Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом до [PERSON] , у якому, уточнивши позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь пеню за несплату аліментів за період з березня 2020 року по лютий 2021 року (включно) в розмірі 12151,50 грн. В обґрунтування позовних вимог завзначила, що 28.05.2013 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] . У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , якого вона виховує самостійно, та син перебуває на її утриманні. 04.10.2016 року за рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області у справі № 670/489/16-ц шлюб між сторонами розірвано. На підставі судового наказу, виданого Віньковецьким районним судом Хмельницької області від 31.08.2017 року, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Проте внаслідок злісного ухилення від сплати аліментів, з березня місяця 2020 року боржник [PERSON] не платить аліменти та не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Через це у відповідача утворилася заборгованість по виплаті аліментів в сумі 12151,50 грн. Ухвалою від 20.04.2021 року у справі відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 31.05.2021 року справу призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] подала до суду письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримала повністю, справу просила розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим належним чином про місце, дату та час розгляду справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у визначений в ухвалі строк відзив суду не надав, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заяви про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 28.05.2013 року сторони зареєстрували свій шлюб, та за час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . 21.09.2016 року шлюб між сторонами розірвано за рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області (справа № 670/489/16-ц). Згідно судового наказу Віньковецького районного суду Хмельницької області від 31.08.2017 року у справі № 670/643/17 з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.01.2020 року позивач [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Такий правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року та у справі № 333/6020/16 від 03 квітня 2019 року. Згідно довідки-розрахунку державного виконавця Віньковецького районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) вбачається, що [PERSON] частково сплачував аліменти на користь позивача на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого за станом на 01.03.2021 року заборгованість зі сплати аліментів становить 12151,50 грн. Жодних доказів, які б свідчили про те, що вказана заборгованість виникла не з вини [PERSON] , останій суду не надав. Таким чином, суд вважає, що заборгованість по аліментах виникла з вини відповідача [PERSON] , а тому він повинен нести відповідальність у виді неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позивачем було надано свій розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів, з яким суд погоджується, так як він відповідає визначеним законом розрахунку неустойки, які також викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду. Отже розмір неустойки (пені) по аліментах за станом на 28.02.2021 року становить 22637,67 грн,однак враховуючи, що сума заборгованості по аліментах за станом на лютий 2021 року становить 12151,50 грн, а сума неустойки (пені) не може бути стягнута більше 100 % заборгованості, з відповідача стягненню з відповідача підлягає неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів в гранично допустимому розмірі, тобто в сумі 12151,50 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому суд виходить з того, що згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За наведених обставин позовні вимоги [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із відповідача на користь Держави належить стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved