Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до ПрАТ «СТ «Іллічівське», посилаючись на те, що 28 жовтня 2016року о 17 год. 20 хв. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по вул. Балківській у м. Одесі, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], який належить [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2016 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України. Позивач зазначав, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «СТ «Іллічівське» за полісом АК №0824698. Вказував, що 31 жовтня 2016року ним була подана заява про виплату йому страхового відшкодування та, за замовленням позивача, ТОВ «Хавк Холдинг» була проведена експертиза. Відповідно до звіту автотоварознавчого дослідження ТОВ «Хавк Холдинг» №31122160 від 12 грудня 2016року, розмір страхового відшкодування складає 69912,71грн. За проведення оцінки вартості матеріального збитку позивач сплатив 2500,00грн. Позивач стверджував, що граничний термін виплати страхового відшкодування позивачу сплинув 29 січня 2017року, тобто кількість днів прострочення виплати страхового відшкодування дорівнює 232 дні, таким чином пеня становить 11614,97грн., збитки від інфляції 4809,95грн. 3% річних складає 1333,12грн. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд винести рішення, яким стягнути з ПрАТ «СТ «Іллічівське» на його користь страхове відшкодування у розмірі 69912,71грн., компенсацію витрат на проведення оцінки в розмірі 2500,00грн., пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 11614,97грн., збитки від інфляції в розмірі 4809,95грн., 3% річних в розмірі 1333,12грн., витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00грн., витрати на оплату судового збору. Позивач надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та розглянути справу в заочному порядку, у зв'язку із систематичною неявкою представника відповідача в судові засідання. Представник відповідача в судове засідання не з'явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст. 128 ЦПК України. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом третім главою 82 книги п'ятої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Судом встановлено, що 28 жовтня 2016року о 17 год. 20 хв. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по вул. Балківській у м. Одесі, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження Автомобіль марки «Лексус», д/н [NUMBER] належить [PERSON]на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль [NUMBER] було пошкоджено. Вина [PERSON] підтверджується постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2016 року, відповідно до якої останній був визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Згідно ч. 5, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тому, суд при винесенні рішення не з'ясовує обставин справи, які підтверджують вину [PERSON]у спричиненні механічних пошкоджень автомобілю [NUMBER]. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «СТ «Іллічівське» за полісом АК №0824698. Встановлено, що 31 жовтня 2016року позивачем була подана заява про виплату йому страхового відшкодування та, за замовленням позивача, ТОВ «Хавк Холдинг» була проведена експертиза. Відповідно до звіту автотоварознавчого дослідження ТОВ «Хавк Холдинг» №31122160 від 12 грудня 2016року, розмір страхового відшкодування завданого власнику автомобіля [NUMBER] складає 69912,71грн. За проведення оцінки вартості матеріального збитку позивач сплатив 2500,00грн., що підтверджується актом приймання-передачі та копіями квитанцій. Згідно п.1.4. ст.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особи, відповідальність яких застрахована, страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. На підставі частини 2 статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та пункту 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення шкоди, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди. Судом встановлено, що учасниками ДТП виконані всі умови Закону України « Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-УІ. Відповідно до вимог пункту 36.1. статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved