Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 22.06.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №215/12-07-0496, відповідно до якого позивач надав відповідачці [PERSON] грошові кошти у сумі 29450,00 доларів США зі сплатою 12,2% річних строком до 15.06.2027 року. У процесі кредитування були здійснені зміни до кредитного договору, а саме була змінена валюта кредитування, сума, відсоткова ставка та кінцевий термін повернення коштів. Відповідно до умов даного договору про внесення змін №5 від 27.11.2013 року до договору кредиту №215/12-07-0496 від 22.06.2007 року позивач надав відповідачу [PERSON] кредитні кошти в сумі 319164,53 грн. зі сплатою 9,9% річних з кінцевим терміном повернення до 26.11.2033 року. В забезпечення виконання зобовязань між позивачем та [PERSON] 22.06.2007 року було укладено іпотечний договір №215/12-07-0497, відповідно до якого [PERSON] передала ПАТ «Укрсоцбанк» земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських споруд загальною площею 0,0439 га та житловий будинок загальною площею 65,2 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м., розташовані по вул. Знаменській, 36 в м.Маріуполі. Також в забезпечення виконання зобовязань між банком та [PERSON] був укладений договір поруки№215/12-07-0498 від 22.06.2007 року, відповідно до якого [PERSON] зобовязався перед позивачем відповідати за виконання зобовязань [PERSON] Відповідачка платежі по кредиту не сплачувала, останній платіж надійшов 27.11.2013 року в розмірі 657,67 грн., внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 389 541,85 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 318506,86 грн., заборгованості по процентам в сумі 71034,99 грн. На підставі викладеного позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом та просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №215/12-07-0496 від 22.06.2007 року в сумі 389541,85 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 5843,13 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявились, про час та день слухання справи були повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили. В цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.06.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №215/12-07-0496, відповідно до якого позивач надав відповідачці [PERSON] грошові кошти у сумі 29450,00 доларів США зі сплатою 12,2% річних строком до 15.06.2027 року. У процесі кредитування були здійснені зміни до кредитного договору, а саме була змінена валюта кредитування, сума, відсоткова ставка та кінцевий термін повернення коштів. Відповідно до умов даного договору про внесення змін №5 від 27.11.2013 року до договору кредиту №215/12-07-0496 від 22.06.2007 року позивач надав відповідачу [PERSON] кредитні кошти в сумі 319164,53 грн. зі сплатою 9,9% річних з кінцевим терміном повернення до 26.11.2033 року. В забезпечення виконання зобовязань між позивачем та [PERSON] 22.06.2007 року було укладено іпотечний договір №215/12-07-0497, відповідно до якого [PERSON] передала ПАТ «Укрсоцбанк» земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських споруд загальною площею 0,0439 га та житловий будинок загальною площею 65,2 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м., розташовані по вул. Знаменській, 36 в м.Маріуполі. Також в забезпечення виконання зобовязань між банком та [PERSON] був укладений договір поруки№215/12-07-0498 від 22.06.2007 року, відповідно до якого [PERSON] зобовязався перед позивачем відповідати за виконання зобовязань [PERSON] Відповідачка [PERSON] платежі по кредиту не сплачувала, останній платіж надійшов 27.11.2013 року в розмірі 657,67 грн., внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 389 541,85 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 318506,86 грн., заборгованості по процентам в сумі 71034,99 грн. Вимогами ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У відповідності до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Суд прийшов до висновку, що відповідачі неналежно виконали свої зобовязання за кредитним договором №215/12-07-0496 від 22.06.2007 року, що підтверджується наданими суду доказами, у звязку з чим, вимоги позивача по стягненню з відповідачів заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, понесенні позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 5843,13 грн., необхідно стягнути з відповідачів у порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України в рівних частинах.

Outcome: approved