Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд: - стягнути на її користь з Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області шляхом списання з її рахунку, заподіяну неправомірними діями (бездіяльністю) Чечелівського відділення поліції Дніпровського ВП Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровської області, моральну шкоду у розмірі 1000000 (один мільйон) гривень; - стягнути на її користь з Головного Управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області шляхом списання з її рахунку, заподіяну неправомірними діями (бездіяльністю) Чечелівського відділення поліції Дніпровського ВП Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровської області, витрати на правову допомогу, надану, у зв`язку з поданням позову, у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що ще 18 червня 2013 року її вже покійний чоловік [PERSON] звернувся на ім`я прокурора Красногвардійського району м. Дніпропетровська з заявою про кримінальне правопорушення. Ця заява була заснована на тому, що з 1944 року він проживав у домоволодінні [ADDRESS] . До 07.02.1995 року власницею домоволодіння була його мати [PERSON] , яка померла [INFO] . Чоловік позивача був переконаний, що зазначене домоволодіння залишилося йому у спадок. Однак, коли у березні 2005 року він звернувся до МБТІ для підтвердження права власності на своє домоволодіння по [ADDRESS] , то дізнався, що у цього домоволодіння є інший власник - [PERSON] , син його сестри, нині теж покійний. Тільки пізніше чоловік позивача дізнався про те, як така незбагненна ситуація могла статися. Адже його мати ніколи навіть думки не допускала, щоб її спадкове майно подарувати комусь, а не залишити рідному синові. Виявилося, що племінник заволодів майном на підставі Договору дарування від 07.02.1995 року, про який чоловік позивача не знав. Позивач з чоловіком намагалися отримати оригінал зазначеного Договору. Але договору ні в кого не було, а був тільки дублікат, на підставі якого нотаріусом було зареєстровано право власності на домоволодіння по [ADDRESS] , саме на племінника. Коли позивач з чоловіком ознайомилися з дублікатом Договору дарування, то дізналися, що дарувальником значилася мати покійного чоловіка, але підпис у цьому Договорі від її імені за жодних обставин належати їй не міг. Адже там стояла якась закарлючка, тоді ж як мама покійного чоловіка протягом усього життя розписувалася однаково: « [PERSON] ». Це наочно підтвердилося і за сприяння Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, ухвалою якого в одному з цивільних проваджень було витребувано у ВО «Південний машинобудівний завод» особову справу [PERSON] , яка працювала на цьому підприємстві у цехах № 9 та № 75, та у Красногвардійському відділенні Пенсійного фонду України її особову справу. В усіх зазначених матеріалах вона розписувалася однаково, а саме « [PERSON] ». Тоді як у Договорі дарування замість її підпису була якась «закарлючка». Виходячи з викладеного залишалося виконати одну процесуальну (слідчу) дію для того, щоб офіційно переконливо довести, що підпис [PERSON] під згаданим Договором дарування від її імені був підроблений. Звернутися з відповідним клопотанням до слідчого судді про дозвіл на призначення почеркознавчої експертизи. І питання про це поставив ще покійний чоловік позивача ще у заяві про кримінальне правопорушення від 18 червня 2013 року. Але позивачу та її нині покійному чоловіку за всієї очевидності наявності кримінального правопорушення довелося витратити понад два роки на те, щоб відомості про кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР і розпочато досудове розслідування. Тільки 29.07.2015 року були внесені відповідні відомості до ЄРДР за № 42015040680000028 про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 358 КК України, у якому позивач має процесуальний статус потерпілої. Але відтоді відповідач не виконав жодної процесуальної (слідчої) дії у цьому провадженні, а тільки різними слідчими постійно виносилися постанови про його закриття, які постійно скасовувалися. Одного разу навіть дійшло до того, що один зі співробітників відповідача викрав у слідчого, який проводив досудове розслідування, флешку з матеріалами даного кримінального провадження і його закрив. При цьому конкретні вказівки про проведення конкретних процесуальних (слідчих) дій і насамперед призначення почеркознавчої експертизи від самого початку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні видав прокурор, який здійснював процесуальне керівництво, але і їх відповідач жодним чином виконувати не збирався. Не дивлячись на те, що безкінечні постанови відповідача про закриття кримінального провадження неодмінно скасовувалися слідчими суддями або ж процесуальними прокурорами, відповідач жодним чином виконувати свої обов`язки, покладені на нього українським народом, Конституцією нашої держави, українськими законами не збирався, чим заподіяв мені, інвалідці 1-ї групи, моїй родині непоправну моральну шкоду. Бездіяльність з боку відповідача, яку позивач розцінює, як відверте знущанням над нею, та її родиною, адже внаслідок цього позивач, фактично, опинилася без даху над головою, спричинило позивачу нечувані моральні страждання, які у будь-якої людини залежать від багатьох чинників, однак основними є глибина розуміння джерела моральних страждань, причин, що їх породили, можливість усунути ці причини самостійно, термін дії обставин моральних страждань на людину, наслідки цих страждань, характер людини, її емоційний стан, сімейні обставини, попередня професійна діяльність та інше. Позивач зазнала приниження честі, гідності, престижу та ділової репутації, моральних переживань, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, у зв`язку з написанням численних скарг, відвідуванням численних судових засідань, порушено нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного суспільного життя, порушені стосунки з оточуючими людьми. Внаслідок зазначених дій з боку відповідача позивача постійно супроводжує відчуття відчаю, страху, сорому, приниження, неможливості продовжувати активне життя і великого бажання примусити розслідувати це кримінальне провадження. У зв`язку із завданими позивачу, яка є інвалідом 1-ї групи, моральними стражданнями загострилися хвороби, вона неодноразово зверталася до лікарні. При лікуванні позивач несе значні витрати на закупівлю медикаментів. Моральні страждання для позивача мають цілком реальні матеріальні збитки. У зв`язку з викладеним, позивачем на підставі формули, розробленої доктором юридичних наук, професором А.М. Ерделєвським, розрахована моральна шкода, яка складає 3 627 936 грн., однак, враховуючи, що виплата вказаних коштів здійснюється за рахунок Бюджету України, позивач просить суд стягнути на її користь 1000000 (один мільйон) гривень, у зв`язу з чим звернулася до суду з позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, які зазначені в позовній заяві. Представник відповідача Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області Чорна Ю.В. проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі, посилаючись на обставини, які зазначені у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача Головного Управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу є необґрунтованими та недоведеними, відповідач вважає, що відсутні підстави для стягнення моральної шкоди. Суд, вислухавши, в судовому засіданні, представника позивача, заперечення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 07 лютого 1999 року, посвідченого державним нотаріусом Хилько Л.А., [PERSON] подарувала [PERSON] 47/100 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами в [ADDRESS] (арк.с.9-10). 18 червня 2013 року [PERSON] звернувся до прокурора Красногвардійського району м. Дніпропетровська з заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.190, 384 - 387 КК України. Заявивши у заяві клопотання, зокрема, про: виїмку документів, проведення почеркознавчої експертизи та технічного дослідження документів (арк.с.12-13). 29.07.2015 року внесено відомості до ЄРДР за № 42015040680000028 про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 358 КК України, фабула: гр. [PERSON] без його відома було відчужено квартиру, у якій він мешкає за адресою: [ADDRESS] (арк.с.8). 09 вересня 2015 року адвокат Довгаль С.М. звернувся до слідчого СВ Красногвардійського РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області з клопотанням про проведення слідчий дій: призначення почеркознавчої експертизи, витребування особових справ [PERSON] на ВО «Південний машинобудівний завод» та в Управління пенсійного фонду України у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська; витребування у нотаріальному архіві Дніпропетровської області нотаріальної справи з оригіналом договору дарування; витребування в МБТІ Дніпропетровської області документів (арк.с.14). 12.02.2018 року адвокат Довгаль С.М., в інтересах [PERSON] , звернувся до Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 зі скаргою на недотримання слідчим СВ Чечелівського ВП ДМУ ГУНП у Дніпропетровській області Тооде Д.О. розумних строків досудового розслідування (арк.с.15). 12.03.2018 року потерпіла [PERSON] звернулася до Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 зі скаргою на недотримання слідчим СВ Чечелівського ВП ДМУ ГУНП у Дніпропетровській області Тооде Д.О. розумних строків досудового розслідування (арк.с.16). 23.03.2018 року представник потерпілої Довгаль С.М. звернувся до слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження (арк.с.17-18). 27.06.2018 року представник потерпілої Довгаль С.М. звернувся до слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на бездіяльність слідчого (арк.с.19-20). 29.08.2019 року представник потерпілої Довгаль С.М. звернувся до слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження (арк.с.21). Відповідно до ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2018 року скаргу Довгаля С.М. в частині оскарження постанови слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Тооде Д.О. від 28.12.2017 року - задоволена. Скасовано постанову слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Тооде Д.О. від 28.12.2017 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 липня 2015 року за № 42015040680000028, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України (арк.с.22). Відповідно до ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2018 року скаргу Довгаля С.М. на бездіяльність органу досудового розслідування - задоволена частково. Зобов`язано слідчого слідчого відділу Чечелівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області розглянути клопотання адвоката Довгаля С.М., поданого 11 вересня 2015 року в інтересах потерпілого [PERSON] про проведення слідчих дій у строк не більше трьох днів (арк.с.23). 04.07.2019 року слідчим слідчого відділення Чечелівського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області Зубачовим Є.В. винесено постанову про закриття кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42015040680000028 від 29.07.2015 року, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (арк.с.24). 02.09.2019 року прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 Тарановою Н.В. винесено постанову про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, відповідно до якої скасовано постанову слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області Зубачова Є.В. від 04.07.2019 року про закриття кримінального провадження (арк.с.25). Відповідно до довідки по кримінальному провадженню № 42015040680000028 від 30.07.2015 за ч. 1 ст. 358 КК України, складеної старшим дізнавачем сектору дізнання ГУНП в Дніпропетровській області Протопоп В., установлено, що 28.07.2015 прокурором прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська під час проведення прийому громадян в порядку ЗУ « Про звернення громадян» було прийнято заяву від гр. Довгаль С.М. , який повідомив про те, що гр. [PERSON] без його відома було відчужено квартиру у якій він мешкає за адресою: [ADDRESS] , і тепер останній опинився перед загрозою бути викинутим на вулицю. 30.07.2015 Красногвардійською районною прокуратурою м. Дніпропетровська внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42015040680000028 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. 29.07.2015 прокурором прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська надано доручення про проведення досудового Красногвардійському РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області. 29.07.2015 старшим прокурором прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська надано вказівки по кримінальному провадженні № 42015040680000028 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. 05.08.2015 старшому слідчому СВ Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42015040680000028 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. 05.10.2015 старшим слідчим СВ Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було винесено постанову про закриття кримінального провадження

Outcome: partial