Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

У березні 2016 позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд стягнути з відповідача на свою користь розмір понесених витрат у розмірі 24728 грн. 84 коп., та судовий збір по справі, посилаючись на ті підстави, що 02.11.2013 о 03 год. 40 хв. відповідач керуючи автомобілем марки «Деу», номерний знак [NUMBER] не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Сhегу», номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] у зв'язку з чим транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 06.12.2013 у справі №758/14548/13, відповідача, визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. У результаті ДТП з вини відповідача, був пошкоджений автомобіль «Сhегу», номерний знак [NUMBER], що на праві власності належить [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «СТ «ІЛЛІЧІВСЬКЕ». Згідно звіту №393 про оцінку автомобіля марки «Сhегу» номерний знак [NUMBER]. складеного оцінювачем ФОП [PERSON] 15.11.2013 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Сhегу», номерний знак [NUMBER] становить 28780 грн. 61 коп. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судові засідання не з'явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом поштового повідомлення (а.с. 34-37), причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 02.11.2013 о 03 год. 40 хв. в м. Києві по вул. Газопровідній Кісіленко Володимир Васильович керуючи автомобілем марки «Деу», номерний знак [NUMBER] не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Сhегу», номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] у зв'язку з чим транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень (а.с. 9, 10). Постановою Подільського районного суду м. Києва вул. 06.12.2013 у справі №758/14548/13, відповідача, [INFO] визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 13). Відповідно до п. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В результаті ДТП з вини відповідача, був пошкоджений автомобіль «Сhегу», номерний знак [NUMBER], що на праві власності належить [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «СТ «ІЛЛІЧІВСЬКЕ» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/6264222, терміном дії від 07.09.2013 по 06.09.2014 (а.с. 11). У зв'язку з чим, власник пошкодженого автомобіля, з метою отримання страхового відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою (а.с. 20). Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 р. обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. На виконання положень п. 40.3 ст. 40 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач залучив до аварійного комісара для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у зв'язку із чим МТСБУ понесло збитки у розмірі 565 грн. 00 коп. (а.с.28). Згідно звіту №393 про оцінку автомобіля марки «Сhегу» номерний знак [NUMBER], складеного оцінювачем ФОП [PERSON] 15.11.2013 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Сhегу», номерний знак [NUMBER] становить 28780 грн. 61 коп. (а.с.14-24). Згідно із ч. 6 ст. 147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу. Як вбачається із матеріалів справи позивачем було прийнято рішення наказ №795 від 11.02.2014 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено [PERSON] грошові кошти в розмірі 23983 грн. 84 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 1/22110 від 11.02.2014 (а.с. 22) Крім того, позивачем було сплачено ФОП [PERSON] за послуги аварійного комісару за огляд авто та збір документів у розмірі 745 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 4366 від 04.12.2013 та актом виконаних робіт від 18.11.2013 (а.с.23, 24). У відповідності до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Згідно п. 3 ст. 34 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує витрати на проведення експертизи лише в разі якщо він визначений законом строк не направив свого представника для огляду транспортного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із положеннями ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Згідно ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таким чином, в судовому засіданні позивачем доведено, що відповідач не виконав свої зобов'язання належним чином. За таких обставин, суд вважає доведеним позивачем завданий йому розмір матеріального збитку. Відповідно до положень статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved