Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

у березні 2015року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.10.2006року Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім'ї за актовим записом № 2826 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO] народження. Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та ведення спільного господарства, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні стосунки фактично припинені з листопада 2014року, спільне господарство не ведеться, тому примирення та подальше збереження сім'ї не бажає. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.10.2006року Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім'ї за актовим записом № 2826 (а.с.5). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивачем у позові зазначено, що сторони не ведуть спільне господарство, проживають окремо та не підтримують шлюбних стосунків з листопада 2014року, примирення між подружжям неможливе, оскільки позивач не бажає подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вирішити питання стосовно судових витрат.

Outcome: approved