overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд розірвати, зареєстрований 26 жовтня 1990 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останнім не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить її інтересам. В підготовче засідання сторони, які були належним чином повідомлені про час і місце його проведення, не з'явилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити, а відповідач позов визнав. Відповідно до положень частини 3 статті 200, частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 26 жовтня 1990 року Ялишівською сільською радою Баранівського району Житомирської області актовим записом № 4 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України (далі СК України), суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про необхідність його задоволення. За змістом статей 141, 142 ЦПК України суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а також стягує з відповідача на користь позивача іншу частину судового збору в розмірі 352,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд розірвати, зареєстрований 6 березня 2018 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останнім не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання позивач не з'явилася, подавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання також не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Судом встановлено, що 6 березня 2018 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві актовим записом № 218 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідач проти доводів позивача щодо фактичного припинення сімейних відносин з останньою та необхідності розірвання шлюбу не заперечив, а тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову. За змістом статті 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд розірвати, зареєстрований 9 червня 2001 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останнім не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить її інтересам. В підготовче засідання сторони, які були належним чином повідомлені про час і місце його проведення, не з'явилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити, а відповідач позов визнав. Відповідно до положень частини 3 статті 200, частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 9 червня 2001 року Печанівською сільською радою Дзержинського району Житомирської області актовим записом № 6 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України (далі СК України), суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про необхідність його задоволення. За змістом статті 142 ЦПК України суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розіврання шлюбу. В обгрунтування своїх вимог посилалася на те, що між нею та відповідачем 09.06.2009 року зареєстровано шлюб Виконкомом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 18. Від вказаного шлюбу мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач, через канцелярію суду, подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, та просила суд їх задовольнити. Відповідач, через канцелярію суду, подав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 09.06.2009 року Виконкомом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 18. Від вказаного шлюбу мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Положенням ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За твердженням позивача тривалий час подружжя намагалося налагодити стосунки, однак це жодним чином не допомогло збереженню сім`ї. Зважаючи на те, що негативні відносини між подружжям існують вже протягом тривалого часу, позивач вважає, що це суттєво суперечить її інтересам. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 142 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 03 липня 2008 року, від даного шлюбу у них є троє малолітніх доньок: Вероніка, [INFO], Каріна, [INFO], та Аліна, [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, у 2017 році сімя припинила своє існування. Позивач вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим, а тому і звернулася з вказаним позовом до суду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Плужненською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 03 липня 2008 року за актовим записом № 6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх доньок: Вероніку, [INFO], Каріну, [INFO], та Аліну, [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Сім'я розпалася, намірів на відновлення сімейних стосунків подружжя не має. Враховуючи наведені обставини, суд вважає неможливим збереження шлюбу, а також, що продовження спільного життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхніх дітей, а тому шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст.105,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON]звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 02 серпня 2015 року, від даного шлюбу у них є троємалолітніх синів: Тарас, [INFO], Андрій, [INFO], Назар, [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо, шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим, а тому і звернулася з вказаним позовом до суду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається з повідомлення Мякотівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області № 402/02-26 від 01 жовтня 2018 року, місце проживання [PERSON] зареєстроване у [INFO]. Надіслана [PERSON] судова повістка повернулася до суду із повідомленням про причини повернення «за зазначеною адресою не проживає». Такі дані вказані у поштовому повідомленні, яке повернулося до суду у звязку з неможливістю вручення судової повістки на 15 листопада 2018 року на 10 год. 00 хв. Іншої адреси свого місця проживання чи перебування [PERSON] суду не повідомив. Тому у зв'язку з відсутністю [PERSON] за адресою місця реєстрації суд вважає, що останній повідомлений належним чином. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області 02 серпня 2015 року за актовим записом № 94, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають трьох синів: Тараса, [INFO], Андрія, [INFO], та Назара, [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. \~ \~ \~ \~Сім'я розпалася, намірів на відновлення сімейних стосунків сторони не мають. \~ \~ \~ \~Враховуючи наведені обставини, суд вважає неможливим збереження шлюбу, а також, що продовження спільного життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхніх дітей, а тому шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст.105,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з жовтня 2005 року, від даного шлюбу у них є малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо, шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим, а тому і звернулася з вказаним позовом до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду письмову заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив, відзив не подав. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції 14 жовтня 2005 року за актовим записом № 120, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БВ № 029381, виданим відділом реєстрації актів цивільного сану Ізяславського районного управління юстиції 06 липня 2006 року. Сім'я розпалася, намірів на відновлення сімейних стосунків сторони не мають. Враховуючи наведені обставини, суд вважає неможливим збереження шлюбу, а також, що продовження спільного життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхньої дитини, а тому шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про\~ розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 12.12.2009 року, від шлюбу мають дитину - сина\~ [PERSON], [INFO]. Посилаючись на\~те,\~що сім'я\~фактично розпалася,\~сторони з\~червня 2018\~року проживають\~окремо,\~з цього\~часу спільного\~господарства не\~ведуть, між ними було втрачено почуття любові та взаємоповаги, збереження сімї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою від 08.01.2019 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. У підготовче судове засідання позивач не з*явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач у підготовче судове засідання не з*явився, подав заяву розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до частин 3 та 4 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим судом ухвалено рішення про задоволення позову відповідно до частини 4 статті 200, частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України. Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх вимог посилалася на те, що між нею та відповідачем 22.07.1998 року зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського району міста Києва, актовий запис № 861. Від вказаного шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач через канцелярію суду подала заяву в якій підтримала позовні вимоги та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 22.07.1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського району міста Києва, актовий запис № 861. Від вказаного шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Положенням ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За твердженням позивача тривалий час подружжя намагалося налагодити стосунки, однак це жодним чином не допомогло збереженню сім'ї. Зважаючи на те, що негативні відносини між подружжям існують вже протягом тривалого часу, позивач вважає, що це суттєво суперечить її інтересам. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 142 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх вимог посилалася на те, що між нею та відповідачем 28.10.2006 року зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1885. Від вказаного шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 28.10.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1885. Від вказаного шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Положенням ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За твердженням позивача тривалий час подружжя намагалося налагодити стосунки, однак це жодним чином не допомогло збереженню сім'ї. Зважаючи на те, що негативні відносини між подружжям існують вже протягом тривалого часу, позивач вважає, що це суттєво суперечить її інтересам. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 142 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved