Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою про звільнення майна з-під арешту. Вказував, що він являється спадкоємцем першої черги після смерті батька [PERSON]. Після померлого залишилось спадкове майно у вигляді квартири в житловому будинку, що знаходиться [ADDRESS]. Стверджував, що він прийняв спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину через відмову нотаріуса, що обґрунтована наявністю заборони на невизначене майно його батька, яка накладена за повідомленнями про наявність позики, що надійшли від Будбанку м. Біла Церква, Київської облконтори Будбанку, Білоцерківського Будбанку. Посилаючись на порушення його прав як власника повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися спадковим майном, просив зняти обмеження з майна, що зареєстроване за [PERSON]. В судове засідання позивач та представник третьої особи не з'явились, звернулись до суду із заявами в яких просили розглянути справу без їхньої участі. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, тому суд вважає за необхідне провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] є батьком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 30.03.1951 року. З копії свідоцтва про смерть від 06.08.1993 року вбачається, що [PERSON] помер 06.08.1993 року. З розяснень, наданих позивачу [PERSON] білоцерківською міською державною нотаріальною конторою від 16.09.2016 року вбачається, що Білоцерківською державною нотаріальною конторою накладені заборони на невизначене майно [PERSON], а саме: реєстраційний номер обтяження 7448696 за повідомленням Будбанку м. Біла Церква від 01.04.1946 року про позику в сумі 10000 крб.; реєстраційний номер обтяження 7448621 за повідомленням Київської облконтори Будбанку від 27.02.1967 року про позику в сумі 300 крб.; реєстраційний номер обтяження 7448621 за повідомленням Білоцерківського Будбанку від 12.06.1976 року про позику в сумі 300 крб. З копії відповіді від 15.12.2015 року № 24-10/20325 на запит нотаріальної контори, яку надав ПАТ «Проінвестбанк» вбачається, що ПАТ «Проінвестбанк» не являється правонаступником установ Будбанку, проте через свої установи фактично продовжував виконувати комплексне банківське обслуговування юридичних та фізичних осіб за кредитними та депозитними договорами, що були укладені установами державного банку до створення ПАТ «Проінвестбанк», тобто добровільно прийняв на себе обовязки за такими договорами. Крім того, станом на 15.12.2015 року заборгованість у [PERSON] перед ПАТ «Проінвестбанк» відсутня. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України закріплено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Приписами ч. 2 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до розяснень п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Судом встановлено, що станом на час розгляду даної справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження наявності будь-якої заборгованості померлого [PERSON] Таким чином, єдиною правовою підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стала наявність вищевказаних заборон накладених Білоцерківською державною нотаріальною конторою. Разом з цим, суд вважає, що наявність цієї заборони порушує майнові права позивача, які крім наведених вище правових норм гарантуються статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, що є неприпустимим. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини в матеріалах справи не містяться. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що майно, на яке накладено заборону, слід звільнити з-під арешту у звязку з тим, що наявність заборони створює перешкоди позивачу у здійсненні права користування та розпоряджання майном, при цьому відсутні відомості, які б свідчили про існування невиконаних боргових зобовязань померлого [PERSON] перед конкретною фізичною чи юридичною особою, а також про предявлення майнових вимог до позивача як спадкоємця за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved