Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕГАС-СК» (далі по тексту - відповідач) про стягнення вартості товару та відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19 липня 2017 року позивач придбав у магазині BOSCH за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 23а, через який здійснює свою діяльність відповідач, пральну машину BOSCH WLT24440BY, яка коштувала 12 499 грн. 00 коп. Після 20 днів з дня покупки, пральна машина вийшла з ладу. Після звернення до сервісного центру BOSCH співробітник сервісного центру 11.08.2017 року зазначив в наряді, що у пральній машині підлягає заміні силовий модуль та повідомив позивача, що заміна деталі буде здійснена 21.08.2017 року. При цьому, за повідомленням співробітників сервісного центру вартість вказаної деталі складає більше половини вартості пральної машини. Вважаючи вказаний недолік істотним, позивач звернувся до директора магазину з метою заміни пральної машини з недоліками на товар аналогічної марки належної якості. Разом з тим, станом на день звернення до суду з даним позовом від відповідача відповіді не отримав. Позивач, із посиланням на статтю 12 Закону України «Про захист прав споживачів», вважав, що товар придбаний ним, а саме пральна машина мала істотний недолік, а тому він у відповідності до вимог ч.2 ст. 678 ЦК України мав право відмовитись від договору та вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми, а також вимагати заміну товару. У зв'язку з ігноруванням його вимог з боку відповідача він вимушений звернутись до суду даним позовом, відповідно до вимог якого просив розірвати договір купівлі - продажу між ТОВ «ПЕГАС -СК» та [PERSON]; стягнути з відповідача суму вартості пральної машини BOSCH WLT24440BY 12499 грн. 00 коп., Крім того, позивач вважав, що вказані обставини значно ускладнили його побутові умови, викликали дискомфорт та душевні хвилювання, а як наслідок йому було завдано моральної шкоди, яку він оцінив в 10 000,00 грн., які також просив стягнути з відповідача, а також 10 000,00 грн. витрат на правову допомогу. Ухвалою суду від 26.09.2017 року відкрито провадження у справі. 30.01.2018 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позову. Так, у поданому на позовну заяву відзиві, представник відповідача зазначив, що 10.08.2017 року позивач звернувся до сервісного центру BOSCH щодо несправності придбаного у відповідача товару. Того ж дня, майстер сервісного центру виїхав за адресою позивача для встановлення несправності, що підтверджено наданим позивачем нарядом на роботи, де міститься підпис про відсутність претензій щодо якості роботи товару. Майстер встановив неполадки в роботі силового модуля, який і було замовлено за заявою позивача для заміни. 05.09.2017 року майстер сервісного центру провів ремонт товару та після запуску пральної машини було встановлено несправність в роботі модуля керування, який в подальшому 26.09.2017 року було замінено Після чого позивач підписав наряд без жодних зауважень. Таким чином, відповідач вказує, що позивач обрав спосіб захисту своїх прав шляхом звернення до сервісного центру, підписав та погодив всі необхідні документи для проведення ремонту, прийняв результат ремонту та користується придбаною технікою. Враховуючи, що в даному випадку не було встановлено істотного недоліку проданого відповідачем товару, а тому у позивача були відсутні підстави для звернення з заявою про заміну товару, у зв'язку з чим представник відповідача вважав вимоги позивача безпідставними, а тому просив відмовити у їх задоволенні. Разом з тим, 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції. Так, згідно п.п. 9 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В свою чергу, як передбачено ч.2 ст. 19 та п.4 ч.2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Враховуючи думку сторін та беручи до уваги вимоги ст.ст. 11, 274 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що розгляд даної справи необхідно продовжити за правилами загального позовного провадження. 08.06.2018 року від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів на оплату витрат правової допомоги. За клопотанням учасників судового розгляду, ухвалою суду від 16.07.2018 року було зарито підготовче судове засідання у даній справі та призначено її до розгляду справи по суті на 16.07.2018 року об 13:33 год. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила суд про його задоволення. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав та просив суд відмовити у його задоволенні з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. У відповіді на відзив, позивач наполягав на задоволені позовних вимог в повному обсязі та зазначив, що в нього були наявні підстави для звернення до відповідача з заявою про заміну товару, оскільки неполадки в пральній машині продовжували виникати навіть після їх усунення, що свідчить про явний брак, істотний недолік в реалізованому відповідачем товарі. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 19 липня 2017 року, позивач придбав у магазину побутової техніки BOSCH пральну машину BOSCH WLT24440BY вартістю 12 499,00 грн., що підтверджується товарним чеком № 000007015 від 19.07.2017 року (а.с. 9) Як вказує позивач, після придбання пральної машини через 20 днів вона вийшла з ладу, у зв'язку з чим позивач звернувся до сервісного центру. У зв'язку з зверненням позивача, 11.08.2017 року майстром сервісного центру було встановлено яка деталь пральної машини є несправною та підлягає заміні, що підтверджується копією наряду на виконання робіт № 1397 (а.с.5). 05.09.2017 року майстром сервісного центру було проведено заміну силового модуля у товарі, що підтверджується копією наряд на виконання робіт № Л0000001589. Того ж дня майстром сервісного центру була виявлена несправність модуля керування, який потребував заміни, про що також було зазначено в наряді на виконання робіт (а.с. 28) Відповідно до відомостей, які містяться в наряді на виконання робіт № Л0000001589/1, 26 вересня 2017 року майстром сервісного центру було також замінено модуль керування (а.с. 29). Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі по тексту - Закон) у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Із наведеної норми Закону вбачається, що позивач мав право обміняти пральну машину на аналогічний товар у випадку виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару. Звертаючись до відповідача із заявою про заміну товару на товар аналогічної марки належної якості, позивач вважав, що придбаний ним товар має істотний недолік, оскільки за повідомленням сервісного центру вартість деталі, яка підлягла заміні складала більше половини вартості пральної машини. Відповідно до ст. 1 Закону істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Відповідно до ст. 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором:1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Покупець, який придбав непродовольчі товари, що вже були в користуванні і реалізовані через роздрібні комісійні торговельні підприємства, про що він був поінформований продавцем, має право пред'явити вимоги, передбачені частиною першою цієї статті, якщо придбані товари містили істотні недоліки, не застережені продавцем. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом позивач направив відповідачу заяву з проханням замінити товару з недоліками на товар аналогічної марки 18.08.2017 року. Водночас, позивач скористався своїм правом протягом гарантійного строку щодо безоплатного усунення недоліків товару та на його звернення недоліки були усунуті, що підтверджується нарядами на виконання робіт, які містяться в матеріалах справи з особистим підписом позивача, яким останній засвідчив, що робота виконана в його присутності. Претензій до якості їх виконання, а також щодо якості та комплектації виробу він немає. Законом споживачу надано право у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Проте, в даному випадку позивачем не доведено факту істотного недоліку придбаного ним товару, а посилання про наявність такого недоліку є припущеннями, які не можуть бути покладені в основу судового рішення. Також, матеріалами справи підтверджується, що після останнього проведеного ремонту по заміні силового модуля та модуля індикації 26.09.2017 року, позивач перевірив роботоздатність пральної машини та претензій не мав. Доказів того, що після усунення несправностей 11.08.2017 року, 05.09.2017 року та 26.09.2017 року пральна машина не була придатна для використання, або загалом мала істотні недоліки суду не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, тому суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed