Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право на спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерного-пайового товариства закритого типу «Колос» Краснопільського району Сумської області розміром 5.69 в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі, що складається з ? частини по праву спадкування за законом після померлого [INFO] року батька [PERSON], яке належало йому згідно Сертифіката на право на земельну частку /пай/ серія [NUMBER] на підставі рішення Краснопільської районної державної адміністрації від 27 грудня 1996 року № 513 та зареєстрованого 25 лютого 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/ за № 627, спадщину після смерті якого позивач фактично прийняв, але юридично не оформив, та на ? частину по праву спадкування за законом після померлої [INFO] року [PERSON], яка фактично прийняла спадщину після померлого[INFO] року сина [PERSON], але юридично її не оформила. Вимоги обґрунтовані тим, що Позивач являється спадкоємцем першої черги за законом, спадщину після померлих [INFO] року батька [PERSON] та [INFO] року бабки [PERSON] прийняв відповідно до статей 529, 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, але позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку /пай/ у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, і постановою нотаріуса йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Сторони та третя особа в судове засідання не прибули, на адресу суду направили заяви, кожен окремо, про розгляд справи у їх відсутність, позивач та його Представник за довіреністю [PERSON] /довіреність від 15.08.2016, реєстр № 260, ас. 44/ позов підтримують з наведених у ньому підстав, відповідач та третя особа не заперечують проти задоволення позову /ас. 38, 51-53/. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог статей 158, 169, 197 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/. Дослідивши письмові докази, суд приходить на наступних висновків. У відповідності з п. 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судовим розглядом за матеріалами справи встановлено, що право на земельну частку ( пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно - пайового товариства закритого типу «Колос» Краснопільського району Сумської області розміром 5.69 в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі нормативною грошовою оцінкою 32929 грн. виникло у громадянина [PERSON] відповідно до Сертифіката на право на земельну частку /пай/ серія [NUMBER] на підставі рішення Краснопільської районної державної адміністрації від 27 грудня 1996 року № 513 та зареєстрованого 25 лютого 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/ за № 627, який власником за життя не отриманий /копії ас. 14, 15-21/. [INFO] року в селі Самотоївка Краснопільського району Сумської області помер [PERSON], місце державної реєстрації Самотоївська сільська Рада Краснопільського району Сумської області, запис № 19 від 13.04.1996 /копія Свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від [INFO]р, ас.6/, після смерті якого відкрилась спадщина на його майно. На час відкриття спадщини [INFO] року [PERSON] був зареєстрований та проживав разом з сином [PERSON] та матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] /ас. 7, копія свідоцтва про народження, ас.12; копія актового запису про народження; ас. 50/; останні є спадкоємцями першої черги за законом, спадщину прийняли відповідно до статті 529, частини першої статті 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, і за даними інформаційних довідок зі спадкового реєстру №№ 45423185 та 45423190 від 13.10.2016 спадкова справа не заведена і не видавалася /ас. 31-33/. [INFO] року померла [PERSON], місце державної реєстрації Самотоївська сільська рада Краснопільського району Сумської області, запис № 5 від 01.02.1999 /копія Свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 01 лютого 1999р, ас.8/, після смерті якої відкрилась спадщина на її майно. На час відкриття спадщини [INFO] року [PERSON] була зареєстрована та проживала разом з онуком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] / копії ас.11-12/, останній є спадкоємцем першої черги за законом, спадщину прийняв відповідно до статті 529, частини першої статті 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, і за даними інформаційних довідок зі спадкового реєстру №№ 45423195 та 45423200 від 13.10.2016 спадкова справа не заведена і не видавалася /ас. 34-35/. 26 вересня 2016 в. о. завідувача Краснопільської районної державної нотаріальної контори Охріменко О.І. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку ( пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно - пайового товариства закритого типу «Колос» Краснопільського району Сумської області розміром 5.69 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі належне [PERSON], спадщину після смерті [INFO] року [PERSON] фактично прийняли, але юридично не оформили [PERSON] та [PERSON], та після смерті [INFO] року [PERSON], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно /ас.13/. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із набуттям права на спадкове майно. До правовідносин, що виникли необхідно застосувати норми ЦК УРСР від 18.07.1963 року, так як спадщина після померлих [PERSON] та [PERSON] відкрилась до 01.01.2004 року. Позивач [PERSON] згідно з правилами частини першої та другої статті 529, статті 549 ЦК Української РСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, є спадкоємцем першої черги після померлих [INFO] року [PERSON] та [INFO] року [PERSON] на все майно за законом, фактично вступив в управління спадковим майном, тобто прийняв спадщину, водночас, оформити спадщину на право на земельну частку ( пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно - пайового товариства закритого типу «Колос» Краснопільського району Сумської області розміром 5.69 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі не може через відсутність у нього правовстановлюючих документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру (п. 4.20 Порядку), але позивач не має можливості надати правовстановлюючий документ на спірне майно, оскільки Сертифікат на право на земельну частку /пай/ не отриманий спадкодавцем за життя. Згідно статею 529 ЦК України (в ред. 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно статею 549 ЦК України (в ред. 1963 року) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути обєктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) державною адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Відповідно до частини першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); а також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до статті 392 ЦК України лише власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відділу Держгеокадастру у Краснопільському районі Сумської області з заявою щодо видачі Сертифікату на земельну частку /пай/ серія [NUMBER] на ім'я [PERSON], але йому в цьому було відмовлено по причині смерті власника та відсутності факту встановлення спадкоємця /ас. 22/. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що не отримання Сертифікату на право на земельну частку (пай) спадкодавцем, який би підтверджував факт права на спірну земельну частку/пай/, унеможливило отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. У теперішній час право позивача на спадщину за законом ніким не оспорене і спадщина не визнана відумерлою, належним відповідачем по даній справі є Самотоївська сільська рада Краснопільського району Сумської області, на території якої знаходиться вказане спадкове майно. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому порядку, не має. Відповідно до частини третьої статті 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, визнані сторонами обставини суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі частини першої статті 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання відповідачем позову суд не вбачає. Заперечень проти позову і доказів відносно належності майна іншим особам в суд не надійшло, інших спадкоємців, які б вступили у спадщину, немає, спадщина не визнана відумерлою. Право, яке належало [PERSON] та СліпаченкоМарії Іванівні на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок їх смерті. Дане право не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини, це право в порядку спадкування перейшло до позивача, котрий є спадкоємцем за законом, прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказану земельну частки /пай/ в нотаріальній конторі не може, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, тому його право підлягає захисту, іншим шляхом вирішити спір не можливо. Таким чином, позов є обґрунтованим і підставним до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved