Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), третя особа Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» про зняття арешту з майна, мотивуючи його тим, що станом на сьогоднішній день, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно присутня запис про арешт майна та заборони на його відчуження відповідно до ВП №48021051, постанова від 08.07.2015р. та ВП №48008262 від 03.07.2015 В автоматизованій системі виконавчих проваджень, виконавчі провадження із вказаними номерами відсутні. З метою з`ясування обставин накладання арешту, 15.03.2021р. позивачем було направлено заяву до Амур-Нижньодніпровський відділу державної виконавчої служби м. Дніпра про ознайомлення з матеріалами справи та про зняття арешту. 25.03.2021р. одержано відповідь, що ВП №48021051, постанова від 08.07.2015р. та ВП №48008262 від 03.07.2015 завершено 22.10.2015р. та станом на сьогоднішній день знищено за строком зберігання, тому ознайомитись не має можливості. А з метою зняття арешту запропоновано звернутись до суду. Позивач зазначає, що в рамках зазначених виконавчих проваджень на його адресу не надходило жодного документу, у тому числі опис майна. Крім того, станом на день накладання арешту, у нього відсутнє будь-яке майно. Враховуючи те, що виконавче провадження, в якому була винесена постанова про накладення арешту на нерухоме майно, знищене, виконавчого провадження щодо позивача у виконавчій службі немає, а отже не має підстав для арешту майна. У зв`язку з чим позивач просив суд скасувати арешт з всього майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по ВП №48021051, постанова від 08.07.2015р. та ВП №48008262 від 03.07.2015 що належить [PERSON] , та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2021 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідач правом надання відзиву не скористався, будь-яких заяв по суті не надавав, клопотань не заявляв. Представник третьої особи надав до суду заяву в якій зазначив, що Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» не має будь яких майнових та фінансових претензій до [PERSON] 07 червня 2021 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно присутній запис про арешт майна та заборони на його відчуження відповідно до ВП №48021051, постанова від 08.07.2015р. та ВП №48008262 від 03.07.2015 нерухомого майна [PERSON] .(а.с.5,6). В автоматизованій системі виконавчих проваджень, виконавчі провадження із номерами №48021051 та №48008262 відсутні. Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) листом від 25.03.2021р. повідомлено, що ВП №48021051, постанова від 08.07.2015р. та ВП №48008262 від 03.07.2015 завершено 22.10.2015р. та станом на сьогоднішній день знищено за строком зберігання.(а.с.8) Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. На сьогодні, позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Згідно із ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб. Розподіл судових витрат здійснено у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved