Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Турійська селищна рада звернулася до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дітей. Позов мотивований тим, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Мати дітей [PERSON] померла [INFO] . Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та навчання дітей, зловживає алкогольними напоями. Відповідно до Актів проведення оцінки рівня безпеки дітей останні перебували в дуже небезпечному стані, що стало підставою негайного відібрання дітей у батька та влаштування їх у притулок для дітей служби у справах дітей Волинської ОДА м. Рожище, а малолітньої [PERSON] - до КП «Волинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки». Вказуючи, що заходи соціального супроводу сім`ї не дали позитивних результатів, позивач просив ухвалити рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; передати дітей органу опіки та піклування Турійської селищної ради для подальшого їх влаштування, стягувати з відповідача аліменти на дітей в розмірі 1/2 (однієї другої) частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення старшою дитиною повноліття на особові рахунки дітей. У судове засідання представник позивача не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, 13 грудня 2021 року подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи, просить позов задовольнити та розглядати справу за її відсутності (а. с. 77). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений (а. с. 67, 75), про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов не подавав. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 13 грудня 2021 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Звертаючись до суду із позовом, позивач, як на підставу своїх вимог, посилалася на положення пункту 2 частини першої статті 164 СК України, відповідно до якого мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (стаття 12 Закон України «Про охорону дитинства»). Згідно з статтею 15 вказаного Закону батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (стаття 165 СК України). Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого й умисного нехтування ними своїми обов`язками. За змістом наведених норм матеріального права предметом доказування у справах про позбавлення батьківських прав є наявність однієї із підстав або декількох підстав, передбачених частиною першою статті 164 СК України, - у розглядуваному випадку наявності факту ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків, яке може проявлятися у вищенаведених діях і бездіяльності по відношенню до дітей. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а. с. 10). Відповідно до розпорядження Турійської районної державної адміністрації Волинської області від 15 жовтня 2020 року №234 її дітям - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , надано статус дітей-сиріт (а. с. 15). Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02 лютого 2021 року відповідача [PERSON] визнано батьком дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; внесено зміни до актових записів про їх народження та змінено прізвища дітей з [PERSON] (ка) на [PERSON] (а. с. 17-18). 20 березня 2021 року Турійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) повторно видані свідоцтва про народження дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач [PERSON] (а. с. 6-9). Відповідно до характеристики, довідки Турійської селищної ради від 09 серпня 2021 року відповідач [PERSON] ніде не працює, проживає за кошти, виплачені на дітей, зловживає спиртними напоями (а. с. 50, 51). Згідно з Актами обстеження умов проживання (а. с. 21, 54, 55, 56), листом відділу «Служба у справах дітей» Затурцівської сільської ради від 9 липня 2021 року № 583/01-15 (а. с. 20) діти проживають у неналежних умовах (незадовільний санітарний стан житлового будинку, безлад, брудна постільна білизна, відсутні продукти харчування). Працівниками соціальних служб проведено бесіди з відповідачем щодо недопущення зловживання спиртними напоями, попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків. 03 серпня 2021 року за викликом неповнолітньої [PERSON] патрульні поліцейські разом із працівником служби у справах дітей здійснили негайний виїзд за місцем проживання сім`ї, де виявили відповідача [PERSON] у стані «білої гарячки». Діти були налякані, недоглянуті. Найменша дівчинка [PERSON] була голодна і мала виснажений вигляд (а. с. 19). Відповідно до Актів проведення оцінки рівня безпеки дітей (а. с. 22-46) останні перебували в дуже небезпечному стані, що стало підставою негайного відібрання дітей у батька та влаштування їх у притулок для дітей служби у справах дітей Волинської ОДА м. Рожище, а малолітньої [PERSON] - до КП «Волинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки» відповідно до рішення виконавчого комітету Турійської селищної ради Волинської області від 06 серпня 2021 року № 198 (а. с. 57). Аналіз наведених обставин в їх сукупності дає підстави для висновку, що відповідач фактично свідомо й умисно ухилився та самоусунувся від виховання дітей та виконання батьківських обов`язків, що характеризує його з негативної сторони і як безвідповідального батька, свідчить про відсутність у нього батьківського почуття любові до рідних дітей, небажання виховувати і піклуватися про них, а також суперечить загальновизнаним правилам і принципам співжиття і сімейних відносин. За змістом статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно з висновком органу опіки та піклування від 06 серпня 2021 року позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей є доцільним (а. с. 12-13). Суд погоджується із наявним у матеріалах справи висновком органу опіки та піклування і вважає його достатньо обґрунтованим та зробленим на підставі повного, всебічного, детального й об`єктивного аналізу фактичних обставин, що мають значення для справи, з життя дітей і відповідача, акцентуванні уваги на невиконанні відповідачем своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей та умисному ухиленні від виконання таких обов`язків. Факт неявки у судове засідання відповідача, який достовірно знав про розгляд цієї справи, суд розцінює як небажання останнього відстоювати і захищати свої батьківські права щодо дітей та незацікавленість у відновленні й утриманні родинних стосунків з ними. Системний аналіз наведених вище обставин справи дає підстави для висновку про доведеність у даному випадку факту умисного і свідомого ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей та передбачених пунктом 2 частини першої статті 164 СК України правових підстав для застосування крайнього заходу впливу позбавлення батьківських прав щодо дітей, оскільки відповідач не приймає участі у вихованні, утриманні, фізичному, психічному, соціальному та духовному розвитку дітей, не піклується про їх зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги та любові, що в сукупності створює негативний вплив на дітей і призводить до шкідливих наслідків для їх психіки та духовного розвитку. Більше того, перебування дітей разом з батьком стало загрозою їх життю та здоров`ю, тому останніх було відібрано від батька та влаштовано до притулку для дітей. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Також, ураховуючи положення частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої, восьмої статті 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. За таких обставин справи та відповідно до вищенаведених норм матеріального і міжнародного права, з метою якнайкращого забезпечення інтересів дітей, а також враховуючи характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав щодо дітей у зв`язку з умисним ухиленням від виконання батьківських обов`язків по їх вихованню та свідомим нехтуванням своїми обов`язками. Будь-яких належних, допустимих і беззаперечних доказів на спростування вищевказаного в матеріалах справи немає. У позовній заяві позивач просить також передати дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , органу опіки та піклування Турійської селищної ради для подальшого їх влаштування. Влаштування дитини, батьки якої позбавлені батьківських прав, врегульовано статтею 167 СК України. За змістом частин четвертої вказаної статті СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Враховуючи, що під час судового розгляду не встановлено близьких осіб, які могли б прийняти дітей, то їх слід передати на опікування органу опіки та піклування. Відповідно до вимог частини третьої статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. З огляду на вказані положення матеріального права, суд вважає за доцільне та достатнім стягувати з відповідача аліменти на дітей в розмірі 1/2 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття, що відповідає вимогам статей 182, 183, 191 СК України. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору на підставі закону, виходячи із кількості і характеру заявлених позовних вимог, з відповідача в дохід держави слід стягнути 1816 гривень судового збору, що підлягав сплаті при поданні позову. На підставі статей 7, 19, 164, 165, 166, 167, 182, 183, 191 СК України та

Outcome: approved