overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

У березні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 44 668,21 грн. за кредитним договором № б/н від 01 листопада 2013 року та 1921 грн. судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 01 листопада 2013 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 18 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Копії Витягу «Умов та правил надання банківських послуг» та Витягу з «Тарифів Банку». Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 договору. Зазначено, що відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через веб-сайт банку www.privatbank.ua або інший інтернет/SMS - ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача www.privatbank.ua ПАТ КБ «Приват банк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ №22 від 29 липня 2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ №22 від 05 жовтня 2011 року

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

У березні 2019 року акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з даним позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 07.08.2017 року відповідачу видано кредитну картку та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписавши заяву, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між сторонами договір про надання банківських послуг. Крім того, позивач посилається на те, що станом на 27.02.2019 року у відповідача виникла заборгованість за кредитом на загальну суму 80083,32 грн, яка складається з: 53152,90 грн. - заборгованості за кредитом, 22640,74 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3789,68 грн. - штраф (процентна складова). Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10.05.2019 року підсудність справи визначено за Подільським районним судом м. Києва. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 30.09.2020 року цивільну справу передано для розгляду судді Подільського районного суду м. Києва Гребенюку В.В. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 01.10.2020 року відкрито провадження у справі. Позивач разом із позовом подав заяву про розгляд справи за його відсутності. за процентами за користування кредитом. Також, позивач подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. В подальшому, позивач звернувся до суду із клопотанням про долучення письмових доказів до матеріалів справи та про огляд веб-сайту. Відповідач на призначені судові засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток, причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідач правом на участь в судових засіданнях не скористався, за таких обставин,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

У березні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» в особі представника позивача Кіріченка Віталія Михайловича до [PERSON] про стягнення заборгованості.Просив стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.05.2011 року, в сумі 13 013 грн. 70 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн. 00 коп. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач до суду не з`явилася, не повідомивши суду про причини неявки, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про день та час судового засідання, зокрема, і через оголошення на сайті «Судова влада». Судом встановлено, що 13.05.2011 року відповідач отримала кредит у розмірі 5800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором (а.с.5-12). У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 28.02.2019 року має заборгованість - 13 013 грн. 70 коп., яка складається з: -5646,10 грн. - тіло кредиту; -2204,72 - заборгованість за простроченим тілом кредиту; -0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; -3333,65 грн. - нараховано пені; -733,34 грн. - пеня за несвоєчасніть сплати боргу на суму від 100 грн.; А також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: -500.00 грн. - штраф (фіксована частина); -595,89 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить - 13 013 грн. 70 коп. Тому, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.05.2011 року, в сумі 13 013 грн. 70 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн. 00 коп. У відповідності до ст.ст. 526, 527,530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

У березні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» в особі представника позивача Кіріченка Віталія Михайловича до [PERSON] про стягнення заборгованості.Просив стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.07.2013 року, в сумі 11 745 грн. 64 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн. 00 коп. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач до суду не з`явився, не повідомивши суду про причини неявки, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час судового засідання, зокрема, і через оголошення на сайті «Судова влада». Судом встановлено, що 22.07.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором (а.с.5-6). У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 18.02.2019 року має заборгованість - 11 745 грн. 64 коп., яка складається з: -0,00 грн. - тіло кредиту; -1462,20 - заборгованість за простроченим тілом кредиту; -0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; -7097,43 грн. - нараховано пені; -2150,50 грн. - пеня за несвоєчасніть сплати боргу на суму від 100 грн.; А також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: -500.00 грн. - штраф (фіксована частина); -535,51 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить - 11 745 грн. 64 коп. Тому, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.07.2013 року, в сумі 11 745 грн. 64 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн. 00 коп. У відповідності до ст.ст. 526, 527,530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

У березні 2019 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання у цивільній справі за позвом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заява обґрунтована тим, що 16.03.2012 року Оболонський районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист № 2-7/12 від 23.10.2012 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу за кредитним договором № 014/9408/74/77137 в розмірі 228 937 доларів США 76 центів, що еквівалентно 1 826 237 грн. 87 коп. та судового збору у розмірі 1 820 грн. Відповідач добровільно не виконує рішення суду, тому стягувач змушений був звернутися до Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження, проте відповіді з приводу наявності виконавчого документа у провадженні державного виконавця, не надходило. Заявник зазначає, що при пересиланні оригіналу виконавчого листа до АТ «Райффайзен Банк Аваль» виконавчий документ був втрачений, з цих підстав просив суд видати дублікат виконавчого листа. У судове засідання учасники справи не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, а тому їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дублікату виконавчого листа. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16.03.2012 року, позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, стягнуто заборгованість по договору у розмірі 228 937 доларів США 76 центів, що еквівалентно 1 826 237 грн. 87 коп. та витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 820 грн. Вказане рішення набрало законної сили, а тому на його виконання 23.10.2012 року Оболонським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 2-7/12. Судом встановлено, що державним виконавцем Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві не здійснювалось виконавче провадження з примусового виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16.03.2012 року у справі № 2-7/12 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», заборгованості у розмірі 228 937 доларів США 76 центів, що еквівалентно 1 826 237 грн. 87 коп., оскільки при пересиланні оригіналу виконавчого листа, виконавчий документ було втрачено. Відповідно до пп. 17.4 п. 17 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви стягувача про видачу дублікату виконавчого листа.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

У березні 2019 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові [PERSON] зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 08.07.2016 року. Від шлюбного життя сторони мають двох спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Зазначила, що з протягом На даний час, позивач та відповідач проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Вважає, що примирення та збереження шлюбу є неможливим. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Зазначила, що бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі та просив його задовольнити. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі з 08.07.2016 року підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 08.07.2016 року, виданого Дніпровським районним у м. Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 238. Від сумісного життя мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Судом також було встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не мають з 10.03.2019 року. Спір стосовно майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, на час розгляду даної справи відсутній. Після розірвання шлюбу, дитина буде проживати з матір`ю. Питання про виплату аліментів було вирішено раніше, укладенням аліментного договору. Враховуючи, що сторони подружні стосунки не підтримують, та не мають наміру на збереження шлюбу, суд приходить до висновку про те, що сім`ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка [PERSON] просила суд після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище - « [PERSON] ». Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак позивачка [PERSON] таких позовних вимог про стягнення судового збору з відповідача на її користь не заявляла, тому суд вказаного питання не розглядає. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

У березні 2019 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові [PERSON] зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22.11.2016 року. Від шлюбного життя сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] Зазначила, що з грудня 2018 р, вони з відповідачем припинили спільне подружнє життя. Спільне життя з відповідачем протерічить її інтересам. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі та просив його задовольнити. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі з 22.11.2016 року підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 22.11.2016 року, виданого Комунарським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, актовий запис № 917. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.06.2017 року, виданого Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, сторони по справі мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Судом також було встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не мають з грудня 2018 року. Спір стосовно майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, на час розгляду даної справи відсутній. Після розірвання шлюбу, дитина буде проживати з матір`ю. Питання про виплату аліментів в даній справі не вирішується. Враховуючи, що сторони подружні стосунки не підтримують, та не мають наміру на збереження шлюбу, суд приходить до висновку про те, що сім`ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка [PERSON] просила суд після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище - « [PERSON] ». Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак позивачка [PERSON] таких позовних вимог про стягнення судового збору з відповідача на її користь не заявляла, тому суд вказаного питання не розглядає. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

У березні 2019 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] . За вказаною вище адресою також зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які не проживають у вказаній квартирі з серпня 2017 року. Особистих речей відповідачів у квартирі немає, відповідачі жодним чином не піклуються про утримання житлового приміщення, комунальних платежів не сплачують. Позивач просить суд задовольнити позов та визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, справу слухати без її участі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися по невідомій суду причині, про день, час, місце слухання справи були належним чином повідомлені через оголошення на веб-сайті судової влади України та поштою, відзив на позовну заяву до суду не подавали. Представник третьої особи Орган опіки та піклування Телятник Н.І. просила справу розглядати без її участі, при винесені рішення просила суд врахувати інтереси малолітніх дітей та не допустити звуження обсягу існуючих майнових прав або їх обмеження. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

У березні 2019 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що вона є власницею квартири [ADDRESS] . За вказаною вище адресою також зареєстрований її син [PERSON] , який не проживає у вказаній квартирі з липня 2014 року. Особистих речей відповідача у квартирі немає, відповідач жодним чином не піклується про утримання житлового приміщення, платежів не сплачує. Позивач просить суд задовольнити позов та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування, житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . Позивач позов підтримала, просила задовольнити, розгляду справи проводити без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату розгляд справи повідомлявся належним чином через оголошення на веб-сайті судової влади України та поштою, відзив на позову суду не направив. На адресу суду направив заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

У березні 2019 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначала, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 22.06.2018 року. Шлюбно-сімейні відносини вони припинили, проживають окремо. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Вказує, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на дитину не надає. Позивач просила справу розглядати без її участі. Позовні вимоги про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, про день, час, місце слухання справи був належним чином повідомлений через оголошення на веб-сайті судової влади та поштою, відзив на позов суду не подавав. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: partial