Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом, яким просила змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16.10.2009 року у справі №2-4770/09 та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], 2005 року народження у розмірі 1700 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття з підстав, передбачених ст.ст.180,181,182,184,185,191,192 СК України. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити повністю та на їх обґрунтування пояснювала, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16.10.2009 року у справі №2-4770/09 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/ щомісячно починаючи з 28.07.2009 року та до повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки на теперішній час розмір стягуваних аліментів є недостатнім для матеріального утримання дитини, просила суд змінити визначений судом розмір аліментів, який сплачує відповідач на утримання доньки та стягувати аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1700 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити й його задоволення у повному обсязі, зазначивши, що протягом 2009-2015 років він постійно працює в бюджетній установі, має фіксовану заробітну плату, яка лише на 100 грн. перевищує розмір аліментів, який просить встановити позивачка. Також звертав увагу суду на ту обставину, що в цей час він знаходиться у шлюбі з іншою жінкою, яка також має двох неповнолітніх дітей, які знаходяться на його утриманні. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], яка народилась [INFO] року (а.с.6). Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 16.10.2009 року у справі №2-4770/09 з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто на утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/ щомісячно починаючи з 28.07.2009 року та до повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.7-8). Статтями 155, 180, 181, 182, 183 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно останньої довідки з місця роботи відповідача про заробітну плату, вбачається що [PERSON] дійсно працює у КЗ КОР «Київські обласні курси підвищення кваліфікації працівників культури» з 2011 року за основним місцем роботи та має середній посадовий оклад за вересень-жовтень 2015 р. у розмірі 2145,00 гривень /а.с.45/. Згідно ч.1 ст.184 СК України- якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуми Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст.192 СК (2947-14) розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. А згідно вимог ч.ч. 1, 4 ст.60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні позивачка не підтвердила належними доказами - яким саме чином змінилось її матеріальне становище або стан її здоров'я з моменту ухвалення рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 16.10.2009 року, та що що стало підґрунтям для звернення із вказаним позовом до суду. В обґрунтування вимог про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у вказаному розмірі, позивач зазначає, що їй не відомо чи працює відповідач та який дохід він має, що в свою чергу спростовується довідкою про заробітну плату, яка надана відповідачем у судовому засіданні. Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що з урахуванням розміру заробітної плати відповідача, який на 445 гривень більший за розмір аліментів, який просить стягувати позивач, не можливо прийти до висновку, що у відповідача покращилось матеріальне становище і він має беззаперечну можливість сплачувати аліменти в розмірі 1700 грн. Враховуючи наведене, суд вважає, що в судовому засіданні не встановлено підстав для задоволення позовних вимог, останні не знайшли свого підтвердження є необґрунтованими та спростовані дослідженими у справі доказами. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи не підтверджені засобами доказування, а тому у задоволенні позовної заяви необхідно відмовити. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на відхилення позовних вимог судові витрати стягненню з відповідача не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed