Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

У березні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до районного суду з названим позовом. Свої вимоги обґрунтовував тим, що згідно свідоцтва від 06 вересня 2011 року, витягу про державну реєстрацію прав він є власником будинку, що знаходиться за адресою: смт. Чабани, вул. Кірова, 156. На підставі акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 05 вересня 2011 року будинок був переданий державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ йому в рахунок погашення боргу. Згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області колишнього власника будинку [PERSON] виселено з будинку. Разом з останньою з будинку виїхала її сім`я [PERSON] (чоловік), малолітня [PERSON] (дочка). Проте на сьогодні за вказаною адресою значиться зареєстрованою [PERSON], [INFO]. З жовтня 2014 року ні [PERSON], ні [PERSON], ані їх малолітня дочка [PERSON] не проживають в будинку, у житловому приміщенні відсутні їх особисті речі. Вважає своє право порушеним, у звязку з чим змушений був звернутись із позовом до суду. Тому просив суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком номер 156 по вулиці Кірова в смт.Чабани Києво-Святошинського району Київської області та зобов'язати РВ УД МВС України в Київській області негайно зняти з реєстраційного обліку [PERSON] за вищезазначеною адресою; стягнути з [PERSON] та [PERSON] на його користь витрати, повязані зі сплатою судового збору. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Просили суд задовольнити позов. У судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON], які діють в інтересах малолітньої [PERSON], не з`явилися. Про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі. У судове засідання представники третіх осіб РВ УД МВС України у Київській області, Органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації не з`явились. Про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник Органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації направив до суду клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, справу вирішити у відповідності до вимог чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. \~Відповідно до положень ст.ст.\~11,\~60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. При розгляді справи судом встановлено, що будинок №156 по вул. Кірова в смт. Чабани Києво-Святошинського району Київської області належить на праві власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом від 06 вересня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святшинського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №3493 (а.с.8) На підставі акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 05 вересня 2011 року будинок та земельна ділянка за вищезазначеною адресою були передані [PERSON] державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ [PERSON] в рахунок погашення боргу [PERSON], що стало підставою для перереєстрації права власності з [PERSON] на [PERSON] (а.с.12). Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 вересня 2013 року виселено [PERSON] з житлового будинку №156 по вул.. Кірова в смт.Чабани Києво-Святошинського району Київської області (а.с.13). З акту державного виконавця Чижик А.П. відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області від 09 жовтня 2014 року та власноруч написаної заяви [PERSON] вбачається, що остання у самовільному порядку виконала рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 вересня 2013 року шляхом виселення та звільнення будинку від власних речей. (а.с.17-18). [PERSON] селищної ради Києво-Святошинського району Київської області від 23 жовтня 2014 року за №963 надано виписку з погосподарської книги про зареєстрованих у будинку номер 156 по вулиці Кірова в смт.Чабани, а саме [PERSON]П, [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. (а.с.19). Відповідно акту соціального інспектування №115 від 22 жовтня 2014 року та акту обстеження будинковолодіння від 04 листопада 2014 року відповідачі [PERSON] [PERSON], [PERSON] у вищезазначеному будинку не проживають по даний час. Окрім того встановлено, що будинок є недобудованим, аварійним, порушено санітарно-гігієнічні норми проживання. Актом обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї, складеного 08 грудня 2014 року головним спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації [PERSON], підтверджено той факт, що у будинку ніхто не проживає, ознак будь-якої живої людини не виявлено, весь будинок недобудований та аварійний, умови для проживання відсутні (а.с.25). Судом встановлено, що відповідач, будучи зареєстрованим в спірному жилому приміщенні, там не проживає, не маючи перешкод в користуванні ним, своїх речей там не зберігає, жилою площею не цікавиться, витрат по її утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за нею право користування жилим приміщенням, не вчиняє. Наведене вище свідчить про відсутність відповідача в спірному жилому приміщенні понад шість місяців без поважних на те причин.\~\~ Судом не встановлено фактів перешкоджання [PERSON] відповідачу в користуванні житлом. Відповідно до\~ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до\~ст. 383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до\~ст. 191 ЦК України\~\~власник майна\~\~має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2\~ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до\~ст. 391 Цивільного кодексу України\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно\~ст. 405 ЦК України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Ст. 41 Конституції України\~та ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до\~Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,\~317,\~319,\~321 ЦК). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,\~386,391 ЦК. Передбачаючи право власника житлового будинку (квартири) на відчуження цих об»єктів, закон не передбачив при цьому перехід прав і обов»язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом (житлового сервітуту) останнього та членів сім»ї колишнього власника у випадку зміни власника будинку (квартири), якщо ніякої домовленості між ними не було. Відповідно до\~ст.72 Житлового кодексу України\~визнання особи такою, що втратила право користування\~\~ житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи Зазначені висновки не суперечать нормам\~ст.47 Конституції,\~ст.9 ЖК,\~ст.311 ЦК України\~враховуючи, що право на житло (користування ним, усунення перешкод у користуванні ним) підлягає захисту лише у випадку порушення прав особи. Таким чином, оцінивши докази у справі суд вважає, що [PERSON], яка не є членом сім'ї власника будинку №156 по вул.. Кірова в смт.Чабани, та з жовтня 2014 року не проживає в ньому, а тому є підстави для визнання останньої такою, що втратила право користування цим жилим приміщенням. Відповідно до встановленого ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання зняття з реєстраційного обліку здійснюється на підставі рішення суду, в тому числі, про позбавлення права користування житловим приміщенням, а тому при задоволенні вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, окремого застереження щодо зняття з реєстраційного обліку за його адресою цієї особи не потребується. Отже, обов'язок РВ УД МВС України у Київській області щодо зняття з реєстрації відповідача на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом встановлений на законодавчому рівні та не потребує додаткового підтвердження у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: Києво-Святошинський район Київської області, смт.Чабани, вул. Кірова, 156 задоволенню не підлягають. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем за пред'явлення позовних вимог судовий збір підлягає стягненню з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача. На підставі ст.ст.\~391,\~405 Цивільного кодексу України\~та

Outcome: partial