Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

У вересні 2017року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»(далі - позивач) звернулося до Фастівського міськрайонного суду Київської області із позовом до [PERSON] (надалі відповідач) про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі первісний кредитор) та [PERSON], 24 липня 2013 року, було укладено кредитний договір № 500911303 на суму 11698,04 грн.. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» було укладено Договір факторингу, відповідно до якого до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. Між тим, 10.10.2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») було укладено Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого ТОВ «Дата [PERSON]» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до Відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за Основними договорами, право на одержання яких належить до ТОВ «Дата [PERSON]». Відповідно до Додатку № 1-1 до Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 30397,21 грн.. Тому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду клопотання в якому просив суд розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень на позовну заяву не надав. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON], було укладено кредитний договір № 500911303. За умовами договору відповідач отримала кредит у розмірі 11698,04 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.99 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с.5,6). Разом з тим, 25 липня 2013 року, між сторонами було укладено Договір про внесення змін і доповнень № 1 до кредитного договору № 500911303, за яким сторони домовилися, що у разі дострокового повернення Позичальником всієї суми залишку заборгованості за Кредитом, датою повного дострокового погашення заборгованості Позичальника вважається дата укладання цього Договору про внесення змін і доповнень за умови наявності на Рахунку для погашення, грошових вкладів у сумі достатні й для сплати суми заборгованості Позичальника за Кредитом, нарахованих процентів, штрафних санкцій та інших платежів ( ура зі їх наявності) за Кредитним договором. Всі інші умови Кредитного договору залишаються незмінними і сторони підтверджують по ним свої зобовязання. (а.с.7). Згідно з умовами вказаного кредитного договору [PERSON] зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом до 25 липня 2017 року, та виконати інші зобовязання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених цим договором. Окрім того, 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено Договір факторингу, відповідно до умов Договору факторингу до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до [PERSON], за вищевказаним кредитним договором, а 08 грудня 2014 року було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору факторингу від 30 вересня 2014 року. (а.с. 14-16). Між тим, 10 жовтня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, відповідно до умов якого ТОВ «Дата [PERSON]» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ «Дата [PERSON]»», а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув право вимоги грошових коштів від відповідача. (а.с.17-19) Відповідно до Витягу з Додатку № 1-1 до Договору факторингу № 2016-1 ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року Характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача в сумі 30397,21 грн.. На виконання умов Договору факторингу, 19 жовтня 2016 року ТОВ «Дата [PERSON]» було направлено відповідачу лист № 001477953-1, з повідомленням про відступлення права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за зазначеним кредитним договором. Так, за умовами кредитного договору, відповідача [PERSON] зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобовязання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором, однак свої зобовязання не виконав у звязку з чим виникла заборгованість у розмірі 30397,21 грн., з яких 11698,04 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 7699,17 грн. заборгованість по процентам та комісією, 11000,00 грн. пеня, штраф, неустойка. (п. 4 Кредитного договору № 500911303). Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ст. 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості по кредиту з [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Крім того, враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, яка передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп., що підтверджено платіжним дорученням (а.с. 3). На підставі викладеного,

Outcome: approved