Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулася до Солом'янського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] та просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що відповідач є батьком її малолітнього сина [PERSON] У шлюбі сторони не перебували. Позивач посилалася на те, що відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги на його виховання не надає. Позивач вказала, що відповідач має регулярний заробіток, тому вважає за необхідне стягувати з відповідача на свою користь аліменти в розмірі частки його сукупного доходу. Позивачка пояснила, що їх спільний з відповідачем син проживає з нею, вона самостійно займається його вихованням та забезпечує сина всім необхідним, просить задовольнити позов. Ухвалою судді від 31 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У березні 2018 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], третя особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, в якому просить виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження [PERSON], [INFO], від 13.07.2012 №2171, внесені Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві. Зустрічний позов обґрунтований тим, що на момент народження [PERSON], сторони перебували в близьких романтичних стосунках, тому у [PERSON] не було сумнівів, що новонароджений є його сином та відповідно [PERSON] за власною згодою був записаний, як батько, у свідоцтво про народження. Пояснив, що згодом у нього виникли сумніви в тому, що він є біологічним батьком [PERSON], [INFO]. Крім того, вказав, що [PERSON] після народження дитини почала вести досить розгульний спосіб життя, зраджувала йому і до народження дитини, що також призвели до виникнення сумніві у батьківстві. Зазначено, що в 2014 році сторони припинили стосунки. [PERSON] вказав, що до даного часу питання батьківства не підіймалось, у зв'язку з тим, що сторони спільно не проживали, спільного побуту не мали, дуже рідко бачилися, будь-яких вимог стосовно утримання дитини та прийняття участі у розвитку дитини позивачка ніколи йому не виставляла. Разом з зустрічним позовом подав клопотання про призначення судово-генетичної експертизи у справі. Ухвалою суду від 02.04.2018 прийнято зустрічний позов [PERSON] [PERSON], третя особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про виключення відомостей про особу, як батька з актового запису про народження дитини до спільного розгляду з первісним позовом. Об'єднано зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], третя особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про виключення відомостей про особу, як батька з актового запису про народження дитини в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. 01.06.2018 на адресу суду від позивача за первісним позовом відповідача за зустрічним позовом надійшла заява про визнання зустрічного позову, просила проводити розгляд справи без її участі. У своїй заяві підтвердила, що [PERSON] не є батьком її сина [PERSON] та просить прийняти рішення про задоволення зустрічної позовної заяви. Крім того, повідомила, що у березні 2013 року сторонами у справі вже замовлялося проведення генетичного аналізу на встановлення біологічного кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON] у ТОВ «Євролаб». Результати випробувань підтвердили відсутність кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON] Просить у зв'язку з визнанням первісного позову, з метою зайвого психологічного травмування сина експертизу у справі не призначати. 01.06.2018 на адресу суду від представника відповідача за первісним позовом позивача за зустрічним позовом надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відмова від клопотання про призначення експертизи. Просив відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов. 06.06.2018 від представника позивача за первісним позовом відповідача за зустрічним позовом надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. 06.06.2018 сторони в судове засідання не з'явилися, будучи повідомленими про розгляд справи. Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, [INFO] року народився [PERSON] . У свідоцтві про його народження батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, 04.03.2017 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після одруження прізвище дружини - [PERSON]. [PERSON] стверджував, що не є біологічним батьком [PERSON], [INFO] Згідно наявних в матеріалах справи результатів дослідження лабораторії ім.. Беттіни Катерман «Євролаб», відповідно до якого біологічне батьківство [PERSON] щодо [PERSON] виключається на 100 %. [PERSON], яка є матір'ю [PERSON], [INFO], визнала, що [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON], [INFO] Відповідно до статті 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати батьківство до досягнення дитиною повноліття, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.6 ст. 136 СК України, до вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати батьківство, пред'являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Згідно цієї ж постанови, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліменті, предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Оскільки, предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною, то у разі доведеності цієї обставини, суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. В п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначається, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Відповідно до цієї ж Постанови, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у преамбулі постанови Пленуму№ 8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», судова експертиза як один із засобів доказування сприяє всебічному, повному й об'єктивному дослідженню обставин справ, постановленню законних і обґрунтованих судових рішень. Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у п.8 постанови Пленуму № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 89 ЦПК, згідно з якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В якості відсутності кровного споріднення між батьком [PERSON] та дитиною [PERSON], позивачем за зустрічним позовом надано результати дослідження лабораторії ім. Беттіни Катерман «Євролаб», відповідно до якого біологічне батьківство [PERSON] щодо [PERSON] виключається на 100 %. Між тим, такий документ не є належним доказом, оскільки, він виконаний поза судовим розглядом, без дотримання належної процедури та не у спосіб, передбачений законодавством в якості належного засобу доказування у справах про оспорювання батьківства. Разом з тим, суд враховує, що позивачем за зустрічним позовом було ініційоване питання про проведення у справі судово-генетичної експертизи, проте в поданій заяві від 01.06.2018 представник позивача за зустрічним позовом просив не призначати у справі експертизу, позивач за первісним позовом у своїй заяві від 01.06.2018 просить не призначати експертизу, зустрічні позовні вимоги визнала та просила задовольнити За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом враховано, що позивачем за первісним позовом відповідачем за зустрічним позовом визнано зустрічний позов, а відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, враховуючи визнання позивачем за первісним позовом відповідачем за зустрічним позовом зустрічного позову, суд приходить до висновку про задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про виключення відомостей про особу, як батька з актового запису про народження дитини. Що стосується первісних позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, суд зазначає, наступне. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки, даним рішенням суду відомості про відповідача за первісним позовом, як батька дитини виключені із актового запису про народження дитини через відсутність кровного споріднення між батьком та дитиною, що виключає обов'язок по утриманню даної дитини в розумінні статті 180 СК України, яка передбачає обов'язок утримання дитини до досягнення нею повноліття саме батьками, тому суд відмовляє позивачу за первісним позовом у позовних вимогах. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК з відповідача за зустрічним позовом позивача за первісним позовом підлягає стягненню судовий збір на користь позивача за зустрічним позовом відповідача за первісним позовом.

Outcome: approved