Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

У березні 2018 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на дитину, обґрунтувавши свої вимоги тим, що після прийняття рішення судом 05.07.2017р. про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON], 2009 року народження в розмірі 3000 гривень, його матеріальний стан змінився, а саме на теперішній час він не має постійного доходу та вимушений орендувати квартиру вартість якої становить 8265,78 гривень. Просив зменшити розмір аліментів до 1500 грн. 07 травня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в зв'язку з ліквідацією юридичної особи де вона працювала її дохід значно зменшився, в той час матеріальний стан [PERSON] покращився, оскільки його доходи за 2017р. збільшились в два рази в порівнянні з 2016р., аліменти відповідачем стягнути рішенням суду сплачуються не в повному розмірі і виникла заборгованість. Посилається на те, витрати на дитину постійно збільшуються та 3000 гривень не достатньо для повноцінного забезпечення дитини. Просила суд збільшити розмір аліментів до 7000 грн. Ухвалою суду від 10.05.2018 р. прийнятий зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та об'єднаний в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів (а.с.122) 07.05.2018р. до суду надійшов відзив на первісний позов, якому відповідач просила відмовити в позові посилаючись на необґрунтованість вимог позивача (а.с. 15-65 ) Ухвалою суду від 25.05.2018 р. справа призначена до розгляду по суті (а.с. 208 ) 23.05.2018р. до суду надійшов відзив [PERSON] на зустрічну позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні зустрічного позову, на обґрунтування зазначив, що регулярно сплачує встановлені рішенням суду аліменти на утримання сина, через те, що позивачка перешкоджає йому в користуванні часткою квартири. що належить йому на праві власності він вимушений винаймати квартиру, вартість оренди якої становить 8 265,78 грн. на місяць. Вважає, що перераховані аліменти на місяць складають 1460,82 коп. є достатніми для утримання дитини з урахуванням того, що і мати дитини повинна нести такі витрати (а.с.125-127) В судовому засіданні позивач по первісному позову [PERSON] просив позов задовольнити, пояснив, що з лютого 2018р. він втратив постійне місце роботи, на теперішній час має не регулярний дохід, що на місяць становить 15 000 грн. Від другого шлюбу він має двох неповнолітніх дітей. Стан здоров'я його не погіршився, в центрі зайнятості на обліку не перебуває, заборгованості по сплаті аліментів не має, оскільки 25.05.2018р. перерахував борг в розмірі 3716 грн. який був визначений державним виконавцем після перевірки наданих квитанцій перерахованих аліментів. Спільна в відповідачкою дитина проживає з матір'ю і незважаючи на рішення суду. Яким визначений порядок спілкування з дитиною, відповідачка перешкоджає участі батька в спілкуванні та вихованні дитини. В задоволенні зустрічного позову просив відмовити за необґрунтованістю. Відповідач по первісному позову [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, зустрічний позов підтримала, пояснила, що дитина проживає з нею, батько дитини участі в додаткових витратах не приймає, вона працювала в апараті Верховного Суду України, який на теперішній час ліквідований, її дохід на теперішній час складає 10000 грн., вона має квартиру і машину в власності, витрати на дитину значно збільшились. В судовому засіданні представник відповідача по первісному позову адвокат [PERSON], що діє на підставі з договору про надання правової допомоги (а.с. 197-202), в задоволенні первісного позову просив відмовити, посилаючись на викладені у відзиві обставини, підтримав заявлені зустрічні вимоги, посилаючись на обставини викладені в зустрічній позовній заяві та просив їх задовольнити. Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні та не оспорюється сторонами [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], 2009 року народження. На теперішній час [PERSON] мешкає разом з матір'ю [PERSON] Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 05.07.2017р. з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, при цьому не спростовуючи факт фінансового стану зазначеного позивачем та у декларації доходів за 2016 рік, пояснивши суду , що він на даний час одружений та на утриманні у нього є двоє малолітніх дітей від другого шлюбу, має стабільний заробіток у розмірі 7000 гривень. Судом враховано, що відповідач має стабільний заробіток, прибуток, відповідно до декларації за 2016 рік придбано транспортний засіб за 100000 гривень, нерухоме майно- квартиру за 580185 гривень, має готівкові кошти 80000 доларів США, позичені кошти третім особам 30000 доларів США, 1700 000 гривень, а також і його дружина має готівкові кошти 50000 доларів США та 900000 гривень, отримує допомогу на дитину від держави у розмірі 36120 гривень, працює за сумісництвом та отримує кошти. Рішення залишено без змін судом апеляційної інстанції. (а.с.70-71). Відповідно до довідки про рух коштів по картковому рахунку [NUMBER] відкритому [PERSON] для перерахування аліментів надійшло в липні 2017р. - 1000грн., серпень 2017р. - 2000грн., вересень 2017р. 1000грн., жовтень 2017р. - 3339,80 грн., листопад 2017р. - 3000 грн., грудень 2017р. - 2000грн., січень 2018р. - 6000 грн., лютий 0 грн.. березень 2018р. - 5085 грн., березень 2018р. - 2985 грн. (а.с.19). Факт перерахування зазначених коштів [PERSON] підтверджується копіями квитанцій (а.с.143-166). На картковий рахунок [NUMBER], що належить [PERSON], що визнано відповідачкою в судовому засіданні [PERSON] перерахував на утримання дитини в липні 2017р. -500 грн. (а.с.142). [PERSON] має не регулярний дохід 15 000 гривень на місяць. Вказані обставини сторонами не заперечувались та були встановлені вищевказаним рішенням суду, тому зважаючи на положення ч.ч. 1, 4 ст. 82 ЦПК України, суд визнав їх встановленими. [PERSON] доказів щодо втрати постійного місця роботи в лютому 2018 року суду не надав. Відповідно до договору користування приміщенням пансіонату [NUMBER]-18 від 01.01.2018р. [PERSON] користується приміщенням [NUMBER] пансіонату «Пуща-водиця» загальною площею 44,7 м.кв. вартість користування за один місяць становить 8265,78 грн. (а.с.171-176). Відповідно до декларації [PERSON] в 2017 році придбав транспортний засіб за 278079 гривень, ( а.с.91, 95), має готівкові кошти 50000 доларів США, 1250 000 гривень, позичені кошти третім особам 50000 доларів США, отримував заробітну плату за основним місцем роботи( а.с.92).Декларація подана 23.03.2018р. після звільнення з посади першого заступника директора комплексу відпочинку «Пуща-Водиця»(а.с.96). Згідно відомостей з реєстру адвокатів України [PERSON] має свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю дія якого зупинена за його заявою від 30.09.2016р. (а.с.178) Згідно довідки державного виконавця Дарницького районного відділу ДВС у м.Києві заборгованість [PERSON] за період 27.04.2017р. по 01.05.2018р. становить 16229,11 грн. (а.с.187) Відповідачем [PERSON] надані чеки на підтвердження понесених витрат за травень 2018р. на розваги, лікування та запланований відпочинок в літньому таборі дитини. (а.с.185, 186,189-196) Вирішуючи питання стосовно зміни розміру аліментів, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів, суд прагне не до зрівняльного становища платника та одержувача аліментів, а й до того, щоб одержувач у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Позивач [PERSON] є працездатною особою, інвалідом не визнаний, будь-якими хронічними захворюваннями, які б заважали йому працювати, не страждає. Доводи позивача щодо зміни його матеріального становища у зв'язку із втратою постійного місця роботи, до уваги судом не приймаються, оскільки він є працездатною особою, отримує нерегулярний дохід в розмірі 15 000 гривень на місяць, має у власності нерухоме та рухоме майно, заощадження та на думку суду в змозі надавати кошти на утримання дитини в розмірі визначеному рішенням суду. Посилання позивача [PERSON] на те, що він ніде не працює, має не регулярний дохід, та несе витрати на оренду житла, то вбачається доцільним підкреслити, що батько дитини має реальну можливість заробляти визначені судовим рішенням необхідні кошти для утримання своєї дитини. Посилання позивача на скрутне особисте матеріальне становище, не є тими підставами, які тягнуть не виконання обов'язку утримання дитини та не може і не повинно ставитися в залежність від пасивної поведінки батька щодо знаходження законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку власної дитини. Батько має шукати способи виконання обов'язку, а не причини, з яких він не здатен сплачувати аліменти. Суд не приймає до уваги посилання позивача про наявність у нього двох неповнолітніх дітей від другого шлюбу, оскільки, ця обставина враховувалась судом при прийнятті рішення про стягнення аліментів в розмірі 3000гривень. З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про зменшення розміру аліментів задоволенню не підлягає. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] про збільшення розміру аліментів, задоволенню не підлягають оскільки в судовому засіданні позивачем по зустрічному позову не доведено належними та допустимими доказами, що матеріальний стан позивача за зустрічним позовом погіршився. Твердження позивача за зустрічним позовом про збільшення витрат на дитину судом до уваги не приймається, ураховуючи, що зазначені обставини не мають правового значення при вирішенні зазначеного спору. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed