Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

У вересні 2017 року позивач ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором від 10 червня 2017 р. № 287143971, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач своє зобов'язання по видачі кредиту, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача № [NUMBER], виконав, але позичальником кредит не погашається. У зв'язку з неналежним виконання відповідачем своїх зобов'язань за вказаним кредитним договором щодо повернення кредиту, сплаті процентів за користування кредитом станом на 30 серпня 2017 р. за відповідачем наявна заборгованість, що складається з: 6 970 грн. - тіло кредиту, 1 651,80 грн. - відсотки за користування кредитом; 12 546 грн. - пеня. З вказаної заборгованості відповідачем сплачено добровільно 170 грн. Тому, за позичальником обраховується заборгованість в загальному розмірі 20 997,80 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. Провадження у справі відкрито 19 жовтня 2017 року та справу призначено до розгляду на 01 грудня 2018 р. (а.с. 25). У зв'язку з неявкою в судове засідання 01 грудня 2017 р. всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи відкладено на 31 січня 2018 р. (а.с. 28). Згідно з п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 р. справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи вказана справа є незначної складності, ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а відтак, справа відповідає критеріям малозначної справи та підлягає розгляду у порядку спрощеного провадження (ч. 6 ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України). У судове засідання 31 січня 2018 р. учасники справи, будучи належним чином повідомленими, не з'явились. 01 грудня 2018 р. до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника товариства на підставі матеріалів справи, проти постановления заочного рішення не заперечує (а.с. 35). Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою місця реєстрації, вказаною у копії його паспорту (а.с. 37). Згідно з довідкою Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області [PERSON] по м. Одесі та Одеській області зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться (а.с. 23). Згідно з відмітками поштових відділень судові повістки повернулися на адресу суду з неврученням за закінченням строку зберігання (а.с. 32, 34), що відповідно до положень ч. 1 ст. 131 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим. Причини неявки відповідача суду не відомі, відзив відповідач не подав. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Частиною 4 вказаної статті Кодексу передбачено, що у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб'єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Судом встановлено, що 10 червня 2017 р. сторонами ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір № 287143971 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, на підставі якого відповідачем отримано кредит на 30 календарних днів шляхом перерахування на його банківський рахунок № [NUMBER], відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк», грошових коштів у розмірі 6970,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,83 % від суми кредиту за кожний день користування. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - Правила) визначають порядок і умови надання Товариством грошових коштів у кредит. Правила розміщені на сайті позивача: moneyveo.ua у загальному доступі для ознайомлення всіх зацікавлених осіб і є публічною офертою товариства до укладання договору. Згідно з п. 7.1 Договору, невід'ємною частиною цього договору є «Правила надання грошових коштів у кредит товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов'язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті позичальника: moneyveo.ua. Відповідно до умов розділу 3 Правил відповідач акцептував оферту, здійснивши дії спрямовані на укладання договору про надання кредиту і настання юридичних прав та обов'язків, заповнивши заявку на сайті позивача добровільно та з розумінням настання юридичних прав та обов'язків, зазначив інформацію щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої бажав отримати кредит. Виконання позивачем (кредитором) обов'язку щодо надання грошових коштів у розмірі 6970 грн. відповідачеві (позичальнику) підтверджується платіжним дорученням № 2027 від 10.06.2017 р. (а. с. 10). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов'язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Оскільки, відповідачем порушувалося зобов'язання з повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування ними, що встановлені умовами кредитного договору, то станом на 30 серпня 2017 р. за ним обраховується прострочена заборгованість за тілом кредиту на суму 6 970 грн., 1 651,80 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем не заперечувався, у встановленому законом порядку не спростовано. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно п. 4.3 Договору, у разі порушення позичальником виконання зобов'язань щодо погашення суми кредиту та/або процентів за цим договором, він зобов'язується сплатити на користь фінансової установи пеню у розмірі 3% від залишку суми кредиту за кожний день прострочення повернення кредиту, починаючи з першого дня порушення позичальником умов Договору до моменту повного погашення заборгованості за кредитом. Згідно з наданим позивачем розрахунком останнім відповідачу нараховано пеню в розмірі 12 546 грн., правильність якого відповідачем не спростована. Оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, сума отриманого кредиту, проценти за користування ним та пеня за прострочення виконання зобов'язання із своєчасного повернення кредиту та сплаті процентів за користування ним підлягає стягненню з відповідача. В зв'язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 600 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved