Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

У вересні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила суд стягнути з [PERSON] на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 13 773 грн. 14 коп. та змінити розмір стягуваних аліментів, визначений рішенням суду від 23.05.2016 року, та стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.07.2017 року, з дня набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.01.2019 року, позовні вимоги [PERSON] були задоволені у повному обсязі. Однак ухвалою суду від 26.07.2019 року, заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.01.2019 року скасоване, призначене справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2020 року, провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 13 773 грн. 14 коп. закрито. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, в обґрунтування позовних вимог про зміну розміру аліментів, позивач зазначила, що вона разом із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням суду від 10.06.2016 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну дитину, сина - [PERSON] , [INFO] , на якого за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2016 року стягнуто аліменти. Проте, внаслідок зміни законодавства, а саме набуття чинності 08.07.2017 року Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», позивач вважає, що є підстави для зміни розміру аліментів, у зв`язку з чим, [PERSON] просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з 08.07.2017 року, тобто з дня набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, представник позивача адвокат Мульченко Є.В. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Враховуючи заяву представника позивача та відповідача у справі, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяви сторін по справі, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 10.06.2016 року, що підтверджується рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.06.2016 року, справа № 335/5093/16-ц. Від шлюбу у сторін народилася дитина син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2016 року, ухваленого у справі № 335/5094/16-ц, з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , яка на момент винесення рішення проживала за адресою: [ADDRESS] стягуються аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.05.2016 року до повноліття дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 08.07.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017 року. На підставі вищенаведеного положення ч. 2 ст. 182 СК України викладено в новій редакції, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено судом, за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2016 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина у розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і є порушенням прав та законних інтересів неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Суд звертає увагу, що на час вирішення справи судом мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину складає 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Положеннями ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Отже, розмір аліментів, який був стягнутий з відповідача рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2016 року у цивільній справі № 335/5094/16-ц, не відповідає мінімальному розміру аліментів визначеного ч. 2 ст. 182 СК України. Оскільки законодавством збільшено мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог: у будь-якому випадку розмір аліментів не може бути меншим від 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи, вище викладене, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, визначений рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2016 року та стягувати з відповідача аліменти в розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial