Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

У вересні 2017 р. позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 03 вересня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, вчинений відділом реєстрації актів цивільного стану Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, актовий запис № 03. Від спільного подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина сторін проживає разом з позивачем. Відносини між сторонами припинилися по причині того, що сторони мають різні погляди на життя та несумісність характерів, а тому позивач вважає, що їхнє подальше спільне сімейне життя неможливе та просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, проте направила до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов підтримує повністю та просила суд задовольнити його. Відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, письмових клопотань про відкладення розгляду справи і заперечень не надіслав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. У судовому засіданні достовірно встановлено, що 03 вересня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, актовий запис № 03, вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження за актовим записом № 12 від 02.11.2009 року, вчиненого виконкомом Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. Дитина сторін проживає разом з позивачем. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися по причині того, що вони мають різні погляди на життя та несумісність характерів, в результаті чого постійно в сімї виникали сварки, примиритися не бажають, вважають, що подальше спільне життя між ними не можливе. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, проти чого відповідач не заперечував, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням ним його наслідків, суд дійшов до висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», ст. 88 ЦПК України, суд судовий збір у розмірі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved