Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

У березні 2014 року позивач - [PERSON] звернулася з позовом до відповідача - [PERSON] про надання неповнолітній дитині дозволу на тимчасовий виїзд з України, а також, дозволити позивачу або її офіційному представнику оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої [PERSON], [INFO], без згоди її батька - [PERSON]. Позов обґрунтований наступним. 20.08.2004 року між сторонами було розірвано шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, реєстраційний запис № 622. Від цього шлюбу сторони мають дитину - неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на утриманні позивача та проживає з нею. Позивач не має змоги періодично вивозити доньку за кордон з метою його оздоровлення, відпочинку, вивчення іноземних мов та розширення коло зору. На неодноразові звернення до відповідача з проханням оформити нотаріально згоду на виїзд дитини за межі України, останній відмовляється надати такий дозвіл, не наводячи при цьому жодних аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову. Такі дії відповідача порушують законні права дитини на відпочинок, туризм і виховання в дусі постійного розширення кола зору, збагачення знань іноземних мов, культури інших народів тощо. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд зазначеного позову без її участі, просила суд його задовольнити з вищезазначених підстав, проти заочного рішення не заперечила. Відповідач до суду не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений судом належним чином у відповідності до ст.ст.74-76 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Причини неявки в судове засідання суду не відомі. Клопотань чи заперечень на позов до суду не надходило. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Бердичівської міської ради - в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений судом належним чином у відповідності до ст.ст.74-76 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Причини неявки в судове засідання суду не відомі. Клопотань чи заперечень на позов до суду не надходило. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача, суд ухвалив про заочний розгляд справи, тобто на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову на підставі наступного. Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно з ч.2, ч. 3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.7 ст.7, ч.2 ст.155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч.3 ст.313 Цивільного кодексу України, - фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та у їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. З наведених в позові пояснень позивача і наданих доказів вбачається, що у позивача наявна можливість організації тимчасових виїздів дитини за межі України, а саме до країн Шенгенської угоди (зокрема Франції), з метою відпочинку, оздоровлення, навчання та туризму. Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231, Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року передбачена можливість вирішення у судовому порядку питання про виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу одного з батьків. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», - документами, що надають право громадянина на виїзд з України і в'їзду в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон та проїзний документ дитини. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», - оформлення проїзного документу дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у газі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Доказів щодо надання нотаріально засвідченого клопотання на оформлення проїзного документу дитині та нотаріального дозволу на виїзд дитини за кордон відповідачем суду не надано. Оскільки виїзд дитини за кордон буде здійснюватися у супроводі матері дитини з метою відпочинку, оздоровлення, навчання та туризму, що відповідатиме інтересам дитини, суд враховує думку Органа опіки та піклування і приходить до висновку про обґрунтованість вимог та про задоволення позову. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати, а саме витрати на сплату судового збору у розмірі 243,60 гривень та витрати на оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» від 06.05.2014 року у розмірі 336,00 гривень, а всього на суму 579,60 гривень. Враховуючи викладене та

Outcome: approved