overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 13 липня 2001 року вона і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 241. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем [PERSON] у них не склалося. Із липня 2008 року шлюбних відносин вони не підтримують, на даний час проживають окремо. Їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними неможливо. Вони досягли згоди щодо утримання їхньої дитини. Майнові спори між ними відсутні. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 13 липня 2001 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, просить суд задовольнити його. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 13 липня 2001 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 241. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що з липня 2008 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, на даний час проживають окремо. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 18 липня 2009 року вона і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 21. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем у них не склалося через різні характери та відсутність взаєморозуміння, що стало причиною виникнення сварок у сім'ї. Вона намагалася зберегти шлюб, проте всі її спроби виявилися марними. Подальше спільне проживання з відповідачем [PERSON] однією сім'єю є неможливим. Їхній шлюб носить лише формальний характер, тому подальше його існування є недоцільним. Майновий спір між ними відсутній. Їхня дочка буде проживати з нею. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], укладений 18 липня 2009 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, просить суд задовольнити його. Відповідач [PERSON] у суд теж не з'явився, подав до суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності, позов визнає, проти його задоволення та розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 18 липня 2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 21. Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що сторони подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 20 жовтня 2007 року вона та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 842. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у неї з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та обов'язки, ведення спільного господарства. Безпідставними ревнощами відповідач у присутності сина ображає її. Вживаючи спиртні напої, застосовує до неї фізичну силу. Від постійних суперечок і скандалів у неї погіршилося самопочуття. Вона постійно перебуває в стані стресу і депресії. Матеріально сім'ю [PERSON] не забезпечує. На даний час вони разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Спір щодо місця проживання дитини та поділу майна подружжя між ними відсутній. Примирення є неможливим, оскільки неприязні стосунки тривають досить тривалий час. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], укладений 20 жовтня 2007 року. Позивач [PERSON] у суді позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Роз'яснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 20 жовтня 2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 842. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Протягом тривалого часу сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 22 травня 2012 року вона та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Руднянської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 2. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Одруження із відповідачем виявилося невдалим. Спільне життя у них не склалося через абсолютно протилежні та несумісні погляди на подружнє життя. Майже одразу після укладення шлюбу між ними почали виникати сварки, внаслідок яких вони не могли знайти компромісу. У подальшому відповідач вчиняв не лише скандали, а й бійки, не дивлячись на те, що вона на той час була вагітною. З часу народження сина [PERSON] вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що їхній шлюб розпався, подальше збереження сім'ї є неможливим. Надання терміну для примирення є недоцільним. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з нею. Просила розірвати шлюб між нею і [PERSON], укладений 22 травня 2012 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, просить суд задовольнити його. Відповідач [PERSON] у суд теж не з'явився, подав до суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 22 травня 2012 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Руднянської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 2. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Із січня 2013 року сторони подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач [PERSON] проживає із малолітнім сином сторін [PERSON] у селі Рудня Броварського району Київської області, відповідач [PERSON] - у місті Сквира Київської області. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 23 жовтня 2011 року у виконавчому комітеті Комаргородської сільської ради Томашпільського району Вінницької області зареєстрували шлюб. Від спільного проживання в сторін народилася дочка: [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на життя, подружніх стосунків сторони не підтримують, сім'я фактично розпалася. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала за обставин зазначених у ньому, попросила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак направив на адресу суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сім'я сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 28 жовтня 2012 року у виконкомі Раківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області з відповідачем зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №4. Від спільного проживання у сторін народився син [PERSON] [INFO]. Шлюб з відповідачем перший. Сторони проживають окремо майже 6 місяців. Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на життя, вони перестали розуміти один одного, тому їх сім'я фактично розпалась та примирення між ними неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак надіслала на адресу суду заяву, в якій просить справу за її позовом розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи. Так як відповідач, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності в судове засідання не з'явився, суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами 28 жовтня 2012 року був укладений шлюб, зареєстрований виконком Раківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 4 (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 5 березня 2013 року виконавчим комітетом Раківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно довідки, виданої виконкомом Раківської сільської ради від 17 березня 2014 року син [PERSON] знаходиться на утриманні позивача (а.с.8). Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 08 серпня 2008 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Орджонікідзевському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 113. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З листопада 2011 року із чоловіком однією сім'єю не проживають, у вихованні сина батько участі не приймає. Взаємовідносини із відповідачем не склалися через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сумісне життя та виховання дитини, фізичний та духовний зв'язок між ними втрачений. Вважала, що зберегти їх родину неможливо, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище «[PERSON]». Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку із чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України. Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що рішенням Червоноармійського райсуду Житомирської області від 22.03.2013 року розірвано шлюб, укладений між нею та відповідачем, а дітей - синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] для подальшого виховання залишено біля неї. Діти на даний час перебувають на її утриманні. Являючись батьком дітей відповідач не дбає про їх фізичний та духовний розвиток, не бажає приймати участі у їх вихованні та утриманні. Тому просить стягнути із [PERSON], [INFO], аліменти на її користь на дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частки з усіх його доходів, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову, до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечував щодо їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено і це вбачається з копії свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] від 24.06.2003 року, серії [NUMBER] від 04.07.2005 року та серії [NUMBER] від 13.06.2012 року: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], їх батьками є сторони по справі [PERSON] та [PERSON].(а.с.2-4). Про те, що діти сторін: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], проживають біля матері [PERSON], свідчить довідка № 323 від 20.03.2014 року, видана виконкомом Тетірської сільської ради Червоноармійського району. (а.с.5). Враховуючи зазначене, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частки з усіх його доходів, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову, до досягнення дітьми повноліття. При зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує його з відповідача в сумі 243 грн. 60 коп. на користь Червоноармійського районного суду Житомирської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власницею земельної ділянки площею 0,15 га, розташованої на території с. Покровка Покровської сільської ради, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії IV-МК № 024229, виданого 9 березня 1995 року на підставі рішення виконкому Покровської сільської ради народних депутатів від 27 листопада 1991 року № 98, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 136. Після звернення до Покровської сільської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації та визнання права власності на житловий будинок, розташований на даній земельній ділянці, стало відомо, що в державному акті її прізвище було записане як «[PERSON]», ім'я - «[PERSON]» замість «[PERSON]» та «[PERSON]». Посилаючись на викладене, заявниця просила суд встановити факт належності їй Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-МК № 024229 від 9 березня 1995 року. У судовому засіданні заявниця та її представник підтримали заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки встановлення факту належності документу має юридичне значення для заявника та дає йому можливість реалізувати свої законні права, з наступних підстав. Судом встановлено, що 9 березня 1995 року на підставі рішення виконкому Покровської сільської ради народних депутатів від 27 листопада 1991 року № 98 виданий Державний акт на право приватної власності на землю - земельну ділянку площею 0,15 га, розташовану на території с. Покровка Покровської сільської ради, на ім'я «[PERSON]». Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29 жовтня 2013 року право власності на земельну ділянку площею 0,15 га зареєстровано за [PERSON]. Відповідно паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 21 січня 1997 року, прізвище заявниці українською мовою записане як «[PERSON]», ім'я - «[PERSON]». Таким чином, суд вважає встановленим, що прізвище Кндрусєвої Луізи Іванівни в Державному акті на право приватної власності на землю серії IV-МК № 024229, а саме земельну ділянку площею 0,15 га, виданому 9 березня 1995 року на підставі рішення виконкому Покровської сільської ради народних депутатів від 27 листопада 1991 року за № 98, помилково вказано як «[PERSON]», ім'я як «[PERSON]», та зазначений документ належать [PERSON].

Outcome: approved