Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суд зі вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути загальну суму боргу за позикою з урахуванням 3-х відсотків в сумі : 434 750 грн. Позов обґрунтований перебуванням сторін по цивільній справі в договірних стосунках, які не виконуються із боку відповідача. Позивачем направлена до суду заява, в якій просить вирішувати спір за його відсутністю. Відповідач направив до суду заяву в які він повідомив про визнання вимог позову та розгляду справи за його відсутності. Судом встановлено, що 24.10.2009 року позивач, позичив відповідачу ФОП [PERSON], кошти в сумі 370 000 грн. для поповнення обігових котів для закупівлі обладнання для здійснення підприємницької діяльності, до 01 грудня 2013 року включно, які відповідач зобов'язався повернути до 01.12.2013 року включно. Відповідач борг не повернув, відсотки не сплатив. Отже суд прийшов до висновку, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання. У відповідності до ст. 510 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона \\ позикодавець \\ передає у власність другій стороні \\ позичальникові \\ грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів \\ суму позики \\. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як удесять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. При цьому нотаріальна форма укладення договору позики не вимагається. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику \\ грошові кошти у такій же сумі або речі, визначенні родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем \\ у строк та в порядку, встановленні договором. Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За таких обставин суд прийшов до висновку, що у позивача породжується право вимоги в межах позовних вимог. На підставі ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved