Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

У березні 2020 року заявниця [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, указуючи, що з 17 листопада 2018 року вона перебуває у шлюбі з [PERSON] , який від попереднього шлюбу має дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Мати дитини - [PERSON] померла [INFO] . Заявниця вказує, що однією сім`єю разом зі своїми дітьми вони проживають за адресою: [ADDRESS] . Вони разом проводять вільний час, піклуються один про одного. З метою утворення повноцінної сім`ї заявниця просить визнати її усиновлювачем малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, та внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] № 416, який складено 16 квітня 2013 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, а саме: в графі «Мати» зазначити « [PERSON] , громадянка України». В судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги та просила суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи, пояснила, що Служба у справах дітей дійшла висновку про доцільність усиновлення заявницею малолітнього [PERSON] , [INFO] , пояснила, що усиновлення провадиться в інтересах дитини. Заінтересована особа [PERSON] , пояснив, що він є батьком [PERSON] . Дитина вважає заявницю своєю матір`ю. У заявниці з [PERSON] склалися дуже добрі та теплі стосунки. Вона ставиться до [PERSON] як і до власної дитини. Він, [PERSON] , не заперечує проти усиновлення [PERSON] свого сина. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявниця з 17 листопада 2018 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , батьком [PERSON] , [INFO] . Заявниця проживає однією сім`єю з [PERSON] . Мати дитини - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.05.2018 року. Судом встановлено, що у заявниці з [PERSON] склалися добрі стосунки, хлопчик вважає заявницю своєю матір`ю. [PERSON] має постійне місце роботи та стабільний заробіток; житлом забезпечена, житлові умови добрі. За станом здоров`я заявниця може бути усиновителем. Згідно з висновком виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 24.02.2020 року № 18/5-84, усиновлення [PERSON] , [INFO] , громадянкою України [PERSON] , [INFO] , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч.1 ст. 208 СК України усиновленою може бути дитина. Відповідно до ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до п. 8 вказаної постанови, за змістом ст. 217 СК у випадках, коли дитина, стосовно якої розглядається питання про усиновлення, має батьків, обов`язковою умовою його позитивного вирішення є їхня вільна та безумовна згода. При цьому необхідно враховувати, що до набрання рішенням суду про усиновлення законної сили кожен із батьків може відкликати свою згоду незалежно від мотивів. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 218 СК України усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Відповідно до ч. 1 ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Саме цим правом скористалася [PERSON] , звернувшись до суду із заявою про усиновлення. Відповідно до ч. 1 ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Згідно зі ст.ст.4, 10 Європейської конвенції про усиновлення дітей, ратифікованою Законом № 3017-VI (3017-17) від 15.02.2011 року, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, у кожному випадку компетентний орган приділяє особливу увагу важливості того, що усиновлення забезпечує дитину стабільними та гармонійними домашніми умовами. Компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише після належного попереднього встановлення обставин стосовно усиновлювача, дитини та її сім`ї. Відповідно до ст. 229 СК України, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Статтею 233 СК України передбачено, що на підставі рішення суду про усиновлення, в актовий запис про народження дитини, державний орган реєстрації цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що усиновлення дитини, [PERSON] , [INFO] , проводиться в інтересах дитини, заявниця усвідомлює відповідальність за фізичний і моральний розвиток дитини, правові наслідки усиновлення, тому заява має бути задоволена. Суд також вважає можливим задовольнити прохання заявниці та внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] № 416, який складено 16 квітня 2013 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, а саме: в графі «Мати» зазначити « [PERSON] , громадянка України».

Outcome: approved