Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

У вересні 2013 року ПАТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], ТОВ «Фаворит Стиль» про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.12.2007 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № BL1007. Відповідно до умов якого ПАТ «Універсал банк» надав [PERSON] кредит в сумі 16 000,00 доларів США строком до 01.12.2014 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24,5 % річних. [PERSON] зобов'язалась повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені Графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до кредитного договору, але в будь-якому випадку не пізніше 01.12.2014 року. За умовами кредитного договору в забезпечення повернення кредиту, процентів та інших платежів, передбачених договором, між [PERSON] та ТОВ «Фаворит-Стиль» було укладено Договір поруки № BL1007-П від 13.12.2007 року. ПАТ «Універсал банк» виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, а [PERSON] в свою чергу свої зобов'язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів систематично порушує та не виконує. Окрім того, 28.09.2011 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено угоду про припинення зобов'язань за кредитним договором, відповідно до умов якої сторони домовились про прощення боргу [PERSON] перед банком зі сплати пені, нарахованої на суму заборгованості за умови виконання [PERSON] умов цієї угоди, зокрема, сплати суми кредиту в розмірі 9 048,44 доларів США згідно графіку ( по 251,34 доларів США в місяць з 01.01.2011 року по 01.09.2014 року). Однак дані умови відповідачем не виконані, внаслідок чого, станом на 04.07.2013 року утворилась заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем в сумі 8 546,83 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 68 314,81 грн., яку представник позивача просив стягнути солідарно з відповідачів. Також просив стягнути з відповідачів сплачені позивачем судові витрати. 23 грудня 2013 року по даній справі було ухвалено заочне рішення. В серпні 2014 року відповідачем [PERSON] було подано до суду заяву про перегляд заочного рішення від 23 грудня 2014 року. Ухвалою суду від 17 вересня 2014 року заяву відповідача було задоволено, рішення Шевченківського районного суду від 23 грудня 2014 року скасовано та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просив задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідачка [PERSON] у судовому засіданні заперечив проти позову, зазначив, що відповідач сплатила борг на рахунок [NUMBER] та заборгованість за кредитним договором відсутня. Просив відмовити у задоволені позовних вимог. Представник відповідача ТОВ «Фаворит Стиль» у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п.1.1 Статуту ПАТ «Універсал Банк», Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» є правонаступником усіх прав та обов'язків Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк», що існував у формі відкритого акціонерного товариства, тип якого у відповідності до рішення Загальних зборів акціонерів ВАТ «Універсал Банк» (протокол № 2-2009 від 22.06.2009 року) було змінено на Публічне акціонерне товариство та який було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк». Перевіряючи обставини у справі судом встановлено, що 13.12.2007 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № BL1007. Відповідно до умов якого ПАТ «Універсал банк» надав [PERSON] кредит в сумі 16 000,00 доларів США строком до 01.12.2014 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24,5 % річних (а.с.7-13). Відповідно до п. 1.3.1. кредитного договору, за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, визначеного цим Договором, встановлюється процентна ставка в розмірі 24,50 % річних. Пунктом 1.3.2. кредитного договору встановлено, що за користування кредитними коштами понад строк кредитування (або терміни погашення за Графіком погашення кредит), встановлений цим Договором, процентна ставка встановлюється в розмірі 49 % річних. Позичальник згідно з умовами цього Договору сплачує Банку винагороду за надання кредиту у розмірі 2,49 % від суми кредиту (п.1.3.3 Кредитного договору). ПАТ «Універсал Банк» виконав свої зобов'язання належним чином і перерахував [PERSON] суму кредиту у повному обсязі на поточний рахунок [NUMBER], що підтверджується випискою по особовому рахунку від 13.12.2007 року та заявою на видачу готівки № 003В501073470009 від 13.12.2007 року (а.с.16-17). Згідно п. 1.2.2. позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені Графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до кредитного договору, але в будь-якому випадку не пізніше 01.12.2014 року (а.с. 7). В порушення умов кредитного договору відповідачка [PERSON] з 01.05.2011 року припинила сплату щомісячних платежів, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 103). Судом встановлено, що 28.09.2011 року сторони підписали Угоду про припинення зобов'язань за кредитним договором (далі - угода), відповідно до умов якої сторони: 1) зафіксували наявність боргу [PERSON] перед ПАТ «Універсал банк» за кредитним договором станом на 28.09.2011 року в сумі 15 080,72 доларів США; 2) домовились про прощення боргу [PERSON] перед ПАТ «Універсал банк» зі сплати пені, нарахованої на суму заборгованості за умовами виконання [PERSON] умов цієї угоди, зокрема, сплатити ПАТ «Універсал банк» суму кредиту в розмірі 9 048,44 доларів США згідно Графіку (по 251,34 долари США в місяць з 01.01.2011 року по 01.09.2014 року), погодженого сторонами у цій угоді; 3) у разі неналежного виконання [PERSON] своїх зобов'язань за цією угодою. То її умови в частині прощення ПАТ «Універсал банк» боргу [PERSON] втрачають чинність, а сплачені [PERSON] згідно цієї угоди платежі направляються ПАТ «Універсал банк» в рахунок погашення зобов'язань позичальника за кредитним договором із застосуванням черговості, передбаченої договором (21-23). Згідно п. 2.1. угоди про припинення зобов'язань за кредитним договором, [PERSON] зобов'язалась в період з 28.09.2011 року по 01.09.2014 року включно сплатити ПАТ «Універсал Банк» грошову суму в розмірі 9 048,44 доларів США в порядку визначеним в угоді (а.с. 21). Разом з тим, [PERSON] в порушення умов Угоди про припинення зобов'язань, не відновила сплату платежів, заборгованість не погасила, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 103). Відповідно до п. 3 угоди, у випаду неналежного виконання зобов'язання позичальник за цією угодою та/або непогашення позичальником платежу ( розмір та порядок сплати якого визначений п. 2.1. угоди) в межах періоду календарного місяця, в якому визначено дату погашення такого платежу, то починаючи з першого календарного дня наступного календарного місяця, автоматично втрачають свою чинність умови підпунктів 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 пункту 2 цієї угоди, а інші умови цієї угоди та основного договору зберігають свою чинність протягом строку дії основного договору, а позичальник зобов'язується виконувати свої зобов'язання за основним договором в повному обсязі на умовах та порядку, визначених основним договором та угодою. Отже, з наведеного вбачається, що відповідачка [PERSON] порушила свої зобов'язання за Угодою від 28.09.2011 року про припинення зобов'язання і заборгованість залишається не погашеною. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.п. 2.1-2.3 Кредитного договору [PERSON] в забезпечення повернення кредиту, процентів та інших платежів, передбачених кредитним договором, надала ПАТ «Універсал Банк» - поруку юридичної особи ТОВ «Фаворит Стиль». У відповідності до умов кредитного договору, 13.12.2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та ТОВ «Фаворит-Стиль» було укладено договір поруки № BL1007-П. Відповідно до умов якого поручитель зобов'язується перед ПАТ «Універсал Банк» відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобов'язань перед ПАТ «Універсал Банк», що виникли з Кредитного договору, укладеного між ПАТ «Універсал Банк» і [PERSON] (а.с.18-20). Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається з матеріалів справи, позивач повністю виконав перед [PERSON] свої зобов'язання, передбачені умовами договору, а відповідачі в свою чергу порушили умов кредитного договору, угоди про припинення зобов'язань та договору поруки. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 04.07.2013 року утворилась заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем в сумі 8 546,83 доларів США, що за офіційним курсом складає 68314,81 грн., з яких сума простроченої заборгованості по кредиту складає - 8 421,15 доларів США, відсотки - 125,68 доларів США (а.с.24-25). Як вбачається з матеріалів справи, позивач 15.05.2013 року направив [PERSON] та керівнику ТОВ «Фаворит Стиль» вимоги від 08.05.2013 року, якими просив погасити заборгованість перед ПАТ «Універсал Банк» у добровільному порядку, однак, останні не вчинили жодних дій (а.с. 25-30). Суд не приймає до уваги твердження представника відповідачка про те, що відповідачка, відповідно до умов угоди про припинення зобов'язань за кредитним договором від 28.09.2011 року, сплачувала борг на рахунок [NUMBER] в ПАТ «Універсал Банк», та відповідно до виписки з вказаного рахунку заборгованість по кредиту відсутня, зважаючи на таке. Відповідно до п. 2.2. Глави 2 Розділу «Інструкції з бухгалтерського обліку кредитних, вкладних (депозитних) операцій та формування і використання резервів під конкретні ризики в банках України» затвердженої постановою НБУ № 435 від 19.09.2004 року, для відображення в бухгалтерському обліку кредитних, вкладних (депозитних) операцій банки відповідно до облікової політики можуть використовувати транзитні рахунки, рахунки кредиторської та дебіторської заборгованості з подальшим відображенням цих операцій за відповідними рахунками з обліку кредитних, вкладних (депозитних) операцій. Судом встановлено, що в день надання кредиту, позичальнику було відкрито поточних рахунок [NUMBER], який використовується позичальником лише для погашення кредиту, а не для обліку кредитної заборгованості. Видачу кредитних коштів було здійснено відповідно до п. 2.1 Глави 2 Розділу «Інструкції з бухгалтерського обліку кредитних, вкладних (депозитних) операцій та формування і використання резервів під конкретні ризики в банках України» затвердженої постановою НБУ № 435 від 19.09.2004 року, шляхом перерахування коштів з кредитного рахунку на поточний рахунок позичальника [NUMBER]. В подальшому банком здійснювалось договірне списання коштів з зазначеного поточного рахунку в погашення кредитної заборгованості. Як вбачаючи з наданої виписки з поточного рахунку [NUMBER] надання кредиту позичальнику було відображено такою проводкою: Дебет 22032020000228 (балансових рахунок для обліку наданих кредитів, який був відкритий позичальнику) - 16 000 дол. США, що становить 80 800,00 грн. Кредит - [NUMBER] ( поточний рахунок, який був відкритий позичальнику) - 16 000 дол. США, що становить 80 800,00 грн. Зберігаючи грошові кошти фізичної особи на поточному рахунку, банк вважає себе його боржником, тобто на цю суму має кредиторську заборгованість. Тому залишки коштів і надходження на поточний рахунок банк записує по кредиту поточного рахунку, а зменшення свого боргу (списання, видача готівки) - по дебету. Отже, виписка по поточному рахунку не може відображати кредитну заборгованість, а даний рахунок використовується позичальником для погашення заборгованості по кредиту, в не для обліку його кредитної заборгованості. Беручи до уваги, що в порушення умов кредитного договору та чинного законодавства України [PERSON] не виконала взяті на себе зобов'язання і припинила сплату передбачених кредитним договором щомісячних платежів, кредитна заборгованість [PERSON] була визнана безнадійною та на даний момент обліковується на позабалансовому рахунку [NUMBER] (списана у збиток заборгованість за кредитними операціями), виписка з якого знаходиться в матеріалах справи та підтверджує наявну заборгованість. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що відповідачі свої зобов'язання за кредитним договором та договором поруки не виконують, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачі судовий збір в розмірі 683,15 грн.

Outcome: approved