Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

У вересні 2018 року заявники звернулись до суду із заявою про розірвання шлюбу, в обґрунтування якої посилалися на те, що 07.08.2010 року між ними зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 1113. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Заявники вказують, що спільне життя між ними не склалося, фактично шлюбні між ними припинені та спільне господарство не ведеться, проживають окремо, мають різні погляди на життя, різні інтереси. Крім того зазначали, що відповідно до укладеного між ними договору досягнуто згоди про утримання, виховання та місце проживання спільної дитини, та згоди стосовно розміру аліментів. Такий договір нотаріально посвідчений державним нотаріусом П'ятої КДНК Гриценко О.В. від 20.09.2018 року, тому сторони звернулись до суду з спільною заявою, в якій просять суд укладений між ними шлюб розірвати. Заявники [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просили розглядати справи у їх відсутність, заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини справи, викладені в заяві. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07.08.2010 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, про що видано свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно з письмовим договором від 20.09.2018 року між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, між заявниками досягнуто згоди про утримання, виховання та місце проживання спільних дитини (а.с. 6-7). Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Частиною 3 ст.109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно роз'яснень, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з'ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору, а також у з'ясуванні відповідності умов договору інтересам дитини (дітей). Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. Враховуючи матеріали справи, з огляду на спільну заяву, договір, підписаний сторонами, обставин, викладених в заяві про те, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між ними втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що шлюб між заявниками існує формально і може бути розірваним. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 109 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved