Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

У березні 2014року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору дарування недійсним. В обґрунтування позову зазначав, що у березні 2013року його син [PERSON] запропонував йому підписати договір. Підписуючи договір він вважав, що підписує договір довічного утримання, як з`ясувалося пізніше він підписав договір дарування належного йому на праві власності житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Укладений договір дарування не відповідав його внутрішній волі і він помилявся щодо правової природи і змісту правочину, оскільки є особою похилого віку, інвалідом першої групи, хворіє і потребує допомоги, а відповідач запропонував йому таку допомогу. З огляду на викладене, норми ст.ст. 215,229,230 ЦК України, з урахуванням доповнених в ході судового розгляду справи позовних вимог позивач просив визнати недійсний договір дарування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , укладений між ним та [PERSON] 22.03.2013року, реєстраційний номер № [NUMBER] та зобов`язати приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Яценка О.М. скасувати реєстрацію права власності за № 420854 в державному Реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці площею 0,0506 га, кадастровий номер: [NUMBER] за [PERSON] у зв`язку з визнанням недійсним договору дарування, який був помилково зареєстрований як договір купівлі продажу , посвідчений 22.03.2013 року, реєстраційний номер [NUMBER] . [INFO] [PERSON] помер. Ухвалою суду від 06.09.2018року до участі у справі залучено правонаступників позивача [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В судове засіданні позивач [PERSON] не з`явилася, надала повноваження представнику. В судовому засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] , представник позивачів [PERSON] наполягали на задоволенні позовних вимог, з підстав зазначених у позовній заяві з урахуванням доповнених позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав повноваження представнику. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні. Третя особа приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Яценко О.М. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Заслухавши пояснення учасників справи та їх представників, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Якщо особа, яка вчинила правочин, помилялася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, установлених законом( ч.1ст.229 ЦК України). У відповідності до роз`яснень, Пленуму Верховного Суду України, викладених п.19 постанови №9 «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» правочин учинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або наслідків впливу тяжкої обставини, є оспорюванним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину , мають існувати саме на момент учинення правочину.Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести ,що така помилка дійсно мала місце, а також те, о вона має істотне значення. Помилка, допущена внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін, не є підставою для визнання правочину недійсним. Частиною першою статті 216 ЦК України визначено, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 17.05.1966року належав житловий будинок [ADDRESS] . Право власності зареєстровано в Херсонському бюро технічної інвентаризації 24.05.1966 року. 22.03.2013року між [PERSON] та [PERSON] укладено нотаріально посвідчений договір дарування житлового будинку [ADDRESS] , за яким [PERSON] безоплатно передав у власність [PERSON] зазначений житловий будинок із належними до нього господарським будівлями та спорудами. Дружина [PERSON] [PERSON] надала нотаріально посвідчену згоду на дарування житлового будинку [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. Згідно до тексту договору його підписано в присутності нотаріуса, особи сторін установлено, їх дієздатність та належність [PERSON] житлового будинку, земельної ділянки, що відчужуються перевірено, нотаріусом, та підписано самим [PERSON] На момент укладення договору дарування [PERSON] виповнилося 86\~років, він був визнаний інвалідом першої групи, тяжко хворів, потребував допомоги, що підтверджується довідкою Комунального закладу «Херсонська міська лікарня ім.. Є.Є. Карабелеша» за №393/8-6 від 12.10.2015року, посвідченням інваліда серії [NUMBER] , виданого Суворовським управлінням праці та соціального захисту населення міста Херсона 20.07.2009 року. Після укладення договору і до дня смерті [PERSON] проживав у житловому будинку по [ADDRESS] . Деякий час після укладення оспорюваного правочину відповідач здійснював догляд за позивачем, надав грошову допомогу. Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник)передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно(дарунок) у власність Договір, що встановлює обов`язок обдарованого вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування, правовою метою якого є передача власником свого майна у власність іншої особи без отримання взаємної вигоди. Матеріалами справи підтверджено, та не спростовано відповідачем наявність обставин, які вказують на помилку позивача неправильне сприйняття ним фактичних обставин правочину, що вплинуло на його волевиявлення і має істотне значення, а саме: вік позивача, його стан здоров`я та потреба у зв`язку з цим у догляду й сторонній допомозі; наявність у нього спірного житла як єдиного; відсутність фактичної передачі спірного нерухомого майна за оспорюванним договором дарування дарувальником обдарованому та продовження позивачем проживання в спірній квартирі після укладення договору. Саме такий правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постановах № 6-69цс14 від 18.06.2014року та № 6-93цс16 від 16.03.2016року, який суд у відповідності до ч.4 ст. 263 ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним та скасування реєстрації прав власності на спірне нерухоме майно у відповідності до частини першої статті 216 ЦК України. На підставі викладеного, ст.ст. 202-203,215-216, 229, 717ЦК України,

Outcome: approved