Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

У березні 2014 року Макіївська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №36 Донецької обласної ради звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Макіївської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог зазначивши, що неповнолітня [PERSON], [INFO].н., навчається в школі-інтернат №36 та має діагноз: розумова відсталість легкого ступеня. Мати дитини, [PERSON], померла [INFO] Відомості про батька в свідоцтві про народження дитини записані згідно ст.126 СК України. З батьком дитини - [PERSON] проводились профілактичні бесіди, консультації по підвищенню правової компетенції, ознайомлення з законодавством щодо виконання батьківських обов'язків. [PERSON] останній час ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, вихованням дитини не займається, школу не відвідує, успіхами дитини не цікавиться, зв'язок зі школою не підтримує, на телефонні дзвінки не відповідає. В результаті невиконання батьком батьківських обов'язків, малолітня [PERSON] почала без поважних причин не відвідувати заняття в школі. Адміністрація МСЗШІ №36 зверталась з даного питання до Гірницького РВ Макіївського МУ ГУМВС України в Донецькій області щодо притягнення батька до адміністративної відповідальності та до Центрів соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Гірницького та Совєтського районів м. Макіївки. Спеціалісти служби у справах дітей відвідували адресу реєстрації батька. За результатними відвідування встановлено, що батько вже декілька років за даною адресою не мешкає, веде аморальний спосіб життя, ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Питання доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулось 27.01.2014р., в ході якого прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав. Враховуючи зазначене, а також той факт, що батько не може позитивно впливати на малолітню дитину, просили позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно його неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO].н., та стягнути з нього аліменти на її утримання у розмірі ? частини доходу. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю Крівенкова О.С. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а також уточнила їх у частині стягнення аліментів і просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої - [PERSON], [INFO]., у розмірі ? частини від усіх видів його доходів на користь КЗ «Харцизького центру соціально-психологічної реабілітації дітей». Відповідач - [PERSON] - ні в судові засідання 14.04.2014р., 24.04.2014р. та 12.05.2014р., ні в судове засідання 03.06.2014р. не з'явився, про час та місце розгляду справи кожного разу повідомлявся шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, що підтверджується відповіддю ЦАС, тричі конверт був повернутий до суду з відміткою «по закінченні терміну зберігання». За таких обставин, суд вважає, що на підставі ч.4,5 ст.74, ч.2 ст.77 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомлений про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи за відсутністю відповідача на підставі наявних в справі доказів. Виходячи з положень ст.224 ЦПК та зі згоди позивача, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача з винесенням по справі заочного рішення. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився. Надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] народилася [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 19.04.2000р. матір'ю дитини є [PERSON], а батьком - [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від [INFO]. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» №2402-ІІІ від 26.04.2001р. встановлено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з принципом шостим Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959р., малолітня дитина повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Втім, судом встановлено, що починаючи з 01.09.2009р. [PERSON] навчається у Макіївській спеціальній загальноосвітній школі-інтернат №36 Донецької обласної ради і знаходиться на неповному державному забезпеченні. З психолого-педагогічної характеристики вбачається, що родина [PERSON] неблагополучна, малозабезпечена. У родині відсутній емоційний комфорт. Батько не підтримує зв'язок зі школою. Не створює необхідних умов для повноцінного розвитку дівчинки. На цей час місце його знаходження невідомо. Фактично дитина мешкає з бабусею - [PERSON]. У другому семестрі 2012-2013 навчального року дитина стала часто без поважних причин пропускати заняття. Бабуся не може контролювати її місцезнаходження за станом здоров'я. Згідно довідки КП «Житловик-3» відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], однак за місцем реєстрації не проживає. Встановити місце його постійного проживання не є можливим. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько може бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона: ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічним алкоголіком або наркоманом. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх батьківських обов'язків рішенням виконкому Макіївської міської ради №113/2 від 13.02.2014р. було затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], згідно якого останній ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, вихованням дитини не займається, школу не відвідує, успіхами дитини не цікавиться, зв'язок зі школою не підтримує, на телефонні дзвінки не відповідає, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не створює умов для отримання дитиною освіти, що, виходячи з інтересів дитини, дає підстави для доцільності позбавлення його батьківських прав. Ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає систематичне невиконання обов'язку турбуватися про дитину та наявність вини батьків, що належить до обов'язкових умов позбавлення батьківських прав. Отже, зазначені вище фактори поведінки, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як свідоме систематичне ухилення від виховання дитини та нехтування своїми батьківськими обов'язками відповідачем, що свідчить про його винну поведінку щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15,16 постанови №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги відносно позбавлення батьківських прав відповідача позивачем доведені і підлягають задоволенню. На час розгляду справи дитина мешкає окремо від відповідача, який на утримання дитини матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає. Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. (ст. 193 СК України) З урахуванням наведених норм закону та всіх обставин справи суд вважає необхідним стягнути з відповідача щомісячно на користь КЗ «Харцизький центр соціально-психологічної реабілітації дітей» на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, від дня пред'явлення позову до її повноліття. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК Укpаїни суд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved