Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

У березні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Іллічівське» про відшкодування матеріальної шкоди та просив суд стягнути з [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 47 385,65 грн. та судові витрати в сумі 473,87 грн. Відповідно до ст. 213 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи проти позову заперечував, в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином (а.с. 78). В судовому засіданні представник третьої особи Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Іллічівське» позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу у його відсутність (а.с. 81). Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.11.2014 р. о «09» год. «50» хвил. [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 21033 д.н.з. [NUMBER], не врахував дорожню обставновкау, внаслідок чого сталось зіткнення з автомобілем БМВ д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Вина відповідача [PERSON] підтверджується постановою Дарницького районного суду м.Києва від 19.12.2014 р. (а.с. 4). В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль БМВ д.н.з. [NUMBER], що належить позивачу [PERSON]. Згідно Звіту № 19, складеного ТОВ «Сальватор», вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу БМВ д.н.з. [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 96 989,79 грн. (а.с. 5-37). Позивачем також були понесені прямі збитки на оплату експертного дослідження в сумі 600,00 грн. (а.с. 46а). Таким чином, загальна вартість матеріального збитку, заподіяного позивачу становить: 72 728,08 грн. (фактичні витрати по ремонту автомобіля) + 24 057,57 грн. (втрата товарної вартості) + 600,00 грн. (вартість проведення дослідження) = 97 385,65 грн. Оплата позивачем вартості відновлювального ремонту підтверджується: квитанцією № 4552410009 від 24.11.2014 р. на суму 13 000,00 грн.; квитанцією № 7022210022 від 22.12.2014 р. на суму 2 345,66 грн.; квитанцією № 7022210021 від 22.12.2014 р. на суму 57 382,42 грн. (а.с. 38, 39, 45). Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Згідно ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. За клопотанням відповідача (а.с. 63) ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02.06.2015 р. призначено судову авто-товарознавчу експертизу (а.с. 65-66). 20.07.2015 р. справа повернулася до суду без виконання експертизи, у зв'язку не оплатою відповдіачем експертизи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилаається як на підставу своїх вимог і заперчень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Відповідно до норм ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання правовідносин. Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/09366285 відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ «Страхове товариство «Ілічівське» (а.с. 51). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», передбачає, що при настанні страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АІ/0936285 встановлена страхова сума (ліміт відповідальності) страховика за шкоду заподіяну майну в розмірі 50 000,00 грн. Таким чином, страхова сума (ліміт відповідальності) страховика не може покрити в повному обсязі матеріальні збитки, що були завдані автомобілю БМВ д.н.з. [NUMBER], власником якого є позивач. Отже, позивачу, всього завдано матеріальні збитки на суму: 97 385,65 грн. (розмір матеріальної шкоди завданої позивачу) - 50 000,00 грн. (сума страхового відшкодування) = 47 385,65 грн. (шкода, що не покривається третьою особою). Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного Кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, приходить до висновку, що відповідач не виконав свої зобов'язання перед позивачем тому суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задовольняється, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору у розмірі 473,87 грн. (а.с. 1). Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: approved