Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернувся до [PERSON] міської ради, треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про припинення права власності на 3/100 часток домоволодіння за адресою: вул. 2 Слобідська, 70 в м. Миколаєві, належних [PERSON]. Ухвалою суду від 11. 02. 2015 до участі у справі у якості співвідповідача було залучено [PERSON]. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що він також є співвласником вказаного домоволодіння. За [PERSON], який помер, у власності перебуває 3/100 часток домоволодіння. Та відповідач у спірному домоволодінні з 50-х років минулого століття не проживає, звязку з майном не підтримує. Майно фактично перебуває у співвласності позивача та третіх осіб у справі. Реєстрація за [PERSON] права власності на 3/100 частки домоволодіння перешкоджає позивачеві реалізувати його право як власника на упорядкування правовстановлюючих документів, запросити спеціалістів БТІ для інвентаризації тощо. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. До судового засідання позивач не зявився, його представник суду надав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, обставини, викладені в позові підтвердив, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради до судового засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлялася вчасно, причин неявки суду не повідомила, відповідних заяв та документів суду не надавала. Справа відповідно до ст. 224 ЦПК України розглянуто за її відсутності. Суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Треті особи [PERSON], [PERSON] до судового засідання не зявилися, про час та місце судового розгляду повідомлялися вчасно належним чином. Треті особи [PERSON], [PERSON] до судового засідання не зявилися, суду надали заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, проти задоволення позову не заперечували. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON], проживаючи за вказаною адресою з дати заселення у житло з раннього дитинства, договором дарування частки домоволодіння від 24 жовтня 2013 року від власника [PERSON], його матері, отримав у своє володіння 29/100 часток (451/1200) домоволодіння та зареєстрував їх за собою на праві власності через реєстратора укладених правочинів (нотаріуса). Зареєструвати договір про право власності у державного реєстратора прав власності на нерухомість позивач до теперішнього часу не може за того в домоволодінні виявилася відкрита, без власника, частка майна якою позивач фактично користується. Так отримавши право власності на нерухомість, та достеменно знаючи про володіння нею у спільній власності з [PERSON] та [PERSON], на час отримання майна у власність, позивач звернувся до [PERSON] бюро технічної інвентаризації з заявою про приведення технічної документації у відповідність часток. Отриманим в березні 2014 року новим технічним паспортом на домоволодіння, та в цей же час довідкою про частки нерухомості між співвласниками, позивач встановив, що нерухомість між співвласниками [PERSON] та позивачем не складає 100 % часток фактичного користування нерухомістю. При цьому у частковому складі за довідкою МБТІ нерухомість становить за [PERSON] 38/100 часток (по 19/100 часток за кожною), за позивачем 29/100 часток, та за [PERSON] 3/100 часток, а всього 70/100. З технічного паспорту домоволодіння (плану земельної ділянки) встановлено, що частина домоволодіння виділена в окрему адресу - вул. 2 Слобідська, 70-6, та її власниками на поточний час є треті особи [PERSON] та [PERSON] за якими власність становить 100 % за новою адресою. Тобто за вищевикладеного частки домоволодіння за адресою вул. 2 Слобідська, 70 за співвласниками [PERSON], позивачем та [PERSON] повинні становити одне ціле - 100 %. [PERSON] помер. Після його смерті спадкоємцем є його дружина відповідач у справі [PERSON], яка спадщину прийняла тільки у вигляді квартири [ADDRESS], про що їй нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 30. 05. 2013. Право на спадщину на інше майно, належне спадкодавцю, в тому числі на 3/100 домоволодіння за адресою: вул. 2 Слобідська, 70 в м. Миколаєві, ні [PERSON], ні інші спадкоємці не реалізували. Фактичних 3/100 часток за [PERSON] виходом техніка на інвентаризацію, окрім як за даними технічної документації, та наданою довідкою не встановлено, вони обраховані тільки за архівом. За даними будинкової книги (запис №7) [PERSON] значився зареєстрованим проживаючим в період 1955-1958 роки. В подальшому [PERSON] за даними будинкової книги зареєстрованим проживаючим не внесений. [PERSON] з часу прийняття спадщини та до теперішнього часу не володів визначеною за ним нерухомістю, не заходив до неї, та свою частку майна фактичним виділом з загальної маси не встановлював. Відомостей про звернення до суду [PERSON] міської ради про визнання спадщини відумерлою, та прийняття її у власність територіальної громади немає. Відомостей про перехід права власності у спадщину в розмірі 3/300 часток домоволодіння за адресою вул. 2 Слобідська, 70 в м. Миколаєві немає. За довідкою КП ММР «МБТІ» вона значиться за [PERSON]. Таким чином, судом встановлено, що позивач, як власник нерухомості за адресою вул. 2 Слобідська, 70 в м. Миколаєві володіє та розпоряджається в впродовж чималого часу без обмежень, будь - яка власність в зайнятих позивачем приміщеннях частково в натурі будь-кому іншому не виділена та не встановлена фактично, Статтею 346 ЦК України передбачено перелік підстав припинення права власності, у тому числі за п. 11 - припинення юридичної особи чи смерті власника. Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Зі змісту зазначеної норми випливає, що припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України підстави, але лише в тому разі, коли таке припинення права не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. За такого суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, право власності на 3/100 часток домоволодіння за [PERSON] за адресою вул. 2 Слобідська, 70 в м. Миколаєві підлягає припиненню. Питання розподілу понесених судових витрат судом не вирішувалося, оскільки позивач таких вимог не заявляв.

Outcome: approved