 5 років. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушним. \~Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.ст. 317, 319, 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Положеннями ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За змістом\~ ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст. 64 ЖК України. Згідно з положеннями ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи той факт, що відповідачі [PERSON], її неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], мають постійне зареєстроване місце проживання з 01.04.2016 р., а [PERSON] та [PERSON] з 18.12.2014 р., на території Російської Федерації ( м. Тула, вул.. Луначарського, 64), де вони і проживають з 2012 року, тобто більш ніж 1 рік, відмовившись від користування житловим будинком, належним позивачу, вказані особи втратили право користування будинком за адресою: Миколаївська область м. Нова Одеса, вул. Малиновського, 41.

Outcome: approved