overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

У вересні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з 1998 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, з внутрішніх переконань та різних поглядів на сімейне життя. Через постійні конфлікти, суперечки спільне життя стало неможливим та нестерпним, тому з 2012 року фактично шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено. Кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. В судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви, щоб розгляд справи проводити у їх відсутність та проти позовних вимог не заперечували (а.с. 24-25). Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 25 вересня 1998 року, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1460. (а.с.20). З пояснень позивача вбачається, що їх сім'я фактично розпалась через постійні конфлікти, суперечки. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено з 2012 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.19). Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

У вересні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з 2004 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося, шлюбні відносини фактично між подружжям припинено. Сім'я втратила своє існування, тому подальше збереження шлюбу, спільне життя як подружжя є неможливим та суперечитиме інтересам позивача та дитини. В судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви, щоб розгляд справи проводити у їх відсутність та проти позовних вимог не заперечували (а.с. 32-33). Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 28 серпня 2004 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Згурівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 27. З пояснень позивача вбачається, що їх сім'я фактично розпалась. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено з серпня 2013 року. Від шлюбу мають [PERSON], [INFO] (а.с.15). Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

У вересні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з 2006 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства та різні характери, внаслідок чого в сім'ї виникали непорозуміння, які призвели до розпаду сім'ї. Фактично протягом останніх восьми місяців подружжя припинило спільне життя, та ведення спільного господарства, ведення спільного бюджету. З часу припинення шлюбних відносин примирення з відповідачем не відбулося. Збереження сім'ї вважає неможливим. Подальше існування формального шлюбу суперечитиме спільним інтересам позивача та відповідача, примирення неможливе. В судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви, щоб розгляд справи проводити у їх відсутність та проти позовних вимог не заперечували (а.с. 16-17). Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 23 серпня 2006 року, який зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1197 (а.с. 5). З пояснень позивача вбачається, що їх сім'я фактично розпалась через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства та різні характери. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено з серпня 2014 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

У вересні 2015 року позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача аліменти на повнолітніх дітей, які продовжують навчатись в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку(доходу) відповідача на двох дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] та [PERSON]є доньками [PERSON] та навчаються на денному відділенні факультету сходознавства Київського національного лінгвістичного університету, у зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги. Зазначає, що самостійно забезпечує дітей всім необхідним, купує продукти харчування, одяг, ліки, взуття, підручники та оплачує навчання дівчаток, відповідач може надавати допомогу донькам, нести витрати, пов'язані з навчанням на денній формі, тому позивач звернулася у суд з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся судом про місце і час розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Поштове повідомлення повернулось до суду за закінченням терміну зберігання. Треті особи, [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, просили позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі ненадання фізичними особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

У вересні 2015 року позивач [PERSON]звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 20 травня 1995 року Шпитьківською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області між нею та [PERSON]було зареєстровано шлюб, про що внесено актовий запис № 10. Від шлюбу спільних дітей вони не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони мають різні погляди на сімейне життя і різні характери, через що в сім»ї часто виникали сварки і суперечки. Кожен з них веде самостійний спосіб життя незалежно один від одного. Більше року вони не проживають разом, спільного господарства вони не ведуть, подружні відносини не підтримують. Зберегти сімейні стосунки вона не бажає. Враховуючи викладене, позивач [PERSON]просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 20 травня 1995 року Шпитьківською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 10, прізвище залишити їй [PERSON]. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 20 травня 1995 року [PERSON] та [PERSON], перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БК № 269077. Від шлюбу подружжя спільних дітей не має. Подружнє життя між ними не склалося, як зазначала у позовній заяві позивач [PERSON],у позивача та відповідача різні характери та погляди на життя. Їхня сім'я розпалася, більше року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Сім'ю зберегти позивач не бажає. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON]просила залишити їй прізвище «Горбачова», а тому суд залишає прізвище позивачці після розірвання шлюбу [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

У вересні 2015 року позивач [PERSON]звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 червня 2009 року Відділом реєстрації шлюбів виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області вона зареєструвала шлюб з [PERSON], про що внесено актовий запис № 183. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка за взаємною згодою подружжя залишилась проживати з матір'ю. Шлюбні відносини між ними за останні пів року погіршились, в сім'ї почали виникати сварки та непорозуміння. В подальшому вони взагалі перестали знаходити порозуміння один між одним, що призвело до розпаду сім'ї. З початку серпня 2015 року шлюбні відносини між ними припинились, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо. Вона вважає, що примирення між ними не можливе і шлюб необхідно розірвати. Враховуючи викладене, позивач [PERSON]просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 14 червня 2009 року Відділом реєстрації шлюбів виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 183. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 червня 2009 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON]та [PERSON], про що внесено актовий запис № 183, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], Від шлюбу подружжя має дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером люди, з різними поглядами на життя. Їхня сім'я розпалася, з серпня 2015 року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON]просила залишити її прізвище «Олехнович», а тому суд залишає прізвище позивачу після розірвання шлюбу - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

У вересні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 15 грудня 2007 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис №634. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися донька [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 15 грудня 2007 року між нею та [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 15 грудня 2007 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис №634 (а.с.6). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно з ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.104, 112 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

У вересні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 28 серпня 1999 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1011. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони тривалий час не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 28 серпня 1999 року між нею та [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 28 серпня 1999 року між [PERSON] та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1011 (а.с.5). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи тривалий час не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 487,20 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.104, 112 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

У вересні 2015року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 29 квітня 1994 року Виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Києво-Святошинського районну Київської області, актовий запис № 4. Позивач в судовому засідання не з»явилася, звернулась до суду з клопотання про слухання справи за її відсутності. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Просив суд відмовити. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 квітня 1994 року Виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Києво-Святошинського районну Київської області, актовий запис № 4,що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER]. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки з серпня 2013 р., спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

У вересні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. Свої вимоги мотивувала тим, що 21 жовтня 2000 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. З відповідачем сумісне життя не склалося, створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, в наслідок чого шлюб розпався. З 2006 року спільне господарство між подружжям не ведеться, шлюбні відносини між ними не підтримуються, на примирення подружжя позивач не згодна. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] проти задоволення позовних не заперечував, просив шлюб розірвати. Суд, вислухавши в поясненнях представника позивача, представника відповідача дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 21 жовтня 2000 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, актовий запис № 1031 (а.с. 11). З пояснень представників вбачається, що їх сім'я фактично розпалась, подружні стосунки припинені з 2006 року, подальше сімейне життя і збереження сім'ї неможливе. Від шлюбу мають сина - [PERSON] [INFO] (а.с. 13). Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved