Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

У березні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, яку уточнив 01 червня 2017 року, до [PERSON] відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська, [PERSON], Державного підприємства «СЕТАМ» [PERSON] філія, [PERSON], третя особа - Приватний нотаріус [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], про визнання торгів з продажу 1/7 частини квартири недійсними, в якій просив з урахуванням уточнених позовних вимог: визнати недійсними електронні торги з реалізації нерухомого майна - 1/7 частини квартири № 618-619, що розташована на 6-му поверсі 9-ти поверхового будинку № 24-А по вул. Робочій, результати яких оформлено актом про проведення електронних торгів від 14.07.2016 року б/н, затвердженим начальником [PERSON] ВДВС м. Дніпропетровська; визнати недійсним акт про проведення електронних торгів від 14.07.2016 року б/н, затверджений начальником [PERSON] ВДВС м. Дніпропетровська; визнати недійсним свідоцтво від 29 вересня 2016 року про право власності [PERSON] на 1/7 частини квартири № 618-619, що розташована на 6-му поверсі 9-ти поверхового будинку № 24-А по вул. Робочій у м. Дніпропетровську, яке видано приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 644; витребувати в порядку віндикації у нинішнього володільця [PERSON] 1/7 частину квартири № 618-619, що розташована на 6-му поверсі 9-ти поверхового будинку № 24-А по вул. Робочій у м. Дніпропетровську, що зареєстровано приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], на підставі договору дарування від 08 грудня 2016 року, реєстровий номер 1691; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на 1/7 частини квартири № 618-619, що розташована на 6-му поверсі 9-ти поверхового будинку № 24-А по вул. Робочій у м. Дніпропетровську, за [PERSON], зареєстроване приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], за реєстровим номером 1691 від 08 грудня 2016 року. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 19 вересня 2016 року приватний нотаріус [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] (надалі - третя особа) на підставі акту про проведені електронні торги від 14 липня 2016 року б/н, затвердженого начальником [PERSON] ВДВС м. Дніпропетровська (надалі - відповідач-1), видала свідоцтво про право власності № 644, відповідно до якого [PERSON] (надалі - відповідач-2) належить 1/7 частини квартири № 618-619, що розташована на 6-му поверсі 9-ти поверхового будинку № 24-А по вул. Робочій у м. Дніпропетровську, яка належить позивачу. Організатором торгів була [PERSON] філія Державного підприємства «СЕТАМ» (надалі - відповідач-3). Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином. Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням. Позивач вважає, що процедуру підготовки проведення торгів було порушено. Так, в порушення вимог ч. 3 ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець не направляв позивачу повідомлення про результати визначення вартості та оцінки майна. У матеріалах виконавчого провадження є висновок про оцінку від 22.03.2016 р. та супровідний лист № 6649 від 25.03.2016 р., в якому роз'яснюється право на подання заперечень в 10-ти денний термін, але докази про відправлення рекомендованим листом відсутні. Відповідного проекту заявки державний виконавець начальникові ВДВС не надавав. Всупереч вимогам Закону, не направивши висновку про оцінку та порушуючи 10-ти денний строк для подачі заперечень, начальник ВДВС направляє заявку на реалізацію майна № 7101 від 31.03.2016 року - організатору торгів (відповідачу - 3), через 6 днів з дати складання супровідного листа про ознайомлення з оцінкою. Також зазначив, що обєктом продажу є 1/7 частина квартири, що є спільною сумісною власністю інших співвласників. Крім того, частка позивача до продажу, всупереч вимогам ч. 6 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на момент проведення торгів, судом не визначалась через відсутність відповідного подання державного виконавця. Також, в ході розгляду справи стало відомо, що відповідач [PERSON] подарувала 1/7 частину зазначеної квартири [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу [PERSON] від 08 грудня 2016 року, реєстровий номер 1691. Зазначив, що оскільки 1/7 частина квартири вибула з володіння позивача поза його волі на підставі торгів, які були проведені з явними порушеннями, а [PERSON] набув право власності на підставі договору дарування безпідставно, то він, згідно ч. 3 ст. 388 ЦК України, має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. При цьому посилався на положення ч. 1 ст. 659, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 368, ст. 371 ЦК України. З огляду на наведене, вважає, що проведення електронних торгів з продажу 1/7 частини квартири № 618-619, що розташована на 6-му поверсі 9-ти поверхового будинку № 24а по вул. Робочій у м. Дніпропетровську, що належить [PERSON] (Позивачу), було здійснено з грубим порушенням Порядку з реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів та вимог ЗУ «Про виконавче провадження», у зв'язку із чим вони мають бути визнані недійсними, як такі, що не відповідають вимогам Закону та порушують законні права та інтереси позивача, як власника. У звязку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник відповідача [PERSON] відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська [PERSON] надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що предявлений позов є таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. На виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 42471250 з примусового виконання виконавчого листа №204/3795/13-ц, виданого 19.02.2014р. Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суми у розмірі 110 489,93 грн., витрати на проведення авто - товарознавчого дослідження у сумі 850,00 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 1 000,00 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 921,29 грн., а всього 113 261,22 грн. В рамках відкритого виконавчого провадження державним виконавцем виявлено нерухоме майно, що зареєстровано за боржником та в порядку ст. 57, 62 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до редакцій від 06.06.2015р. та 12.06.2016р., які діяли на час проведення виконавчих дій, (далі - Закону), зазначене майно арештовано та реалізовано. За результатами проведеної реалізації 14.07.2016р. складено акт про проведені електронні торги. Так, державним виконавцем після отримання звіту про оцінку арештованого майна боржника, а саме: 1/7 частина квартири № 618-619 в будинку №24-а у місті Дніпро, яка належить на праві власності [PERSON], РНОКПП [NUMBER], згідно свідоцтва про право власності від 05.02.2008р., виданого КЖЕП «Південне» 25.03.2016р., в порядку ст. 58 Закону на адресу сторін виконавчого провадження направлено повідомлення про результати вартості арештованого майна листом за вих. №6649. Зазначене підтверджується реєстром поштової кореспонденції та листом, що повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Таким чином, державним виконавцем вжито всіх заходів щодо ознайомлення сторін виконавчого провадження з результатами оцінки арештованого майна. Твердження позивача про порушення п. 3 розділу III Порядку з реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015р. №2710/5, (далі - Порядку), щодо ненадання начальнику відділу ДВС проекту заявки на реалізацію арештованого майна та недотриманням строку направлення заявки на реалізацію арештованого майна є необгрунтованим, оскільки матеріали виконавчого провадження містять заявку на реалізацію арештованого майна від 31.03.2016р. з підписом начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Таким чином, доцільно вважати, що державним виконавцем було надано проект заявки на реалізацію арештованого майна, однак, після підпису начальником відділу, проект заявки змінив статус на заявку арештованого майна. Відповідно до даних викладених на веб-сайті ДП «СЕТАМ», інформацію про реалізацію 1/7 частини квартири № 618-619 в будинку № 24-а в місті Дніпр, яка належить на праві власності [PERSON] згідно свідоцтва про право власності від 05.02.2008 р., виданого КЖЕП «Південне» (лот № 138657) опубліковано 04.04.2016р. Таким чином, з дня направлення повідомлення про результати оцінки арештованого майна від 25.03.2016р. до публікації на відповідному веб-сайті минуло 11 календарних днів. Таким чином, передача заявки на реалізацію арештованого майна була здійснена державним виконавцем в межах строків, передбачених Порядком. Державним виконавцем не направлялось подання про визначення частки майна боржника, оскільки, в цих діях відсутня необхідність, адже відповідно до Реєстру прав власності на нерухоме майно внесені відомості про право приватної власності за [PERSON] на 1/7 частину квартири № 618-619 в будинку № 24-а в місті Дніпро. Таким чином, звернення до суду з поданням про визначення частки майна боржника є зайвим. Зазначив, що оскільки виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів. Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Таким чином, державним виконавцем під час проведення виконавчих дій, повязаних з реалізацією арештованого майна боржника, не допущено порушень, які б вплинули на результати торгів та не порушили прав і законних інтересів позивачів та інших осіб. У звязку з викладеним просив у задоволенні позову [PERSON] відмовити в повному обсязі. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2017 року для участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено [PERSON]. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2017 року для участі у справі в якості співвідповідача залучений [PERSON], у звязку з чим його було виключено зі складу третіх осіб у справі. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2017 року для участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, залучені [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов в межах уточнених позовних вимог та надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. У попередньому судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог з підстав, наведених у письмових запереченнях, та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Представник відповідача Державного підприємства «СЕТАМ» [PERSON] філія в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Треті особи - Приватний нотаріус [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], у судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши наявні письмові докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Порядок, підстави та правила проведення електронних торгів визначені\~Законом України «Про виконавче провадження», а також «Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів», затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року №2710/5 (надалі Порядок), який діяв на час здійснення виконавчого провадження ВП № 42471250 та виникнення спірних правовідносин сторін. Судом встановлено, що 12 березня 2014 року постановою старшого державного виконавця Красногвардійського відділу державної виконавчої служби [PERSON] міського управління юстиції [PERSON] було відкрито виконавче провадження ВП № 42471250 з виконання виконавчого листа № 204/3795, виданого 19 лютого 2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] шкоди у сумі 113\~261,22 грн. (а.с. 43). Оскільки виконавче провадження ВП № 42471250 було відкрито 12 березня 2014 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (який вступив у законну силу 05.10.2016 року), то в даному випадку до правовідносин сторін повинні застосовуватися норми Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV. Того ж дня, 12 березня 2014 року, старшим державним виконавцем Красногвардійського відділу державної виконавчої служби [PERSON] міського управління юстиції [PERSON] в межах виконавчого провадження ВП № 42471250 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою було накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON], що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 52942951 від 04 квітня 2014 року (а.с. 44). В рамках виконавчого провадження ВП № 42471250 державним виконавцем було отримано Інформаційну довідку з Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 52943121 від 04 квітня 2014 року (а.с. 45-47), на підставі якої було виявлено нерухоме майно, яке було зареєстроване за боржником позивачем [PERSON], а саме 1/7 частину квартири № 618-619, що розташована в будинку № 24-А по вул. Робочій у м. Дніпрі, яка належала останньому на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого КЖЕП «Південне» 05 лютого 2008 року (а.с. 85). 05 серпня 2014 року старшим державним виконавцем Красногвардійського відділу державної виконавчої служби [PERSON] міського управління юстиції [PERSON] в ході проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 42471250 було складено [PERSON] опису й арешту майна, яким було описано та арештовано нерухоме майно, яке належало на праві приватної власності позивачу [PERSON], а саме: 1/7 частину квартири № 618-619, що розташована в будинку № 24-А по вул. Робочій у м. Дніпро (а.с. 49-50). Згідно технічного паспорта на квартиру [ADDRESS], вказана квартира розташована на 6-му поверсі 9-поверхового будинку, загальна площа даної квартири становить 121,42 кв.м., яка складається з 5 кімнат житловою площею 71,0 кв.м., у тому числі: 1-а кімната 19,8 кв.м., 2-а кімната 12,4 кв.м., 3-а кімната 8,9 кв.м., 4-а кімната 17,7 кв.м., 5-а кімната 12,2 кв.м., кухні площею 8,1 + 8,3 кв.м., ванної кімнати 3,5 + 2,8 кв.м., коридору 5,5 + 12,7 кв.м., вбудованої шафи 3,0 кв.м., яка обладнана балконом (терасою) 3,3х0,3 кв.м., лоджією 6,24х0,5 кв.м. (а.с. 48). 22 березня 2016 року фізичною особою-підприємцем [PERSON] було складено висновок про вартість майна, згідно якого ринкова вартість 1/7 частини спірної квартири на дату оцінки 21 березня 2016 року складала 200\~742,00 грн. без ПДВ (а.с. 55). Частиною 3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV визначено, що державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем. При цьому під письмовим повідомленням сторін про оцінку майна слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами відомостей, які мають бути їм повідомлені, оскільки закон повязує початок спливу10-ти денного строку для подання заперечень, саме з днем отримання стороною такого повідомлення, а не з днем його відправлення. Судом встановлено, що 28 березня 2016 року листом за вих. № 6649В/3 від 25 березня 2016 року державним виконавцем Красногвардійського ВДВС [PERSON] МУЮ [PERSON] на адресу сторін виконавчого провадження, а саме на адресу [PERSON] та [PERSON], було направлено повідомлення про результати вартості арештованого майна, а саме 1/7 частини квартири [ADDRESS] (а.с. 56). З аналізу положень ч. 3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з результатами визначення вартості чи оцінки майна має право в десятиденний строк з дня надходження повідомлення подати державному виконавцю відповідні заперечення. Як вже зазначалось вище, повідомлення про результати вартості арештованого майна позивачу [PERSON] державним виконавцем було направлено поштою лише 28 березня 2016 року, що підтверджується реєстром на відправлення рекомендованої кореспонденції [PERSON] ВДВС [PERSON] МУЮ за 28 березня 2016 року (а.с. 57). Враховуючи встановлені обставини у справі суд не бере до уваги та відхиляє посилання представника відповідача-1 (державного виконавця) на те, що ним було 25 березня 2016 року направлено повідомлення про оцінку майна позивачу, а отже і був дотриманий порядок і строки направлення повідомлення сторонам, оскільки вони спростовуються наявним в матеріалах справи доказами. Відповідно до п. 3 розділу ІІ «Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року №2710/5, державний виконавець у строк не пізніше пяти робочих днів після закінчення десятиденного строку для подання заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна у разі відсутності таких заперечень готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, і направляє його начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі до Системи для проведення реалізації майна разом з відповідними документами. Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів передбачені правила проведення електронних торгів, а саме:\~правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна); правила, які регулюють сам порядок проведення електронних торгів; правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів. Судом встановлено та підтверджено поясненнями представника відповідача [PERSON] відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська, що державним виконавцем було складено проект заявки на реалізацію спірного арештованого майна вих. № 7101В/3 (а.с. 59 (зворотній бік)), яка 31 березня 2016 року була підписана начальником [PERSON] ВДВС [PERSON] МУЮ, та супровідним листом від 31 березня 2016 року вих. № 7102В/3 була направлена у [PERSON] філію ДП «СЕТАМ». У звязку з чим посилання позивача на те, що державний виконавець не подавав проект заявки начальнику державної виконавчої служби, суд вважає безпідставними та нічим не доведеними. Отже, судом встановлено, що державний виконавець після направлення позивачу 28 березня 2016 року повідомлення про результати вартості арештованого майна, в порушення вимог ч. 3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» не дотримався визначеного законодавством десятиденного терміну на подання заперечень на результати визначення вартості оцінки майна, а саме 1/7 частини квартири [ADDRESS], яка належала позивачу, та, в порушення також вимог пункту 3 розділу ІІ «Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів», не дотримався передбаченого пятиденного строку (який спливає після закінчення десятиденного строку для подання заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна), склав та направив 31 березня 2016 року відповідачу [PERSON] філії ДП «СЕТАМ» заявку на реалізацію спірного арештованого майна. За таких обставин суд приходить до переконливого висновку про порушення державним виконавцем встановленої законодавством процедури та порядку проведення торгів щодо реалізації майна позивача, з метою погашення перед стягувачем заборгованості за виконавчим листом. Інформація про реалізацію 1/7 частини квартири [ADDRESS] було опубліковано на веб-сайті ДП «СЕТАМ» 04 квітня 2016 року, номер лоту 138657, що підтверджується витягом з веб-сайту http://setam.net.ua (а.с. 60-61). Судом встановлено, що не дивлячись на порушення встановленої законодавством процедури та порядку проведення торгів, 06 липня 2016 року на електронних торгах було реалізовано 1/7 частину спірної квартири. За результатами проведення електронних торгів з реалізації нерухомого майна 1/7 частини спірної квартири старшим державним виконавцем Марінеско А.В. було складено акт про проведені електронні торги від 14 липня 2016 року, затверджений начальником [PERSON] ВДВС м. Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області [PERSON], з якого вбачається, що організатором електронних торгів відповідачем [PERSON] підприємством «СЕТАМ» на веб-сайті електронних торгів (http://www.setam.net.ua), реєстраційний номер лота в системі СЕТАМ: 154972, 06 липня 2016 року, о 22.00 годині, було проведено реалізацію арештованого майна, а саме 1/7 частини спірної квартири. Відповідно до протоколу № 181582 від 06.07.2016 року про проведення електронних торгів, переможцем торгів став учасник № 2 [PERSON]. Ціна продажу арештованого майна склала 100\~371,00 грн. За придбане майно переможець прилюдних торгів перерахував суму в розмірі 95\~352,45 грн. на депозитний рахунок [PERSON] ВДВС м. Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області, грошові кошти в сумі 5\~018,55 грн., як гарантійний внесок на поточний рахунок Державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України в рахунок виконання зобовязання по оплаті суми винагороди (а.с. 62). Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних торгів, складання за результатами їх проведення протоколу та акту про проведення електронних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на електронних торгах, а відтак є правочином. Такий висновок узгоджується з ч. 4 ст. 656 ЦК України, згідно якої до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Згідно ст. 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Результатом оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на електронних торгах є видача нотаріусом, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів. Так, на підставі [PERSON] про проведені електронні торги від 14 липня 2016 року [PERSON] приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] 29 вересня 2016 року було видано свідоцтво про право власності, зареєстроване в реєстрі за № 644, на 1/7 частину квартири № 618-619, що розташована на 6-му поверсі 9-ти поверхового будинку № 24-А по вул. Робочій у м. Дніпро, загальною площею 121,42 кв.м., яка належала на праві приватної власності позивачу [PERSON] (а.с.6). Враховуючи те, що відчуження майна з електронних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6\~ст.203 ЦК\~України. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п'ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. При цьому підставою для визнання електронних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених «Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів». Як вже було зазначено вище, судом встановлено, що визначена законодавством процедура та порядок проведення торгів з реалізації 1/7 частини спірної квартири була порушена, оскільки державний виконавець, не дотримавшись визначеного законодавством десятиденного терміну на подання заперечень на результати визначення вартості оцінки майна, яке належало позивачу, та пятиденного строку (який спливає після закінчення десятиденного строку для подання заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна), склав та направив 31 березня 2016 року відповідачу [PERSON] філії ДП «СЕТАМ» заявку на реалізацію спірного арештованого майна. У звязку з цим суд вважає за необхідне зазначити, що законодавець, визнаючи боржника найбільш зацікавленим у належному проведенні електронних торгів і продажу його майна за найвищу ціну, закріпив за ним право брати участь в електронних торгах, в тому числі подавати заперечення на результати визначення вартості оцінки майна. Під час розгляду позову про визнання торгів недійсними і витребування майна в особи, яка придбала його на торгах, суд має дати оцінку тому, чи є порушення, на які посилається позивач, суттєвими та чи вплинули вони на результат торгів. Судом встановлено, що право позивача на подання заперечень на результати визначення вартості оцінки майна було порушено відповідачем - [PERSON] відділом державної виконавчої служби м. Дніпропетровська, у звязку з чим позивач був позбавлений можливості скористатись своїм правом. Порушення прав позивача в даному випадку полягає також в тому, що якби оцінка майна була ним оскаржена та переглянута державним виконавцем шляхом призначення проведення повторної оцінки, арештоване майно могло б бути реалізоване за вищою ціною, що в свою чергу призвело б до повного фактичного виконання рішення суду та погашення боргу перед стягувачем у повному обсязі. Однак, внаслідок проведеної 06 липня 2016 року реалізації 1/7 частини квартири на електронних торгах, грошових коштів, які надійшли в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом від реалізації арештованого майна у розмірі 100\~371,00 грн., не вистачило для погашення усієї суми заборгованості, яка згідно виконавчого листа № 204/3795/13-ц виданого 19.02.2015 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська становить 113\~261,22 грн. У звязку з викладеним суд вважає, що вищезазначені порушення встановлених законодавством правил проведення торгів є суттєвим обмеженням прав позивача, які вплинули на результати проведених торгів, а тому є підставами для визнання електронних торгів недійсними. Слід зазначити, що результатом проведених електронних торгів є видача нотаріусом свідоцтва про право власності на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги. Таке свідоцтво є документом, що посвідчує право власності та підставою державної реєстрації прав власності за покупцем. Наслідком визнання електронних торгів недійсними є визнання виданого на підставі цих торгів свідоцтва про право власності на майно незаконним та його скасування (пункт 27 Постанови №3 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визнання підсудності цивільних справ»), так як таке свідоцтво, видане владним органом, суперечить актам цивільного законодавства та порушує цивільні права певних осіб. За таких обставин, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги в частині визнання недійсними електронних торгів з реалізації нерухомого майна - 1/7 частини квартири № 618-619, що розташована на 6-му поверсі 9-ти поверхового будинку № 24-А по вул. Робочій у м. Дніпрі, а також позовні вимоги про визнання недійсним акта про проведені електронні торги від 14 липня 2016 року, б/н, щодо реалізації спірного нерухомого майна, підлягають задоволенню. Оскільки електронні торги з реалізації нерухомого майна - 1/7 частини спірної квартири визнані судом недійсними, то свідоцтво про право власності на 1/7 частину квартири № 618-619, що розташована на 6-му поверсі 9-ти поверхового будинку № 24-А по вул. Робочій у м. Дніпрі, видане [PERSON] приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] 29 вересня 2016 року, зареєстроване в реєстрі за № 644, на підставі [PERSON] про проведені електронні торги від 14 липня 2016 року, також має бути визнано недійсним, у звязку з чим позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині витребування спірної частини нерухомого майна слід зазначити наступне. Судом встановлено, що 08 грудня 2016 року відповідач [PERSON] подарувала вищезазначену 1/7 частину квартири № 618-619, що розташована в будинку № 24-А по вул. Робочій у м. Дніпрі, відповідачу [PERSON], що підтверджується договором дарування 1/7 частини квартири, посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] 08. 12.2016 року, зареєстрованим в реєстрі за № 1691 (а.с. 33-34). Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9 зазначено, що майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК. Частиною 1 ст. 388 ЦК України визначено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Частиною 3 ст. 388 ЦК України передбачено, що якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Як вже було встановлено судом, 1/7 частина спірної квартири вибула з володіння позивача не з його волі, а на підставі проведення електронних торгів з реалізації вказаного спірного нерухомого майна, які визнані судом недійсними, а у подальшому була подарована переможцем електронних торгів [PERSON] [PERSON], тобто [PERSON] набув безвідплатно майно в особи, яка не мала права його відчужувати, оскільки правочин на підставі якого [PERSON] придбала спірне майно внаслідок визнання його судом недійсним, був недійним з моменту його укладення. Частиною 2 ст. 388 ЦК України визначено, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Зважаючи на указану норму права суд вважає за необхідне зазначити наступне, що у відповідності до розяснень наведених у п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам розяснено, що застосовуючи положення\~частини другої статті 388 ЦК\~про те, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, суд повинен мати на увазі, що позов власника про витребування майна в особи, яка придбала його в результаті публічних торгів, проведених у порядку, встановленому для виконання судових рішень, підлягає задоволенню лише в тому разі, якщо торги були визнані недійсними, оскільки відповідно до\~частини першої статті 388 ЦК\~власник має право витребувати майно, яке вибуло з володіння поза його волею, і в добросовісного набувача. У разі наявності підстав для визнання публічних торгів недійсними у\~первісний стан шляхом реституції повертаються сторони договору - організатор торгів та їх переможець. Отже, після\~цього майно підлягає повторному продажу з публічних торгів відповідно до порядку, встановленого для виконання судового рішення, оскільки задоволення позову про визнання торгів недійсними не скасовує судового рішення, для виконання якого такі торги були проведені. Тобто, в даному випадку відчужене майно має бути повернуто для повторної організації і проведення торгів. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV). Враховуючи все вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо витребування у [PERSON] 1/7 частини спірної квартири, яка зареєстрована за ним на підставі договору дарування від 08 грудня 2016 року, реєстровий номер 1691, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], підлягають задоволенню, а також підлягає скасуванню в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державна реєстрація права власності на 1/7 частину спірної квартири за [PERSON], зареєстрована приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] Суд не бере до уваги доводи позивача в частині того, що державний виконавець в порушення ст. 379 ЦПК України та ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» не звернувся до суду з відповідним поданням про визначення частки майна боржника, оскільки на час реалізації спірного майна у державного виконавця була наявна інформація про розмір частки майна боржника, а тому у відповідному поданні до суду не існувало потреби. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст. 1 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до\~\~висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1\~ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів [PERSON] відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська, [PERSON], Державного підприємства «СЕТАМ» [PERSON] філія, [PERSON] на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 3 200,00 грн., тобто по 800,00 грн. (3 200,00 / 4 = 800,00) з кожного відповідача. На підставі ст.ст. 16, 203, 215, 236, 321, 350, 388, 655, 656 ЦК України, ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV, та

Outcome: approved