Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що між нею та [PERSON] був укладений договір позики, за яким вона отримала кошти в сумі 10 000,00 доларів США., із поверненням коштів за першою вимогою позивачки. За вимогою позивачки, відповідачка кошти не повернула. Просила стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 10 000,00 доларів США з урахуванням офіційного курсу НБУ на 25 вересня 2015 року, з 1 долара США - 21,46 грн. - 214 600,00 грн., судові витрати покласти на відповідачку. У судове засідання позивач та представник позивача не з'явився, представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] не з'явилась в судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як визначено у ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (сума позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. При розгляді справи судом встановлено, що 01 липня 2015 року між [PERSON] до [PERSON] укладено договір позики. З тексту розписки встановлено, що відповідачка зобов'язувався повернути кошти за першою вимогою позивачки. 13 серпня 2015 року на адресу відповідачки направлена письмова вимога з проханням повернути позичені кошти. Вимога отримана 15 серпня 2015 року, що підтверджується поштовим повідомленням. У відповідності до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неподаткового мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження передачі коштів позивачем надано розписку про отримання відповідачем коштів в розмірі 10 000,00 доларів США. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За таких обставин суд вважає, що факт передачі коштів підтверджений належними та допустимими доказами, права позивачки порушені неповерненням коштів, тому вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 10 000,00 доларів що згідно офіційного курсу НБУ на 25 вересня 2015 року, з розрахунку за 1 долар США - 21,46 грн. вимоги про стягнення 214 600,00 грн. підлягають задоволенню. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved