Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

ТОВ «Учбово-Консультативний Центр «МІА» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.08.2019 року на електронному майданчику «СЕТАМ» відбулися торги з продажу іпотечного майна, а саме: двокімнатної квартири, загальною площею 37,9 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . Переможцем зазначених торгів стало ТОВ «Учбово-Консультативний Центр «МІА». 03.10.2019 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб'юк Ю.А. зареєстровано право власності на вищевказану квартиру за позивачем, однак в придбаній квартирі числяться зареєстрованими особами відповідачі у справі, а саме - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи наявність зареєстрованих у належній позивачу квартирі відповідачів, позивач вважає, що порушено його право передбачене ч. 1 та 2 ст. 319 Цивільного Кодексу України щодо вільного володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд та права щодо вчиняти свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, оскільки, кількість зареєстрованих осіб в квартирі прямо впливають на сплату позивачем комунальних послуг, зокрема утримання прибудинокової території та вивіз твердих побутових відходів. Таким чином за наявності порушеного права користування та розпорядженням майном позивачем, ТОВ «Учбово-Консультативний Центр «МІА» вважає, що вирішення про зняття відповідачів з реєстраційного обліку залежить, зокрема від судового вирішення питання про право користування відповідачами квартирою, що є власністю позивача. При цьому, позивач не знає в яких родинних стосунках перебувають відповідачі між собою, в тому числі з колишнім власником квартири [PERSON] . Аналіз норм права, ст.ст. 321, 383, 391, 405 ЦК України та ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» свідчить, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власника на будинок особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Оскільки житлові права членів сім`ї власника житлового будинку (квартири) є похідними від прав власника цього житлового приміщення, то припинення права власності особи на житло припиняє право членів її сім`ї на користування цим будинком. Враховуючи вищевказані обставини, порушення та обмеження у здійсненні права користування та розпорядженням свої майном, ТОВ «Учбово-Консультативний Центр «МІА» просить суд усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном, шляхом визнання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач у судове засідання не з`явився, до суду представник позивача подав заяву в якій зазначив що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позові, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Представник третьої особи Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Самсуєва Ю.П. в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву в якій просить суд здійснювати розгляд справи у відсутність представника Департаменту. Проти позову третя особа не заперечує. У зв'язку із неявкою в судове засідання відповідачів, які були належним чином повідомлені про проведення судового засідання, та від яких не надходило заяви про розгляд справи за їх відсутності, причини неявки ними не повідомлені, відзиву на позов на подано, а позивач не заперечував проти вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався за відсутності відповідачів, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, за наявними у справі доказами (у заочному порядку). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, вивчивши позов, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ТОВ «Учбово-Консультативний Центр «МІА» знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення з огляду на наступне. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як вбачається з копії свідоцтва, посвідченого приватним нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А. від 03.10.2019 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ТОВ «Учбово-Консультативний Центр «МІА» належить на праві власності майно, що складається з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 37,9 кв.м., житловою площею 37,9 кв.м., що раніше належало [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Тобто, з 03.10.2019 року ТОВ «Учбово-Консультативний Центр «МІА» набуло права власності на вищезазначену квартиру. Однак, у вказаній квартирі, числяться зареєстрованими: [PERSON] , [INFO] , з 19.09.2014 року по теперішній час, [PERSON] , [INFO] , з 19.09.2014 року по теперішній час, [PERSON] , [INFO] , з 27.11.2012 року по теперішній час, та [PERSON] , [INFO] , з 06.11.2012 року по теперішній час, що підтверджується інформацією Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 09.01.2020 року № 01-17/02/7045. Як зазначає ТОВ «Учбово-Консультативний Центр «МІА» у позові, наявність реєстрації відповідачів в квартирі порушує право вільного володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. У відповідності з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», наслідком визнання особи в судовому порядку такою, що втратила право користування житловим приміщенням є зняття її з реєстрації місця проживання. Враховуючи те, що реєстрація відповідачів у квартирі порушує та обмежує права позивача у здійсненні права користування та розпорядженням своїм майном, вони мають бути визнані особами, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне усунути позивачеві перешкоди у здійсненні права користування та розпорядженням майном, шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути в рівних частках судовий збір з відповідачів на користь позивача в розмірі 1 921 грн. 00 коп. (480 грн. 25 коп. + 480 грн. 25 коп. + 480 грн. 25 коп. + 480 грн. 25 коп.), тобто з кожного по 480 грн. 25 коп. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, відсутні.

Outcome: approved