Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визначення розміру часток в спільній сумісній власності на квартиру. В обгрунтування своїх вимог зазначав, що йому та відповідачам на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджуються свідоцтвом про право власності на квартиру [NUMBER] від 10 лютого 1994 року. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з положеннями ст. 369 цього Кодексу співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. В даний час між ними, як співвласниками майна, виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання, збереження вищевказаної квартири та угоди про спосіб виділення його частки із сумісного спільного майна не досягнуто. Такій ситуації передувало те, що він, позивач, розірвав шлюб з відповідачкою [PERSON] Положеннями ст. 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. З огляду на такі факти просить постановити рішення, яким визначити розмір часток у справі спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], а саме встановити, що йому та відповідачам належить по 1/4 (одній четвертій) частині. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились та подали заяви, з яких убачається, що вони позов визнають та просять розглядати справу у їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась без поважних причин, хоч про час і місце розгляду була належним чином повідомлена. Суд вважає, за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, оскільки в матеріалах справи наявні достатні докази про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], його представника [PERSON], з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) [NUMBER] від 10 лютого 1994 року є співвласниками двокімнатної квартири [ADDRESS]. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є колишнім подружжям, шлюб між ними було розірвано 12 грудня 2000 року, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] є їхніми дітьми. Вищевказана квартира належить сторонам по справі на праві спільної сумісної власності. Дані обставини стверджуються позивача та його представника, долученими до справи письмовими доказами: копією свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) [NUMBER] від 10 лютого 1994 року, довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописку №434 від 11 березня 2015 року, яка видана ЛКП «Під Голоском-410» та ці обставини в судовому засіданні ніким не оспорювались. Положеннями ст. 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виходячи з принципу рівності прав суб'єктів права спільної сумісної власності, суд приходить до висновку, що частки сторін по справі у спільній сумісній власності на вищевказану квартиру становлять по 1/4 частині.

Outcome: approved