Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, зазначивши, що згідно договору № б/н від 11.11.2009 року відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень) у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач неналежно виконував умови договору, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість, і в позовній заяві позивач вимагає стягнути з відповідача 9724,59 (девять тисяч сімсот двадцять чотири гривні пятдесят девять копійок), з яких 1954,73 гривні заборгованість за кредитом; 5150,59 гривень заборгованість по процентах за користування кредитом; 1680,00 гривень заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень (фіксована частина) та 439,27 гривень (процентна складова). В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, до суду подав заяву, відповідно до якої просить справу слухати без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Вимоги суду надати докази та належні розрахунки по справі не виконав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних мотивів. Судом встановлено, що 11 листопада 2009 року [PERSON] подав до публічного акціонерного товариства «Приватбанк» «Анкету заяву», в якій вказав бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою Кредитка «Універсальна» «55 днів пільгового періоду» в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень з базовою процентною ставкою за кредитом 2,5 % на місяць на залишок заборгованості, щомісячною комісією 0 %, 11.11.2009 року вказана анкета-заява отримана банком. В той же час в позовній заяві позивач посилається на те, що надав відповідачу кредит шляхом встановлення кредитного ліміту 2000 (дві тисячі) гривень на платіжну картку. Відомості про те, чи було видано кредитну картку відповідачу, та який кредитний ліміт було встановлено на неї, в матеріалах справи відсутні також такі не надано позивачем, ухвалу суду про надання кредитної справи по договору № б/н від 11.11.2009 року позивачем не виконано. Ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч.1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно «Анкети заяви» позивач просив у позивача надати кредит на кредитну картку «Універсальна» «55 днів пільгового періоду» (далі - заява), заявнику повідомлено, що у разі порушення позичальником термінів платежів за будь-якими із грошових зобовязань передбачених цим договором, більше ніж на 90 днів у звязку з чим банк змушений буде звертатися до суду, позичальник зобовязаний сплатити банк штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову, заявник згодний з тим, що ця заява разом з памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Згідно з заявою відповідач просив надати банківські послуги кредитка «Універсальна» «55 днів пільгового періоду» з базовою процентною ставкою за кредитом 2,5 % на місяць на залишок заборгованості , щомісячною комісією 0 %. Памятка клієнта та тарифи позивачем суду не надані, не видалось за можливе перевірити наявність таких і в кредитній справі. В доданих позивачем до позовної заяви умовах та правилах надання банківських послуг відсутні відомості про ознайомлення [PERSON] з ними, а тому в суду, зважаючи на вище наведене, відсутня можливість перевірити, чи саме з такими умовами та правилами ознайомлювався відповідач. Також розрахунок не є достовірним, оскільки проведені в ньому нарахування не відповідають заяві, з якою звернувся відповідач до позивача, оскільки в розрахунках наданих позивачем станом на 31.07.2015 року нараховано 1680,00 грн. заборгованості по пені та комісії, хоч в заяві відповідач просив встановити розмір комісії 0 %, а пеня не передбачена. При вибірковій перевірці розрахунку відсотків, де ставка відсотків становить 30%, встановлено, що за період: з 01-04-2014 по 30-04-2014, який становить 29 днів, позивачем з 1954,73 грн. простроченої заборгованості нараховано 124,48 грн. відсотків; з 01-05-2014 по 30-05-2014, який становить 29 днів позивачем з 1954,73 грн. простроченої заборгованості нараховано 128,81 грн. відсотків; з 01-07-2014 по 30-07-2014, який становить 29 днів позивачем з 1954,73 грн. простроченої заборгованості нараховано 137,76 грн. відсотків; з 01-01-2015 по 30-01-2015, який становить 29 днів позивачем з 1954,73 грн. простроченої заборгованості нараховано 167,57 грн. відсотків; з 01-05-2015 по 30-04-2015, який становить 29 днів позивачем з 1954,73 грн. простроченої заборгованості нараховано 183,94 грн. відсотків. За період з 01-03-2014 по 28-03-2014, який становить 27 днів з поточної заборгованості 0,00 грн. нараховано 2,22 грн. відсотків. Врозрахунку відсутнє розмежування пені та комісії, в звязку з чим неможливо визначити розмір пені, яку просить стягнути позивач та спосіб її нарахування, а також неможливо визначити розмір комісії, яку просить стягнути позивач, і вимога суду (а.с. 28) про надання розрахунку, в якому розмежовано нарахування пені та комісії, позивачем проігнорована. Виходячи з вказаного, суд приходить до висновку, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не містить достовірних даних. Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязання виникають з підстав, перерахованих в ст. 11 ЦК України, зокрема на підставі договорів. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. ст. 526, 530 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк відповідно до умов договору. Враховуючи вищенаведене, зважаючи на те, що всупереч вимогам ухвали суду від 12 листопада 2015 року позивач не надав суду кредитну справу по кредитному договору № б/н від 11.11.2009 року, укладеному між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON], в матеріалах справи відсутні докази укладення між позивачем та відповідачем кредитного договору № б/н від 11.11.2009 року, тобто укладення між позивачем та відповідачем кредитного договору № б/н від 23.07.2010 року, так-як позивачем надано лише докази того, що відповідач звертався за отримання кредиту шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, однак суду не надані відомості про номер картки, виданої відповідачу та строк її дії, докази того, що на кредитну картку, яка була видана відповідачу був встановлений кредитний ліміт та визначені інші істотні умови кредитного договору, відсутні достовірні дані про час та розмір отриманих відповідачем від позивача коштів.. Згідно з ч. 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ч.3 ст.27 ЦПК України встановлено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Враховуючи, що позивач не надав докази укладення кредитного договору № б/н від 11.11.2015 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON], а також не виконав у встановлений строк ухвалу суду про надання кредитної справи і не надав Бережанському районному суду кредитної справи по кредитному договору № б/н від 11.11.2009 року, укладеного між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON], з якої можна було б встановити факт укладення такого кредитного договору та досягнення згоди з усіх істотних умов вказаного договору, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Outcome: dismissed