Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що 20.10.2012 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Подружні відносини склались невдало по причині різності їхніх характерів та поглядів на життя. Крім того, відповідач несерйозно підійшов до створення сім'ї, не відчуває обов'язку перед сім'єю, віддає перевагу компанії, порушує подружню вірність. У 2009 році вони з відповідачем вперше зареєстрували шлюб, але шлюб був нетривалим і в 2010 році вони розірвали шлюб через органи РАЦС. У жовтні 2012 року вони вдруге вирішили узаконити свої відносини. Місяць між ними були нормальні подружні відносини. А після народження сина відношення відповідача до неї змінилось. Він почав пропадати з дому. Приходив додому в 2-3 годині ночі в нетверезому стані, пояснюючи, що був на роботі. А щоб їй було більш зрозуміло, влаштовував безпричинні скандали, ображав її нецензурними словами. Розуміючи, що відповідач у нетверезому стані, вона змушена була не впускати його в квартиру, щоб маленька дитина не дихала випарами алкоголю. Відповідач йшов ночувати до сестри, яка проживає по сусідстві. На ранок відповідач приходив так, ніби нічого не сталося, навіть не просив вибачення. Син ріс хворобливо. На протязі року вона дев'ять місяців (з січня по вересень) з сином знаходилась у лікарні на лікуванні. Чоловік не завжди допомагав їй у догляді за дитиною. В той період відповідач почав зловживати спиртними напоями. І коли вона просила його, щоб припинив таку поведінку, а саме зловживати спиртними напоями та волочитись по ночах, він знову влаштовував сварки, пояснюючи, що він весь час ходить на «халтуру», але грошей з тієї «халтури» він додому не приносив. З грудня 2013 року відповідач вживав спиртне щодня, або через день. На її прохання припинити таку поведінку відповідач не реагував. У кінці грудня 2013 року вона змушена була просити відповідача, щоб він залишив її з сином, так як його постійне грубе відношення до неї, сварки згубно впливають на здоров'я дитини. Відповідач перейшов до батьків, періодично провідуючи їх із сином. 27.01.2014 вона випадково взнала, що відповідач порушує подружню вірність, що у нього є коханка, яка постійно йому телефонувала в той час, як він був у них з сином. Відповідач і тут намагався її переконати, що це йому телефонують по роботі. Щоб переконатись, що відповідач її обманює, вона зателефонувала на номер, з якого йому весь вечір телефонували, і який був підписаний «[PERSON]». З розмови з «[PERSON]» вона дізналась, що вони зустрічаються, і що в них любов. Та жінка сказала їй, щоб вона «не пхала носа в їх справи». Відповідач після цієї розмови клявся їй, що не знає її і ніяких стосунків з нею не підтримує. На наступний день вона вирішила вибачитись перед тією жінкою, що дарма потурбувала її, але вона сама зателефонувала їй та обізвала. Вона вирішила порозумітись з чоловіком і вони зустрівшись пішли на каву в піцерію. На протязі всього часу їхнього спілкування до відповідача постійно телефонувала та жінка. Вона попросила відповідача, щоб він при ній поговорив з нею та сказав їй, щоб вона залишила його в спокої, так як вони вирішили помиритись, але відповідач не захотів. Коли вона для свого заспокоєння ще раз зателефонувала до неї, то вона знову підтвердила, що у неї з відповідачем любов і додала, що вони з ним перебувають в інтимних відносинах. Також вона розповіла подробиці з їхнього життя, щоб вона не сумнівалась, що вони перебувають у близьких стосунках. Маючи підтвердження подружньої зради, вважає, що збереження сім'ї є неможливим. У грудні 2013 року вони припинили подружні відносини. Шлюб існує формально. Примирення між ними виключається так, як у їхніх стосунках втрачено взаємодовіру, взаємоповагу та взаєморозуміння. Просить шлюб з відповідачем розірвати. У судове засідання позивач надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач у судове засідання надіслав заяву про те, що справу просить розглянути в його відсутність, позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згідний. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 ''Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції'' у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved