Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] (до укладення шлюбу [PERSON] (т.1 а.с.32) та [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом до ФОП [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Регіональний сервісний центр МВС в Дніпропетровській області, в якому просили визнати недійсним договір комісії укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON] про здійснення комісійного продажу транспортного засобу CITROEN C1SX, 2011 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) VF7PNCFB089554078, номера двигуна 6893791; визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу CITROEN C1SX, 2011 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) VF7PNCFB089554078, номера двигуна 6893791 укладений між [PERSON] та [PERSON], оформлений довідкою-рахунком № ААЕ415435 від 15 вересня 2015 року виданою ФОП [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на транспортний засіб CITROEN C1SX, 2011 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) VF7PNCFB089554078, номера двигуна 6893791; витребувати від [PERSON] на користь [PERSON] транспортний засіб CITROEN C1SX, 2011 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) VF7PNCFB089554078, номера двигуна 6893791; зобовязати [PERSON] передати [PERSON] транспортний засіб CITROEN C1SX, 2011 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) VF7PNCFB089554078, номера двигуна 6893791, ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Свої позовні вимоги мотивували тим, що вони з 01 січня 2015 року проживають як чоловік і жінка однією сімєю без реєстрації шлюбу та 24 січня 2015 року за рахунок спільних коштів придбали транспортний засіб CITROEN C1SX, 2011 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) VF7PNCFB089554078, номера двигуна 6893791. 24 січня 2015 року транспортний засіб було зареєстровано на імя [PERSON] Дніпропетровським ВРЕР-1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ 7274426, закріплено номерний знак [NUMBER]. 05 вересня 2015 року указаний транспортний засіб знято з обліку для реалізації Харківським ВРЕВ-2 та 15 вересня 2015 року ТСЦ №1241 зареєстрований на імя [PERSON], закріплено номерний знак [NUMBER] і видано свідоцтво про державну реєстрацію СХТ413055. У подальшому 30 березня 2016 року транспортний засіб CITROEN C1SX, 2011 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) VF7PNCFB089554078, номера двигуна 6893791зареєстрований за [PERSON] у ТСЦ-2346, закріплений номерний знак [NUMBER] і видано свідоцтво про державну реєстрацію СХТ № 981818. Яких-небудь угод про відчуження транспортного засобу [PERSON] не підписувала, нікого на такі дії не уповноважувала, грошові кошти від його продажу не отримувала. Всі дії були проведені без її участі. [PERSON] згоди на відчуження спільного майна набутого за час сумісного проживання не надавав. Вони не мали дійсних намірів на відчуження майна. У вересні 2015 року позивача [PERSON] змусили оформити довіреності на право розпорядження нерухомим майном та відібрали транспортні засоби. За вказаним фактом Головним управлінням Національної поліції України в Дніпропетровській області відкрито кримінальне провадження №12016040000000664 за ознаками ч. 2 ст. 189 КК України «Вимагання вчинене за попередньою змовою групою осіб». На сьогодні тривають слідчі дії. Позивач [PERSON] не укладали з відповідачами договорів комісії на здійснення комісійної торгівлі транспортними засобами, договорів купівлі-продажу, грошові кошти за проданий транспортний засіб не отримували (т.1а.с.2-10). Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 вересня 2016 року указана цивільна справа передана для розгляду судді Черновському Г.В. (т.1а.с.23), який своєю ухвалою від 19 вересня 2016 року відкрив провадження справі та призначив її до розгляду (т.1 а.с.1). У звязку зі звільненням указаного судді з посади судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська розпорядженням керівника апарату призначено повторний автоматизований розподіл справи (т.1а.с.25), яка згідно із протоколом від 03 жовтня 2016 року передана для розгляду судді Ходаківському М.П. (т.1а.с.26) Ухвалою від 04 жовтня 2016 року суддею Ходаківським М.П. прийнято цивільну справу № 201/13098/16-ц до свого провадження та призначено її до судового розгляду (т.1 а.с.27). Позивач [PERSON] 22 лютого 2018 року надав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без його участі (т.2а.с.250). Також у матеріалах справи міститься заява позивача [PERSON], у якій остання просить розглянути справу без її участі та задовольнити її позовні вимоги (т.2 а.с.92). Згідно із письмовими поясненнями позивача [PERSON], що містяться у матеріалах справи, позивачі не вчиняли жодних дій направлених на відчуження спірного транспортного засобу, не отримували грошових коштів від продажу автомобіля. Відповідачі в свою чергу не надали доказів існування договору купівлі-продажу спірного транспортного засобу укладеного між [PERSON] та [PERSON] (т.2 а.с.93-95). ФОП [PERSON] у судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. У матеріалах справи міститься заява представника відповідача, що діє на підставі договору про надання юридичної допомоги про ознайомлення із матеріалами справи (т.1а.с.80-81), а отже відповідач обізнана про наявність такого спору. Також на виконання ухвали Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська про забезпечення доказів у вказаній цивільній справі відповідачем було надано пояснення щодо неможливості надання таких доказів у звязку із вилученням їх слідчим Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (т.1а.с.114). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. У матеріалах справи наявна заява [PERSON], у якій остання вважає позовні вимоги необґрунтованими, а факти викладені у позовній заяві не відповідають дійсності (т.2 а.с.75-76). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представником відповідача [PERSON], що діє на підставі договору про надання правової допомоги від 25 листопада 2017 року (т.2 а.с.240), 22 лютого 2018 року через канцелярію суду надано заяву про відкладення розгляду справи у звязку з зайнятістю в іншому судовому засіданні (т.2а.с.239). У матеріалах справи міститься заява [PERSON], відповідно до якої відповідач не визнає позовні вимоги та вважає необґрунтованими. Відповідач вважає, що позивачами не надано жодного доказу на підтвердження обставин викладених у позовній заяві (т.2а.с.73-74). Представник третьої особи Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у матеріалах справи міститься заява представника сервісного центру про розгляд справи без його участі та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства (т.1 а.с.99-100). Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).У рішенні Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов'язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «[PERSON] проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші). Ураховуючи, що розгляд справи триває значний час, відповідачі та треті особи належним чином повідомлялися про призначені у справі судові засідання, судом визнано за можливе розглянути справу за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Судом встановлено та із матеріалів справи це вбачається, що 24 січня 2015 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого [PERSON] придбала автомобіль CITROEN C1SX, 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) VF7PNCFB089554078, номера двигуна 6893791, реєстраційний номер [NUMBER]\~(т.2а.с.60-61). 24 січня 2015 року указаний транспортний засіб було зареєстровано за [PERSON] Дніпропетровським ВРЕР-1 та видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу СХХ727426, закріплений номерний знак [NUMBER] (т.1 а.с.22). Згідно із відповіддю Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області від 24 березня 2016 року автомобіль CITROEN C1SX, 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) VF7PNCFB089554078, номера двигуна 6893791 05 вересня 2015 року знятий з обліку для реалізації у ВРЕР № 2 [PERSON] України в Харківській області (т.1 а.с.41). У подальшому указаний транспортний було зареєстровано за [PERSON] у Дніпропетровському ВРЕР-2 на підставі довідки-рахунку № 415435 від 15 вересня 2015 року (т.2 а.с.133), виданої ПП [PERSON] відповідно до умов договору про надання послуг по виписці довідки-рахунок від 15 вересня 2015 року (т.2 а.с.126-127), та видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ 413055, номерний знак [NUMBER] (т.1 а.с.123). На даний час власником спірного транспортного засобу є [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу № 293/01/2346/2016 від 26 березня 20416 року (т.1 а.с.122), заявою [PERSON] № 88217199 від 26 березня 2016 року про перереєстрацію на нового власника спірного транспортного засобу (т.1 а.с.120), а також відповіддю Регіонального сервісного центра в Дніпропетровській області від 21 липня 2017 року за № 31/4-2583 (т.2 а.с.165-166). За заявою [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 серпня 2016 року внесено відомості у кримінальному провадженні № 12016040000000664 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України (т.1а.с.12). Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 23 червня 2017 року було витребувано від Соборного відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області оригінали для огляду в судовому засіданні та завірені належним чином копії документів про переоформлення транспортного засобу Citroen C1SX, 2011 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) VF7PNCFB089554078, номер двигуна [NUMBER], які було вилучено 28 вересня 2016 року у ФОП [PERSON] та Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області у звязку із розслідуванням кримінального провадження № 12016040650003661; витребувано від Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 оригінали для огляду в судовому засіданні та завірені належним чином копії документів про переоформлення транспортного засобу Citroen C1SX, 2011 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) VF7PNCFB089554078, номер двигуна [NUMBER], які було вилучено 28 вересня 2016 року у ФОП [PERSON] та Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області у зв'язку із розслідуванням кримінального провадження №12016040650003661; витребувати від Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області оригінали для огляду в судовому засіданні та завірені належним чином копії документів, на підставі яких здійснювалось оформлення права власності та всі реєстраційні дії щодо транспортного засобу Citroen C1SX, 2011 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) VF7PNCFB089554078, номер двигуна [NUMBER] із часу ввезення на митну територію України по теперішній час і здійснювалась державна реєстрація таких дій (довідки-рахунки, договори-купівлі-продажу, заяви про зняття з обліку та постановку на облік транспортного засобу, експертні висновки тощо); витребувано від ФОП [PERSON] оригінали для огляду в судовому засіданні та завірені належним чином копії документів, що стали підставою для переоформлення транспортного засобу Citroen C1SX, 2011 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) VF7PNCFB089554078, номер двигуна [NUMBER], в тому числі копії довідки-рахунку (лицьової і зворотної сторони із нанесеним підприємством інформації про оціночну вартість такого транспортного засобу (номер та дата складення звіту про оцінку); звіт суб'єкта оціночної діяльності, що проводив оцінку транспортного засобу; акти приймання-передачі транспортного засобу; біржову угоду, договір комісії; договір купівлі-продажу транспортного засобу; фінансові документи про оплату комісії' та вартості придбаного транспортного засобу; підписане власноручно письмове повідомлення власників транспортного засобу із зазначенням інформації про кількість легкових автомобілів та/або мотоциклів, та/або мопедів, що відчужені ним протягом поточного календарного року (т.2 а.с.144-146). На виконання указаної ухвали Регіональним сервісним центром в Дніпропетровській області до суду було надано відповідь із зазначенням реєстраційних дій щодо спірного автомобіля, а також надані копії документів, операції з яким проводилися на території Дніпропетровської області (т.2 а.с.165-173). Згідно із відповіддю Слідчого відділення Соборного відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 21 грудня 2017 року щодо надання витребуваних документів, що перебували у матеріалах кримінального провадження № 12016040650003661, надати їх неможливо через пошкодження в результаті пожежі (т.2 а.с.221). Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення або оспорювання. Статтею 41 Конституцією України визначено: ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (п.п. 1,2 ст. 319 ЦК України). У відповідності до цивільного законодавства особа, яка вважає, що її речові права порушено, має право звернутися до суду як з позовом про визнання відповідної угоди недійсною ( ст. ст. 215235 ЦК України), так і з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння (ст. ст. 330, 338 ЦК України). За загальним правилом ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 13, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно зі ст. 330 ЦК України майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Верховним Судом України у постанові від 18 вересня 2013 року у справі № 6-95цс13, яка є обовязковою для усіх судів України, указано, що права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захистові шляхом задоволення позову до чергового добросовісного набувача з використанням правового механізму, установленого ст. ст. 215, 216 ЦК України. Норма ч. 1 ст. 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України. Статтею 388 ЦК України унормовано, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом . Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Порядок зняття автомобіля з реєстрації (перереєстрації) визначається Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Порядок). Відповідно до п. 8 Порядку державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчена підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Із наведених вище положень нормативно-правового акта вбачається, що довідка-рахунок - це документ, який підтверджує реалізацію транспортного засобу, тобто перехід права власності на транспортний засіб, є оформленням договірних відносин купівлі-продажу транспортного засобу виконує функції договору купівлі-продажу автотранспортного засобу, згідно з яким власник автомобіля\~\~передає права на володіння транспортним засобом покупцеві, а той, у свою чергу, повинен сплатити власнику заздалегідь узгоджену суму і вступити в права власності. Відповідно до п. 33 Порядку перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі отримання свідоцтва про реєстрацію замість утраченого або не придатного\~\~для користування,\~\~зміни їх власників, місця стоянки, місцезнаходження або найменування власників - юридичних осіб, місця проживання або прізвища, імені чи по батькові фізичних осіб, які\~\~є\~\~власниками транспортних засобів, а також у разі зміни кольору, переобладнання транспортного\~\~засобу\~\~чи заміни кузова, інших\~\~складових\~\~частин, що мають ідентифікаційні номери. При\~перереєстрації\~\~транспортних\~\~засобів\~\~у\~\~разі\~\~зміни їх власників\~\~ зняття\~\~ з обліку\~\~ таких\~\~транспортних\~\~засобів\~\~не проводиться. Для проведення перереєстрації транспортних засобів, зазначених в абзаці другому\~\~цього пункту, до підрозділів Державтоінспекції подаються засвідчені підписами сторін, що скріплені печатками, акти приймання-передачі транспортних засобів із зазначенням їх кольору, марки, моделі, року випуску, ідентифікаційних номерів складових частин, а для проведення перереєстрації транспортних засобів у разі їх відчуження - документи, що встановлюють право власності\~\~на транспортні засоби, разом із зазначеними актами. Проте з матеріалів, наданих суду Регіональним сервісним центром в Дніпропетровській області, на підставі яких спірний автомобіль був перереєстрований за [PERSON] вбачається, що [PERSON] не зверталася із заявою про перереєстрацію транспортного засобу, не було надано і акта приймання-передачі транспортного засобу, засвідченого підписом. Згідно із поясненнями наданими позивачем [PERSON], [PERSON] не укладала з ПП Гунченко договору щодо відчуження спірного автомобіля і грошові кошти не отримувала. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що належний на праві власності [PERSON] автомобіль вибув із її власності поза її волею, всупереч встановленій законодавством процедурі, оскільки суду не надано доказів волевиявлення позивача на відчуження належного їй автомобіля і отримання нею за це грошових коштів, а тому позовні вимоги в частині витребування з незаконного володіння відповідача [PERSON] транспортного засобу CITROEN C1SX, 2011 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) VF7PNCFB089554078, номера двигуна 6893791, є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується інших позовних вимог, то вони задоволенню не підлягають, оскільки належним способом поновлення права позивача [PERSON], є саме задоволення позовної вимоги про витребування майна. Судові витрати слід розподілити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial