Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом- жилим будинком № 36 по провулку Жовтня в місті Миколаєві. В обґрунтування вимог посилалася на те, що вона є власником зазначеного будинку на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 07.02.1985 року державним нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори [PERSON] Крім неї в будинку зареєстровані ще відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Однак відповідачі в будинку не проживають більше року, їх особистих речей в будинку немає. Участі у сплаті комунальних та експлуатаційних витрат відповідачі не беруть. Ніяких перешкод в користуванні квартирою вона відповідачам не чинила. Через реєстрацію відповідачів в будинку вона змушена сплачувати комунальні послуги ще за них, а це порушує її законні права та інтереси. У звязку з тим, що відповідачі без поважних причин не проживають в будинку понад один рік, вона змушена звернутися до суду з вказаним позов та просила його задовольнити. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі на підставах, викладених в позовній заяві, та просили їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Позивач пояснила, що [PERSON] доводиться їй сином, після повернення зі Збройних Сил України він одружився і з того часу вона його більше не бачила. [PERSON] та [PERSON] є її знайомими, яких вона зареєструвала в своєму будинку на їх прохання для подальшого працевлаштування. Де вони проживають, вона не знає. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися через оголошення в газеті Рідне Прибужжя, а тому вважаються повідомленими належним чином у відповідності до ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що відповідач [PERSON] в спірному будинку не проживає більше року, [PERSON] та [PERSON] вони взагалі в будинку не бачили, перешкод у проживанні позивачка їм не створювала, замків не міняла. Вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 07.02.1985 року, посвідченого державним нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого за реєстром № 1-227, позивачці [PERSON] належить будинок № 36 по провулку Жовтня в місті Миколаєві. Згідно з даними будинкової книги та сектору адресно-довідкової роботи відповідач [PERSON] зареєстрований у зазначеному будинку з 23.02.1985 року, відповідач [PERSON]- з 26.08.2003 року, а відповідач [PERSON] - з 07.08.2004 року. Актом про непроживання від 27.08.2014 року, складеним сусідами позивача та посвідченого директором КП ДЄЗ Океан, і показаннями свідків підтверджується, що відповідачі в спірному будинку не проживають з 2009 року, їх особистих речей там немає. До теперішнього часу відповідачі із спірного будинку не знялися з реєстрації. Як встановлено судом, їх особистих речей в квартирі немає, перешкод у проживанні в будинку їм не чинили, участі в оплаті комунальних платежів вони не беруть та не здійснюють догляду за будинком. На підставі викладеного, суд вважає доведеним факт, що відповідачі більше року не проживають в спірному будинку без поважних причин, а тому втратили право на користування жилим будинком № 36 по провулку Жовтня в місті Миколаєві. За таких обставин суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved