Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] звернувшись до суду з позовом, просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 2841,87 грн. та судові витрати, посилаючись на те, що згідно рішення суду від 04.04.2012 року відповідач зобов'язаний сплачувати їй аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму. Проте відповідач сплачує аліменти нерегулярно та не в повному обсязі, в зв'язку з чим виникла заборгованість по аліментах, яка станом на 25.07.2016 року становить 10325,21 грн., що підтверджуєтся розрахунком заборгованості по аліментах наданого державним виконавцем. Оскільки, відповідач в період з 01.08.2015 року по 01.08.2016 року не сплачував аліменти на утримання дитини, тому він у відповідності до ст. 196 СК України повинен сплатити їй пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 2841,87 грн. Вважає, що заборгованість по сплаті аліментів на утримання дочки виникла з вини відповідача, оскільки відповідач знає, що у нього є обов'язок утримувати доньку, однак свій обов'язок виконував не у повній мірі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, натомість звернулася до суду із заявою в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить розглянути справу без її участі та без застосування технічного запису судового засідання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не дивлячись на те, що був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток (а.с.25, 26, 31, 32). Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Беручи до уваги те, що явка до суду є правом, а не обов'язком сторони у справі, суд враховуючи положення ч.4 ст.169 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Богуславського районного суду Київської області від 04.04.2012 року, відповідач [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.03.2012 року і до повноліття дитини (а.с.6). Проте відповідач сплачував аліменти на користь позивача нерегулярно та не в повному обсязі, в зв'язку з чим виникла заборгованість по сплаті аліментів, що підтверджується довідками - розрахунками виданими державним виконавцем. Так, згідно довідки-розрахунку виданої 06.06.2016 року державним виконавцем вбачається, що станом на 01.04.2015 року заборгованість відповідача [PERSON] по сплаті аліментів становить 6746,92 грн. (а.с.7). Згідно довідки-розрахунку, виданої 03.10.2016 року державним виконавцем вбачається, що станом на 01.05.2016 року заборгованість відповідача [PERSON] по сплаті аліментів становить 8362,62 грн. (а.с.27). Із розрахунку заборгованості по аліментах станом на 25.07.2016 року заборгованість відповідача [PERSON] по аліментах згідно виконавчого провадження становить 10325,21 грн. (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до представленого позивачем [PERSON] розрахунку наданого в якості додатку до позову, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01 серпня 2015 року по 01 серпня 2016 року становить 2841,87 грн. (а.с.10). Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що розрахунок позивача [PERSON] про визначення розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01 серпня 2015 року по 01 серпня 2016 року у розмірі 2841,87 грн. є вірним. Враховуючи те, що заборгованість по аліментах виникла з вини відповідача [PERSON], який являється працездатною особою, але сплачує аліменти нерегулярно та не в повному обсязі, тому він повинен понести матеріальну відповідальність та сплатити на користь позивача неустойку (пеню) в зв'язку з виниклою заборгованістю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача витрати понесені по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved