Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовувала тим, що вона є спадкоємцем за законом її батька [PERSON], який помер 02 січня 2014 року. Її батьку належало право на земельну частку (пай) в розмірі 3,76 га у землях колективної власності КСП «Зоря» на території [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області, яке він успадкував після смерті [PERSON], яка померла 18 жовтня 2012 року, а остання набула це право за життя в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 24 липня 1997 року. Спадкоємці [PERSON] й [PERSON] у встановленому чинним на той час законодавством не оформили своїх спадкових прав на земельну частку (пай), однак фактично це право набули. [PERSON], яка померла 24 липня 1997 року, право на земельну частку (пай) в розмірі 3,76 га у землях колективної власності КСП «Зоря» на території [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області належало на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0226467, виданого відповідно до розпорядження Броварської райдержадміністрації від 10 листопада 1996 року № 526 та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 08 лютого 1997 року за № 203. Просить: - визнати за нею право власності на земельну частку (пай) в розмірі 3,76 га у землях колективної власності КСП «Зоря» на території [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON], який помер 02 січня 2014 року. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги й просила їх задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] сільська рада Броварського району Київської області представника не направила. До суду надійшли письмові клопотання від відповідача про розгляд справи у відсутність представника цього органу місцевого самоврядування. Позовні вимоги визнаються. У судове засідання третя особа Броварська районна державна адміністрація Київської області представника не направила. Про день, час та місце розгляду справи неодноразово цей учасник судового процесу повідомлявся належним чином відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства України. Причини неявки до суду не повідомлені. У судове засідання третя особа управління Держгеокадастру у Броварському районі Київської області представника не направила. До суду надійшли письмові клопотання про розгляд справи у відсутність її представника. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сертифікат на земельну частку (пай) серії КВ № 0226467 у землях колективної власності КСП «Зоря» на території [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області було видано на підставі розпорядження Броварської райдержадміністрації від 10 листопада 1996 року № 526 [PERSON], про що зроблений відповідний запис у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 08 лютого 1997 року № 203 (а.с.7). [PERSON] померла 24 липня 1997 року. Спадщину після її смерті прийняла донька [PERSON]. Матеріали спадкової справи свідчать про відсутність даних щодо оформлення речових прав на спадкоємця після спадкодавця на спірну земельну частку (пай) (а.с. 204 - 214). 05 грудня 1997 року [PERSON] одружилася із [PERSON]. Прізвище після одруження: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON] (а.с.168). [PERSON] померла 18 жовтня 2012 року. Спадщину після її смерті прийняв [PERSON]. Матеріали спадкової справи свідчать про відсутність даних щодо оформлення речових прав на спадкоємця після спадкодавця на спірну земельну частку (пай) (а.с. 166 185). [PERSON] помер 02 січня 2014 року. Спадщину після його смерті прийняла [PERSON] Матеріали спадкової справи свідчать про відсутність даних щодо оформлення речових прав на спадкоємця після спадкодавця на спірну земельну частку (пай) (а.с. 50 123). Із довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області від 15 березня 2016 року № 112 видно, що згідно із сертифікатом КСП «Зоря» - земельна частка (пай), яка належала [PERSON], становить 3,76 га (а.с.20). Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1258, 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно із положеннями статей 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, а саме в частині визнання за нею права на земельну частку (пай), площею 3,76 га, у землях колективної власності КСП «Зоря» на території [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 02 січня 2014 року, і якому ця земельна частка (пай) належала відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0226467, виданого на підставі розпорядження Броварської райдержадміністрації від 10 листопада 1996 року № 526 та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 08 лютого 1997 року за № 203, на імя [PERSON], яка померла 24 липня 1997 року. У задоволенні позовних вимог про визнання права власності на спірну земельну частку (пай) слід відмовити, оскільки спадкодавцю [PERSON] належало лише право на земельну частку (пай). Частинами 1, 6 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року № 720/95 передбачалося, що паюванню підлягали сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснювалося після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачало визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадилися відповідною районною державною адміністрацією. За змістом статей 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають, зокрема: громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - свідоцтво про право на спадщину; - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). На підставі викладеного,

Outcome: partial