Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 18 березня 2014 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема, і на земельну ділянку площею 1,6101\~га, яка перебуває у колективній власності КСП «Бобрицьке» у с. Шевченкове Броварського району Київської області. Однак, при оформленні спадкових прав на вказану земельну ділянку у позивача виникли труднощі, у звязку із тим, що за життя [PERSON] розпочала процедуру приватизації спірної земельної ділянки, однак, не встигла її завершити, у звязку із смертю. Тому позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку відмовлено, тому [PERSON] змушена звернутися із даним позовом до суду, в якому просить визнати за нею у порядку спадкування за законом право на завершення приватизації земельної ділянки площею 1,6101 га, кадастровий номер 3221289500:02:003:0048, що перебуває у колективній власності КСП «Бобрицьке» у с. Шевченкове Броварського району Київської області. У судове засідання позивач не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, одночасно просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав листа, в якому вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Треті особи до початку судового засідання надали заяви, в яких не заперечили проти задоволення позовних вимог [PERSON] та просили здійснювати розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 18 березня 2014 року померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про її смерть серії І-ОК № 302180, виданого 24 березня 2014 року виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області (а.с. 17). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 1,6101 га, кадастровий номер 3221289500:02:003:0048, що перебуває у колективній власності КСП «Бобрицьке» у с. Шевченкове Броварського району Київської області. Із спадкової справи № 485/2014 до майна померлої 18.03.2014 року [PERSON] вбачається, що позивач звернулася до Броварської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої та просила видати свідоцтво, зокрема, і на вищевказану спадкову земельну ділянку. Також із спадкової справи вбачається, що іншим спадкоємцем після смерті [PERSON]. є її чоловік [PERSON] та дочка [PERSON], однак останні своїми заявами відмовилися від належної їм частини спадкового майна на користь позивача. Листом державного нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори від 03.10.2014 року за № 2745/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 1,61 га, яка знаходиться на землях Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області, у звязку із тим, що на дану земельну ділянку відсутні правовстановлюючі документи (а.с. 24). Так, судом встановлено, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Бобрицьке», у розмірі 2,60 га, про що свідчить Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0276791 (а.с. 19). Із матеріалів справи вбачається,що за життя [PERSON] зробила розподіл вищевказаної земельної ділянки на дві земельні ділянки: розміром 0,9454 га, кадастровий номер 3221280400:07:005:0051, та земельну ділянку розміром 1,6101 га, кадастровий номер 3221289500:02:003:0048. На земельну ділянку розміром 0,9454 га, кадастровий номер 3221280400:07:005:0051, 27 вересня 2010 року виготовлено державний акт серії ЯЛ № 324822 (а.с. 20). Зі змісту листа Управління Держземагенства у Броварському районі Київської області від 29.10.2014 року за № 4011 вбачається, що [PERSON] оформила право власності на земельну ділянку площею 0,9454 га ріллі взамін сертифіката серії КВ № 0276791 на території Бобрицької сільської ради. Згідно зазначеного сертифіката проведена державна реєстрація земельної ділянки площею 1,6101 га ріллі (кадастровий номер 3221289500:02:003:0048) на імя [PERSON] на території Шевченківської сільської ради. Державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку не виготовлявся (а.с. 25). Отже, матеріалами справи встановлено, що спадкодавцем вчинено всі дії, спрямовані на приватизацію та оформлення права власності на спірну земельну ділянку площею 1,6101 га, кадастровий номер 3221289500:02:003:0048) на імя [PERSON] на території Шевченківської сільської ради , проте, за життя [PERSON] не встигла її зареєструвати у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Статтею 1245 ЦК України передбачено, що частина спадщини не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року розяснено, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved