Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона та відповідач перебували у шлюбі, який був зареєстрований 06 травня 2005 року Рівенським міськвідділом РАГС, актовий запис № 397. Від спільного подружнього життя у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження від 15 листопада 2005 року, свідоцтво № [NUMBER] . 11 грудня 2008 року сторони розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 11 грудня 2008 року, серія [NUMBER] . З часу розірвання шлюбу відповідач абсолютно ніяк не піклується про доньку, матеріальної допомоги не надає. Посилаючись на викладені обставини, позивач просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 2300,00 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, направила через канцелярію суду заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася. Про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду невідомі. Письмовий відзив до суду не надходив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст.19,274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову,обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Дослідивши письмові докази у справі, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. За правилами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи зі змісту ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими остання проживає. Положеннями ст. 185 СК України передбачено, що той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину. А також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). З матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження від 15 листопада 2005 року, свідоцтво № [NUMBER] . Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи неповнолітня [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. З часу розірвання шлюбу відповідач абсолютно ніяк не піклується про дитину, яка перебуває на утриманні позивача, матеріальної допомоги не надає. У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік дитини та потреби на її утримання, стан здоров`я дитини, матеріальне становище відповідача, а також однаковий обов`язок обох батьків утримувати дитину. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2300,00 грн., щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову. Витрати по оплаті судового збору суд покладає на відповідача.

Outcome: approved