Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

У березні 2019 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В обґрунтування вимог позивачі зазначили, що вони розам із третіми особами є співвласниками квартири [ADDRESS] . Вказана квартира приватизована у 2009 році. Відповідач належну йому частку, тобто 1/6 частину, подарував [PERSON] . Також позивачі вказують, що відповідач з 2014 року, проживає окремо від них, де саме не відомо. На даний час реєстрація відповідача створює перешкоди позивачам у розпорядженні квартирою, у зв`язку із цим вони звернулися до суду. Позивач та його представник у судовому засіданні підтримували позовні вимоги та просили суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення суду не заперечували. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні просила суд задовольнити вимоги позивачів, інші треті особи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду пояснення у яких просили суд задовольнити вимоги позивачів. Заслухавши пояснення позивача та його представника, третьої особи, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 19.03.2009 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] (а.с.7). Із договору дарування від 27.02.2017 року вбачається, що [PERSON] подарував належну йому 1/6 частину у квартирі [ADDRESS] громадянці [PERSON] (а.с. 10). З довідок про реєстрацію місця проживання та копій паспортних даних вбачається, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані у квартирі [ADDRESS] . Відповідно до ст. 41 Конституції України, «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним». Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Статтею 386 ЦК України визначено засади захисту права власності: Держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності. Із відповіді від 01.08.2019 року №4090/125/51/-2019 Оболонського управління поліції Головного управління національної поліції в м. Києві Національної поліції України, вбачається, що звернень від громадянина [PERSON] з приводу вселення чи усунення перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS] не надходило. Із відповіді від 01.08.2019 року № 463-2826 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» вбачається, що звернень від громадянина [PERSON] з приводу вселення чи усунення перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS] не надходило. У матеріалах справи мститься нотаріально завірена заява свідка [PERSON] яка вказує, що є подругою позивача, а також що під час візитів до позивача у квартиру [ADDRESS] , жодного разу не спостерігала там [PERSON] . Також у матеріалах справи міститься нотаріально завірена заява свідка [PERSON] яка є сусідкою позивачів, а саме проживає у квартирі [ADDRESS] . В своїх прояснення вказує, що з 2014 року [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] . Згідно ст. 405 ч. 2 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом. З огляду на вищевказане, у суду є всі підстави вважати, що у квартирі [ADDRESS] громадянин [PERSON] не проживає більше одного року. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивачі, як співвласники квартири позбавлені можливості вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, оскільки у квартирі зареєстрований відповідач. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про необхідність визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 316, 319, 321, 383, 386, 391, 405 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved