Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві представник позивача в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідачі є наймачами кімнати № 204, будинку № 6 по вул. Баумана в м. Дніпропетровську, утриманням та обслуговуванням якого займається позивач. Відповідачам надаються житлово-комунальні послуги, проте свої зобовязання щодо сплати за надані позивачем житлово-комунальні послуги відповідачі не виконують належним чином зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 01 вересня 2015 року у [PERSON] та [PERSON] утворилась заборгованість перед позивачем за спожиті житлово-комунальні послуги, яка складає 7034,71 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів, а також покласти на відповідача витрати по сплаті судовий збір у сумі 1\~218,00 грн. (а. с. 3-6). Представник позивача надав суду заяву з проханням розглядати дану цивільну справу за його відсутності, в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.25). Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом надіслання судових повісток з викликом у судове засідання на їх адресу (а. с. 19, 24), про причини неявки суду не повідомили, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог 8\~Розділу ІІІ ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення даного позову з таких підстав. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.ст.\~10,\~60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що гуртожиток, розташований по вул. Баумана, 6 у м. Дніпропетровську, на підставі розпорядження Голови Дніпропетровської обласної ради від 17 травня 2010 року № 76-р знаходиться на балансі обласного комунального підприємства культури «Дніпропетровський академічний театр опери та балету» (а.с. 11-12). Відповідно до домової книги в кімнаті № 204 вказаного гуртожитку проживають [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13-16). Також за даною адресою позивачем надаються житлово-комунальні послуги (а. с. 8-10) за які відповідачі, які мешкають в кімнаті № 204, не сплачують належним чином, у зв'язку з чим у них утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 01 вересня 2015 року становить 7034,71 грн. (а. с. 7).\~\~ Правовідносини, які виникли між сторонами у регульовані, нормами Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Частиною 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний: укласти з виконавцем договір на надання житлово-комунальних послуг, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст. 68 Житлового кодексу України\~наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтею 67 Житлового кодексу України\~передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. За змістом п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець житлово-комунальних послуг має право вимагати від споживача дотримання вимог правил експлуатації жилих приміщень та прибудинкової території та інших нормативно - правових актів у сфері житлово-комунальних послуг. Згідно з ч. 1\~ст. 156 Житлового кодексу України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до\~ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язань не допускається. Оцінюючи усі докази, які були дослідженні судом у їх сукупності, суд виходив з того, що законом на відповідача покладено обов'язок вчасно вносити плату за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також за надання послуг з тепло-, водо- та енергопостачання, проте відповідачі не виконують належним чином обов'язок щодо сплати за надані позивачем та спожиті відповідачем житлово-комунальні послуги, що знайшло підтвердження в ході судового розгляду, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги по даній цивільній справі доведеними та обґрунтованими, отже - такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача у рахунок повернення судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з даним позовом, у сумі 1 218,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved