Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

У березні 2014 року ПАТ «Ідея Банк» звернувся до суду з позовом, який мотивував тим, що відповідно до укладеного договору № С34.919.70206 від 19 липня 2011 року відповідачка отримала від ПАТ «Плюс Банк» кредит у розмірі 4002,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Цього ж дня, а саме 19 липня 2011 року банк в письмовій формі надав відповідачці інформацію про умови кредитування, а також орієнтовану сукупну вартість кредиту, ознайомив з графіком щомісячних внесків та повідомив про заміну кредитора у зобов'язанні з ПАТ « Плюс Банк» на ПАТ «Ідея Банк». Відповідачка порушила умови договору, виконавши свої зобов'язання частково, здійснивши останній платіж 23 січня 2012 року. Станом на 08 січня 2014 року кредитна заборгованість відповідачкою не сплачена, а тому у зв'язку з невиконанням відповідачкою зобов'язання виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 15628,95 грн., а саме: 2621,77 грн. - прострочений борг; 2782,78 грн. - прострочені проценти; 22,99 грн. - строкові проценти; 9912,16 грн. - пеня за несвоєчасне погашення платежів; 289,25 - віндикаційні витрати, а також стягнути з [PERSON] понесені судові витрати по справі. Представник позивача за довіреністю Кметь О.М. в судове засідання не з'явився, подав заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі, просив суд справу розглянути без його участі та надав згоду на проведення розгляду даної справи в заочному порядку на підставі поданих доказів. Відповідачка, будучи належними чином повідомлена про час та місце розгляду даної справи, повторно до суду не з'явилася, про поважні причини своєї неявки суду не повідомила, також заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи у її відсутності до суду не подавалось. З урахуванням письмової згоди представника позивача та на підставі ст.224 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи з постановленням відповідного рішення. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено факт укладення 19 липня 2011 року між ПАТ «Плюс Банк» та відповідачкою письмового договору № С34.919.70206 на суму 4002 грн. 00 коп., згідно з яким Банк надав [PERSON] строковий кредит на строк 15 місяців, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 16,0% річних від суми залишку кредиту та за кредитне обслуговування в загальному розмірі 2,15% щомісячно від початкової суми кредиту. Позичальник зобов'язувався повертати кредит разом з процентами та платою за кредитне обслуговування в 15 щомісячних внесках до 19 числа кожного місяця (перші 14 внесків у рівній сумі 382,18 грн., а останній внесок 384,22 грн. до 19 жовтня 2012 року) (а.с.9-15). ПАТ «Ідея Банк» виникло внаслідок зміни ПАТ «Плюс Банк» на підставі рішення Загальних зборів Акціонерів банку (протокол № 35 від 11 вересня 2011 року) і є правонаступником всіх його прав та обов'язків (а.с.6). Згідно з п. 2.4 кредитного договору у разі порушення позичальником строків сплати платежів по кредиту банк має право стягнути з позичальника пеню (штрафні санкції), що нараховується за кожен день прострочки на прострочену суму (кредиту, процентної плати за обслуговування кредиту) в розмірі: 0,15% - в період прострочення оплати від 1 до 60 днів та 0,65% - в період прострочення оплати з 61 дня та по день повного погашення боргу (а.с.9). У графіку щомісячних внесків за кредитним договором № С34.919.70206 від 19 липня 2011 року викладені щомісячні внески позичальником [PERSON] (перші 14 внесків у рівній сумі 382,18 грн., а останній внесок 384,22 грн) на транзитний рахунок № 29094491970206.980 (а.с.14). Відповідачка [PERSON] зазначені кошти позивачу в повному обсязі не повернула. Згідно з розрахунком станом на 08 січня 2014 року загальна заборгованість позичальника [PERSON] по кредитному договору № С34.919.70206 від 19 липня 2011 року складає 15628,95 грн., з них : 2621,77 грн. - прострочений борг; 2782,78 грн. - прострочені проценти; 22,99 грн. - строкові проценти; 9912,16 грн. - пеня за несвоєчасне погашення платежів; 289,25 - віндикаційні витрати (а.с.4,48-54). За період часу з серпня 2011 року і по січень 2012 року відповідачка здійснювала проплати в рахунок часткового виконання кредитного боргу, а саме: остання проплата [PERSON] проведена 23 січня 2012 року (а.с. 48-54). При вирішенні даного спору суд виходить з наступних положень закону та висновків. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та на умовах, встановлених договором. Через неналежне виконання відповідачем договору щодо повноти та своєчасності сплати грошових коштів право банку (позивача) на володіння, користування та розпорядження належними йому грошовими коштами є порушеним і підлягає судовому захисту у спосіб стягнення боргу по вказаному вище двосторонньому правочину, а з приводу стягнення пені суд вважає за необхідне зазначити наступне: 1. суд погоджується з розрахунком пені в сумі 9912 грн. 16 коп., наведеним позивачем, оскільки він відповідає умовам укладеного між сторонами спору кредитного договору і враховує проведені [PERSON] проплати в рахунок виконання вказаного грошового зобов'язання (а.с. 48-54), зворотного відповідачка суду не довела; 2. розмір пені більш ніж у два рази перевищує сукупний розмір простроченого боргу по тілу кредита та процентам (а.с.4); 3. після закінчення строку дії кредитного договору (після 20 жовтня 2012 року), останній був неповністю виконаний відповідачем в період його дії, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права саме після спливу більш ніж одного року та п'ять місяців, що відповідно призвело до збільшення розміру нарахованої пені як виду відповідальності; 4. відповідачка отримувала кредитні кошти як фізична особа, що не має статусу підприємця, на поточні (споживчі) потреби; на час укладення кредитного договору була заміжньою та була працевлаштована на постійну основну роботу. З урахуванням вищевикладених обставин щодо розрахунків пені, майнового і сімейного стану відповідача, а також застосовуючи норми ч.3 ст. 551, ч.2 ст. 616 ЦК України, суд вважає за необхідне зменшити розмір нарахованої пені, визначивши її розмір в 3000,00 грн. При цьому, з відповідачки сукупно належить стягнути на користь позивача заборгованість по кредитному договору № С34.919.70206 від 19 липня 2011 року у сумі 8716 грн. 79 коп., в тому числі: 2621,77 грн. - прострочений борг; 2782,78 грн. - прострочені проценти; 22,99 грн. - строкові проценти; 3000,00 грн. - пені за несвоєчасне погашення платежів; 289,25 - віндикаційні витрати, які пов'язані із підготовкою матеріалів до суду. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені нею судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог позов задоволено на 55% від заявлених 100%, тобто витрати по сплаті судового збору в сумі 133 гривень 98 коп. понесені позивачем при подачі позовної заяви, повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 526, 530, 536,599, 625, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: partial