Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернулася до суду з даним позовом. Свій позов мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. В даному будинку вона зареєстрована та проживає з членами своєї родини. Крім позивача з сім'єю, в будинку зареєстрований відповідач - [PERSON], який не проживає в ньому з грудня 2015 року, його особистих речей в будинку немає. Тому, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просити суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS] та зобов'язати Фастівський РВ УДМС України в Київській області зняти відповідача з реєстрації. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити його в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомляв, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Повідомлявся судом про час, день та місце розгляду справи через газету «Час Київщини» № 41 від 21.10.2016 року. Представник відповідача - Фастівського РВ УДМС України в Київській області в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а згідно зі ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується Договорами купівлі-продажу серії НАН 618736 від 17.12.2015 року та НАН 618741 від 18.12.2015 року, посвідченими приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області, та Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційні номери 50120056 та 50200261 (а.с.5-8). В належному позивачу будинку зареєстрований відповідач [PERSON], що підтверджується будинковою книгою на будинок [ADDRESS] (а.с.11-13). Відповідно до «Актів про не проживання» № 5814 від 19.08.2016 року та № 5815 від 12.02.2016 року, з грудня 2015 року та дотеперішній час відповідач не проживає в будинку [ADDRESS], його особистих речей в будинку немає. (а.с.9-10). Пленум Верховного Суду України в частині 2 пункту 15 постанови від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз'яснив, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що стаття 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд дійшов висновку, що право [PERSON] на користування житлом зі сторони позивача порушено не було, відповідач відсутній в спірному будинку понад встановлений законом строк без поважних причин, тому втратив право користування ним, у зв'язку з чим вимога позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - підлягає задоволенню. Позовна вимога щодо зобов'язання Фастівського РВ УДМС України в Київській області зняти з реєстрації відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку в будинку [ADDRESS], не може бути задоволена, оскільки зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, а тому дана вимога позивача є передчасною, враховуючи це, в частині позовних вимог щодо примусового зняття відповідача з реєстраційного обліку, суд вважає за необхідне відмовити. Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України, статей 71, 72 Житлового кодексу Української РСР,

Outcome: partial