Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

У березні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. У вказаному будинку був зареєстрований [PERSON], який з кінця травня 2011 року за місцем реєстрації не проживає. Тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеною квартирою. Позивач надав заяву згідно якої просить розглядати позов за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Від третьої особи повідомлень про причини неявки не надходило, повідомлені про дату час та місце судового розгляду належним чином. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який згідно заяви не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 26 червня 1991 року. В будинку за вказаною адресою також з 14 квітня 1978 року зареєстрований [PERSON] - відповідач по справі, який згідно довідки виконавчого комітету Спаської сільської ради № 213 від17 лютого 2014 року є сином позивача. Як вбачається з акту № 1 від 21 березня 2014 року, складеного комісією в складі депутата сільської ради Савчук М.А., секретаря виконавчого комітету Спаської сільської ради Лазаренко Т.П., в присутності сусідів [PERSON], [PERSON] відповідач з кінця травня 2011 року за адресою: [ADDRESS] не проживає /а.с.11/. Отже, позивач, відповідно до ст.10 ЦПК України, довів за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст.57-59 ЦПК України, зазначені обставини, того, що у будинку за адресою: [ADDRESS], відповідач не проживає більше шести місяців, а лише зареєстрований в ній. Згідно ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. За таких обставин, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вищезазначеною адресою. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 243 гривень 60 копійок, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved