Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб із [PERSON], зареєстрований 23.03.2013 року виконкомом Пухівської сільської ради Броварського району Київської області, після розірвання шлюбу відновити позивачу її дошлюбне прізвище «Темінська», та стягнути із [PERSON] на свою користь аліменти на утримання двох дітей у розмірі 2000 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 23.03.2013 року вона уклала шлюб із [PERSON] Від спільного подружнього життя в них народилося дві дочки: 09 серпня 2009 року [PERSON] та 04 квітня 2014 року [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. У сімї постійно виникають сварки та скандали. Протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося. Із першої половини 2014 року між нею та відповідачем відсутні подружні відносини та спільний побут. Відповідач не бере достатньої матеріальної участі у житті й вихованні спільних дітей, ухиляючись від покладеного на нього обовязку щодо утримання своїх дітей. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON]А у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 23.03.2013 року виконкомом Пухівської сільської ради Броварського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини Федюк, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії I-ОК № 142525, актовий запис № 2 (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ОК № 135538, виданого 02 вересня 2009 року виконкомом Пухівської сільської ради Броварського району Київської області, від спільного подружнього життя у сторін 09 серпня 2009 року народилася дочка [PERSON] (а.с. 6). Як вбачається із свідоцтва про народження серії I-ОК № 264020, виданого 16 квітня 2014 року виконкомом Пухівської сільської ради Броварського району Київської області, від спільного подружнього життя у сторін 04 квітня 2014 року народилася ще одна дочка [PERSON] (а.с. 7). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов у частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на вищевказану норму, вимога позивача про відновлення її дошлюбного прізвища на «Темінська» також підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 180, ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 1,2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст.ст. 181,182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі а при визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дітей; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, вивчивши матеріали справи, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів також підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а також якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп., а також на користь держави підлягає стягненню із відповідача судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved