overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

у березні 2016 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12.09.2008 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, шлюбні відносини не підтримують, мають спільного сина [PERSON],[INFO]. У зв'язку з наведеним позивач просить суд шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати. Неповнолітнього сина [PERSON] залишити проживати з нею. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, направила до суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просить розглянути справу в її відсутність. Залишити прізвище «Горбань», судові витрати з відповідача не стягувати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, був належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, при цьому вказав, що позов визнає. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: 12.09.2008 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, зроблено актовий запис № 1176. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ №047037, виданого 12.09.2008 року. Сторони мають спільну дитину [PERSON],[INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №204946, виданого ВДРАЦС РС Диканського РУЮ у Полтавській області. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 цього Кодексу -шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, вони мають різні характери та погляди на життя, шлюбні відносини не підтримують, а отже, подальше спільне життя суперечитиме їх інтересам. Таким чином, суд вважає за необхідне шлюб укладений між сторонами розірвати. Одночасно, суд вважає за необхідне визначити місце проживання дитини [PERSON],[INFO] разом з матірю за її місцем проживання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернулася до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначає, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27 лютого 1988 року, який був укладений у відділі реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, про що було складено актовий запис №6. Від даного шлюбу вони мають трьох повнолітніх дітей - доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач у добровільному порядку не бажає розірвати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану. Позивач просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі останні 10 років сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті в січні 2010 року призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між ними. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникали сварки, введення спільного господарства та сумісне проживання припинено, сенсу підтримувати сімейні відносини немає, майнові спори відсутні. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач та її представник надали заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність позовні вимоги визнає. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 лютого 1988 року, шлюб був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 6. Від даного шлюбу мають трьох повнолітніх дітей - доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією паспорта позивача. Діти сторін є повнолітні, працездатні та в змозі самі себе забезпечувати всім необхідним. У відповідності до ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 17.05.2016 року, просила розірвати шлюб з відповідачем. В обгрунтування позову послалась на те, що 11.10.2008 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у сторін є двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось, через різні погляди на життя, нерозуміння один одного, через що виникали сварки і непорозуміння. Спроби налагодити стосунки не дали позитивного результату. Відповідач протягом останнього місяця проживає окремо від сім'ї. Представник позивача в судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач намагався помиритися з позивачем, однак остання пояснила, що примирення між ними неможливе. Позивач не має почуттів до відповідача, сторони проживають окремо. Просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні 25.04.2016 року позов не визнав, пояснив, що на розірвання шлюбу не погоджується, проживають окремо, однак бажає зберегти сім'ю, просив надати термін для примирення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання 17.05.2016 року не з'явився. Представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи та надати сторонам терміну для примирення, оскільки відповідач бажає зберегти сім'ю. Заслухавши учасників судового розгляду, з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.10.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим повторно 05.03.2016 року Виконавчим комітетом Кулявської сільської ради Жовківського району Львівської області. Від подружнього життя у сторін є двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Згідно з поясненнями позивача, що містяться у позовній заяві, сімейне життя в сторін не склалося, сторони разом не проживають, спроби примиритися не дали позитивного результату. Суд не бере до уваги заяву представника відповідача, у якій він просить надати сторонам термін для примирення, оскільки у судовому засідання представник позивача пояснила, що позивач наполягає на розірванні шлюбу без надання терміну для примирення. За таких обставин, ураховуючи, що сторони проживають окремо, прохання позивача не надавати строк для їх з відповідачем примирення, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України без надання строку для примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем. В обгрунтування позову послалась на те, що 23.09.1989 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у сторін є двоє дітей, які повнолітні. Спільне життя у сторін не склалось, через різні погляди на життя, нерозуміння один одного, через що виникали сварки і непорозуміння. 12.03.2016 року відповідач, перебуваючи у нетверезому стані, спричинив їй тілесні ушкодження, погрожував вбивством. Такі дії протягом останнього року носять систематичний характер. У жовтні 2015 року сторони припинили шлюбні стосунки, припинили вести спільне господарство. Спільне проживання та збереження сім'ї неможливі. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві, просила не надавати термін для примирення оскільки збереження сім'ї неможливе. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що на розірвання шлюбу не погоджується, розкаюється у вчиненому та бажає зберегти сім'ю. Подав клопотання, у якому просить надати термін для примирення, посилаючись на те, що він любить свою дружину, вважає, що вони зможуть помиритися, однак для цього потрібен час. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.09.1989 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], виданим 23.09.1989 року відділом ЗАГС Іванківського райвиконкому Київської області. Від подружнього життя у сторін є двоє повнолітніх дітей. Згідно з поясненнями позивача, їх сімейне життя з відповідачем не склалося, позивач вказує на негідну поведінку відповідача у шлюбі та сім'ї, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, вважає, що примирення не можливе. Суд не бере до уваги заяву відповідача, у якій він просить надати сторонам термін для примирення, оскільки у судовому засідання позивач пояснила, що наполягає на розірванні шлюбу без надання терміну для примирення, а відповідач, у свою чергу, не надав пояснень щодо заходів, які він має намір вжити з метою збереження сім'ї. За таких обставин, ураховуючи, що сторони проживають окремо, прохання позивача не надавати строк для їх з відповідачем примирення, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України без надання строку для примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У судовому засіданні 11 травня 2016 року представником позивача заявлено клопотання щодо витребування інформації від Державної прикордонної служби України про перетин державного кордону громадянином України [PERSON] у період з 2013 року по 2016 рік. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника позивача про витребування доказів підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. Як убачається з матеріалів справи, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач з 2011 року не проживає в квартирі, оскільки виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації. Вирішуючи питання про забезпечення доказів, суд приймає до уваги, що у позивача існують труднощі з отримання запитуваної ним інформації. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення заяви про витребування доказів та ухвалює звернутися до Державної прикордонної служби України з приводу витребування інформації про перетин державного кордону України громадянином України [PERSON], [INFO], у період з 01 січня 2013 року по 11 травня 2016 року з зазначенням напрямку перетину державного кордону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на те, що 07.08.1990 року Гурївською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області зареєстровано її шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини ніж ними припинені, з січня 2016 року вони проживають окремо. Кожен живе сам по собі. Спільне господарство вони не ведуть. Причиною розпаду сімї є те, що з відповідачем не знаходили спільної мови з більшості питань стосовно ведення сімейного бюджету, та в відношеннях один до одного. Шлюб існує тільки на папері та фактично він розпався. У звязку з вищевикладеним позивачка не бачить сенсу продовжувати шлюбні відносини з відповідачем та наполягає на розірванні шлюбу. Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву в якій просила суд справу розглядати без її участі та вказала, що позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій просив справу розглядати в його відсутність та вказав, що позовні вимоги визнає повністю . Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.08.1990 року за актовим записом № 10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ФП № 039918 виданим Гурївською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області. Від шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між подружжям не склалися, позивач на примирення не згодна та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 11 вересня 2010 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений запис за №770. З 2014 року однією сім'єю він з відповідачкою не проживають, у звязку з тим, що вона не ставилась до сімї серйозно, вела розгульний спосіб життя, на ґрунті чого виникали сварки, що негативно впливало на виховання дитини. Зазначені причини призвели до розпаду сімї, у звязку з чим позивач просить шлюб між ним та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. 29 квітня 2016 року відповідачка надала до суду клопотання про надання строку для примирення з позивачем у один місяців, оскільки має намір зберегти родину. На підставі цього 04 травня 2016 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області було відкладено розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, та надано сторонам строк для примирення в один місяць. Позивач у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилась, надала на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище чоловіка «Абальмаз». Судом встановлено, що 11 вересня 2010 року між позивачем та [PERSON] у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис №770 (а.с. 7). 17 листопада 2010 року народилась [PERSON], батьками якої є сторони по справі (а.с. 8). Вирішуючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ч.1 ст. 112 СК України при розгляді справи суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, за час, наданий судом для примирення, у відносинах між сторонами нічого не змінилось, сімя розпалась та підстав для її збереження немає, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 17 жовтня 1998 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Чернинською сільською радою Таращанського району Київської області, актовий запис № 7. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя та сімейні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. За таких обставин, позивач просила суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 17 жовтня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Чернинською сільською радою Таращанського району Київської області, актовий запис № 7. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 17 серпня 2012 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1229. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя та сімейні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. За таких обставин, позивач просила суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій просила суд задовольнити позов у повному обсязі та змінити її прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явися, про день, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Відтак, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 17 серпня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1229. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин суд доходить висновку про задоволення позову в частині вимог про зміну прізвища на дошлюбне та вирішує змінити прізвище «Войцехівська» на дошлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved