Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13.02.2007 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 838. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON] , [INFO] . За час сумісного проживання сімейні відносини подружжя втратили свою доцільність внаслідок спливу взаємних почуттів, що в свою чергу, стало приводом для виникнення конфліктних ситуацій у родині, які негативно відображаються на психологічному стані та розвитку спільного сина сторін, а також на їх власний психологічний стан. Ухвалою від 24.03.2021 суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач подав заяву про підтримання позовних вимог, а відповідачка - про визнання позову. У своїх заявах сторони просили провести розгляд справи без їх участі. Зважаючи на неявку учасників справи, фіксування судового процесу технічним засобом не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13.02.2007 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 838. Подружжя має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З позовної заяви вбачається, що з березня 2018 р. шлюб сторін існує формально: сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Отже зважаючи на те, що відповідач безумовно визнав позов, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. З огляду на результат розгляду справи та визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті,суд відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за вимогу про розірвання шлюбу, та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved