Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом Михайлівської сільської ради, третя особа: Вільнянська державна нотаріальна контора Запорізької області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 6,8045 га, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, право власності на яку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 053510. За життя, а саме 06.01.2012 [PERSON] склала заповіт, яким належну їй на праві приватної власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,8045 га, кадастровий номер 2321584000:04:002:0131, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, заповіла позивачу. Позивач звернулась до Вільнянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.03.2021 за № 349/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначає, що у встановлений законом шестимісячний строк не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що з січня 2020 року проживала за межами Запорізької області, а саме в м. Київ. З моменту встановлення карантину, введеного постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 (із наступними змінами та доповненнями) вона знаходилась переважно в м. Києві та не приїздила до Запорізької області, що було обумовлено різними факторами: підсиленням карантинних заходів, підвищений ризик спілкування з спадкодавцем через її похилий вік в умовах карантину, її виїзди за необхідністю за кордон в період з початку 2020 року до березня 2021 року, у зв`язку з чим вона несвоєчасно дізналась про смерть [PERSON] . Вважає, що пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, у зв`язку з чим просить визначити їй додатковий тримісячний строк, з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 02.04.2021 справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 10.08.2021 задоволено клопотання позивача, замінено первісного відповідача - Михайлівську сільську раду належним відповідачем - [PERSON] , прийнято уточнену позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Вільнянська державна нотаріальна контора Запорізької області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У підготовчому судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник у підготовчому судовому засіданні заявили про визнання позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Від представника третьої особи - Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області надійшла заява про розгляд справи без його присутності. За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд приймає визнання відповідачем позову, яке не суперечить змісту закону та не порушує права сторін, тому ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.02.2021 Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,8045 га, кадастровий номер 2321584000:04:002:0131, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, право власності на яку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 053510. Відповідно до заповіту, посвідченого 06.01.2012 приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області Тиханською С.Я., зареєстрованого в реєстрі за № 13, спадкодавець [PERSON] заповіла [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,8045 га, кадастровий номер 2321584000:04:002:0131, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 14.05.2013 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, 14.05.2013 в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено актовий запис № 42 про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] Із матеріалів спадкової справи № 349/2020, заведеної щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , встановлено, що 16.10.2020 до Вільнянської державної нотаріальної конториіз заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] звернулась дочка померлої [PERSON] , надавши довідку виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 08.10.2020 за № 02-08-05/407, згідно з якою [PERSON] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , з 1967 року по день смерті, разом з нею на день смерті були зареєстровані: дочка - [PERSON] та онук - [PERSON] . Також з матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач [PERSON] звернулась до Вільнянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняттяспадщини після смерті спадкодавця [PERSON] тільки 12.03.2021, тобто з пропуском встановленого законодавством 6-місячного строку. Постановою від 13.03.2021 державний нотаріус Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області Євграфова О.М. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд, дослідивши поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, прийшов до таких висновків. З 12.03.2020 до 31.12.2021 на усій території України встановлено карантин відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами), від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Спадкодавець [PERSON] постійно проживала та померла в [ADDRESS] . В свою чергу, [PERSON] з січня 2020 року проживала за межами Запорізької області, а саме в м. Київ, про що свідчить договір оренди квартири, укладений 03.01.2020 між [PERSON] (орендодавець) та [PERSON] (орендатор) строком до 03.06.2021. З моменту встановлення карантину вона знаходилась переважно в м. Києві та не приїздила до Запорізької області, отже, своєчасно не була обізнана про смерть [PERSON] , що підтвердила у судовому засіданні відповідач. Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що [PERSON] дійсно внаслідок об`єктивних причин не була вчасно повідомлена про смерть [PERSON] . Суд вважає причину пропуску строку поважною, відповідно до ст. 1272 ЦК України, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Визначаючи позивачу період часу для подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає тримісячний строк достатнім для подання зазначеної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved