Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

У березні 2015 року ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що у квітні 2012 року між ним та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії у розмірі 2000 грн., під 36 % річних, строком на 3 роки. Позичальник не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість. За таких обставин, ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 15793,40 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просив суд задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, судом встановлено наступне. 10 квітня 2012 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір №ICKGMCU.30661.003, згідно з умовами якого банк надає позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії у розмірі 2000 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунок[NUMBER]. Відповідно до п. 2.3. кредитного договору банк нараховує відсотки в розмірі 36% річних за користування кредитом. Пунктом 2.4. кредитного договору передбачено, що нарахування відсотків здійснюється щоденно, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами. Відповідно до п. 3.2. кредитного договору кредитний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонам і діє протягом трьох років, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором. Пунктом 5.2.2. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість в порядку і строки, визначені в кредитному договорі. Згідно з п. 6.1. кредитного договору за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує позичальнику відсотки в розмірі подвоєної процентної ставки, що встановлена в п. 2.3. Відповідно до п. 6.2. кредитного договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом банк нараховує позичальнику пеню у розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. У відповідності до п. 8.2. кредитного договору підписуючи договір позичальник засвідчує, що він отримав, повністю ознайомлений та згоден зі змістом цього договору та Тарифами банку. У відповідності до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як убачається з матеріалів справи, банк надав [PERSON] кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії, шляхом встановлення кредитного ліміту у розмірі 2000 грн. Відповідач допустив порушення при виконанні договірних зобов'язань в частині своєчасного погашення кредитної заборгованості, останній платіж в рахунок погашення заборгованості здійснив у квітні 2014 року. Станом на 13 березня 2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 15793,40 грн., що складає: прострочена заборгованість по кредиту в сумі 8068,85 грн., прострочена заборгованість по процентам за користування кредитними коштами у сумі 5871,92 грн., пеня у сумі 1852,63 грн. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення позову та вирішує стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору від 10 квітня 2012 року у загальному розмірі 15793,40 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved