Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ФОП [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення коштів, моральної шкоди, посилаючись на те, що 23 жовтня 2014 року він та відповідач уклали договір купівлі-продажу № DE-2772, за умовами якого відповідач зобовязувалась доставити протязі 25 робочих днів ПВХ конструкції. На виконання умов договору в рахунок оплати товару 23 жовтня 2014 року відповідачу перераховано 5000 грн. 00 коп., а 07 листопада 2014 року - 2500 грн. 00 коп. Зважаючи на те, що відповідач не виконала свої зобовязань по договору, а саме не поставила товар, позивач просив суд задовольнити позовні вимоги. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але його інтереси представляв представник за довіреністю [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що 23 жовтня 2014 року сторони по справі уклали договір купівлі-продажу № DE-2772. Згідно пунктів 1.1., 1.2. вказаного договору відповідач зобовязувалась продати позивачу ПВХ конструкції, а покупець в порядку та на умовах, визначених в даному договорі приймає та оплачує даний товар в сумі 7708 грн. 00 коп. та вносить передплату 7500 грн. 00 коп. Пункт 2.6. вказаного договору визначає, що оплата за товар здійснюється покупцем готівкою або шляхом переказу (внесення) коштів на банківський рахунок покупця. Відповідно до п. 2.1. цього ж договору після підписання даного договору постачальник зобовязується протягом 25 робочих днів доставити товар покупцю. Позивач умови договору в частині передплати товару виконав та перерахував на рахунок відповідача 7500 грн., що підтверджується заявкою позичальника № АВНОRG132280416 від 23 жовтня 2014 року, чеком № 07112014083338 від 07 листопада 2014 року. Відповідач, у визначений п. 2.1. договору купівлі-продажу від 23 жовтня 2014 року, строк не поставила позивачу товар. Підстави розірвання договору визначені пунктами 8.1. та 8.2. договору купівлі-прдажу від 23 жовтян 2014 року, згідно яких розірвання договору по бажанню покупця, а також повернення коштів здійснюється в тому випадку, якщо покупець звернувся до постачальника з письмовим повідомленням протягом календарної доби з моменту підписання договору. У випадку розірвання договору передоплата в сумі 50% за товар не повертається. Пункт 8.6 вказаного договору передбачає, що у випадках непередбачених договором сторони керуються діючим законодавством. Згідно ч. 1 ст. 665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Частина 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Зважаючи на те, що договором купівлі-продажу від 23 жовтня 2014 року не врегульовано питання розірвання договору з ініціативи покупці в разі не передачі продавцем товару у строк, визначений договором, тому суд вважає за можливе при вирішенні спору застосувати норми ст.ст. 651, 665, 693 ЦК України та враховуючи, що відповідач не поставив товар на виконання умов договору купівлі-продажу від 23 жовтня 2014 року, та приходить до висновку, що відповідач істотно порушила умови договору, тому позовні вимоги в частині розірвання договору-купівлі продажу від 23 жовтня 2014 року та стягнення коштів в сумі 7500 грн. підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Зважаючи на те, що відповідач допустила істотне порушення умов договору не поставила товар у строк визначений договором та не повернула позивачу кошти в сумі 7500 грн., що дана сума є значною для позивача, та враховуючи строк невиконання зобовязання, а саме з 03 грудня 2014 року, та враховуючи стан здоровя позивача, приходить до висновку, що позивач, внаслідок таких неправомірних дій відповідача, зазнав моральних страждання з приводу не поставки товару у строк, що призвело до істотних змін у звичайному способі його життя та потягло за собою порушення і ускладнення підтримки соціальних звязків з оточуючими людьми та потреби вжиття постійних заходів до відновлення попереднього стану та беручи до уваги моральні страждання позивача, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягнення 500 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди. Судовий збір, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь Держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial