Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

У березні 2018 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» (03143, м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17; Код ЄДРПОУ: 39607507) на користь [PERSON] 24 010 (двадцять чотири тисячі десять) грн. на відшкодування майнової шкоди та 5000 (п'ять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди, а також вирішити питання, щодо розподілу судових витрат. Позов мотивує тим, що квартира [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 1741 від16.16.2011, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рохмановою О.В. Квартира знаходиться на третьому поверсі триповерхового будинку під технічним приміщенням. Будинок, в якому розташована квартира, перебуває на балансі Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва». 24 жовтня 2017 року після 21:00 години сталося залиття квартири з технічного приміщення. На момент залиття в квартирі перебував товариш позивача, [PERSON], який викликав аварійну службу ПАТ «АК «Київводоканал». Прибувши на місце події, працівники аварійної служби виявили в технічному приміщенні незакритий кран труби опалення, що й стало причиною залиття квартири. Оскільки позивач перебував за містом, то [PERSON] в терміновому порядку вранці 25 жовтня 2017 року звернувся до відповідача із заявою про направлення для обстеження квартири відповідної комісії. 14 листопада 2017 року комісія відповідача в складі працівників Житлово-експлуатаційної дільниці № 8 обстежила квартиру, про що склала акт. Комісією було виявлено наступні пошкодження квартири: в коридорі площею 3,8 м2 деформована паркетна дошка на підлозі (3,8 м2), на стіні пошкоджена штукатурка 1,0 м2 і водоемульсійне пофарбування. У ванній кімнаті деформована дверна коробка. В кухні площею 6,6 м2 деформована дверна коробка; на стелі і стінах місцями брудні плями по водоемульсійному пофарбуванні частково деформовані верхня і зовнішньої сторони кухонного пеналу і підвісної шафи. Причиною залиття комісія встановила «неповне закриття спускникового крану в системі центрального опалення на момент подачі теплоносія в мережу опалення». В усному порядку представники відповідача визнали вину балансоутримувача та пообіцяли відшкодувати нанесені збитки шляхом перерахунку нарахувань за житлово-комунальні послуги. Однак, вже 13 грудня 2017 року відповідач у своєму листі-відповіді № 107/56/Т-784-1243 на звернення щодо відшкодування нанесених залиттям квартири збитків вказує на те, «що судом не встановлено винну у заподіянні шкоди особу», а тому вважає, що «питання щодо відшкодування шкоди, завданої майну, може бути вирішене в судовому порядку». Зважаючи на таку позицію відповідача та з метою визначення вартості ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, що утворилися внаслідок залиття квартири, позивач 31 січня 2018 року звернувся до TOB «Незалежний інститут судових експертиз» із заявою на проведення експертного будівельно-технічного дослідження з наданням висновку. Відповідно до висновку експерта за результатами експертного будівельно-технічного дослідження від 21.02.2018 № 8996 вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, які творилися внаслідок залиття, що трапилося 24.10.2017 року в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], - відповідно до Акту на час складання висновку становить 24 010 (двадцять чотири тисячі десять) грн. Перелік ремонтно-будівельних робіт, які є мінімально необхідними в зв'язку з пошкодженням елементів оздоблення, їх об'єм та вартість виконання цих робіт надано в кошторисних розрахунках експерта. Також, просить стягнути моральну шкоду, в розмірі 5 000 грн., а також витратим із зверненням до суду. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував, щодо задоволення позову та просив відмовити, надав до суду відзив з пропуском строку його подачі без поважних на те причин. Вказував, що обставини зазначені позивачем не можуть відповідати дійсності, оскільки підчас підготовки до опалювального сезону, після усунення всіх несправностей в системі централізованого опалення, система проходить гідравлічні випробування і заповнюється хімічно очищеною водою, тому якщо б спускниковий кран був не повністю закритий, залиття відбулося б ще раніше, до подачі теплоносія до системи опалення. Або ж було б виявлено працівниками житлово - експлуатаційної дільниці на технічному поверсі чи позивачем в своїй квартирі сліди підтікання крану. Так на момент складання та підписання представником теплопостачальної організації акту готовності до опалювального періоду КП «ККОЖФ Святошинського району м. Києва» було усунено всі виявлені несправності та недоліки і мережа була підготовлено до опалювального сезону, і вразі підтікання спускникового крану це було б виявлено комісією. Подача теплоносія до системи опалення здійснюється теплопостачальною організацією, як є виконавцем вказаних послуг, а не КП «ККОЖФ Святошинського району м. Києва», тому і звинувачення Позивача щодо не виконанні КП «ККОЖФ Святошинського району м. Києва» своїх обов'язків як виконавця послуг - є не законним, тим більше що причиною залиття сталося не неналежне утримання системи опалення. Свої обов'язки щодо підготовки системи опалення до опалювального періоду балансоутримувачем було виконано в повному обсязі, про що і було складено та підписано акт готовності до опалювального періоду, без якого подача теплоносія до системи опалення не відбулась би. Також не зрозуміле посилання судового експерта в висновку за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження на довідку про будівельні матеріали, що були використанні при проведенні попередніх ремонтно-будівельних робіт в квартирі за адресою: [ADDRESS] (12.02.2018) невідомо ким складено вже після подання заяви на проведення експертного дослідження (31.01.2018), не підписана та яка не має жодного підтвердження, що саме ці матеріали були використані при попередньому ремонті. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу № 1741 від16.16.2011, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рохмановою О.В. (а.с. 9). Квартира знаходиться на третьому поверсі триповерхового будинку під технічним приміщенням, згідно технічного паспорту на квартиру (а.с. 10-11). Будинок, в якому розташована квартира, перебуває на балансі Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва». 24 жовтня 2017 року після 21:00 години сталося залиття квартири з технічного приміщення. Прибувши на місце події, працівники аварійної служби виявили в технічному приміщенні незакритий кран труби опалення, що й стало причиною залиття квартири. 14 листопада 2017 року комісія відповідача в складі працівників Житлово-експлуатаційної дільниці № 8 обстежила квартиру, про що склала акк та було виявлено наступні пошкодження квартири: в коридорі площею 3,8 м2 деформована паркетна дошка на підлозі (3,8 м2), на стіні пошкоджена штукатурка 1,0 м2 і водоемульсійне пофарбування. У ванній кімнаті деформована дверна коробка. В кухні площею 6,6 м2 деформована дверна коробка; на стелі і стінах місцями брудні плями по водоемульсійному пофарбуванні частково деформовані верхня і зовнішньої сторони кухонного пеналу і підвісної шафи (а.с. 13). Причиною залиття комісія встановила «неповне закриття спускникового крану в системі центрального опалення на момент подачі теплоносія в мережу опалення». 13 грудня 2017 року відповідач у своєму листі-відповіді № 107/56/Т-784-1243 на звернення щодо відшкодування нанесених залиттям квартири збитків вказує на те, «що судом не встановлено винну у заподіянні шкоди особу», а тому вважає, що «питання щодо відшкодування шкоди, завданої майну, може бути вирішене в судовому порядку» (а.с.14). Зважаючи на таку позицію відповідача та з метою визначення вартості ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, що утворилися внаслідок залиття квартири, позивач 31 січня 2018 року звернувся до TOB «Незалежний інститут судових експертиз» із заявою на проведення експертного будівельно-технічного дослідження з наданням висновку (а.с.15). Відповідно до висновку експерта за результатами експертного будівельно-технічного дослідження від 21.02.2018 № 8996 вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, які творилися внаслідок залиття, що трапилося 24.10.2017 року в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], - відповідно до Акту на час складання висновку становить 24 010 (двадцять чотири тисячі десять) грн. Перелік ремонтно-будівельних робіт, які є мінімально необхідними в зв'язку з пошкодженням елементів оздоблення, їх об'єм та вартість виконання цих робіт надано в кошторисних розрахунках експерта (а.с. 16-46). Вартість послуг з проведення експертизи склала 4 909 грн. та була оплачена 31.01.2018 в повному обсязі (а.с. 45-47). У відповідності до норм ч. ч. 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Цивільним процесуальним кодексом України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, які мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). У відповідності до частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.Законодавець виключає збирання доказів судом, що стосується предмета спору, з власної ініціативи, за винятком витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом, як передбачено частиною 7 статті 81 ЦПК України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Відповідно до вимог ст. 151 Житлового кодексу РСР України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Згідно з нормами частин 1, 2 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частиною 3 статті 386 Цивільного кодексу України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. З наведеного вбачається, що обов'язок доказування розподіляється згідно із перерахованими нормами таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач, у свою чергу, відсутність його вини в заподіянні шкоди. Доказів на підтвердження того, що залиття квартири позивачів сталося не з вини власників квартири № 23 стороною відповідача не надано і встановлених обставин щодо факту залиття не спростував. Так, відповідно до вимог статті 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За приписами статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, зазначених у пункті 3 Постанови Пленуму від 31.03.1995 № 4 із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 № 5, від 27.02.2009 № 1, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до роз'яснень, викладених у пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає, що дійсно у результаті встановленої вини відповідача, позивач зазнав моральної шкоди, яка не може бути відшкодована шляхом лише констатації судом факту порушення. Суд приймає до уваги зазначену практику Європейського суду з прав людини як беззаперечну та, враховуючи наведені правові норми, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази та, дотримуючись вимог чинного законодавства, визначає розмір моральної шкоди з відповідача на користь позивача, тобто позовна вимога у цій частині судом задовольняється частково - на загальну суму у розмірі 2000 грн. Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 2 вказаної статті Кодексу, інші судові витрати пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати, пов'язані з розглядом справи, а саме: у розмірі 704, 80 грн. та 4909 грн. за проведення експертного будівельно-технічного дослідження. На підставі викладеного та

Outcome: partial