Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до ПрАТ «Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 100 000 грн. та моральної шкоди у розмірі 30 000 грн. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилався на те, що 21 травня 2012 року біля 05 години в. селі В.Димерка Броварського району Київської області в районі домоволодіння [ADDRESS] [PERSON], керуючи автомобілем «Toyota Corola», державний номерний знак [NUMBER], порушив вимоги п. 12.1, п.12.4, п. 2.3-б Правил дорожнього руху України й виїхав на узбіччя, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода [PERSON]. Внаслідок наїзду остання отримала тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до смерті останньої. Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 3 ст. 135 КК України, засуджено до п'яти років позбавлення волі, з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на строк два роки. На підстав ст. 75 КК України засудженого звільнено від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, і встановлено іспитовий строк терміном в три роки. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Страхова група «ТАС» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА /6950576, яким передбачено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю та здоров'ю в межах 100 000 грн. З цих підстав, [PERSON] звернувся до суду з вказаним вище позовом. У судовому засіданні позивач надав аналогічні викладеному вище пояснення, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник ПрАТ «Страхова група «ТАС» Ніколаєв В.В. позовні вимоги [PERSON] не визнав, заперечував проти їх задоволення посилаючись на те, згідно з п. 22.1, ст. 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Зазначав, що чинним законодавством передбачено, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Проте, позивачем на доведено розмір завданої шкоди й лише визначено збиток в максимальному розмірі ліміту відповідальності, передбаченого договором, а саме у розмірі 100 000 грн., що є необґрунтованим та безпідставним. Щодо відшкодування моральної шкоди представник відповідача пояснив, що згідно з вимогами закону страховик може відшкодувати моральну шкоду у межах 5 % ліміту, визначеного у п. 9.3, ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а не 5 % ліміту, визначеного в полісі. Обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих становить 51 000 на одного потерпілого. Тому розмір моральної шкоди згідно вимог чинного законодавства може становити не більше 2 550 грн. 00 коп. Але доказів на підтвердження завданої моральної шкоди позивачем надано не було, тому ПрАТ «Страхова група «ТАС» просило відмовити й в цій частині позовних вимог [PERSON] Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21 травня 2012 року біля 05 години в. селі В.Димерка Броварського району Київської області в районі домоволодіння [ADDRESS] [PERSON], керуючи автомобілем «Toyota Corola», державний номерний знак [NUMBER], порушив вимоги п. 12.1, п.12.4, п. 2.3-б Правил дорожнього руху України й виїхав на узбіччя, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода [PERSON]. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 01 червня 2012 року Виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 64 (а.с. 6). Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 3 ст. 135 КК України, засуджено до п'яти років позбавлення волі, з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на строк два роки. На підстав ст. 75 КК України засудженого звільнено від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, і встановлено іспитовий строк терміном в три роки. Судом також з'ясовано, що транспортний засіб «Toyota Corola», державний номерний знак [NUMBER], був забезпечний в ПрАТ «СГ «ТАС» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА /6950576, укладеним 17 серпня 2011 року, зі строком дії до 16 серпня 2012 року. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю та здоров'ю встановлено в межах 100 000 грн. (а.с. 63). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про страхування»). Ст. 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції чинній на дату укладення полісу, передбачено, що право на отримання відшкодування за шкоду, пов'язану зі смертю потерпілого мають особи, які перебували на утриманні потепілого, та особи, які взяли на себе витрати з поховання. Витрати на поховання мають бути обґрунтовані та відшкодовуються при наданні страховику оригіналу свідоцтва про смерть та документів, які підтверджують такі витрати. Поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству (ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу). Судом також встановлено, що 21 жовтня 1989 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб, про що Мокрецькою сільською радою Броварського району Київської області вчинено актовий запис № 15 та видане свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 18). Так, з матеріалів справи вбачається, що у липні 2012 року [PERSON] звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування витрат на поховання, пов'язаних зі смертю [PERSON]

Outcome: dismissed