Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила права користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є власником будинку [ADDRESS]. У вказаному будинку з 1993 року також зареєстрований [PERSON], який з 2000 року у будинку не проживає. З огляду на викладене, просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування вказаним будинком. Позивач та його представник, у судовому засіданні підтримали позовну заяву, з підстав та доводів наведених в ній, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надіслав лист у якому просив розглянути справу у їх відсутність, вказав, що не заперечує проти визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання відповідач не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, а саме: у судове засідання на 06.11.2017р., 06.12.2017р. та 14.12.17 р., шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації, однак судові повістки про виклик до суду на 06.11.2017 р. та 06.12.2017 р. повернулися до суду у зв'язку зі спливом терміну зберігання. За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача, враховуючи, що позивач та представник позивача не заперечують проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, допитавши свідків, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії договору купівлі - продажу від 21 вересня 1992 року, [PERSON] продав, а [PERSON] придбав будинок [ADDRESS]. 23 вересня 1992 року вказаний будинок був зареєстрований Криворізьким міським бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за [PERSON] (а.с. 7-8). Згідно довідки виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради відділ реєстрації місця проживання громадян від 03.08.2017 №10402, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON] - 1911 р.н., [PERSON], 1916 р.н. (а.с. 11). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], повідомив суду, що проживає за адресою: [ADDRESS]. В будинку [ADDRESS] ніхто не проживає більше 10 років. Раніше бачив, що у будинку проживали чоловік та жінка похилого віку. Останнім часом у будинку ніхто не проживає, тільки іноді навідується позивач. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], повідомив суду, що проживає за адресою: [ADDRESS]. В будинку [ADDRESS] ніхто не проживає більше 10 років. До будинку іноді навідується [PERSON] Права членів сім'ї власника на користування житловим приміщенням врегульовані ст. 405 ЦК України, відповідно до вимог якої члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналогічну норму містить також ст. 156 ЖК України. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавства не встановлює, в зв'язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи. Таким чином, під час вирішення питання про втрату членом сім'ї наймача права на користування жилим приміщенням з'ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За таких обставин суд приходить до висновку, що оскільки відповідач не проживає у вказаному будинку понад один рік без поважних причин, будь-які інші домовленості між ним і власником житла або законом не визначено, окрім того cудом не встановлено, що йому чиняться перешкоди у користуванні зазначеним будинком, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved