Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

У березні 2019 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що 08 листопада 2014 року він з відповідачкою уклав шлюб, який було зареєстровано у виконавчому комітеті Рекшинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, актовий запис № 03. Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, проживають окремо, в зв`язку з чим їх сім`я фактично розпалась й існує лише формально. Позивач [PERSON] , в судовому засіданні позов підтримав просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] , в судовому засіданні позов визнала. Судом було здійснено наступні процесуальні дії: 05 березня 2019 року суд звернувся за наданням інформації про зареєстроване місце проживання відповідача. 21 березня 2019 року судом відкрито провадження у вказаній справі. 17 квітня 2019 року ухвалою суду сторонам надано одномісячний строк на примирення, провадження по справі зупинено. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони уклали шлюб 08 листопада 2014 року у виконавчому комітеті Рекшинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області. Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, в зв`язку з чим їх сім`я фактично розпалась й існує лише формально. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Вжиті судом заходи з метою примирення сторін не були результативними. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з того, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову стягнути з відповідача.

Outcome: approved