Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

У вересні\~2017\~року [PERSON]\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~[PERSON] про\~стягнення матеріальної\~шкоди завданої\~внаслідок дорожньо-транспортної\~пригоди,\~посилаючись на\~те,\~що 25.11.216\~року о\~14.45\~хв.\~в м.\~Херсоні по\~проспекту Ушакова\~сталося ДТП\~з вини\~[PERSON],\~який керував\~автомобілем марки\~ГАЗ «3110»,\~державний номер\~004-07КН,\~власником якого\~є відповідач,\~при перестроюванні\~з правої\~смуги в\~ліву,\~не впевнився\~в безпечності\~маневру та\~здійснив зіткнення\~з автомобілем\~«Citroen»,\~державний номер\~[NUMBER],\~який рухався\~в лівій\~смузі руху,\~що належить\~позивачу на\~праві приватної\~власності. Внаслідок ДТП належний позивачу автомобіль отримав механічні пошкодження. Згідно звіту експертного автотоварознавчого дослідження №40, складеного 03.04.2017 року оцінювачем [PERSON] вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок ДТП складає 11 700,16 грн. Крім того, 1000 грн. [PERSON] було витрачено на оплату послуг з визначення матеріального збитку та 3000 грн. на оплату послуг адвоката. Відповідач в добровільному порядку не відшкодував шкоду позивачу, у звязку з чим просить суд стягнути з відповідача на його користь 15700,16грн. матеріальних збитків, які складаються з: 11700 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків, завданих пошкодженням автомобіля, 1000 грн. - витрат на оплату послуг з визначення матеріального збитку та 3000 грн. - витратна правову допомогу. Позивач в судове засідання не зявився, надав повноваження представнику. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволені позовних вимог. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.02.2016 року визнано винним [PERSON] у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн. та судовий збір в розмірі 320 грн. Згідно квитанції № 0.0.736485651.1 від 30.03.2017 року [PERSON] було витрачено на оплату послуг з визначення матеріального збитку в розміру1000,00 грн. Відповідно до звіту про оцінку автомобіля №40 від 03.04.2017 року, складеного оцінювачем ФОП [PERSON], сума матеріальної шкоди завданої автомобілю ««Citroen», державний номер [NUMBER], який належить [PERSON], заподіяної у результаті ДТП складає 11\~700,16 грн. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно дост.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У п.2 Постанови №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» Верховний Суд України роз'яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідност.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Оцінюючи належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення збитків підлягають задоволенню в сумі 11 700,16 грн. а також на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджені витрати на оплату\~послуг з\~визначення матеріального\~збитку у\~розмірі 1000\~грн. У відповідності до ст.141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у сумі 640 гривень. Вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому\~законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. (правова позиція Верховного Суду, викладена у справі № 826/1216/16). В\~ матеріалах справи відсутні докази на підтвердження сплати витрат на правову допомогу у розмірі 3000 грн, а тому вони не підлягають відшкодуванню. На підставі викладеного, ст.ст. 22, 1166, 1192 ЦК України,

Outcome: partial