Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом. Свій позов мотивує тим, що вона на даний час навчається на п'ятому курсі у ВНЗ Київський університет ім.. Б. Грінченка за спеціальністю «Педагогіка вищою школи». Працювати під час навчання не має змоги, оскільки навчається на денній формі навчання. В зв'язку з навчанням своїх власних доходів не має. Позивач зазначає, що оскільки вона проживає разом з матір»ю в місті Фастів, то, щодня витрачає кошти на проїзд до навчального закладу. Всі зароблені матір»ю кошти вони витрачають на харчування, на оплату комунальних послуг, одяг, навчальні посібники та саме необхідне для побуту. Разом з тим, позивач зазначає, що відповідач має постійне місце роботи, отримує заробітну плату та має можливість надавати їй матеріалу допомогу. Тому, змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просити суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі ? частки його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення нею 23-х річного віку, починаючи з дня подання заяви. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у ньому. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач по справі [PERSON], [INFO] є батьком позивачки [PERSON], [INFO], що підтверджено Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER]. (а.с.4) З Довідки про склад сім»ї № 661 від 19 вересня 2017 року, виданої комітетом самоорганізації мікрорайону «Кадлубиця», вбачається, що [PERSON], [INFO], проживає разом з матір»ю [PERSON] по [ADDRESS] У вказаній довідці зазначено, що батько [PERSON] за даною адресою не проживає, участі у вихованні дочки не приймає. (а.с.9). За ч. 1 ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як вбачається з наданої довідки № 443 від 15 вересня 2017 року, виданої Вищим навчальним закладом «Київський університет імені Бориса Грінченка» вбачається, що [PERSON] є студенткою 5 курсу, групи ПВШм-1-17-1.4д, денної форми навчання за спеціальністю «Педагогіка вищої школи», термін її навчання з 01 вересня 2017 року по 31 грудня 2018 рік. (а.с.10). За ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Так, за змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Як встановлено в судовому засіданні відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання не надає, хоча може та повинен надавати таку допомогу, оскільки офіційно працює, на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних дружини, батьків не має, а тому зобов'язаний надавати матеріальну допомогу доньці. Між тим, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач не надає суду жодних доказів на підтвердження того, що вона буде навчатися до досягнення 23-х річного віку, тому враховуючи положення ст. 199 СК України, суд вважає позовні вимоги в цій частині не обґрунтованими, а тому необхідно стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача до закінчення останньою навчання, у Вищому навчальному закладі «Київський університет імені Бориса Грінченка», а саме до 31.12.2018 року, а не до досягнення нею 23-х річного віку. Таким чином, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позову, а саме про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача у розмірі ? частки від його заробітку (доходу), щомісячно, з дня подачі позову до суду та до закінчення [PERSON] навчання у Вищому навчальному закладі «Київський університет імені Бориса Грінченка», а саме до 31.12.2018 року. Згідно із п. 1) ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 22 вересня 2017 року, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 22 вересня 2017 року. Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп..

Outcome: partial