Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] предявив в суд позов до [PERSON], в якому, з урахуванням поданої у вересні 2017 року заяви про уточнення позовних вимог, просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на свою користь 41 250, 00 грн. заборгованості за договором оренди приміщення та 640, 00 грн. витрат по оплаті судового збору. Як на підставу своїх вимог зазначав, що 20 квітня 2014 року відповідач [PERSON]С зобовязався оплатити борг за оренду приміщення в сумі, еквівалентній 1500 доларів США, що на день предявлення позову становить 40500,00 грн., а також 750 грн. заборгованості за комунальні послуги, про що зазначив у виданій письмовій розписці. Однак по закінченню строку, зазначеного у розписці, відповідач боргу не повернув, а тому він, позивач, змушений звернутись в суд. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримав, зіславшись на обставини, які викладені у позовній заяві. Додатково пояснив, що йому та його дружині [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить двокімнатна квартира [ADDRESS]. Вказана квартира придбана ними під час перебування у зареєстрованому шлюбі 11 лютого 2011 року та право власності оформлено на його дружину. Вказана квартира, яка знаходиться на першому поверсі, влітку 2013 року за договором оренди приміщення була передана в оренду відповідачу [PERSON], який пояснював, що там буде знаходитись якась адвокатська фірма. На початку 2014 року відповідач [PERSON] пообіцяв, що погасить борг за оренду вказаної квартири за 5 місяців, написав про це відповідну розписку, однак своїх зобовязань не виконав та розмір боргу становить суму, яка еквівалентна 1500 доларів США. Відповідач [PERSON] в судові засідання жодного разу не зявився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, покликаючись на доводи, які викладені в долучених до справи письмових запереченнях. Залучена до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог [PERSON], яка є дружиною позивача [PERSON], в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що всіма питаннями оренди квартири [ADDRESS] займався її чоловік, з яким вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 1977 року. Вказана квартира була куплена ними в 2011 року та є їх з чоловіком спільною власністю. Просила позов свого чоловіка задовольнити. В судове засідання, яке після оголошення перерви було призначено на 20 грудня 2017 року о 11.15 год., позивач [PERSON], представник відповідача [PERSON] [PERSON] та третя особа [PERSON] не зявились та подали до суду заяви, з яких вбачається, що вони просять проводити розгляд справи без їх участі. У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON] [PERSON], третьої особи без самостійних вимог [PERSON], зясувавши обставини, на які сторони покликаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У відповідності до ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав і обовязків є, зокрема, договори та інші правочини. Положеннями ст. ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 525 цього ж Кодексу передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та залучена до участі в справі в якості третьої особи [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 січня 1977 року та під час шлюбу 11 лютого 2011 року ними на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу придбана двокімнатна квартира [ADDRESS]. Вказана квартира є їх спільною сумісною власністю, хоч право власності оформлено на [PERSON] Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача [PERSON], третьої особи [PERSON], долученими до справи копіями витягу про державну реєстрацію прав, виданого 01 березня 2011 року ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», копією паспорта громадянина України позивача [PERSON] та ці обставини представником відповідача [PERSON] в судовому засіданні не оспорювались. Судом також встановлено, що 01 липня 2013 року між [PERSON], як власником квартири [ADDRESS], та відповідачем [PERSON] було укладено договір оренди приміщення, за умовами якого вищевказана квартира була передана останньому в оренду та розмір орендної плати визначено у сумі, еквівалентній 300 доларів США в місяць. Вказаний договір з боку орендодавця також підписано позивачем [PERSON], як співвласником цієї квартири. 11 березня 2014 року відповідач [PERSON] власноручно написав письмову розписку, в якій зобовязався в термін до 20 квітня 2014 року погасити борг за оренду вищевказаної квартири в сумі, еквівалентній 1500,00 доларів США, та 750 грн боргу за комунальні платежі по цій квартирі, яку передав позивачу . Однак свого зобовязання він не виконав та вищевказану заборгованість не погасив. Зазначені обставини підтверджуються поясненнями позивача [PERSON], третьої особи [PERSON] та долученим до справи оригіналом розписки відповідача [PERSON] про наявність вищевказаної заборгованості. Факт написання такої розписки відповідачем [PERSON] не заперечував в судому засіданні його представник [PERSON], а також на заперечував суму заборгованості в розмірі 41 250, 00 грн. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Доводи представника відповідача [PERSON] [PERSON] про те, що розписка про наявність боргу не може слугувати доказом наявності боргу за договором оренди, а може підтверджувати договір позики, а також доводи про те, що позивач не довів наявності факту оренди приміщень, оскільки не надав суду акту приймання-передачі приміщень, на думку суду, є непереконливими, вони спростовуються зібраними у справі доказами, а тому такі доводи суд не може покласти в основу свого рішення і відмовити у задоволенні позову.

Outcome: approved