Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

У березні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ВКП «Київкаркаспрофіль», [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звільнення з посади директора ТОВ «ВКП «Київкаркаспрофіль» з 04.12.2014 року з виключенням даних про нього як про директора ТОВ «ВКП «Київкаркаспрофіль» з державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Свої вимоги мотивує тим, що загальними зборами ТОВ «ВКП «Київкаркаспрофіль» був призначений на посаду директора ТОВ «ВКП «Київкаркаспрофіль». 21.11.2014 року подав заяву про звільнення за власним бажанням. 27.01.2015 року ініціював проведення загальних зборів підприємства, на порядок денний якого ставилося питання щодо звільнення його з посади директора ТОВ «ВКП «Київкаркаспрофіль». Засновники підприємства були своєчасно повідомлені про проведення загальних зборів підприємства, але з'явився лише [PERSON] у зв'язку з чим збори не відбулися. Зауважує, що примусова праця в Україні заборонена, тому враховуючи вищевикладене, звернувся до суду за захистом порушених прав та просив суд позов задовольнити. В судовому засіданні позивач та представник позивача уточнили позовні вимоги та просили суд визнати припиненими трудові відносини між товариством з обмеженою відповідальністю «ВКП «Київкаркаспрофіль» та директором товариства [PERSON]. Відповідачі в судове засідання, призначене на 27.05.2015 року не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки в судове засідання не відомі. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. В судовому засіданні, призначеному на 16.04.2015 року заперечували проти позовних вимог та просили суд відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до протоколу загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «ВКП «Київкаркаспрофіль» від 08.06.2012 року [PERSON] на підставі його заяви від 08.06.2012 року призначено на посаду директора з 09.06.2012 року з подальшою реєстрацією змін в державних установах. Відповідно до наказу № 06/09 від 09.06.2012 року [PERSON] прийняв на себе обов'язки директора ТОВ «ВКП «Київкаркаспрофіль». 21.11.2014 року [PERSON] звернувся до ТОВ «ВКП «Київкаркаспрофіль», засновників ТОВ «ВКП «Київкаркаспрофіль» [PERSON], [PERSON], [PERSON] з заявою про звільнення за власним бажанням з займаної посади. У відповіді на заяву [PERSON] від 21.11.2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] 09.12.2014 року повідомили, що згідно вимог чинного законодавства та статуту ТОВ «ВКП «Київкаркаспрофіль» директор призначається на посаду та звільняється з посади загальними зборами учасників товариства. Для вирішення зазначеного питання необхідно ініціювати проведення позачергових загальних зборів учасників товариства. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про господарські товариства», у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний орган (дирекція) або одноособовий (директор). Частиною 4 ст. 145 ЦК України, ст. 41 Закону України «Про господарські товариства» передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить, зокрема, створення і відкликання виконавчого органу товариства. Відповідно до п.11.1, 11.5.4 статуту ТОВ «ВКП «Київкаркаспрофіль» вищим органом товариства є загальні збори учасників. Виконавчим органом товариства є директор. Пунктом 11.3.5 статуту товариства передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства входять питання, зокрема, утворення та відкликання виконавчого органу товариства. Відповідно до ст. 99 ЦК України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Члени виконавчого органу можуть бути у будь-який час усунені від виконання своїх обов'язків, якщо в установчих документах не визначені підстави усунення членів виконавчого органу від виконання своїх обов'язків. Відповідно до статуту ТОВ «ВКП «Київкаркаспрофіль» учасниками товариства є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до п. 11.2.1 статуту учасники повідомляються про проведення зборів персонально із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання зборів учасників. Як вбачається з матеріалів справи, 23.12.2014 року [PERSON] звернувся до засновників товариства з повідомленням про скликання загальних зборів учасників товариства, яке буде проведено 27.01.2015 року о 12-00 в офісі по вулиці Бориспільська, 9, корп. 91. Зазначене повідомлення було отримано [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про що свідчать копії повідомлення про вручення поштового відправлення. Разом з тим, загальні збори 27.01.2015 року не відбулися, у зв'язку з чим питання про звільнення [PERSON] з посади директора ТОВ «ВКП «Київкаркаспрофіль» вирішено не було. Станом на час ухвалення рішення суду загальні збори ТОВ «ВКП «Київкаркаспрофіль» не проведені, питання про звільнення позивача з посади директора не вирішено. При цьому також встановлено, що позивач не відкликав свою заяву про звільнення за власним бажанням від 21.11.2014 року. Пунктом другим статті 22 КЗпП України визначено, що відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. Частиною першою статті 38 КЗпП України передбачене право працівника розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Отже, за змістом положень ст. 38 КЗпП України, ст. 145 ЦК України, ст. 41 Закону України «Про господарські товариства» праву директора товариства на звільнення за власним бажанням кореспондує обов'язок учасників товариства провести загальні збори та розглянути заяву директора про звільнення. Проте, як встановлено матеріалами справи, учасники ТОВ «ВКП «Київкаркаспрофіль» - відповідачі не провели загальних зборів товариства та заяву [PERSON] про звільнення з посади директора не вирішили, тоді як позивач виконав вимоги закону щодо процедури звільнення за власним бажанням: подав відповідну заяву та призначив проведення зборів учасників товариства для його вирішення. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Розглядаючи справи, пов'язані із застосуванням даної норми, Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 року № 14-рп/2004, від 16.10.2007 року № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю Конституційний Суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договром чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації. Таким чином, відповідачами порушене право позивача на звільнення з роботи з ініціативи працівника, передбачене ч. 1 ст. 38 КЗпП України. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки невирішення зборами учасників товариства заяви про звільнення позивача з посади директора є порушенням його права щодо вільного вибору праці та таким, що підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved