Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказуючи на те, що 20 листопада 2010 року між ним та відповідачкою було укладений шлюб. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Оскільки подружнє життя у них не склалося, вони мають різні погляди на життя на сімейні стосунки, моральні та духовні цінності, разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують з 18 квітня 2014 року також перестали вести спільне господарство, просить шлюб розірвати. У судове засіданні сторони не з'явилися, надіславши заяви про слухання справи без їх участі та думки щодо позову. Відповідно до заяви від 25 листопада 2014 року [PERSON] підтримує в повному обсязі позовні вимоги та просить розглядати справу без його участі (а.с. 14). Зі змісту заяви [PERSON] від 25 листопада2014 року вбачається, що вона визнає позовні вимоги позивача в повному обсязі та просить розглядати справу без її участі просить прізвище залишити «[PERSON]», місце проживання дитини визначити з нею (а.с. 15). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 20 листопада 2010 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 348, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управляння юстиції у Київській області (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис № 383, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області 27 вересня 2011 року (а.с. 9). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися 18 квітня 2014 року, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Між сторонами досягнуто згоди про те, що дитина - [PERSON], [INFO], буде проживати разом з [PERSON] Майнового спору сторони не мають. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач просив судові витрати на відповідача не покладати.

Outcome: approved