Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

У березні 2015 року ПАТ «[PERSON] Аваль» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач вказує на те, що 26 лютого 2008 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», який змінив свою назву на ПАТ «[PERSON] Аваль», та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено генеральний кредитний договір № 010/01-04/08-113, згідно якого кредитор зобовязався надати позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених договорами, укладеними в рамках цього договору, і які є його невідємними частинами, із загальним розміром позичкової заборгованості, який не повинен перевищувати 285000 грн., терміном дії до 25 лютого 2018 року. В рамках генерального кредитного договору 26 лютого 2008 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», який змінив свою назву на ПАТ «[PERSON] Аваль», та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено кредитний договір № 010/01-04/08-114. Згідно договору [PERSON] відкрив відповідачу не відновлювальну кредитну лінію у сумі 293070 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16,5 % річних з кінцевим строком повернення кредиту 25 лютого 2018 року. У забезпечення виконання позичальником зобовязань за кредитним договором 26 лютого 2008 року між Банком та [PERSON] укладено договір поруки. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 29 січня 2015 року року існує заборгованість перед Банком в сумі 126165 грн. 45 коп.. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 526, 530, 611-612, 625, 1050 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в сумі 126165 грн. 45 коп., а також сплачені позивачем судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. В судовому засіданні 25 травня 2015 року представник відповідача проти позову заперечував. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 26 лютого 2008 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», який змінив свою назву на ПАТ «[PERSON] Аваль», та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено генеральний кредитний договір № 010/01-04/08-113, згідно якого кредитор зобовязався надати позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених договорами, укладеними в рамках цього договору, і які є його невідємними частинами, із загальним розміром позичкової заборгованості, який не повинен перевищувати 285000 грн., терміном дії до 25 лютого 2018 року. В рамках генерального кредитного договору 26 лютого 2008 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», який змінив свою назву на ПАТ «[PERSON] Аваль», та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено кредитний договір № 010/01-04/08-114. Згідно договору [PERSON] відкрив ФОП [PERSON] не відновлювальну кредитну лінію у сумі 293070 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16,5 % річних з кінцевим строком повернення кредиту 25 лютого 2018 року. Згідно п. 3.7 кредитного договору позичальник зобовязався здійснювати повернення основної заборгованості за кредитом у строки, визначені графіком погашення кредитної заборгованості, рівними щомісячними платежами; зобовязався щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом. Відповідно до п.10.2 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту, процентів за користування кредитом позичальник сплачує кредитору пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. У забезпечення виконання позичальником зобовязань за кредитним договором 26 лютого 2008 року між Банком та [PERSON] укладено договір поруки, згідно п. 2.1 якого поручитель зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку в повному обсязі. Як вбачається з матеріалів справи, 5 червня 2014 року між Банком та ФОП [PERSON] укладено додаткову угоду № 010/01-04/08-114/2 до кредитного договору № 010/01-04/08-114 від 26 лютого 20108 року, згідно якого сторони тимчасово на період з 5 червня 2014 року по 24 грудня 2014 року домовились зменшити розмір щомісячного платежу та змінити строк його сплати. Крім того, позичальник зобовязався, починаючи з 5 червня 2014 року по 1 грудня 2014 року, сплатити нараховані проценти за період з квітня 2014 року по травень 2014 року в сумі 3332 грн. 34 коп., а також в строк до 25 лютого 2018 року сплатити пеню, нараховану станом на 5 червня 2014 року в сумі 407 грн. 72 коп.. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 29 січня 2015 року існую заборгованість перед Банком в сумі 126165 грн. 45 коп., яка складається з: 118900 грн. 49 коп. заборгованості за тілом кредиту, 6717 грн. 97 коп. заборгованості за відсотками, 547 грн. 00 коп. пені. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов Банку на підставі ст.ст.526, 536, 549, 610, 611 ЦК України підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір.

Outcome: approved