Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

травня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 19 грудня 1992 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Софіївським відділом ЗАГС Дніпропетровської області (актовий запис № 128), від якого в них є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. 11 листопада 2008 року шлюб між сторонами було розірвано. До 2013 року відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дітей, а з 2014 року жодного разу матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON] не надавав. Позивач не працює, перебуває на обліку як безробітна в Софіївському районному центрі зайнятості, матеріальної допомоги по безробіттю не отримує. Відповідач працює вахтовим методом механізатором в ТОВ «Агат» ЗАТ концерн «Арбат» в Хасинському районі Магаданської області, Росія та має постійний немалий заробіток і в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дочки. Крім заробітної плати відповідач має у власності земельну ділянку з якої має дохід. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не досягнуто, у зв'язку з цим позивач просить стягувати аліменти з відповідача [PERSON] на утримання дочки, в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.05.2014 року до досягнення дитиною повноліття на свою користь. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, на задоволенні позову наполягає, просить справу розглянути без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, про що надала відповідну заяву. Відповідач [PERSON], будучи у встановленому чинним законодавством порядку увідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Зважаючи на це, суд відповідно до статті 224 ЦПК України може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, беручи до уваги заяву позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні за матеріалами справи встановлено, що 19 грудня 1992 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Софіївським відділом ЗАГС Дніпропетровської області (актовий запис № 128), від якого в них є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. 11 листопада 2008 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 6). До 2013 року відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дітей, а з 2014 року жодного разу матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON] не надавав. Позивач не працює, перебуває на обліку як безробітна в Софіївському районному центрі зайнятості, матеріальної допомоги по безробіттю не отримує (а.с. 9). Відповідач працює вахтовим методом механізатором в ТОВ «Агат» ЗАТ концерн «Арбат» в Хасинському районі Магаданської області, Росія та має постійний немалий заробіток і в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дочки. Крім заробітної плати відповідач має у власності земельну ділянку з якої має дохід. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не досягнуто. За таких обставин, суд вважає, що слід стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, на користь матері дитини [PERSON] до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 20.05.2014 року. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На цій підставі слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved