Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

У березні 2012р. позивач звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS], посилаючись в обґрунтування вимог на те, що у спірному домоволодінні їй належить право власності на 54/100 частин, відповідачу - 23/50 частин, угоди щодо сумісного користування земельною ділянкою між ними не досягнуто. У лютому 2014р. відповідачем [PERSON] пред'явлено зустрічний позов про зміну розміру часток у спільній частковій власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою, виходячи з нових часток у позивача 46/100, у відповідача - 54/100 на підставі оформлення власності на самочинні забудови за згодою позивача у 2008р. У судовому засіданні позивач просила визначити порядок користування спірною земельною ділянкою за варіантом №2 висновку №3583-3584 від 27.06.2013 судової будівельно-технічної експертизи МВ ОНДІСЕ; відповідач - проти такого порядку заперечувала, вважала, що для визначення порядку користування земельною ділянкою треба визначити та виходити з часток співвласників на даний час. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що первісний позов слід задовольнити, а зустрічний позов - задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що домоволодіння по [ADDRESS] є та було спільною частковою власністю ще у 1972р., а його земельна ділянка площею 1491кв.м знаходиться та знаходилась у спільному користуванні співвласників домоволодіння. Зазначене підтверджується копіями правовстановлюючих документів, документів БТІ, що є в справі. Зокрема, на підставі свідоцтва про право на спадщину №4-274, виданого Третьої Миколаївською державною нотаріальною конторою 28.09.2000р., власником 54/100 частин житлового будинку стала позивач [PERSON], решта 46/100 (23/50) частин належить відповідачу [PERSON] згідно свідоцтву про право на спадщину, виданого Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою 09.04.1981р. Земельна ділянка спірного домоволодіння знаходитися у спільному користуванні співвласників. Доказів того, що в минулому між користувачами спірної земельної ділянки була досягнута угода про порядок користування нею, не надано. Хоча, фактично порядок користування земельною ділянкою між сторонами склався, але з приводу нього між користувачами виникають спори, про що свідчить факт пред'явлення даного позову. Враховуючи зазначені обставини та роз'яснення Пленуму Верховного Суду України у п.21 постанови №7 від 16.04.2004р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», суд при визначені частин земельної ділянки, які слід надати для користування власникам житлового будинку по [ADDRESS], виходить з розміру часток співвласників, які існували на час набуття права власності та існують зараз. За ідеальними частками визначений варіант №2 порядку користування у висновку експерта, за яким виділяється: позивачу на 54/100 (27/50) частки - ділянка площею 805кв.м, у тому числі 204,5кв.м. - під будівлями, 600,5кв.м. - під двором і городом; відповідачу на 46/100 (23/50)частки - ділянка площею 686кв.м, у тому числі 138,9кв.м. - під будівлями, 547,1кв.м. - під двором і городом; у загальне користування співвласників - ділянка площею 108кв.м, до якої входить територія в'їзду у двір з прилеглою ділянкою к будинку «літ.А-1» та доріжка шириною 2,5м. Доцільно визначити саме такий порядок користування спірною земельною ділянкою (варіант №2 висновку №3583-3584 від 27.06.2013р. судової будівельно-технічної експертизи МВ ОНДІСЕ), оскільки він відповідає ідеальним долям співвласників, про нього просить позивач та доводів проти відповідачем не наводиться. На підставі ст.88 ЦПК України, ухвалюючи рішення на користь позивача, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені витрати на проведення експертизи.

Outcome: partial