Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом до [PERSON], у якому просила стягувати щомісячно із відповідача на її користь на утримання повнолітньої дочки-студентки [INFO], що вона буде продовжувати навчання. Позов обґрунтовувала тим, що вона із відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON] та сина [PERSON]. Рішенням Віньковецького районного суду від 29.09.2014 року із відповідача стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі по 382 грн на кожну дитину. 24.04.2018 року дочка [PERSON] досягла повноліття і навчається у Хмельницькому національному університеті на денній формі навчання на платній основі, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Вартість навчання згідно Договору № 108832 від 10.08.2017 року становить дванадцять тисяч гривень за навчальний рік, та щороку збільшується з врахуванням офіційно визначеного рівня інфляції. Так, з 01.01.2019 року вартість навчання становить 13540 грн за навчальний рік, тобто в середньому 1128 грн на місяць. Один раз на тиждень дочка приїжджає додому за продуктами харчування. Вартість однієї поїздки з Хмельницького до Віньковець становить приблизно 75 грн, і стільки ж у зворотну сторону, а за місяць складає приблизно 600 грн. Окрім того, проживання дочки у гуртожитку також платне -- 520 грн на місяць відповідно до Договору № 176 від 01.09.2018 року. До додаткових витрат на дочку, пов'язаних із навчанням також відносяться витрати на покупку продуктів харчування, одежі, підручників, зошитів, та канцелярських предметів, що в середньому становить 1000 грн на місяць. В загальному всі витрати пов'язані із навчанням дочки становлять приблизно 3248 грн на місяць. Обоє батьків зобов'язані піклуватись про власну дитину, тому потрібно розділяти витрата на навчання дитини порівно між батьками. Половина витрат на навчання дочки становить 1624 грн на місяць. Позивач вимушена самостійно нести такі витрати, оскільки батько дитини не допомагає матеріально для утримання дочки. Окрім того, [PERSON] також утримує сина, а тому їй не вистачає коштів. Ухвалою суду від 27.03.2019 року у справі відкрито провадження, та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала, просила задовольнити. Пояснила, що вона працює барменом у барі «Влад» та отримує 3800 гривень зарплати на місяць. Інших доходів не має. Її дочка [PERSON] навчається на контрактній основі у Хмельницькому національному університеті на 2 курсі. Вартість навчання за рік в цілому складає близько 20 тисяч гривень, оскільки необхідно сплачувати вартість освітньої послуги, проживання в гуртожитку, харчування, проїзд додому та до місця навчання, одяг. Крім того, на утриманні позивача ще є неповнолітній син, а тому самостійно утримувати дочку вона не в змозі, і потребує від відповідача матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, вказавши, що погоджується на сплату аліментів у розмірі не більше 1000 гривень на місяць. Вказував, що на теперішній час у другому шлюбі він має малолітню дитину, також утримує дочку дружини від першого шлюбу, яка навчається, та сплачує аліменти у розмірі 1000 гривень щомісяця на користь позивача на утримання сина [PERSON]. Починаючи з березня цього року [PERSON] працевлаштувався різноробочим у ПОП «Росія» с. Великий Олександрів та отримуватиме мінімальну заробітну плату. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Частинами 1, 2 і 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. В силу ст. ст. 12, 81 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Батьком повнолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON] - відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження І-БВ № 090092. Відповідно до договору № 108832 про надання освітніх послуг між Хмельницьким національним університетом та [PERSON] від 10.08.2017 року, [PERSON] з 01.09.2017 року є студентом денної форми навчання Хмельницького національного університету, термін закінчення навчання 30.06.2021 року. Вартість навчання за весь строк становить 48000 гривень. Проживає студент [PERSON] в студентському гуртожитку і плата за проживання на період навчального року з 01.09.2018 року по 01.07.2019 року становить 520 гривень на місяць. Статтею 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Як вбачається із матеріалів справи, а саме рішення Віньковецького районного суду від 29.09.2014 року відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 382 грн на місяць, проте як вказував відповідач, і не оспорювала позивач, на теперішній час він сплачує у примусовому порядку аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину. Крім того, [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], і теж зобовязаний її утримувати. Згідно довідки ПОП «Росія» від 08.04.2019 року № 6, відповідач працює у ПОП «Росія» підсобним робітником і за березень 2019 року отримав дохід у розмірі 1839,62 грн. Таким чином суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дочки на період її навчання. Водночас, враховуючи матеріальний стан відповідача, наявність у нього аліментних зобов'язань, іншої малолітньої дочки, та його позиції щодо заявлених позовних вимог, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1000 грн на місяць. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ, яким передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Тому відповідно до положень ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial