Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

У березні 2014 р. заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем. У заяві вказав, що в період з 11.09.2010 р. по день смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO], проживав разом із нею без реєстрації такого місця проживання за адресою: [ADDRESS]. Оскільки нотаріусом йому було відмовлено у оформленні його права на спадщину у зв'язку із тим, що він не може документально підтвердити факт проживання із спадкодавцем, а строк для подання заяви про прийняття спадщини ним пропущений, просить про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем судом. У судовому засіданні заявник та його представник вимоги заяви підтримали, пославшись на обставини у ній викладені, просили про задоволення заяви. Представник заінтересованої особи - Новоодеської міської ради у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомлено. Вислухавши пояснення заявника та його представника, вивчивши доводи заяви, матеріали справи та показання свідків, суд дійшов висновку про те, що заява задоволенню не підлягає. Так, за правилами ст.. 159 ЦПК України, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Суд оцінює докази відповідно до вимог статей 58 - 59, ч.3 ст. 61, 212 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. При цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно положенням ст..ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ч.3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. П. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] є сином померлої [INFO] у с. Андріївка Миколаївського району Миколаївської області [PERSON] (свідоцтво про народження[NUMBER], видане 30.08.2001 р. повторно, свідоцтво про смерть [NUMBER], видане 07.12.2010 р.). За життя [PERSON] на праві власності належав житловий будинок [ADDRESS] (договір купівлі-продажу від 25.07.2007 р., витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15375619 від 26.07.2007 р.). Як до придбання вказаного будинку 25.07.2007 р., так і після цього, зареєстроване місце проживання померлої [PERSON] згідно даним погосподарської книги було за адресою: [ADDRESS]. Відповідно листу Троїцької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області №125/04-03 від 12.05.2014 р. на підставі рішення Троїцької сільської ради від 30.07.2007 р. №4 «Про зняття з житлового фонду 33 домоволодінь с. Троїцьке, які потрапили в зону стихійного лиха (зсув грунтів) та взяття на баланс Троїцької сільської ради будматеріалів по вул. Космонавтів та Прибузької с. Троїцьке» житловий будинок по [ADDRESS] знятий з житлового фонду та був розібраний на будматеріали, а власник [PERSON] придбала будинок в іншому місці, але з реєстрації за даною адресою не знялася і числилася до дня смерті 14.12.2010 р. ) Відповідно повідомленню Яснополянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області №193-04-04-14 від 14.07.2014 р. [PERSON] проживала в с. Андріївка без реєстрації орієнтовно на протязі 2 років: з 2008 р. по 2010 р. Довідками про звільнення МИК№05008 та МИК№06895 півдтверджується, що [PERSON] в період з 12.04.2007 р. по 10.09.2010 р. та з 16.11.2011 р. по 07.02.2013 р. відбував покарання в установах Державної кримінальної служби. Свідок [PERSON], будучи допитаним у судовому засіданні щодо факту спільного проживання заявника [PERSON] та його матері [PERSON], суду показав, що проживаючи по сусідству із житловим будинком [ADDRESS], зустрічав на вулиці як заявника, так і його матір. Будь-яких обставин щодо проживання осіб у вказаному будинку, в тому числі і приблизних періодів проживання заявника, інформації щодо місця перебування матері заявника в момент її смерті, час, за який до цієї події вона виїхала з цього будинку суду не вказав, пославшись на те, що ці обставини йому невідомі. Свідок [PERSON] суду вказала, що після того, як померла [PERSON] виїхала з с. Троїцьке, будь-яких стосунків вони не підтримували, про обставини проживання заявника та його матері їй особисто нічого не відомо. В будинку [ADDRESS] вона була у зв'язку із похоронами [PERSON] Де [PERSON] була перед смертю та в якому місці померла їй невідомо, але оскільки її ховали у м. Нова Одеса вважає, що там вона проживала і померла. Оцінивши досліджені судом докази у їх сукупності суд вважає, що достовірних та допустимих доказів спільного проживання заявника [PERSON] з його матірю [PERSON] не надано та у судовому засіданні їх не здобуто.

Outcome: dismissed