Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Теремки-2» з позовом про стягнення заборгованості за договором підряду у розмірі 50 000 грн. Заявлені вимоги основного позову [PERSON] обґрунтував тим, що ним було виконано договір підряду від 20 серпня 2014 року, а Відповідач, ТОВ «Теремки-2», підписавши акт приймання-передачі від 19 вересня 2014 року, гроші не заплатив. У судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач, ТОВ «Теремки-2» проти позову заперечує, у зв'язку з чим звернувся із зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення штрафу і визнання права власності на нежитлову будівлю (літера «К»), загальною площею 590 кв. м., та на нежитлову будівлю (літера «Л»), загальною площею 946 кв. м., за адресою: [ADDRESS]., а також на нежитлову будівлю, загальною площею 190 кв. м., за адресою: [ADDRESS]. Зустрічні позовні вимоги ТОВ «Теремки-2» мотивовані тим, що 20 серпня 2014 року між ТОВ «Теремки-2» (Замовник) та [PERSON] (Підрядник) було укладено Договір підряду. Відповідно до цього Договору Підрядник зобов'язується своїми або залученими силами і засобами виконати комплекс робіт з реконструкції нежитлової будівлі літера «К», загальною площею 144 кв. м. та нежитлової будівлі літера «Л», загальною площею 168, 3 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS], реконструкція нежитлової будівлі загальною площею 190 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (надалі - роботи) відповідно до вимог проектної документації та проекту виконання робіт, у визначені цим Договором строки, та передати виконані роботи Замовнику, а Замовник зобов'язується надати Підряднику фронт робіт, проектну документацію, забезпечити приймання виконаних Підрядником робіт та повністю оплатити роботи Підрядника. Також, Підрядник зобов'язується отримати у встановленому законодавством порядку всі документи, що підтверджують право власності Замовника на реконструйоване майно. Відповідно до договору загальний строк виконання зобов'язань становить 1 (один) місяць - до 20 вересня 2014 року. Проте, Підрядником на визначену дату Договір було виконано частково, а саме: Зобов'язання, що визначені у п. 1 ст. 1.1. Договору були виконані сторонами частково, що підтверджується Актом приймання-передачі від 19.09.2014 року. Зобов'язання, що визначені у п. 4 ст. 1.1. Договору (Підрядник зобов'язується отримати у встановленому законодавством порядку всі документи, що підтверджують право власності Замовника на реконструйоване майно) не були виконані Підрядником на дату закінчення Договору. Відповідно до ст. 526 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).(ст. 610 ЦК України). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 837 за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій страх і ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ст. 846 ЦК України). Відповідно до ст. 883 Цивільного кодексу у разі невиконання або неналежного виконання підрядником обов'язків за договором підряду замовник має право вимагати відшкодування збитків. Ст. ст. 546, 548 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком або іншими видами, якщо це встановлено договором або законом. У п. 2 ст. 1.13. Договору встановлено, що у разі порушення строків виконання зобов'язань, зазначених у ст. 1.1. Договору Підрядник сплачує Замовнику штрафи у розмірі 0,5 % від вартості невиконаних в строк робіт за кожен день прострочення, але не більше 10 % від вартості невиконаних в строк робіт. За Договором вартість послуг по отриманню правовстановлюючих документів становить 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп., без ПДВ, а отже, за часткове невиконання Договору штраф становить 1 000 (одна тисяч) грн. 00 коп. У зв'язку з невиконанням Підрядником п.4 ст. 1.1. договору у ТОВ «Теремки-2» на даний момент відсутній правовстановлюючий документ, який прямо підтверджує право власності на нежитлові будівлі, а це в свою чергу унеможливлює реєстрацію права власності, яка передбачена законодавством України. В свою чергу, відсутність зареєстрованих документів створює ситуацію, за якою треті особи можуть заперечувати право власності ТОВ «Теремки-2» на нежитлові будівлі. У зв'язку цим, підприємство не може як власник розпоряджатися належним йому майном, що порушує статтю 41 Конституції України, відповідно до якої кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.5 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» підставою для державної реєстрації прав та їх обмежень є рішення суду про визнання права власності, що набрало законної сили. Статтею 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним, власник не може бути позбавлений чи обмежений у здійсненні права власності, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобіганню такому порушенню. Статтею 392 Цивільного кодексу України встановлено, що власник може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. ТОВ «Теремки-2» є власником нежитлових будівель : нежитлова будівля літ. «К», площею 144 кв. м., нежитлова будівля літ. «Л» площею 168, 3 кв. м., що підтверджується договором купівлі-продажу від 05.04.2012 року. Нежитлові будівлі знаходяться на земельній ділянці, яка проінвентаризована за ТОВ «Теремки-2». Після реконструкції нежитлової будівлі літера «К» її площа становить 590 кв. м., після реконструкції нежитлової будівлі літера «Л» її площа становить 946 кв. м. Відповідно до ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. А особа, яка виготовила (створила) річ зі свої матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Відповідно до ст. 876 ЦК України власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором, а отже власником нерухомого майна слід вважати ТОВ «Теремки-2». Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил, а, отже, реконструйовані відповідачем нежитлові будівлі, є самочинним будівництвом. У відповідності до ч.3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво. Виходячи з положення ст. 376 ЦК України, право власності на самочинне будівництво може бути визнано за особою, яка здійснювала таке будівництво, виключно в судовому порядку шляхом звернення з відповідним позовом цієї особи та з підстав і в порядку передбаченому Законом, за умови відсутності обставин пов'язаних з істотним порушення будівельних норм і правил. Позивач в судовому засіданні повідомив суд про те, що відповідач повністю з ним розрахувався, жодних претензій з приводу заявленого позову позивач до відповідача не має, щодо вимог зустрічного позову просив в їх задоволені відмовити вказуючи на їх необґрунтованість та безпідставність. Представник відповідача ТОВ «Теремки-2» в судовому засіданні заперечував щодо задоволення вимог основного позову, вважаючи його необґрунтованим оскільки ТОВ «Теремки-2» розрахувалося з позивачем в повному обсязі, вимоги зустрічного позову просив задовольнити посилаючись на обставини справи, викладені в зустрічній позовній заяві. Суд, заслухавши надані в ході судового розгляду справи пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку: Судом встановлено, що ТОВ «Теремки-2» є власником нежитлових будівель : нежитлова будівля літ. «К» площею 144 кв. м., нежитлова будівля літ. «Л» площею 168, 3 кв. м., що підтверджується договором купівлі-продажу від 05.04.2012 р. Нежитлові будівлі знаходяться на земельній ділянці, що проінвентаризована за ТОВ «Теремки-2», що підтверджується черговим кадастровим планом. Також встановлено, що ТОВ «Теремки-2» реконструювало нежитлові будівлі, а саме: нежитлову будівлю літера «К», площа якої становить 590 кв. м. та нежитлову будівлю літера «Л», площа якої становить 946 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Проте, у зв'язку з невиконанням Підрядником п.4 ст. 1.1. договору підряду у ТОВ «Теремки-2» на даний момент відсутній правовстановлюючий документ, який прямо підтверджує право власності на нежитлові будівлі, а це в свою чергу унеможливлює реєстрацію права власності, яка передбачена законодавством України. В свою чергу, відсутність зареєстрованих документів створює ситуацію, за якою треті особи можуть заперечувати право власності ТОВ «Теремки-2» на нежитлові будівлі. У зв'язку цим, підприємство не може як власник розпоряджатися належним йому майном. Відповідно до статті 41 Конституції України, відповідно до якої кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним, власник не може бути позбавлений чи обмежений у здійсненні права власності, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 327 Цивільного кодексу України власникові належить право володіння, користування, розпорядження своїм майном. Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобіганню такому порушенню. Статтею 392 Цивільного кодексу України встановлено, що власник може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У відповідності до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визнання права власності на майно є одним із способів захисту права власності. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що належність ТОВ «Теремки-2» на праві власності нежитлових будівель підтверджується договором купівлі-продажу від 05.04.2012 р., а тому заявлені позивачем за зустрічним позовом вимоги про визнання права власності на нежитлову будівлю (літера «К»), загальною площею 590 кв. м., за адресою: [ADDRESS]. та на нежитлову будівлю (літера «Л»), загальною площею 946 кв. м., за адресою: [ADDRESS]. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В іншій частині позовних вимог за зустрічним позовом суд вважає за необхідне відмовити, оскільки зібрані по справі докази в частині позовних вимог про визнання за позивачем права власності на нежитлову будівлю, загальною площею 190 кв. м., за адресою: [ADDRESS]. є недостатніми, позивач за зустрічним позовом не надав суду жодних належних і достовірних доказів про реконструкцію нежитлової будівлі, а також доказів про належність йому земельної ділянки за вказаною адресою на відповідній правовій підставі, тобто не довів ті обставини, на які посилався. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. З приводу первісного позову, суд вважає доцільним вказати наступне: Між ТОВ «Теремки-2» (Замовник) та [PERSON] (Підрядник) було укладено Договір підряду. Відповідно до цього Договору Підрядник зобов'язується своїми або залученими силами і засобами виконати комплекс робіт з реконструкції нежитлової будівлі літера «К», загальною площею 144 кв. м. та нежитлової будівлі літера «Л», загальною площею 168, 3 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS], реконструкція нежитлової будівлі загальною площею 190 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (надалі - роботи) відповідно до вимог проектної документації та проекту виконання робіт, у визначені цим Договором строки, та передати виконані роботи Замовнику, а Замовник зобов'язується надати Підряднику фронт робіт, проектну документацію, забезпечити приймання виконаних Підрядником робіт та повністю оплатити роботи Підрядника. Також, Підрядник зобов'язується отримати у встановленому законодавством порядку всі документи, що підтверджують право власності Замовника на реконструйоване майно. Відповідно до договору загальний строк виконання зобов'язань становить 1 (один) місяць - до 20 вересня 2014 року. Проте, Підрядником на визначену дату Договір було виконано частково, а саме: Зобов'язання, що визначені у п. 1 ст. 1.1. Договору були виконані сторонами частково, що підтверджується Актом приймання-передачі від 19.09.2014 року. Зобов'язання, що визначені у п. 4 ст. 1.1. Договору (Підрядник зобов'язується отримати у встановленому законодавством порядку всі документи, що підтверджують право власності Замовника на реконструйоване майно) не були виконані Підрядником на дату закінчення Договору. Отже, відповідно до ст. 526 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 837 за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій страх і ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.(ст. 846 ЦК України). Відповідно до ст. 883 Цивільного кодексу у разі невиконання або неналежного виконання підрядником обов'язків за договором підряду замовник має право вимагати відшкодування збитків. Ст. ст. 546, 548 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком або іншими видами, якщо це встановлено договором або законом. У п. 2 ст. 1.13. Договору встановлено, що у разі порушення строків виконання зобов'язань, зазначених у ст. 1.1. Договору Підрядник сплачує Замовнику штрафи у розмірі 0,5 % від вартості невиконаних в строк робіт за кожен день прострочення, але не більше 10 % від вартості невиконаних в строк робіт. За Договором вартість послуг по отриманню правовстановлюючих документів становить 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп., без ПДВ, а отже, за часткове невиконання Договору штраф становить 1 000 (одна тисяч) грн. 00 коп. Отже, твердження позивача за первісним позовом про те, що договір підряду було виконано ним у повному обсязі спростовуються матеріалами справи. [PERSON] не надав суду доказів того, що договір підряду було виконано у повному обсязі. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне стягнути з позивача штраф за часткове невиконання договору у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає доцільним стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Теремки-2» понесені судові витрати у розмірі 1000 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial