Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить скасувати державний акт серії ЯЕ №811576 на право власності на земельну ділянку, площею 4,4496 га, виданий на ім'я [PERSON], яка розташована на території Калинівської селищної ради Броварського району Київської області та скасувати державну реєстрацію права власності на дану земельну ділянку, кадастровий номер 3221283200:06:002:0005; визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 4,4496 га, яка розташована на території Калинівської селищної ради Броварського району Київської області. Свій позов обґрунтовує тим, що 13 червня 2007 року він уповноважив відповідача придбати земельні ділянки, що розташовані на територіях Харківського району Харківської області та Броварського району Київської області, а також зареєструвати право власності на земельні ділянки на його ім'я. Після складання зазначеної довіреності, починаючи з 13 червня 2007 року він періодично надавав грошові кошти відповідачу для придбання земельних ділянок, у відповідності до домовленості, підтвердженням факту надання грошових коштів є розписки в кількості 11 штук на загальну суму 444960 доларів США, що в гривневому еквіваленті становило 2247048 грн. 00 коп. Як стверджує позивач в тексті позовної заяви, у листопаді 2011 року йому стало відомо про те, що відповідач в порушення існуючої домовленості зафіксованою довіреністю, за надані ним кошти, набув у власність спірну земельну ділянку загальною площею 4,4496 га, цільове призначення земельної ділянки - землі промисловості (будівництво складського митного ліцензійного комплексу), кадастровий номер земельної ділянки 3221283200:06:002:0005 на території Калинівської селищної ради Броварського району Київської області та оформив право власності на своє ім'я, що підтверджується відповідним державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯЕ №811576 від 21 січня 2008 року виданого на підставі розпорядження Київської облдержадміністрації від 14.09.2007 року за №826. За таких обставин 18 листопада 2011 року позивач звернувся до Броварського МВ ГУ МВС України із заявою щодо шахрайських дій з боку [PERSON], внаслідок чого, постановою старшого лейтенанта міліції слідчим СВ Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області від 29 грудня 2011 року порушена кримінальна справа №07-8190 щодо [PERSON], [INFO], за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, за фактом вчинення шахрайства в особливо великих розмірах. Проведеною за даним фактом перевіркою встановлено, що 29.12.2006 року [PERSON] з метою заволодіння чужим майном (шахрайство), вчиненого в особливо великих розмірах, шляхом обману та зловживання довірою заволодів земельною ділянкою [PERSON] площею 4,4496 га, яка розташована в смт. Калинівка Броварського району, в результаті чого, останньому завдано матеріальної шкоди. Також, 29 грудня 2011 року постановою старшого лейтенанта міліції слідчим СВ Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області накладено арешт на вклади, цінності та інше майно [PERSON], в тому числі на земельні ділянки, які він оформив на своє ім'я. З метою поновлення порушеного права власності на земельну ділянку, що придбана за його особисті кошти [PERSON] змушений звернутися до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, пояснення надав аналогічні викладеним в тексті позовної заяви. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Частиною 3 статті 386 Цивільного кодексу України, передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно із частиною 4 статті 22 ЦК України на вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Положеннями ст. 152 ЗК України передбачено забезпечення державою громадянам рівні умови захисту прав власності та користування та право власника або землекористувача земельної ділянки вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, серед іншого, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Статтею 378 Цивільного кодексу України визначено, що право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідно до частини 1 статті 155 Земельного Кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. З матеріалів справи встановлено, що 13 червня 2007 року позивач на підставі довіреності, посвідченої нотаріально, уповноважив відповідача придбати земельні ділянки, що розташовані на території Харківського району Харківської області та території Броварського району Київської області, а також зареєструвати право власності на вказані земельні ділянки на ім'я [PERSON]. На підтвердження намірів та у порядку виконання довіреності позивач передав відповідачу грошові кошти, факт їх отримання та цільового призначення цих коштів підтверджений розпискою, написаною власноручно відповідачем, так як будь-яких фактів, які б спростовували зазначені обставини, судом при розгляді даної справи по суті здобуто не було. При цьому з матеріалів також справи вбачається, що позивач неодноразово, починаючи з 2006 року передавав відповідачу грошові кошти, а останній отримував їх саме для придбання нерухомого майна - земельних ділянок. Фактично між сторонами існували правовідносини з представництва майнових інтересів позивача щодо набуття ним у власність, за рахунок особистих коштів, нерухомого майна при сприянні відповідача, який був уповноважений на вчинення конкретних дій перелічених у довіреності. Як вбачається, із матеріалів справи 21.01.2008 року [PERSON] у порушення умов довіреності від 13.06.2007 року оформив на своє ім'я державний акт про право власності на земельну ділянку загальною площею 4,4496 га, цільове призначення земельної ділянки - землі промисловості (будівництво складського митного ліцензійного комплексу, кадастровий номер земельної ділянки 3221283200:06:002:0005 на території Калинівської селищної ради Броварського району Київської області Серія ЯЕ №811576. Враховуючи ту обставину, що позивач надавав відповідачу грошові кошти для придбання земельної ділянки, розташованої на території Броварського району Київської області та уповноважував його саме для цих цілей, суд приходить до висновку, що спірна земельна ділянка придбана за кошти позивача, при цьому право власності на вказану земельну ділянку набуто відповідачем неправомірно. Зазначені обставини, також підтверджуються постановою про порушення кримінальної справи від 29.12.2011 року, згідно з якою порушено кримінальну справу № 07-8190 щодо [PERSON], [INFO] за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом шахрайства вчиненого в особливо великих розмірах. При цьому проведеною перевіркою у рамках кримінального провадження встановлено, що 29.12.2006 року [PERSON] з метою заволодіння чужим майном (шахрайство), вчиненого у особливо великих розмірах, шляхом обману та зловживання довірою заволодів земельною ділянкою [PERSON] площею 4,4496 га, яка розташована у смт. Калинівка Броварського району Київської області. У результаті злочинних дій [PERSON] [PERSON] завдано матеріальної шкоди на загальну суму 444960 доларів США. Виходячи з положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням викладеного, доводи позивача щодо порушення його майнових прав відповідачем є обґрунтованими належними та допустимими доказами, які приймаються судом до уваги. При цьому враховуючи цільовий характер надання грошових коштів, суд вважає за доцільне у порядку усунення порушень права власності позивача скасувати державний акт на земельну ділянку, з припиненням на неї права власності відповідача, так як воно набуте останнім неправомірно у порушення загальних положень цивільного законодавства щодо підстав набуття права власності та визнання за позивачем права власності на земельну ділянку.

Outcome: approved