Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Позивач вказує на те, що 25 листопада 1999 року його мати [PERSON] придбала у [PERSON] 38/100 часток житлового будинку № 3 по вул. Електронній у м. Миколаєві, уклавши договір купівлі продажу, який був зареєстрований на Товарній біржі «Українська біржа нерухомості» за № 1115/1 та в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації. При укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її суттєвих умов, але від нотаріального посвідчення договору сторони відмовились. 12 жовтня 2014 року [PERSON] померла. Він є спадкоємцем померлої. У звязку з необхідністю вчинення подальших правових дій, щодо реалізації права власності позивач просив про визнання договору купівлі-продажу вказаної частки житлового будинку дійсним. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, просив позов задовольнити. Відповідачка та третя особа в судове засідання не зявилися. Про час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. 25 листопада 1999 року укладений письмовий договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким [PERSON] продала, а [PERSON] купила 38/100 часток житлового будинку № 3, розташованого на приватизованій земельній ділянці площею 2070 кв.м., по вул. Електронній у м. Миколаєві. На зазначеній земельній ділянці розташовані наступні споруди та будівлі: літ. Б житловий будинок, житловою площею 55,3 кв.м.; літ. Епд погріб; літ. З вбиральня; літ. Ж сарай; огорожа і споруди № 1, 2, 3, І. Сторони повністю виконали всі суттєві умови договору, за яким відповідачка передала зазначену частку житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами у власність [PERSON], а остання прийняла нерухоме майно і сплатила за нього певну грошову суму. Даний договір було зареєстровано на Товарній біржі «Українська біржа нерухомості» в журналі реєстрації біржових угод з нерухомим майном 25 листопада 1999 року за № 1115/1. Придбані за договором 38/100 часток житлового будинку № 3 по Електронній у м. Миколаєві [PERSON] зареєструвала на праві власності в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації (реєстровий № 15732). 18 квітня 2000 року на імя [PERSON] на підставі рішення Миколаївської міської ради від 3 березня 2000 року № 17/24 видано державний акт на право приватної власності на землю, згідно якого [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0964 га по вул. Електронній,3 у м. Миколаєві для обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських споруд. Державний акт про право власності на землю серії І-МК № 007679 зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2917. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] померла 12 жовтня 2014 року. 1 квітня 2015 року Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 165/2015 до майна померлої [PERSON]. Позивач [PERSON] є спадкоємцем померлої. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, та п.4 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 р. «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (з внесеними змінами), якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] про визнання спірного договору дійсним є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved