Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 30 серпня 2016 року Арбузинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. На даний час вони не проживають разом з відповідачем. Дитина проживає з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач ніякої участі у вихованні сина не приймає, матеріальної допомоги на його утримання добровільно не надає, хоча має таку можливість. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала через канцелярію суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши надані докази та зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 30 серпня 2016 року у Арбузинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, за актовим записом № 29 (а.с. 5). Згідно до свідоцтва про народження сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до довідки № 571 від 04.09.2017 року про склад сім'ї, виданої виконавчим комітетом Благодатненської сільської ради, позивач зареєстрована та проживає в [ADDRESS] разом із сином - [PERSON] та матір'ю - [PERSON], а згідно довідки № 572 від 04.09.2017 року на її утриманні знаходиться неповнолітній син. Як встановлено судом, сторони на даний час проживають окремо, неповнолітній син проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, згоди на матеріальне утримання дитини між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, підлягає задоволенню, При прийнятті такого рішення, суд керується інтересами дитини та, окрім вищенаведених норм права, керується положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III, відповідно до яких кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. в дохід держави, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору в силу п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved