Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

у вересні 2013 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася в Голосіївський районний суд міста Києва з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» (далі - відповідач), тертя особа: [PERSON], про визнання договору поруки припиненим, при цьому пояснивши наступне. 15.12.2006р. між ПАТ «Укрсоцбанк» як кредитором та [PERSON] як позичальником було укладено Договір кредиту № 42.06-07/559, відповідно до умов якого ПАТ «Укрсоцбанк» зобов'язався надати [PERSON] на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання кредит у сумі 111186,0 доларів США на строк до 14.12.2023р. із сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 12,25% річних. При цьому, 15.12.2006р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та позивачем [PERSON] було укладено Договір поруки № 42.02.-11/974, відповідно до умов якого [PERSON] як поручитель зобов'язалася перед ПАТ «Укрсоцбанк» в повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також штрафних санкцій за Договором кредиту № 42.06-07/559 від 15.12.2006р. Разом з цим, згідно умов Договору поруки № 42.02.-11/974 ПАТ «Укрсоцбанк» зобов'язався до моменту виконання забезпеченого порукою зобов'язання, не змінювати умов Договору кредиту № 42.06-07/559 без попереднього письмового погодження поручителя [PERSON] Однак в наступному відповідач ПАТ «Укрсоцбанк» збільшив відсоткову ставку річних за Договором кредиту № 42.06-07/559 без отримання попереднього письмового погодження поручителя [PERSON] щодо наведеного. У зв'язку із зазначеним позивач просила суд визнати припиненим Договір поруки № 42.02.-11/974 від 15.12.2006р. У судовому засіданні представник позивача та третьої особи підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх повністю. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у задоволені позовних вимог повністю. Разом з цим, у наданих суду пояснення представник відповідача визнав що ставка процентів річних за Договором кредиту № 42.06-07/559 була збільшена, але позивача як поручителя про зміну обсягу відповідальності не було повідомлено. Врахувавши надані сторонами пояснення, з'ясувавши обставини, на які вони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновків про необхідність задовольнити позов повністю, у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що 15.12.2006р. між ПАТ «Укрсоцбанк» як кредитором та [PERSON] як позичальником було укладено Договір кредиту № 42.06-07/559. Відповідно до п. 1.1. і 1.2. Договору кредиту № 42.06-07/559, кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання грошові кошти у сумі 111186,0 доларів США зі сплатою 12,25% процентів річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості до 25 числа кожного місяця згідно графіку терміном до 14.02.2021 року. Разом з цим 15.12.2006р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та позивачем [PERSON] було укладено Договір поруки № 42.02.-11/974., відповідно до умов якого [PERSON] як поручитель зобов'язалася перед кредитором ПАТ «Укрсоцбанк» в повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також штрафних санкцій за Договором кредиту № 42.06-07/559 від 15.12.2006р. При цьому згідно п.п. 2.1.2. п. 2.1. Договору поруки № 42.02.-11/974 сторони визначили зміст зобов'язання поручителя як сплата процентів за користування кредитом у розмірі 12,25% річних та комісій визначених договором кредиту. Відповідно до п.п. 3.3.1. п. 3.3. Договору поруки № 42.02.-11/974, кредитор зобов'язався до моменту виконання забезпеченого порукою зобов'язання, не змінювати умов Договору кредиту без попереднього письмового погодження Поручителя. Разом з цим вбачається із наданого відповідачем розрахунку вимог банку у зв'язку з неповерненням [PERSON] кредитної заборгованості за кредитним договором № 42.06-07/559 від 15.12.2006р. станом на 04.02.2014., що відповідач збільшив відсоткову ставку з 12,25№ річних до 14,00% річних. При цьому у наданих суду пояснення представник відповідача визнав що ставка процентів річних за Договором кредиту № 42.06-07/559 була збільшена та позивача як поручителя про зміну обсягу відповідальності не було повідомлено. Крім того відповідачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем як кредитором попереднього письмового погодження від позивача як поручителя на зміну відсоткової ставки за Договором кредиту № 42.06-07/559. Згідно ч. 1 і 2 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч. 1 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В свою чергу згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. При цьому, із правових позицій Верховного Суду України за наслідками розгляду заяв про перегляд судових рішень з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 18 червня 2012 р. у справі № 6-73цс12 та від 20 лютого 2013 р. у справі № 6-172цс12, які відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК є обов'язковими для всіх судів України, вбачається наступне. За змістом ч. 1 ст. 559 ЦК до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, здійснені без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього, зокрема: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. У зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки, здійснене за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав для покладення на поручителя відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. У зв'язку із наведеним суд приходить до висновку, що збільшення відповідачем як кредитором відсотком ставки за Договором кредиту № 42.06-07/559, призвело до збільшення обсягу відповідальності позивача як поручителя без згоди останньої за Договором поруки № 42.02.-11/974. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що Договором поруки № 42.02.-11/974 є припиненим, у зв'язку з чим необхідно задовольнити позов в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції № 16090 від 16.10.2013р. позивач понесла судові витрати на оплату судового збору за позовом у сумі 114,7 грн.

Outcome: approved