overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те, що 09.08.2013 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №R101.0031295, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 58794,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 6,49% та 1,37% щомісячної комісії за обслуговування кредиту. Відповідач належним чином не виконав умови договору, в результаті чого має заборгованість в сумі 88243,82 грн. Прохав стягнути з відповідача заборгованість в сумі 88243,82 грн. та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду лист, в якому просив розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, направивши на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує, просить справу розглянути за його відсутності. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором №R101.0031295 від 09.08.2013 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 58794,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 6,49% та 1,37% щомісячної комісії за обслуговування кредиту. Згідно з представленим розрахунком сума заборгованості складає 88243,82 грн. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 14.11.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 9500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36%. Відповідач належним чином не виконав умови договору, в результаті чого станом на 29.02.2016 р. має заборгованість в сумі 22183,53 грн. Прохав стягнути з відповідача заборгованість в сумі 22183,53 грн. та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором від 14.11.2008 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 9500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36%. Згідно з представленим розрахунком станом на 29.02.2016 р. сума заборгованості складає 22183,53 грн. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те, що 27.09.2011 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 1100 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30%. Відповідач належним чином не виконав умови договору, в результаті чого має заборгованість в сумі 11402,10 грн. Прохав стягнути з відповідача заборгованість в сумі 11402,10 грн. та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором від 27.09.2011 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 1100 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,99%. Згідно з представленим розрахунком сума заборгованості складає 11402,10 грн. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 31.08.2010 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір, згідно з яким відповідачу була надана кредитна картка «Універсальна». 02.12.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на картку «Gold» вз встановленним лімітом 14\~200 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60%. Відповідач належним чином не виконав умови договору, в результаті чого має заборгованість в сумі 50486,57 грн. Прохав стягнути з відповідача заборгованість в сумі 50486,57 грн. та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором від 02.12.2013 року [PERSON]. був наданий кредит в сумі 14 200 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60%. Згідно з представленим розрахунком сума заборгованості складає 50 486,57 грн. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. У квітні 2016 року позивач уточнив позовні вимоги, вказуючи на те, що 31.08.2005 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 1500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30%. Відповідач належним чином не виконав умови договору, в результаті чого має заборгованість в сумі 10442,29 грн. Прохав стягнути з відповідача заборгованість в сумі 10442,29 грн. та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором від 04.07.2011 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 1500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30%. Згідно з представленим розрахунком сума заборгованості складає 10442,29 грн. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 03.07.2008 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір №11367766000 , за умовами якого позивач надав кредит в сумі 15881 доларів США зі сплатою 13,5% річних, та кінцевим терміном погашення по 03.07.2015 року. З метою забезпечення виконання обовязків за кредитним договором 03.07.2008 року між позивачем та Чикмень [PERSON] був укладений договір поруки №215291. Відповідачі належним чином не виконали умови договору. Просив стягнути з відповідачів суму боргу за кредитним договором в сумі 4886,52 доларів США та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду лист, в якому прохає справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує та прохає суд їх задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не зявились, хоча про час, місце та дату розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд повідомили, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Відповідно з ст. 553 Цивільного Кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку, поручитель відповідає перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Згідно з положеннями ст. 554 Цивільного Кодексу України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники Згідно з кредитним договором №11367766000 від 03.07.2008 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 15881 доларів США, зі сплатою 13,5% відсотків річних кожні 30 календарних днів та кінцевим терміном повернення 03.07.2015 року. З метою забезпечення виконання обовязків за кредитним договором 03.08.2008 року було укладено договір поруки , за яким поручителем боржника є Чикмень [PERSON] Розмір заборгованості підтверджується розрахунком. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач посилався на те, що 09 грудня 2011 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бучанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 193. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Вони з відповідачкою мають різні погляди на сімейне життя та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Примирення між ними та збереження шлюбу неможливе. Просив шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявився, відповідно до заяви від 15.03.2016 року просив справу розглядати за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідачка в судове засідання не зявилася. Відповідно до заяви від 26.04.2016 року не заперечувала обставини, викладені у позовній заяві. Просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що між сторонами 09 грудня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бучанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 193, був зареєстрований шлюб. 19 жовтня 1998 року від даного шлюбу в позивача та відповідачки народилась спільна дитина - син [PERSON], на підтвердження чого до позовної заяви додано копію свідоцтва про народження (повторного) від 12 березня 2016 року, в якому батьками вказаної дитини значаться позивач та відповідачка. Судом встановлено, що з 2015 року сторони спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Причиною розпаду сімї є різниця характерів, відсутність між позивачем та відповідачкою взаєморозуміння і довіри, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства, втрата почуттів взаємної любові та поваги. При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені, позивач наполягав на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачкою не бажає, спір про майно буде вирішуватися в іншому судовому засіданні, спір щодо місця проживання дитини також відсутній, тому суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач посилався на те, що 14 квітня 2007 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 157. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Вони з відповідачкою мають різні погляди на сімейне життя та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Примирення між ними та збереження шлюбу неможливе. Просив шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явився, відповідно до заяви від 14.04.2016 року просив справу розглядати за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Відповідно до заяви від 14.04.2016 року не заперечувала обставини, викладені у позовній заяві. Просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що між сторонами 14 квітня 2007 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 157, був зареєстрований шлюб. [INFO] від даного шлюбу в позивача та відповідачки народилась спільна дитина - син [PERSON], на підтвердження чого до позовної заяви додано копію свідоцтва про народження від 28 серпня 2007 року, в якому батьками вказаної дитини значаться позивач та відповідачка. Судом встановлено, що з листопада 2014 року сторони спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї є різниця характерів, відсутність між позивачем та відповідачкою взаєморозуміння і довіри, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, втрата почуттів взаємної любові та поваги. При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені, позивач наполягав на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачкою не бажає, спору про майно між сторонами немає, спір щодо місця проживання дитини також відсутній, тому суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 02 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області, актовий запис № 373. Сумісне життя не склалося в звязку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникали постійні суперечки.\~З грудня 2014 року шлюбні відносини між сторонами припинені, разом вони не проживають через відсутність взаєморозуміння та відсутність взаємних інтересів, спільне господарство не ведеться. Позивач фактично створив нову родину, проживає разом з іншою жінкою. Позивач в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав повністю. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за її відсутності суду не надала, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін не можливе, майнового спору та дітей від шлюбу \~у сторін не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 19 січня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 24. Сумісне життя не склалося в звязку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникали постійні суперечки.\~З серпня 2015 року шлюбні відносини між сторонами припинені, разом вони не проживають через відсутність взаєморозуміння та відсутність взаємних інтересів, спільне господарство не ведеться. Відповідачка перейшла на постійне мешкання до своїх батьків. Позивач в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав повністю. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за її відсутності суду не надала, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін не можливе, майнового спору та дітей від шлюбу \~у сторін не має.

Outcome: approved