Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

У вересні 2014 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк Перший» про повернення банківського вкладу. Позивач зазначив, що 06 липня 2010 року між [PERSON] та ВАТ «БГ Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Банк Перший», надалі - Відповідач, Банк) був укладений договір банківського рахунку [NUMBER]. Відповідно до п. 1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Банк відкриває Клієнту поточний рахунок [NUMBER] в трьох валютах (в національній валюті України, в доларах США та ЄВРО) (надалі - Рахунок), на який зобов'язується приймати та зараховувати грошові кошти, що надходять Клієнту для зберігання та здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів. За користування грошовими коштами, що знаходяться на Рахунку Клієнта. Банк сплачує проценти у розмірі, що передбачені Тарифами (далі Проценти), сума яких зараховується на рахунок. Відповідно до п.3.4.1 Договору Клієнт має право отримувати готівкові кошти з Рахунку, за умови наявності коштів на рахунку та у випадках передбачених законодавством України. Позивач неодноразово звертався до Відповідача із заявами про видачу йому коштів, що знаходяться на рахунку, однак станом на дату подання позовної заяви кошти не були видані. Згідно із виписками по особовому Рахунку Позивача [NUMBER] від 28.08.2014 року вихідний залишок становить: - 3 384 євро 26 євроценти, еквівалент в грн. -54 169,12 грн.; - 18 828 доларів США 90 центів, еквівалент в грн. - 225 614,30 грн.; - 124 (сто двадцять чотири) гривні 61 копійка. Посилаючись на викладені обставини, просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк Перший» (код ЄДРПОУ 20717958) на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER]) суму коштів в розмірі: - 3 384 євро 26 євроценти, еквівалент в грн. - 54 169,12 грн.; - 18 828 доларів США 90 центів, еквівалент в грн. - 225 614,30 грн.; - 124 грн. 61 коп. та судовий збір. У листопаді через загальну канцелярію суду надійшла позовна заява від представника позивача в редакції від 05.11.2014 року, в якій зазначив, що станом на 22.10.2014 року ПАТ «Банк Перший» змінив назву на ПАТ «БГ Банк». Проте станом на 22.10.2014 року ПАТ «БГ Банк» також не виплачує Позивачу вклад за Договором № ДФ-058971 Банківського вкладу (депозиту) вклад «весняний комплімент» з виплатою процентів в кінці строку. Просив стягнути з ПАТ «БГ Банк» на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER]) суму коштів в розмірі 32 985,00 євро та 18 654,84 євро. Через загальну канцелярію суду представником відповідача подано письмові заперечення, яке вмотивовано тим, що відповідно до виписки № [NUMBER] позивачу, був повернутий вклад в повному обсязі. Тому просив відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з прийнятими судом уточненнями та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судові засідання на виклики суду повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові заперечення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи між [PERSON] та ВАТ «БГ Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Банк Перший») був укладений Договір банківського рахунку № [NUMBER] (пакет мультивалютний). Згідно п. 3.1.1 вище зазначеного договору Банк зобов'язаний приймати всі передбачені законодавством заходи для захисту та збереження ввірених йому Клієнтом грошових коштів, які знаходяться на рахунку, рівно як і інформації щодо Рахунку, операцій за рахунком та відомостей про Клієнта, яка становить банківську таємницю, за винятком випадків передбачених законодавством. Відповідно до п. 3.1.2. Договору № ДФ-058971 Банківського вкладу Банк зобов'язаний видавати Клієнту або його довіреній особі, за наявності довіреності, оформленої у відповідності до вимог законодавства України, на їх вимогу виписки з Рахунку з доданням необхідних документів. Факт залучення коштів на депозитний рахунок підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті або банківських металах №1 від 28.08.2014 року. Як встановлено судом, 06 липня 2010 року між [PERSON] та ВАТ «БГ Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Банк Перший») був укладений договір банківського рахунку № [NUMBER]. Відповідно до п.2.1. Договору банківського рахунку № [NUMBER] Банк відкриває Клієнту Рахунок у відповідності до вимог законодавства України після надання Клієнтом до Банку повного пакету документів, згідно переліку, передбаченого законодавством України, та в порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Національного банку України з питань відкриття та використання рахунків у національній та іноземній валюті, запобігання використанню банківської системи для легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, після здійснення повної ідентифікації Клієнта та/або осіб, уповноважених розпоряджатися Рахунком. Згідно п.2.2. цього Договору Банк виконує операції по Рахунку лише за дорученням Клієнта або на підставі платіжних вимог стягувачів у разі примусового списання коштів, у безготівковій та готівкових формах, в порядку, строки та на умовах передбачених законодавством України та цим Договором. Відповідно до розділу 3.4 зазначеного Договору Клієнт має право: розпоряджатися на свій розсуд грошовими коштами на своєму Рахунку з додержанням вимог законодавства України, за виключенням випадків, передбачених законодавством України; отримувати готівкові коти з Рахунку, за умови наявності коштів на Рахунку та у випадках, передбачених законодавством України; отримувати довідки, інформацію про стан Рахунку в Банку, рух коштів за ним; в будь-який час закрити Рахунок, подавши до Банку заяву встановленого зразка та інше. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таким чином, з огляду на ч. 1 ст. 509 ЦК України та зміст Договору, останній є зобов'язанням. Бажаючи отримати всі кошти, що належать Позивачу в повному обсязі в іноземній валюті (доларах США) Позивач неодноразово звертався з відповідною заявою до Банку від 30.04.2014 року, 04.08.2014 року (а.с. 13, 14), однак кошти не були видані. Згідно з випискою по особовому Рахунку Позивача № [NUMBER] від 28.08.2014 року вихідний залишок становить (а.с. 16-18): - 3 384 євро 26 євроцентів, що в еквіваленті становить 54 169,12 грн.; -18 828 доларів США 90 центів, що в еквіваленті становить 225 614,30 грн.; - 124 грн. 61 коп.. В листопаді 2014 року представник позивача подав позовну заяву в редакції від 05.11.2014 року, в якій зазначив, що станом на 22.10.2014 року ПАТ «Банк Перший» змінив назву на ПАТ «БГ Банк». Проте станом на 22.10.2014 року ПАТ «БГ Банк» також не виплачує Позивачу вклад за Договором № ДФ-058971 Банківського вкладу (депозиту) вклад «весняний комплімент» з виплатою процентів в кінці строку. Згідно з виписками по особовому рахунку Позивача № [NUMBER] від 04.11.2014 року вихідний залишок становить (а.с. 39-44): - 32 985,00 євро, що в еквіваленті становить 535 000,67 гр.; -18 654 доларів США 84 центи, що в еквіваленті становить 241 594,09 грн. Оскільки відповідач не повернув позивачу за умовами Договору строк суму внеску та не сплатив суму нарахованих за користування ним процентів, то він порушив умови договору, оскільки такий його обов'язок був ним передбачений. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Положеннями ст. 1061 ЦК України встановлена виплата процентів на банківський вклад ст. 1073 того ж Кодексу (Глава 72 Кодексу) передбачає правові наслідки невиконання умов договору що стосується банківського вкладу - сплати процентів та відшкодування інших збитків. Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа зобов'язана повернути майно, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, а тому сума Внеску з сумою нарахованих за користування ним процентів може бути стягнута з Відповідача Позивачем у судовому порядку відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Положеннями п. 9 постанови Правління НБУ «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютних ринків України» від 29 серпня 2014 року № 540 встановлено, що уповноваженні банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах 15 000 грн. 00 коп. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ. Також, ч.ч. 1, 2, ст. 319 та ч. 2 ст. 386 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно із ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Також, слід зазначити, що згідно вимог ч. 3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. При цьому, положеннями ст. 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Проте, представником відповідача не надано до суду жодних доказів, з яких би вбачалося, що фінансові операції щодо видачі належних позивачу коштів обмежені за рішенням суду або зупинені в порядку, визначеному ст. 17 Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму», як такі, що можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Згідно положень ч.ч. 2, 3 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Таким чином, оцінюючи належність і достовірність кожного доказу окремо, а також взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач свої зобов'язання по поверненню вкладу з нарахованими процентами у строки, встановлені у Договорі, не виконав, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми вкладу у розмірі 32 985,00 євро, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на день ухвалення рішення становить 613 604,51 грн. та 18 654 доларів США 84 центи, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на день ухвалення рішення становить 279 320,07 грн. є такими, що підлягають задоволенню. Виходячи із наведених обставин, позов [PERSON] до ПАТ «БГ Банк» про повернення банківського вкладу підлягає задоволенню. На підставі ст. 41 Конституції України ст.ст. 319, 386, 525, 526, 533, 612, 1058, 1060, 1073, 1074 ЦК України, ст. 56 Закону України «Про Національний банк України» та

Outcome: approved