Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування збитків, посилаючись на те, 10 грудня 2014 року між ТОВ «Здоровя України» у особі директора [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 425 у будинку 15в по вул. Гоголя у м. Дніпропетровську строком дії до 12.01.2016 року. Підприємство займається видавничою діяльністю, а орендоване приміщення використовується саме для цієї мети. Відповідно до п.8 договору розмір орендної плати складає 3000,00 грн на місяць. Відповідно до п.9 договору плата за опалення та гаряче водопостачання входить до орендної плати, а плата за електроенергію сплачується орендарем окремо на підставі рахунків, які надаються орендодавцем. Відповідно до «особливих умов договору» орендар сплачує орендну плату за січень 2015 року у період з 15 по 16 грудня 2014 року, а орендна плата за період до 01.07.2015 року сплачується у вигляді попередньої оплати одним платежем. Усі умови договору стосовно оплати були підприємством виконані у повному обсязі. Однак, орендодавець зі свого боку умови договору виконував неналежним чином. Порушуючи режим опалення приміщень, встановлений органами місцевою самоврядування, який передбачає здійснення опалення по 15 квітня, він починаючи з 26.02.2015 року, без попередження відімкнув приміщення від системи опалення, що унеможливило нормальну роботу працівників підприємства. Також за період з 26.02.2015року по 15.04 2015 року відбувалося відімкнення орендованих приміщень від електропостачання, яке мало місце багато разів і тривало від декількох хвилин до декількох годин. Починаючи з 01.04.2015 року електропостачання протягом кількох днів не було взагалі, в звязку з чим позивачем були понесені значні збитки, розмір яких складає 39918 грн. Позивач вважає, що у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, він має право на стягнення в судовому порядку спричинених даними діями відповідача йому збитків і просить суд ухвалити відповідне рішення. Позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Здоровя України», належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи в судове засідання представника не направив. Надав суду письмову заяву, згідно якої підтримав заявлені позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються. Просить розглянути справу за відсутності свого представника. Відповідач [PERSON], належним чином в порядку ч.ч. 5, 6 ст. 74, ч. 5 ст. 76, ч. 1 ст. 77 ЦПК України та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. За ухвалою суду розгляд справи проведений за відсутності сторін в порядку ст. 224 ЦПК України заочно за наявних в справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до наступного. 10 грудня 2014 року між позивачем ТОВ «Здоровя України» та відповідачем [PERSON] було укладено договір оренди жилого приміщення,згідно якого [PERSON] передав, а ТОВ «Здоровя України» прийняв в оренду офіс [ADDRESS] в м. Дніпропетровську. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач наголошує на тому, що відповідачем вимоги вказаного орендного договору виконувалися не належним чином, що виразилося в порушенні режиму опалення приміщень, встановленого органами місцевою самоврядування, відключенні від опалення з 26.02.2015 року, без попередження, що унеможливило нормальну роботу працівників підприємства, та в період з 26.02.2015року по 15.04 2015 року відімкненні орендованих приміщень від електропостачання, в звязку з чим позивачем були понесені збитки у розмірі 39918 гривень. За ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Невиконання зобов'язання має місце тоді, коли боржник не здійснив на користь кредитора жодної дії, що становить предмет виконання зобов'язання. Неналежне виконання полягає у порушенні при здійсненні дій, що становлять предмет виконання зобов'язання, умов, визначених його змістом. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Видами збитків згідно зі ст.22 ЦК є реальні збитки та упущена вигода. Реальні збитки це втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Упущена вигода це ті доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено. Вирішуючи заявлені вимоги, з урахуванням наведеного нормативного обґрунтування, суд виходить з того, що як слідує із змісту самого договору оренди від 10 грудня 2014 року обовязок (відповідальність) за належне теплопостачання у відповідності до встановленого режиму опалення, а також електропостачання до орендованого приміщення на сторону орендодавця покладений не був. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Виробником таких послуг є суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги, на якого покладено обовязок виробляти житлово-комунальні послуги відповідно до умов договору, стандартів, нормативів, норм і правил (п. 2 ч. 2 ст. 22 Закону). За п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону до комунальних послуг відносить централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач не є належним відповідачем в даному спорі. Відповідно до ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Дані вимоги закону у відповідності до ч.4 ст.10 ЦПК України розяснені позивачеві, однак клопотань щодо заміни первісного відповідача належним відповідачем, або залучення іншої особи як співвідповідача, заявлено не було. Таким чином, оскільки позов предявлено до неналежного відповідача, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, що не позбавляє позивача права на звернення до суду з позовом до належного відповідача. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються та відносяться на рахунок позивача.

Outcome: dismissed