Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] пред'явила в суді зазначений позов, у якому просить шлюб між нею та відповідачем розірвати та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 500 гривень аліментів, але неменше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку. Заявлені вимоги мотивує тим, що з 29.10.2004 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони втратили взаємне почуття поваги та любові, а тому подружні відносини між ними припинились у 2011 року. У добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, він працює неофіційно, а тому має змогу надавати матеріальну допомогу. У судове засідання сторони не з'явилися, направили заяви з проханням справу слухати в їх відсутність, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з такого. Судом встановлено, що 29 жовтня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міського управління юстиції Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною другою статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з сторін, що мають істотне значення. Враховуючи, що стосунки у сторін розладналися, сторони не бажають зберігати шлюбні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Між сторонами не досягнуто згоди щодо участі батька в утриманні дитини. З довідки про склад сім'ї вбачається, що дитина зареєстрована разом з позивачкою (а.с. 7). Частинами другою та третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. Відповідно до частини першої статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Дані про регулярний заробіток відповідача у матеріалах справи відсутні. Тому стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, про який просить позивачка, відповідає закону. Частиною першою статті 182 СК України передбачено, що суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Докази на підтвердження вищевказаних обставин у матеріалах справи відсутні. Однак зважаючи, що відповідач позов визнав, суд стягує аліменти у розмірі 500 гривень щомісячно. Щодо стягнення аліментів у розмірі не меншому 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, про що просить позивачка у позові, суд зазначає наступне. Відповідно до частини другої статті 182 ЦПК України мінімальний розмір аліментів передбачений при стягнення аліментів у частці від доходів платника аліментів. Відповідно до позовних вимог [PERSON] та висновків суду, зазначених вище, аліменти стягуються у твердій грошовій сумі - 500 гривень. Такий розмір аліментів складає більше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини віку 9 років. Частиною другою статті 184 СК України передбачено індексацію розміру аліментів, що стягуються у твердій грошовій сумі. А отже відсутні підстави для стягнення аліментів у розмірі - не меншому ніж 30% прожиткового мінімуму відповідного віку. Частиною першою статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до частини другої статті 88 ЦПК України судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. за вимоги про стягнення аліментів, від сплати якого позивачка звільнена, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Сплачений позивачкою судовий збір в сумі 243,6 гривень за вимоги про розірвання шлюбу, підлягають стягненню на її користь з відповідача (частина перша статті 88 ЦПК України). Слід допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог статті 367 ЦПК України.

Outcome: partial