Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Як підставу позову зазначив, що 12.10.2017 року шлюб з відповідачем розірвано. Від шлюбу мають трьох спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сумісне життя з відповідачем не склалося, внаслідок чого понад один рік спільно не проживають, ведення спільного господарства припинено. Вказує, що відповідач покинула сімю та виїхала до м. Харкова, де проживає разом із співмешканцем, не цікавлячись ні сімєю, ні дітьми. Відповідач не приймає участі у житті та вихованні дітей. Зазначає, що діти проживають з ним в с. Сподобівка Шевченківського району Харківської області. Він особисто займається вихованням дітей та доглядом за ними, забезпечуючи всім необхідним, в тому числі увагою та турботою. Утримує домашнє господарство. Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області № 637/752/17 від 12.10.2017 року визначено місце проживання всіх трьох дітей разом з ним. Відповідач не має інших неповнолітніх дітей, аліменти нікому не сплачує, стягнення з відповідача за виконавчими документами на користь третіх осіб не здійснюються. На даний час відповідач офіційно ніде не працює, стабільного доходу не має, однак має періодичні заробітки. Натомість, діти потребують нормального харчування, одягу, періодичного лікування, забезпечення шкільним приладдям, засобами гігієни, тощо, що потребує значних коштів. Самостійно забезпечити дітей всім необхідним він не в змозі. В добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 930,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивач підтримав позов, просив його задовольнити. Відповідач до суду не зявилась, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала, про причини неявки не повідомила, відповідно до вимог ст. 131 ЦПК України належним чином вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи згідно зворотним поштовим повідомленням в матеріалах справи. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, зясувавши позиції сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 12.10.2017 року розірвано (а.с. 5, 6). Від шлюбу сторони мають трьох спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 9-11). Сумісне життя у сторін не склалося внаслідок чого понад один рік спільно не проживають, ведення спільного господарства припинено. З пояснень позивача вбачається, що діти проживають разом з ним в с. Сподобівка Шевченківського району Харківської області по вул. Теплична-1. Він особисто займається вихованням та утриманням дітей, здійснює за дітьми необхідний догляд, забезпечує увагою та турботою. Позивач займається утриманням та веденням домашнього господарства. Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області № 637/752/17 від 12.10.2017 року визначено місце проживання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] разом з батьком [PERSON] (а.с. 5, 6). Відповідач зареєстрована за адресою: [INFO], вул. Теплична-1 (а.с. 7, 15), однак фактично з 2017 року проживає разом із співмешканцем у м. Харкові, інших неповнолітніх дітей не має, аліменти нікому не сплачує, стягнення за виконавчими документами з відповідача на користь третіх осіб відсутні. На даний час відповідач офіційно ніде не працює, стабільного доходу не має, однак має нерегулярні, мінливі доходи за виконання тимчасових та сезонних робіт, які виконує за наймом без укладення трудових договорів. Натомість, діти потребують нормального харчування, одягу, періодичного лікування, забезпечення шкільним приладдям, засобами гігієни, тощо. Позивач не має можливості самостійно забезпечити дітей всім необхідним, оскільки це потребує значних коштів. В добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, які потребують матеріальної допомоги, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, стягнень за виконавчими документами на користь третіх осіб, наявність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу. Статтею 121 СК України визначено, що права та обовязки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 150 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також зобовязані поважати дитину. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися (аліменти на дитину), визначається судом. Положеннями ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 930,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved