Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначав, що 25 грудня 1999 року вони уклали шлюб, що зареєстрований Управлінням реєстрації актів громадянського стану Чернігівської міської ради Чернігівської області, актовий запис № 2128. Від спільного шлюбу подружжя дітей не має. Сімейне життя у позивача та відповідача не склалося, мають різни погляди на життя та сімю й різні характери, у звязку з чим між ними виникали непорозуміння. На даний час сторони подружні відносини не підтримують, проживають окремо. Збереження шлюбу є неможливим. Шлюб носить лише формальний характер. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, до позовної заяви додав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 25 грудня 1999 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб, який зареєстрований Управлінням реєстрації актів громадянського стану Чернігівської міської ради Чернігівської області, актовий запис № 2128, про що копія свідоцтва про одруження серії І-ЕЛ № 027561 (а.с. 24). Прізвище після одруження: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Від спільного шлюбу подружжя дітей не має. Крім того, судом зясовано, що сімейне життя у позивача та відповідача не склалося, мають різни погляди на життя та сімю й різні характери, у звязку з чим між ними виникали непорозуміння. На даний час сторони подружні відносини не підтримують, проживають окремо. Збереження шлюбу є неможливим. Шлюб носить лише формальний характер. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно із ч. 2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня\~\~ 2007 року № 11 також передбачено, що охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя між сторонами є неможливим та шлюб носить формальний характер. За змістом ч.2 ст.114, ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.\~\~

Outcome: approved