Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

У березні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, в якому зазначила, що квартира [ADDRESS] належить її матері [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті матері відкрилась спадщина на вказану квартиру, у передбачений законодавством термін позивачка звернулась до нотаріальної контори для прийняття спадщини, інших спадкоємців не має. Проте їй було відмовлено державним нотаріусом, у зв'язку з тим, що власницею не проведено реєстрацію права власності у встановленому законом порядку. За таких обставин просила визнати за нею право власності на квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після померлої матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позивачка [PERSON]в судове засідання не з'явилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі договору, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити позивачу в задоволенні позову, оскільки право власності на зазначену квартиру у [PERSON] виникло та було зареєстровано до 2013 року відповідно до діючого на той час законодавства, отже звернення до суду з даним позовом є винятковим способом захисту, а позивачці слід звернутись до суду з заявою про оскарження дій нотаріуса. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS], що підтверджується ордером № 300457 від 01 лютого 1985 року виданого на підставі протоколу засідання комісії виконкому Жданівської міської ради народних депутатів. Крім того, відповідно до листа БТІ м.Маріуполя №203/02-14 від 27 січня 2014 року, на зазначену квартиру видано реєстраційне посвідчення від 16 червня 1994 року зареєстрованого в Маріупольському БТІ за реєстровим номером 36261 і записано в книгу 76п-19 на ім'я [PERSON]. [PERSON] померла [INFO], відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Іллічівським ВРАЦС Маріупольського МУЮ в Донецькій області 08 липня 2013 року. Відповідно до свідоцтва про народження позивачка є дочкою [PERSON]. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивачка [PERSON] Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.23 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику по справам про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Так, згідно отриманої судом відповіді з третьої Маріупольської державної нотаріальної контори № 440/02-31 від 20 лютого 2014 року, [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON], однак державним нотаріусом Ашла К.О. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки, визнавши право власності за нею після матері в порядку спадкування на вказану квартиру.

Outcome: approved