Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

ТОВ «ФК «Рантье» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 6749,19 грн. заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 22 вересня 2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Z19.193.71946 на суму 5866,00 грн. зі сплатою 1,99% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені графіком щомісячних платежів. Відповідач належним чином умови договору не виконувала, станом на 31 грудня 2015 року утворилась заборгованість за кредитом та нарахованим відсоткам у розмірі 6753, 90 грн. В подальшому ПАТ «Ідея Банк» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК «Рантьє» на підставі договору факторингу 31/12-1 від 31 грудня 2015 року, який укладено між ПАТ «Ідея банк» та ТОВ «ФК «Рантьє». Відповідач не виконує своїх зобовязань по поверненню кредиту і сума боргу станом на 30 березня 2016 року за кредитним договором № Z19.193.71946 від 22 вересня 2014 року становить 6749,19 грн., яку ТОВ «ФК «Рантьє» разом із сумою судового збору у розмірі 1378,00 грн., який сплачено позивачем при поданні позову, просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач повідомлялася про час і місце розгляду справи належним чином в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України за її зареєстрованим місцем проживання, але до суду не зявилася, заперечень на позов, або заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ст.197 ч.2 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. 22 вересня 2014 року [PERSON] уклала з ПАТ «Ідея Банк» кредитний договір в сумі 5688,00 грн., строком на 18 місяців, зі сплатою 1,9900% річних від залишкової суми кредиту( п.1.3); за обслуговування кредиту щомісячно в розмірі 4,4300% від початкової суми(п.1.4.) (а.с. 21-22). Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. З договору факторингу № 31/2-2, укладеного 31 грудня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк», видно клієнт відступив факторові права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованості в розмірі портфеля заборгованості (сукупності невиконаних в строк грошових зобовязань боржників перед клієнтом). Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами (права вимоги) (а.с.14-19). Згідно акту прийому-передачі реєстру заборгованостей за договором факторингу (витяг) №31/12-1 від 31 грудня 2015 року, що є додатком №2 до цього договору, ПАТ «Ідея Банк» передало, а ТОВ «ФК «Рантьє» прийняло права вимоги до боржників, після чого від клієнта до фактора перейшли права вимоги заборгованостей від боржників, і фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.20). Крім того, з вказаного витягу вбачається, що боржник [PERSON] має заборгованість за договором № Z19.193.71946 від 22 вересня 2014 року станом на 31 грудня 2015 року в сумі 6753, 90 грн. (яка складається з 4342, 24 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 2406, 95 грн. заборгованість за відсотками та комісії). Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Як вбачається з положення ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, до позивача перейшли всі права щодо вимоги заборгованості за кредитним договором від 22 вересня 2014 року № Z19.193.71946. Оскільки відповідач не виконує умови кредитного договору, то права позивача є порушеними, і позов підлягає задоволенню, і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором Z19.193.71946в сумі 6749,19 грн. Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved