Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

У вересні 2015 року до суду звернулося ПАТ «Укргазбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 162540,96 дол. США. Позивач зазначав, що 25 квітня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 480 к-ф, згідно якого останній було надано кредит у розмірі 65000 дол. США строком з 25 квітня 2008 року по 24 квітня 2018 року, зі сплатою 13,3 відсотків річних. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування з визначенням їх розмірів у встановлені строки, але взятих на себе зобов'язань не виконує. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 24 липня 2015 року становить 162540,96 дол. США, та судовий збір 3654 грн. Представник позивача у судове засідання не прибула, просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала, про що надала письмову заяву. Відповідач [PERSON] та третя особа відділ ДВС Кременчуцького районного управління юстиції у судове засідання не прибули, про дату розгляду справи повідомлялися належним чином - засобами рекомендованого поштового зв'язку, про причини своєї неявки суд не повідомляли. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ст.ст. 1049, 1050 Цивільного Кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За умовами ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. Як постає з рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області по справі №2-438/10 за позовом ПАТ «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке набрало законної сили 17 серпня 2010 року, що 25 квітня 2008 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 480 к-ф, згідно якого останній банк надав кредит у сумі 65000 дол. США зі сплатою 13,3 відсотків річних в строк з 25 квітня 2008 року по 24 квітня 2018 року. В договорі визначено, що погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісячні платежі в розмірі не менше 1/120 від суми отриманого кредиту. Погашення заборгованості по Кредитному ліміту може проводитися як шляхом внесення коштів на карту клієнтом так і списання банком коштів з дебетної карти. Після закінчення 12 місяців \~з моменту підписання спірного договору, [PERSON] не зверталася до ПАТ «Укргазбанк» з вимогою про припинення дії \~Договору. У звязку з порушеннями [PERSON] зобовязань за договором від 25 квітня 2008 року, утворилась заборгованість перед Банком, яка станом на 22 квітня 2010 року становить 79024,74 дол. США. Ця сума заборгованості була стягнута вказаним рішенням суду, на виконання якого 21 лютого 2013 року було видано виконавчий лист. Зазначені обставини, які були встановлені судом та викладені у рішенні суду від 28 липня 2010 року згідно ст. 61 ЦПК України не підлягають повторному встановленню та дослідженню. Станом на день розгляду справи присуджена судом сума заборгованості відповідачем позивачу не сплачена. Крім того, заборгованість за кредитним договором за період з 28 липня 2010 року до 24 липня 2015 року збільшилася в частині процентів за користування кредитом і яка становить 46303,31 дол. США. Також, позивач обчислив пеню за порушення строків повернення кредиту і яка становить 67616,23 дол. США та пеню за прострочення сплати процентів за користування кредитом на суму 48621,42 дол. США. Вказана сума заборгованості станом на день розгляду справи відповідачем банку не сплачена. Позивач не уточнював позовні вимоги станом на день розгляду справи. Спір між сторонами у справі з приводу розрахунку заборгованості відсутній. Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин та позову. Розмір пені обчислено в межах трьохрічного строку позовної давності відповідно до п. 5.8 кредитного договору. На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача заборгованість на загальну суму 162540,96 дол. США, з них: - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом 46303,31 дол. США; - пеня за порушення строків повернення кредиту 67616,23 дол. США; - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 48621,42 дол. США. та у повернення сплаченого судового збору в розмірі 3654 грн., як мінімальний розмір судового збору, який було сплачено юридичною особою позивачем у справі.

Outcome: approved