Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

У березні 2021р. позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтовано тим, що 03.09.2010 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 403 В шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO] . Посилаючись на те, що відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться станом його здоров`я, розвитком та потребами, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 його доходу (заробітку), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття Ухвалою суду від 29 березня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб на 28 квітня року об 09:30 год. У зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 08.06.2021 року. 08.06.2021 року у судове засідання сторони не з`явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, відповідач подав заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи без його участі. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано та підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено, що 03.09.2010 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 403 В шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO] , який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно свідоцтва про народження батьками неповнолітнього [PERSON] є [PERSON] і [PERSON] (а.с. 3). Конституцією України проголошено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою де визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, у частині другій статті 51 основного Закону України зазначається, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Крім того, відповідно до статті 8 Закону України Про охорону дитинства визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. При визначені розміру аліментів суд враховує що діти, які в силу віку потребують утримання від батьків, стан здоров`я дітей, зростання їх потреб з досягненням відповідного віку. Крім того, суд враховує майновий стан сторін, їх працевлаштування, відсутність інших утриманців. Визначаючи розмір аліментів, враховуючи надані докази та позицію відповідача про визнання позовних вимог у повному обсязі суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі\~ст.\~141\~ЦПК України,\~суд стягує\~з відповідача\~на користь\~держави судовий\~збір у\~розмірі 908 грн.

Outcome: approved