Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в інтересах якої діє опікун: [PERSON] до [PERSON], треті особи: Приватний нотаріус Фастівського нотаріального округу [PERSON], Орган опіки та піклування Фастівської міської ради про визнання договору дарування недійсним. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25 грудня 2004 року між [PERSON] (даруватель) та [PERSON] (обдарована) укладено договір дарування двокімнатної квартири № 77, що знаходиться в м. Фастові Київської області, вулиця Соборна, будинок номер 66. Договір дарування посвідчено приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу [PERSON]. Після підписання договору дарування обдарована [PERSON] дар не прийняла, до квартири не переїхала, а тягар утримання квартири так і залишився на попередній власниці - [PERSON], яка продовжувала проводити поточні ремонти, сплачувати комунальні послуги, утримувати квартиру в нормальному, придатному для проживання стані. [PERSON] незадовго до укладання договору дарування захворіла на шизофренію, а тому на момент підписання договору вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Отримуючи в дар нерухоме майно [PERSON] не усвідомила, що стала власником квартири та повинна нести тягар її утримання, а в силу особливостей її хвороби, сестра взагалі не може проживати сама і за квартирою слідкує [PERSON]. Відповідно до акту амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи № 95-ц від 18.03.2013 року [PERSON] з 2002 року страждає на психічні розлади, в 2003 році їй встановлений діагноз «Шизофренія, параноїдальна форма, безперервно-прогресуючий тип перебігу з редукцією енергетичного потенціалу». 09.04.2013 року рішенням Фастівського міськрайонного суду [PERSON] була визнана недієздатною. 16.10.2014 року ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області позивача призначено опікуном над недієздатною [PERSON]. Тому, позивач вважає законним та справедливим звернення до суду з позовом про визнання недійсним договору дарування квартири, так як він укладений особою, яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності (не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними). Опікун позивачки, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечувала. Приватний нотаріус Фастівського нотаріального округу [PERSON], в судове засідання не зявилась, надіслала заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, вирішити питання на розсуд суду. Представник органу опіки та піклування Фастівської міської ради в судове засідання не зявилась, надіслала заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що 25 грудня 2004 року між [PERSON] (даруватель) та [PERSON] (обдарована) укладено договір дарування двокімнатної квартири № 77, що знаходиться в м. Фастові Київської області, вулиця Соборна, будинок номер 66. Договір дарування посвідчено приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 7). Позивач вважає договору дарування квартири недійсним, так як він укладений особою, яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності. Відповідно до ст. 717, ч. 2 ст. 719 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір дарування нерухомої речі, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Як зазначено в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», відповідно до ч. 1 статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Відповідно до ст. 44 Закону України «Про нотаріат» під час посвідчення правочинів визначається обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб, які беруть у них участь. Положеннями ч. 4.2,3 ст. 203 ЦК України закріплено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Зважаючи на ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Як вбачається із пояснень сторін, після підписання договору дарування обдарована [PERSON] дар не прийняла, до квартири не переїхала, а тягар утримання квартири так і залишився на попередній власниці - [PERSON], яка продовжувала проводити поточні ремонти, сплачувати комунальні послуги, утримувати квартиру в нормальному, придатному для проживання стані. Відповідно до акту амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи № 95-ц від 18.03.2013 року [PERSON] з 2002 року страждає на психічні розлади, в 2003 році їй встановлений діагноз «Шизофренія, параноїдальна форма, безперервно-прогресуючий тип перебігу з редукцією енергетичного потенціалу». За своїм психічним станом [PERSON] розуміти характер та значення своїх дій та керувати ними не може (а.с.8). 09.04.2013 року рішенням Фастівського міськрайонного суду [PERSON] була визнана недієздатною. 16.10.2014 року ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області [PERSON] [INFO], призначено опікуном над недієздатною [PERSON] (а.с.9). Відповідно до ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. У разі наступного визнання фізичної особи, яка вчинила правочин, недієздатною позов про визнання правочину недійсним може пред'явити її опікун. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] незадовго до укладання договору дарування захворіла на шизофренію, а тому на момент підписання договору вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Отримуючи в дар нерухоме майно [PERSON] не усвідомила, що стала власником квартири та повинна нести тягар її утримання, а в силу особливостей її хвороби, не може проживати сама і слідкувати за квартирою. За таких обставин суд вважає за необхідне визнати недійсним договір дарування квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] 25 грудня 2004 року, посвідчений приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу [PERSON] (реєстраційний № 4315), так як він укладений особою, яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності (не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними).

Outcome: approved