Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи тим, що 16 липня 2016року на її припаркований по бул.Л.Українки 19 у м. Києві автомобіль «Рено», номерний знак [NUMBER], упала частина дерева,внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Оскільки відповідач не виконав належним чином покладених на нього обов'язків,передбачених «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій « внаслідок чого сталося падіння частини дерева на автомобіль позивача, то позивачка звернулася з цим позовом до суду та просить стягнути з відповідача 24642 ,70 грн. завданої майнової шкоди та 2000 грн. моральної шкоди. У судовому засіданні представник позивача [PERSON]. позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача Кохненко Г.І. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що позивачем не доведено, що саме є балансоутримувачем дільниці, на якій росло дерево, частина якого упала на автомобіль позивача та ним порушено ПДР. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16 липня 2016року позивач виявив, що частина дерева впала на її припаркований по бул.Л.Українки 19 у м. Києві автомобіль «Рено», номерний знак [NUMBER], внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження: капот , фара права, панель , кришка багажника , крило переднє ліве. Частина дерева, що упала на автомобіль, уявляє гілку дерева породи каштан (а.с.37) Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 9.1.12 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 105 від 10 квітня 2006 року дерево визнається аварійним, якщо воно несе загрозу життю пішоходів, транспортних засобів, знаходиться у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, ураганів, інших стихійних явищ, має гнилу серцевину стовбура. Згідно з пп. 7 п. «а» ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ч.ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до відання виконавчого комітету міської ради належать власні повноваження організації благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян. Відповідно до пп. 1, 2 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів та здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об'єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об'єктів тощо. Зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об'єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях є елементами (частинами) об'єктів благоустрою (п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»). Відповідно до ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об'єктів благоустрою населених пунктів належать прибудинкові території. Статтею 20 вказаного Закону передбачено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Відповідно до Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України за № 105 від 10 квітня 2006 року (далі Правил) балансоутримувач - спеціально уповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства. Розділ 9 вказаних Правил передбачає, що виробничий процес утримання об'єктів зеленого господарства включає, зокрема, догляд за ними, а також видалення окремих дерев; видалення аварійних дерев. Згідно з п.5. Правил відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на об'єктах благоустрою державної чи комунальної власності є балансоутримувачі цих об'єктів. Догляд за об'єктами благоустрою зеленого господарства, зокрема, включає проведення щорічних обстежень під час яких потрібно виявляти аварійні дерева, тобто дерева, які можуть становити загрозу для життя і здоров'я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі (розділ 9 Правил). З метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють загальні, часткові та позачергові огляди. Періодичність часткових оглядів визначає балансоутримувач об'єкта, власник чи користувач земельних ділянок, на яких ростуть зелені насадження (розділ 12 Правил). Балансоутримувачем об'єкту благоустрою по бул.Л.Українки 19 у м. Києві є Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Липкижитлосервіс» , як структурний підрозділ Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м.Києва» (а.с. 62). Відповідно до звіту про дослідження із визначення вартості матеріального збитку від 25.07.2016р. матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Рено», номерний знак [NUMBER], становить 23 427,70 грн. (а.с. 19-50). Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилання відповідача на те , що позивачем завищено розмір матеріального збитку суд вважає необгрунтованим, оскільки відповідач лише припускав, що розмір збитку є значно меншим , але відповідних доказів на підтвердження не надав та доводи позивача нічим не спростував, з клопотанням щодо призначення у справі судової авто товарознавчої експертизи не звертався. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності , суд приходить до висновку , що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні , що з вини відповідача спричинена шкода , тому позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 24642 ,70 грн. (23 427,70 грн. + 1215 грн. за проведення дослідження). Відповідно до ст. 1167 ЦК України , позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково в розмірі 1000 грн. , в узагальненому вигляді моральних страждань, оскільки в судовому засіданні встановлено , що внаслідок пошкодження автомобіля притерпіла значні вимушені зміни в своїх життєвих та виробничих стосунках. Доказів та розрахунків в обґрунтування моральної шкоди в розмірі 2000 грн. позивачем не надано. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем підлягає відшкодуванню в розмірі 1102грн.42 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial