Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

У березні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача і просила стягнути з нього аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно на її користь до повноліття дитини, оскільки матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає. У судове засідання позивач не з'явилась, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на підстави зазначені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про день і час слухання справи, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково, посилаючись на те, що він має постійне місце роботи, працює директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофармхім» та отримує заробітну плату, та має можливість платити аліменти у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був укладений 15 листопада 2003 року (арк.с.3). 27 квітня 2004 року у сторін народилася донька - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 17 травня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Красногвардійського районного управління юстиції міста Дніпропетровська (арк.с.4). За змістом ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Встановлено, що відповідач працює директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофармхім», щомісячно отримує заробітну плату, що підтверджено довідкою та копією трудової книжки (а.с.19-20,21). З урахуванням обставин справи та того, що інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина на утриманні відповідач не має, тому, з урахуванням його можливостей та матеріального стану, необхідно стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного і

Outcome: partial