Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

У березні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення недоотриманої суми пенсії в порядку спадкування за законом. Заявлені вимоги обґрунтовує наступним. [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть, яке видане Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільною стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, та відповідно був вроблений відповідний актовий запис № 432. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з недоотриманої пенсії, яка нараховувалася до дня смерті і зберігається у Торецькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області. Позивачу, як спадкоємцю, повинні були виплатити ці гроші на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. 11.11.2019 року позивач [PERSON] звернулася до Торецького ОУ ІІФУ Донецької області за виплатою недоотриманої суми пенсії [PERSON] . Недоотриману суму пенсії виплачено за період з 01.11.2016 по 31.05.2019 року (зазначено період із застосуванням норми статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до вимог якої недоотримана пенсіонером з власної вини пенсія виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отриманням пенсії) в загальній сумі 82438,18 гри. Однак, у Свідоцтві про право на спадщину за законом, указано, що сума недоотриманої пенсії складає 90888,28 гри.. Таким чином сума недоотриманої пенсії до стягнення становить 8450,10 гри. (90888,28 грн. .- 82438,1 8 гри.). Позивач звернулася до Торецького ОУ ПФУ Донецької області з запитом у якому ставить питання про те, з яких підстав сума недоотриманої пенсії померлої [PERSON] була зменшена. Відповідно від 20.02.2020 року, було повідомлено, що при виплаті недоотриманого розміру пенсії враховано частину 1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до вимог якої недоотримана пенсіонером з власної вини пенсія виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отриманням пенсії. Я вважаю таку позицію відповідача незаконною, посилаючись на ст..52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером па день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч.2 ст.36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. А також на ст.1227 Цивільного кодексу України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Позивачка вважає, що після прийняття спадщини сума недоотриманої пенсії змінила свій правовий статус і є вже не пенсією, недоотриманою пенсіонером, а коштами, які увійшли до складу спадщини. Подальше правове регулювання переходу права на ці кошти іншим особам регулюється нормами Цивільного кодексу України, вданому випадку, про спадкові відносини. Позивач вважає дії відповідача незаконними та просить стягнути недоотриману суму пенсії в порядку спадкування в сумі 8450,10 грн. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала письмова заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій заявлені позовні вимоги не визнав, оскільки вважає їх необґрунтованими і недоведеними в суді, при цьому просив розглянути справу за його відсутності. В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, яка належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером по день його смерті. У разі не звернення членів сім`ї померлого пенсіонера за виплатою вказаної суми в визначений цим Законом строк, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. При цьому, згідно ч. 1 ст. 46 цього Закону нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, днем звернення за виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається, день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами. Отже, розмір недоотриманої пенсії розраховується з дня звернення спадкоємця із заявою та виплачується не більше ніж за три роки. З огляду на це, позивачу по справі була обрахована та виплачена сума недоотриманої пенсії матері позивача [PERSON] склала 82438,18 грн. за період з 10.11.2016 по 31.05.2019. Виходячи з цього, не має законних підстав для виплати [PERSON] залишку недоотриманої пенсії померлої [PERSON] за період з 10 червня 2016 року по 09 листопада 2016 року включно. З цих підстав, просить суд повністю відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд доходить наступних висновків. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосудді, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06 червня 2019 року [PERSON] померла [INFO] (а.с.16) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді недоотриманої нею суми пенсії за період з 10.06.2016 по 31.05.2019 у розмірі 90888,28 грн., яка зберігається в Торецькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, що підтверджується довідкою Торецького об`єднаного управління пенсійного фонду України у Донецькій області про розмір недоотриманої пенсії (а.с.67) Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованим в реєстрі за №5317, виданого 11.11.2019 приватним нотаріусом Торецького міського нотаріального округу Донецької області Рижковим О.О. спадкоємицею [PERSON] , померлої [INFO] є її донька [PERSON] (а.с.70) Відповідно до копії заяви від 11.11.2019 позивач звернувся до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про виплату недоотриманої пенсії матері (а.с.34) Відповідно до листа Торецького об`єднаного управління пенсійного фонду України у Донецькій області про розмір недоотриманої пенсії [PERSON] , вбачається, що Торецьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області нараховано недоотриману суму пенсії у розмірі: 90888,28 грн., а виплачено у розмірі 82438,18 грн. (а.с.8-9) Судом з`ясовано, що сума недоотриманої пенсії нарахована та виплачена позивачу за період з 10.11.2016 по 31.05.2019 (а.с.31-32) Відповідно до листа №4879/05 від 18.09.2019 відповідач повідомив приватному нотаріусу Рижкову О.О., що [PERSON] , яка померла [INFO] , станом на 11.06.2019 не отримала пенсію за період з 10.06.2016 по 31.05.2019 у розмірі 90888,28 грн. Однак, при цьому, відповідно до ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. З огляду на це, розмір недоотриманої суми пенсії зменшено в залежності від дати звернення особи, яка має справо на спадщину до Торецького об`єднаного управління пенсійного фонду України у Донецькій області. (а.с.67) Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Таке ж саме право непорушності передбачено ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, тощо визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями (надалі Закон України № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями). Згідно ч. 1 ст. 46 Закону України № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями, нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більше як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Згідно ч. 1 ст. 52 цього Закону, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Проте, частиною другою цієї статті визначено, що члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 52 Закону України № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями, у разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В статті 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. З огляду на це, вбачається, що зміст ч. 3 ст. 52 Закону України № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями узгоджується із змістом ст. 1227 ЦК України. Крім того, зміст зазначених вище норм Закону узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме із частиною першою статті 91, відповідно до якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Суд зазначає, що Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями\~, які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Із системного аналізу наведених норм права вбачається, що суми пенсії, неодержані померлим за життя, передаються членам його сім`ї у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. При цьому, норми ч. 1 ст. 46 Закону України № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями, які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які увійшли до складу спадщини. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, то сума недоотриманої [PERSON] пенсії, що належала їй за життя і залишилась недоотриманою у зв`язку з її смертю, увійшла до складу спадщини. Тому, позивач, прийнявши спадщину від померлої матері має право на отримання всієї суми недоотриманої пенсії. Отже, суд доходить висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною нормою статті 52 Закону України № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями, без урахування норм статті 46 цього Закону. Таким чином, у виниклих спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача, як члена сім`ї померлого пенсіонера, на отримання невиплаченої за життя його матері пенсії. Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Таким чином відповідачем не в повному обсязі була виплачена позивачу сума недоотриманої пенсії після померлої [PERSON] .Так, різниця між сумою, зазначеною в Свідоцтві про право на спадщину за законом (90888,28 грн.) та фактично виплаченою сумою (82438,18 грн.) складає 8450,10 грн. В матеріалах справи наявний лист Торецького об`єднаного управління пенсійного фонду України, в якій зазначено про те, що [PERSON] , яка перебувала на обліку у Торецькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області за життя не отримала пенсію у розмірі 90888,28 грн. Крім того, Свідоцтво про право на спадщину за законом визначає, що спадщина складається з суми недоотриманої пенсії за період з 10.06.2016 по 31.05.2019 у розмірі 90888,28 грн. Однак, відповідно до відзиву відповідача на позовну заяву, а також відповідно до копії розпорядження від 11.11.2019, позивачеві було виплачено суму недоотриманої пенсії за померлою [PERSON] у розмірі 82438,18 грн. (а.с.35) При цьому, вищевказане Свідоцтво про право на спадщину за законом №5317 від 11.11.2019 по спадковій справі №392/2019 є дійсним, змін щодо обсягу спадкового майна до свідоцтва, відповідно до ст. 1300 ЦК України не вносилося. Станом на 10.08.2021 Свідоцтво про право на спадщину за законом №5317 від 11.11.2019 по спадковій справі №392/2019 недійсним, відповідно до ст. 1301 ЦК України, не визнавалося. Тобто до складу спадщини, визначеної у Свідоцтві про право на спадщину за законом не увійшла сума недоотриманої пенсії у розмірі 8450,10 грн. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, сума недоотриманої [PERSON] пенсії, що належала їй за життя і залишилась недоотриманою у зв`язку з її смертю, увійшла до складу спадщини. Проаналізувавши всі обставини справи, з урахуванням викладених позовних вимог, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі, стягнувши з Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь позивача суму недоотриманої пенсії в розмірі 8450,10 грн. в порядку спадкування за законом, що залишилась після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] , оскільки це буде ефективним способом захисту порушеного права позивача. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що судом позовні вимоги задоволено в повному обсязі, таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог зазначених вище.

Outcome: approved