Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на свою користь на утримання сина [PERSON], [INFO], народженого у шлюбі з відповідачем. Свої вимоги мотивує тим, що 04 вересня 2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу позивачці на утримання сина надає періодично. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися з жовтня 2013 року, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими та у зв'язку з тим, що відповідач матеріальну допомогу на утримання сина надає періодично, вона звернулася з даним позовом та просить суд розірвати шлюб, стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позов визнав та просив розглядати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом установлено, що 04 вересня 2009 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 04 вересня 2009 року актовий запис № 622 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися з жовтня 2013 року, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Спір щодо місця проживання дитини [PERSON] відсутній. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просила після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На момент розгляду справи син сторін проживає разом з матір'ю. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. Згідно зі ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову а відтак, вимога позивачки підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 24 березня 2014 року. З огляду на те, що дитина проживає з матір'ю, а відповідач надає матеріальну допомогу матері на утримання дитини періодично, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги, приймаючи до уваги матеріальне становище відповідача, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved