Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

У березні 2015 року позивач [PERSON]звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON]про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з 30 жовтня 2010 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу вони мають дочку - [PERSON], [INFO]. Через вчинення чоловіком насильства в сім'ї вона з 17 березня 2015 року проживає окремо від чоловіка та має намір розірвати з ним шлюб. [PERSON]не має регулярного заробітку, але він має певний дохід, через що вона просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі. Оскільки дитина була свідком сімейного насильства вона потребує додаткових витрат на лікування та догляд за нею. Враховуючи викладене, позивач [PERSON]просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 2 000 грн. на місяць до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] поданий позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON]не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки позивач у судовому засіданні не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що з 30 жовтня 2009 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 1363. Від шлюбу вони мають дитину - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Як вбачається з довідки № 62 від 20 квітня 2015 року з Управління соціального захисту населення Васильківської РДА Київської області, [PERSON]перебуває на обліку та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 130 грн. на місяць. Так, за період з жовтня 2014 року по березень 2015 року сума виплат склала 780 грн. 00 коп.. Як вбачається з матеріалів справи, з 17 березня 2015 року [PERSON] звернулась за допомогою до Центру у справах сім'ї та жінок Деснянського району м. Києва з приводу фізичного та психологічного насильства в сім'ї та на даний час разом зі своєю малолітньою дочкою вони проживають в притулку даного центру для отримання соціальних послуг, що підтверджується довідкою № 1.1-11/03 від 19 березня 2015 року, видану Центром у справах сім'ї та жінок Деснянського району м. Києва. Позивач [PERSON]зазначала, що добровільної матеріальної допомоги на утримання їхньої дочки відповідач [PERSON]не надає, а самостійно вона не здатна належним чином утримувати їхню спільну дитину. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вказану позицію також підтримав Пленум Верховного Суду України у п. 17 Постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК Україникожна сторона повинна довести тіобставини, на які вона посилається як на підставусвоїхвимогабозаперечень. Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК Українидоказиподаються сторонами та іншими особами, якіберуть участь у справі. Доказуваннюпідлягаютьобставини, якімаютьзначення для ухваленнярішення у справі і щодояких у сторін та іншихосіб, якіберуть участь у справі, виникаєспір. Враховуючи викладене та з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позивач [PERSON]не надала суду належних доказів, що відповідач [PERSON] спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 2000 грн. щомісячно. Окрім того, із наявних матеріалів справи суду не вдалося встановити матеріальне становище та стан здоров'я платника аліментів, наявність чи відсутність на його утриманні інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків, а також інші обставини, що мають значення для ухвалення об'єктивного рішення у справі. Також слід зазначити, що посилання позивача на ту обставину, що малолітня дочка [PERSON] стала свідком сімейного насильства у зв'язку з чим вона потребує додаткових витрат на лікування та догляд не підтверджуються матеріалами справи. За таких обставин суд вважає, що з відповідача [PERSON]слід стягнути аліменти на користь позивачки[PERSON]. у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання дитини[PERSON], [INFO], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 31 березня 2015 року. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача [PERSON]на користь держави.

Outcome: partial