Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

У березні 2021 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 13.11.2018р. у справі № 264/3999/18 змінено розмір та спосіб стягуваних аліментів, визначений рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 25.06.2010р. та стягнуто з [PERSON] на користь позивачки\~ аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму\~ на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, з дня набрання\~ рішенням законної сили. За вказаним судовим рішенням видано виконавчий лист. З часу прийняття першого судового рішення про стягнення аліментів у 2010 році, відповідач нерегулярно сплачував аліменти. З часу прийняття зазначеного судового рішення від 13.11.2018р. по сьогоднішній день відповідач жодного разу не сплатив аліменти на дитину. В результаті чого, утворилась заборгованість по\~ аліментам, яка станом на 01.02.2021р. складає 103761,30 гривень, що підтверджується розрахунком боргу по аліментам № 62250497, наданим державним виконавцем Кальміуського ВДВС у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Зарагуловою Н. Згідно розрахунку неустойки (пені) по аліментам від 28.02.2021р., сума неустойки (пені) складає 30313,68 гривень, яку просить стягнути з відповідача. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у тому числі через офіційний веб-сайт судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подавав. Ухвалою суду від 11.06.2021 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи, оскільки відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, в той же час позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.07.2008 року виконкомом Талаківської селищної ради Кальміуського району м.Маріуполя Донецької області, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 26. За виконавчим листом №264/3999/18, виданим 22.12.2018 року на підставі рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, з дня набрання\~ рішенням законної сили. Також, судом встановлено, що виконавчий лист № 264/3999/18 від 22.12.2018 року, виданий Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області, був пред`явлений до виконання до Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків). За змістом ст.196 СК України за прострочення сплати аліментів встановлена спеціальна форма відповідальності платника, яка спрямована на певну компенсацію одержувачу аліментів його витрат і має необхідний стимулюючий, превентивний вплив на особу, що порушила свої аліментні обов`язки, крім того, стягнення неустойки (пені) спрямоване на підвищення майнових прав дитини. У зв`язку з нерегулярною сплатою аліментів з боку відповідача, відповідно до розрахунків державного виконавця від 01.02.2021 року, заборгованість по сплаті аліментів станом на січень 2021 року складає 103761,30 грн. Відповідно до ст.77 ч.2 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою ст.181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, на аліментні грошові зобов`язання, що виникли з рішення суду, в силу ч.5 ст.11 ЦК України поширюються загальні положення про зобов`язання, встановлені розділом першим книги п`ятої Цивільного кодексу України. Так, згідно ст.ст.526, 530, 610, 612 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, нерегулярної сплати аліментів і не в повному обсязі суми, що призначена судовим рішенням, наявна вина відповідача. Розраховуючи розмір неустойки (пені) відповідно до вимог ст.196 СК України, суд виходить з того, що розрахунок проводиться відповідно до формули: розмір неустойки = сума несплачених за місяць аліментів х 1% х кількість днів прострочки. Розрахунок суми пені, проведений позивачкою в позовній заяві, відповідачем не спростовано. Відповідно до даного розрахунку неустойка (пеня) складає 30313,68 грн., перевіривши правильність її обчислення, суд погоджується з наданим позивачкою розрахунком. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження наданими суду письмовими доказами та підлягають задоволенню. За вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави. У зв`язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, а відповідач не звільнений від оплати судових витрат, то ці витрати у сумі 908,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved