Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

У березні 2016 року позивачка звернулася до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до Маріупольської міської ради, про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом, де зазначила, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого вона звернулася до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори із заявою по прийняття спадщини. Вона є єдиним спадкоємцем який прийняв спадщину. 05.11.2002 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на легковий автомобіль, долю у майні КСП «Укренергочермет», на житловий будинок [ADDRESS] 01.10.2015 року вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про спадщину на майно, яке залишилось після смерті чоловіка на 6/50 часток житлового будинку по [ADDRESS], яка належала її чоловікові на підставі свідоцтва про право власності, виданого міським відділом комунального господарства м. Жданова від 09.07.1964р. №179. Дане свідоцтво було зареєстровано у Жданівському БТІ №11896 від 16.07.1964р., яке підлягало обміну на підставі рішення Іллічівської районної ради народних депутатів виконавчого комітету від 22.07.1992р. №352, яким вказано, що житловий будинок А-І зі всіма спорудами та будівлями належить [PERSON] та [PERSON] та є самостійними домоволодіннями. Також відповідно до довідки міського комунального підприємства «Маріупольське БТІ » від 28.08.2015р. №1906, 6/50 частин будинку [ADDRESS] належать [PERSON] та рішенням Іллічівської районної адміністрації від 22.11.2006р. №299 була затверджена ідеальна частка домоволодіння - 3/10. 06.08.2015 року комунальним підприємством «Маріупольське БТІ » було проведено інвентаризація домоволодіння та виготовлено технічний паспорт, в якому власником зазначено саме [PERSON], будь-які відмітки про порушення будівельних норм або самовільного будівництва відсутні. Свідоцтво про право власності видане міським відділом м. Жданова від 09.07.1964р. №179 підлягає обміну, але чоловік за своє життя не обміняв правовстановлюючого документу, не зареєстрував за собою право власності на 6/50 частини. Через невідповідність адреси у первинному правовстановлюючому документі від 09.07.1964р. позивачка не має можливості отримати свою спадщину через нотаріальну контору. 01.10.2015р. державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій на підставі відсутності у неї необхідних документів на нерухоме майно. Просила позов задовольнити, визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] До судового засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву, якою підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити , розглянути справу у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, залишила розгляд справи на розсуд суду. У зв'язку з неявкою сторін та у відповідності до ст.. 197 ЦПК України , фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] 23.04.2002р. виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м. Маріуполя Донецької області [PERSON] помер [INFO] року (а.с.21). Судом встановлено, що [PERSON] року помер [INFO] був чоловіком позивачки. На день його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно (а.с.21). Ст.1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі, на квартиру, житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року, та інших нормативно-правових актів. Згідно п.4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року( надалі - Інструкція від 31.01.1966 р.) , яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачено обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ. Згідно свідоцтва про право особистої власності №179 від 09.07.1964р. вбачається, що власником 6/50 частини на довомолодіння [ADDRESS] належить [PERSON] на праві особистої власності (а.с.19). Згідно рішення Іллічівської ради народних депутатів від 22.07.2002р. №352 домоволодіння [ADDRESS] має два окремих житлових будинка. Житловий будинок літ А-1 належить гр. [PERSON] (а.с.7). Згідно відповіді з Маріупольського БТІ від 28.08.2015р. відомо, що 6/50 частини житлового будинку літ. А-1 розташованого за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності №179 від 09.07.1964р., зареєстрованого в Маріупольському БТІ 16.07.1964р. за реєстровим №11896. Рішенням колегії Іллічівської районної адміністрації від 22.11.2006р. №299 затвердили ідеальну частину за [PERSON] - 3/10 частин (а.с.6). Згідно копії заяви [PERSON] від 01.10.2015 року наданої до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори , остання прийняла спадщину , яка складається з частки житлового будинку [ADDRESS] (а.с.21). Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі, на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до п 4 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-1У «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Постановою від 01.10.2015 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Третьої Маріупольської нотаріальної контори [PERSON]К було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що у спадкоємця відсутні документи, оформлені відповідно до чинного законодавства, що підтверджують належність майна спадкодавцеві. Звертаючись до суду, позивачка просила визнати за нею право власності на 3/10 частини домоволодіння по [ADDRESS] в порядку спадкування. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню та за позивачкою слід визнати право власності в порядку спадкування на 3/10 частини домоволодіння по [ADDRESS] в порядку спадкування, також судом встановлено, що права інших осіб при цьому не порушуються. Відповідно до ст.88 ЦПК України з позивача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved