Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що з серпня 2008 року по 02 липня 2017 року позивач проживала спільно з [PERSON] однією сім`єю по [ADDRESS] . У період з жовтня 2010 року по 17 вересня 2013 року сторони проживали у зареєстрованому шлюбі, а в період з серпня 2008 року по жовтень 2010 року та з 28 березня 2014 року по 02 липня 2017 року сторони проживали однією сім`єю. З серпня 2008 року [PERSON] проживала за вищевказаною адресою без реєстрації місця проживання, а з 29 жовтня 2010 року вона зареєструвала своє місце проживання. За час спільного проживання сторонами було набуто спільне майно, а саме: - спальний гарнітур (шафа, комод, ліжко, дві тумбочки та трюмо), вартістю 5000 грн; - ортопедичний матрац, вартістю 3500 грн; - люстру на пульту, вартістю 2500 грн; - тюль, вартістю 2000 грн; - карнизи, вартістю 1500 грн; - диван білого кольору, вартістю 5500 грн; - кухонний гарнітур, вартістю 7500 грн; - кухонний куточок, вартістю 2000 грн; - холодильник, вартістю 5000 грн; - газову плиту, вартістю 2500 грн; - мікрохвильову піч, вартістю 1000 грн; - газовий котел, вартістю 7500 грн; - котел на дровах, вартістю 8000 грн; - тюль у кількості двох штук, вартістю 2000 грн; - люстру, вартістю 500 грн; - карниз, вартістю 200 грн; - душову кабінку, вартістю 6000 грн; - пральну машину, вартістю 3250 грн; - унітаз, вартістю 2500 грн; - люстри у кількості двох штук, вартістю 2000 грн; - штори жалюзі, вартістю 1000 грн; - люстру, вартістю 1000 грн; - компютер, вартістю 6500 грн; - колонки, вартістю 3500 грн; - тюль, вартістю1200 грн; - люстру, вартістю 1000 грн; - бензокосу, вартістю 1500 грн; - бензопилу, вартістю 1200 грн; - дрель, вартістю 800 грн; - шуруповерт, вартістю 600 грн; - болгарку, вартістю 1400 грн; - зварювальний апарат, вартістю 2000 грн; - автомобіль марки «ВАЗ-2107», державний номерний знак [NUMBER] , вартістю 22000 грн; - скутер, вартістю 5000 грн, а всього майна на загальну суму в розмірі 118650 грн. Крім того, за період спільного проживання у належному відповідачеві будинку було проведено поточні та капітальні ремонти. Зокрема, в передпокої на поклейку шпалерів та клей було витрачено 2000 грн. У ванній кімнаті замінено двері, вартістю 1000 грн, встановлено вагонку на стелі - 2500 грн, придбано гіпсокартон - 1500 грн, церазіт - 3000 грн, плінтус - 1000 грн, багети - 500 грн, рейки та саморізи - 1000, а також витрачено кошти на заливку підлоги в сумі 3000 грн. На проведення ремонтних робіт у залі було витрачено 23600 грн, з яких: 500 грн - замуровка дверей, 600 грн - гіпсокартон, 4000 грн - витрати на шпалери та клей, 3000 грн - заливка підлоги, 4500 - ламінат, 1500 грн - плінтус, 1000 грн - багети, 3000 грн - двері, 500 грн - лутка до дверей, 500 грн - замок та ручка, 4000 грн - натяжна стеля. На ремонт кімнати було витрачено 16700 грн, з яких: 3000 грн - шпалери та клей, 1000 грн - гіпсокартон, 700 грн - саморізи та плитка, 3500 грн - ламінат, 3000 грн - заливка підлоги, 1000 - плінтуса, 3000 - плитка на грубку, 1000 грн - церазіт та 500 грн - багети. Витрати на ремонт спальної кімнати склали 8000 грн, а саме було придбано шпалери та клей на суму 3500 грн, плитку на грубку - 1500 грн, церезіт - 1000 грн, гіпсотакртон - 1000 грн та люстру, яка коштувала 1000 грн. Крім того, у літній кухні було заміно два євровікна, вартістю 5000 грн кожне, вмонтовано металеві двері - 8000 грн, двоє дверей, вартістю по 500 грн кожні, заливка підлоги - 4000 грн, придбано лінолеум - 3000 грн, плінтус - 500 грн, гіпсокартон - 3000 грн, рейки та саморізи - 1500 грн, шпалери та клей - 4500 грн, багети - 500 грн, труби на воду - 500 грн, замки та лутки до дверей - 1500 грн. Також було побудовано пристройку біля кухні, витрати на яку склали 22000 грн, а саме: 8500 грн - блоки та цемент, 700 грн - плитка та цемент, 3000 грн - вагонка, рейки та саморізи, 500 грн - замуровано два вікна, 3000 грн - заливка підлоги, 1500 грн - лінолеум, 500 грн - плінтуса, 2000 грн - шпалери та клей, 300 грн - двері, 2000 грн - гіпсокартон, лутка, замок та ручка. Також були понесені витрати на заміну вікон, у сумі 11000 грн, дверей - 8000 грн, проведення водопостачання - 4000 грн, відведення каналізації - 2500 грн, обв`язку парового опалення - 30000 грн, фундамент хати - 20000 грн, фундамент на гараж - 15000 грн, будівельні матеріали на гараж - 50000 грн. Позивач зазначила, що загальні витрати на проведення ремонтних робіт склали 256800 грн. В зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду, який просить встановити факт її спільного проживання із [PERSON] як чоловіка та жінки однією сімє`ю без реєстрації шлюбу та поділити майно набуте сторонами за час спільного проживання, виділивши їй наступне майно: спальний гарнітур (шафа, комод, ліжко, дві тумбочки та трюмо), вартістю 5000 грн; ортопедичний матрац, вартістю 3500 грн; тюль, вартістю 2000 грн; карнизи, вартістю 1500 грн; диван білого кольору, вартістю 5500 грн; кухонний гарнітур, вартістю 7500 грн; кухонний куточок, вартістю 2000 грн; холодильник, вартістю 5000 грн; газову плиту, вартістю 2500 грн; мікрохвильову піч, вартістю 1000 грн; пральну машину, вартістю 3250 грн; компютер, вартістю 6500 грн; колонки, вартістю 3500 грн; скутер, вартістю 5000 грн, а всього майна на загальну суму в розмірі 52250 грн. Виділити [PERSON] : люстру на пульту, вартістю 2500 грн; карнизи, вартістю 1500 грн; газовий котел, вартістю 7500 грн; котел на дровах, вартістю 8000 грн; тюль у кількості двох штук, вартістю 2000 грн; люстру, вартістю 500 грн; карниз, вартістю 200 грн; душову кабінку, вартістю 6000 грн; унітаз, вартістю 2500 грн; люстри у кількості двох штук, вартістю 2000 грн; штори жалюзі, вартістю 1000 грн; люстру, вартістю 1000 грн; тюль, вартістю1200 грн; люстру, вартістю 1000 грн; бензокосу, вартістю 1500 грн; бензопилу, вартістю 1200 грн; дрель, вартістю 800 грн; шуруповерт, вартістю 600 грн; болгарку, вартістю 1400 грн; зварювальний апарат, вартістю 2000 грн; автомобіль марки «ВАЗ-2107», державний номерний знак [NUMBER] , вартістю 22000 грн, а всього майна на загальну суму в розмірі 66400 грн. Стягнути з [PERSON] на її користь 7075 грн різницю у вартості майна. Визнати за [PERSON] право власності на набуте за період спільного проживання таке майно: В подальшому [PERSON] подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила встановити факт її спільного проживання із [PERSON] як чоловіка та жінки однією сімє`ю без реєстрації шлюбу; визнати житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] спільною сумісною власністю та поділити майно набуте сторонами за час спільного проживання, виділивши їй наступне майно: спальний гарнітур (шафа, комод, ліжко, дві тумбочки та трюмо), вартістю 5000 грн; ортопедичний матрац, вартістю 3500 грн; тюль, вартістю 2000 грн; карнизи, вартістю 1500 грн; диван білого кольору, вартістю 5500 грн; кухонний гарнітур, вартістю 7500 грн; кухонний куточок, вартістю 2000 грн; холодильник, вартістю 5000 грн; газову плиту, вартістю 2500 грн; мікрохвильову піч, вартістю 1000 грн; пральну машину, вартістю 3250 грн; комп`ютер, вартістю 6500 грн; колонки, вартістю 3500 грн; скутер, вартістю 5000 грн, а всього майна на загальну суму в розмірі 52250 грн. Виділити [PERSON] : люстру на пульту, вартістю 2500 грн; карнизи, вартістю 1500 грн; газовий котел, вартістю 7500 грн; котел на дровах, вартістю 8000 грн; тюль у кількості двох штук, вартістю 2000 грн; люстру, вартістю 500 грн; карниз, вартістю 200 грн; душову кабінку, вартістю 6000 грн; унітаз, вартістю 2500 грн; люстри у кількості двох штук, вартістю 2000 грн; штори жалюзі, вартістю 1000 грн; люстру, вартістю 1000 грн; тюль, вартістю1200 грн; люстру, вартістю 1000 грн; бензокосу, вартістю 1500 грн; бензопилу, вартістю 1200 грн; дрель, вартістю 800 грн; шуруповерт, вартістю 600 грн; болгарку, вартістю 1400 грн; зварювальний апарат, вартістю 2000 грн; автомобіль марки «ВАЗ-2107», державний номерний знак [NUMBER] , вартістю 22000 грн, а всього майна на загальну суму в розмірі 66400 грн. Стягнути з [PERSON] на її користь 7075 грн різницю у вартості майна. Визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] . Ухвалою суду від 08 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 22 січня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Семко В.М. позовну заяву підтримали посилаючись на обставини зазначені у ній. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Барвінський О.П. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечили проти задоволення позову. Крім того, 09 січня 2019 року через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що вказані в позовній заяві періоди проживання позивачки разом із ним однієї сім`єю без реєстрації шлюбу не відповідають дійсності, оскільки з 19 березня 2008 року по 19 грудня 2008 року він проживав в Російській Федерації оскільки офіційно працював по строковому договору на підприємстві «СПМ-Енергія» та переїхав на Україну лише в кінці грудня 2008 року, що підтверджується записом в трудовій книжці. З [PERSON] відповідач познайомився на початку 2009 року та до офіційної реєстрації шлюбу не проживав із нею однією сім`єю без реєстрації шлюбу та не вів з нею спільного господарства, не мав спільного бюджету, взаємних прав та обов`язків, які притаманні подружжю. В шлюбі сторони проживали з жовтня 2010 року по 17 вересня 2013 року, після чого шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу сторони намагалися налагодити сімейні відносини та періодично проживали разом, однак не проживали як сім`я. Щодо заявленого позивачем спільного нажитого майна на загальну суму 118650 грн, а також закупку будівельних матеріалів та проведення ремонтних робіт на загальну суму 256800 грн зазначив, що за час спільного проживання в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] ними дійсно було придбано значну частину заявленого позивачем майна, крім дивана, холодильника, газової плити, компютера, колонок, бензопили, бензокоси, дрелі, шуруповерта, болгарки, зварювального апарата, автомобіля марки «ВАЗ-2107» та скутера. Вказана [PERSON] в позовній заяві вартість придбаних речей не відповідає дійсності. Що стосується придбаних будівельних матеріалів та проведення ремонтних робіт в належному йому житловому будинку, то вказані будівельні матеріали та ремонтні роботи проводились за його власні кошти так як у вказані періоди не проживав з [PERSON] . Крім того вказав, що позивач ніде не працювала, тому не мала можливості здійснювати такі капіталовкладення. За час спільного проживання з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в будинку було проведено лише незначний косметичнй ремонт. Крім того, в судовому засіданні [PERSON] пояснив, що за час перебування в м. Київ на тимчасових заробітках спільно з [PERSON] не проживав. Автомобілем марки «ВАЗ-2107» він користувався по дорученню свого знайомого [PERSON] , який є власником даного автомобіля. Парове опалення в будинку було проведено ще в 2006-2007 роках. Плитку в ванній кімнаті він клеїв особисто після розірвання шлюбу в 2014-2015 роках. Також зазначив, що бензокосу, бензопилу та зазначений в позовній заяві електроінструмент він брав користуватися у свого брата. Гараж будував після розірвання шлюбу в 2017 році, а за будівельні матеріали, які він брав у матері позивача - сплатив кошти. В подальшому відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо виділення [PERSON] майна, яке було придбане сторонами за час проживання у шлюбі, а саме: - спальний гарнітур (шкаф, комод, ліжко, дві тумбочки, трюмо), вартістю - 5000 грн; -ортопедичний матрац, вартістю - 3500 грн; -люстру на пульту, вартістю - 2500 грн; -тюль, вартістю - 2000 грн; -карнизи, вартістю - 1500 грн; -кухонний куточок, вартістю - 2000 грн; -газову плиту, вартістю - 2500 грн; -мікрохвильову піч, вартістю - 1000 грн; -тюль дві штуки, вартістю - 2000 грн; -люстру, вартістю - 500 грн; -карниз, вартістю - 200 грн; -дві люстри, вартістю - 2000 грн; -жалюзі на вікно, вартістю - 1000 грн; -люстру, вартістю - 1000 грн; -тюль, вартістю - 1200 грн; -люстру спальну, вартістю - 1000 грн; -скутер, вартістю - 5000 грн. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є матір`ю позивача. Влітку 2008 року сторони почали спільно проживати у громадянському шлюбі та в 2010 році офіційно зареєстрували шлюб, який згодом було розірвано. Через рік, після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] знову почали спільно проживати до 2017 року. Крім того біля одного-двох місяців сторони разом проживали в м. Київ, а потім знову переїхали на проживання в будинок [PERSON] в смт . Вапнярка Томашпільського району Вінницької області. Коли [PERSON] перебував на тимчасових заробітках в Російській Федерації, [PERSON] тимчасово проживала разом із нею, а коли відповідач повертався, того ж дня забирав її до себе. За час спільного проживання сторонами було придбано меблі в кухонну та спальну кімнати, м`який куточок, компютер, колонки, пральну машину, душову кабінку. Також в будинку було проведено ремонтні роботи, поклеєно шпалери, поміняно вікна та двері, поклеєно плитку у ванній кімнаті. Також було проведено капітальний ремонт у залі, а саме замінено підлогу, стелю, проведено поклейку шпалерів. Весною 2018 року [PERSON] безоплатно брав у неї будівельні матеріали для будівництва гаража. Також вказала, що за час спільного проживання вели спільне господарство, утримували свиней та курей. Свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою позивача [PERSON] та їй відомо, що з 2008 року по 2017 рік сторони спільно проживали. В будинку [PERSON] свідок була два рази та бачила, що в будинку поміняні вікна та двері. Зі слів позивача їй відомо, що сторони робили ремонт. Також зазначила, що під час спільного проживання сторони вели спільне господарство, утримували курей та свиней на утримання яких купували у неї зерно. Згодом від матері [PERSON] їй стало відомо, що сторони розлучилися. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що є подругою позивача [PERSON] та їй достеменно відомо, що з 2010 року по 2013 рік сторони проживали у зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу вони рік спільно не проживали та після 2014 року знову почали спільно проживати у будинку [PERSON] в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області до літа 2017 року. Зазначила, що на час спільного проживання сторін, свідок неодноразово була у будинку [PERSON] та бачила, що в будинку проводяться ремонтні роботи. Крім того, свідок допомагала клеїти шпалери в кімнаті. Також їй відомо, що сторони вели спільне господарство, утримували свиней та курей. Зі слів [PERSON] їй також відомо, що за спільні кошти сторони купували меблі в будинок, відремонтували ванну кімнату, замінили вікна та двері в будинку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є рідним братом позивача та показав, що після закінчення школи, а саме з 2008 року [PERSON] . почала спільно проживати разом із [PERSON] у його будинку в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області . За час спільного проживання сторін він декілька разів на рік приїздив погостювати до сестри, де завжди залишався на ніч. Після розірвання шлюбу позивач переїхала проживати в м. Київ та влаштувалася на роботу. Через деякий час до м. Київ також переїхав [PERSON] та вони знову почали спільно проживати. Проживши біля трьох місяців в м. Києві сторони знову переїхали в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, де спільно прожили до липня 2017 року. Після того, він також неодноразово приїздив погостювати до сестри та залишався ночувати у неї. За час спільного проживання у будинку відповідача було проведено ремонт в кімнатах, а в 2016 році розпочато будівництво гаража. Також сторонами велося домашнє господарство, утримувалися свині та кури. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що є товаришем відповідача та сусідом позивача [PERSON] Вказав, що йому достименно відомо, що з жовтня 2010 року по 2013 рік сторони проживали у зареєстрованому шлюбі. За період з 2008 року по 2010 рік, позивачку за місцем проживання [PERSON] він жодного разу не бачив. Зі слів відповідача йому відомо, що сторони розірвали шлюб в 2013 році, після чого [PERSON] поїхав на заробітки. Також вказав, що в кінці травня 2017 року він допомагав копати [PERSON] фундамент під будівництво гаража. Також разом із відповідачем їздив до матері [PERSON] та допомагав грузити та перевозити блоки та дошки для будівництва гаража, за які [PERSON] сплатив грошові кошти.Наголосив, що на будівельних роботах в [PERSON] він провів біля трьох місцяв, однак [PERSON] за вказаний період за місцем проживання останнього він жодного разу не бачив, як і не бачив її з 2008 року по 2010 рік. Свідок [PERSON] пояснив суду, що є дядьком відповідача та періодично приїздив в гості до останнього. В 2010 році [PERSON] познайомив його з позивачем та повідомив, що має намір одружитися. В шлюбі сторони прожили з 2010 року по 2013 рік, після чого розійшлися. За період з 2008 року по 2010 року він жодного разу не бачив [PERSON] Будинок у якому проживає відповідач був придбаний дідом відповідача для батька останнього, а з 2007 року відповідач почав проживати самостійно. Парове опалення в будинку було проведено до 2010 року. Особисто він будував пічне опалення. В 2017 році на території домогосподарства відповідач побудував гараж. В період з 2010 року по 2013 рік в будинку було поведено незначний косметичний ремонт, а саме поклеєно шпалери, придбано тюлі та замінено люстри. Також зазначив, що домашнє господарство [PERSON] не велося, город був заросший бур`яном. Після розірвання шлюбу відповідач їздив на тимчасові заробітки в м. Київ. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є сусідкою [PERSON] В 2010 році відповідач повідомив їй, що розписався з [PERSON] . За час проживання у шлюбі позивач ніде не працювала. Через деякий час їй стало відомо, що сторони розлучилися в 2013 році. Після розірвання шлюбу [PERSON] їздив на заробітки та вдома з`являвся рідко. В травні 2017 року останній розпочав будівництво гаража. До 2010 року позивача вона не бачила. В період з 2015 року по 2017 рік бачила [PERSON] лише один раз. Також зазначила, що спільне господарство сторонами не велося та в будинку відповідача вона жодного разу не була. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є рідним братом відповідача. В 2010 році приїхавши в смт. Вапнярка Томашпільького району Вінницької області від знайомого дізнався, що його брат [PERSON] одружується із [PERSON] , а згодом він дізнався, що сторони розлучилися. В період з 2014 року по 2017 рік він жодного разу не бачив позивача в будинку брата. В кінці травня 2017 року він разом із [PERSON] допомагав [PERSON] будувати гараж. За час проведення будівельних робіт [PERSON] в домогосподарстві брата він не бачив. [PERSON] сам купував продукти харчування та готував їжу. Також зазначив, що [PERSON] постійно брав у нього в користування електродрель, болгарку, бензо та мотокосу. За час проживання у шлюбі із домашнього господарства сторони утримували лише курей. Коли відповідач перебував у м. Київ на тимчасових заробітках, свідок самостійно копав картоплю на присадибній ділянці [PERSON] Чи проживали сторони після розірвання шлюбу йому не відомо. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що зі слів свого чоловіка [PERSON] вона дізналася про укладення шлюбу між сторонами. Даний шлюб сторони зареєстрували в 2010 році та прожили в шлюбі до 2013 року, після чого розлучилися. До укладення шлюбу сторони спільно не проживали. Почали зутрічатися в 2009 році. До 2008 року [PERSON] взагалі не було в Україні. Після розірвання шлюбу спільно не проживали, так як відповідач їздив на заробітки в м. Київ. З моменту розірвання вона з чоловіком час від часу гостювали у відповідача, проте [PERSON] жодного разу вона не бачила. Крім того, вказала, що після смерті батьків відповідача ніяких ремонтних робіт в будинку не проводилося. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав суду, що взимку 2008 року сторони познайомилися та почали зустрічатися. З 2010 року по 2013 рік спільно проживали, однак чи перебували сторони у шюбі йому не відомо. За час спільного проживання у будинку [PERSON] проводили косметичні ремонти. З 2013 року у будинку відповідача [PERSON] він жодного разу не бачив. Також зазначив, що [PERSON] періодично приїздив до нього в гості в м. Київ, однак без [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що сторони проживали у зареєстрованому шлюбі з 2010 року по 2013 рік в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області. Згодом зі слів відповідача вона дізналася, що шлюб було розірвано. Зазначила, що до реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] зутрічалися. За період з 2008 року по 2010 рік вона періодично перебувала в [PERSON] у дома так як є його племінницею, однак [PERSON] жодного разу не бачила, як і не бачила останню після розірвання шлюбу до 2017 року. Також вказала, що за час проживання у шлюбі в будинку сторонами було зроблено косметичний ремонт. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Одною із позовних вимог є встановлення факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з серпня 2008 року по жовтень 2010 року та з 28 березня 2014 року по 02 липня 2017 року. Встановлення вказаного факту необхідно позивачу для визнання майна, придбаного сторонами в період проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу - спільною сумісною власністю в порядку ст. 74 СК України, визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку та поділ майна набутого за час спільного проживання без реєстрації шлюбу та перебування у шлюбі. Так, положеннями статті 315 ЦПК України передбачено встановлення судом фактів, що мають юридичне значення, у тому числі і проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 28 жовтня 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області 17 вересня 2013 року (а.с.7). Як видно з довідки № 02311, виданої 10 вересня 2018 року виконавчим комітетом Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області [PERSON] . дійсно за реєстрована за адресою: [ADDRESS] з 29 листопада 2010 року по теперішній час. Фактично проживала з 2008 року по 2016 рік (а.с. 10). Факт реєстрації місця проживання позивача за вищевказаною адресою з 29 листопада 2019 року також підтверджується копією паспорта останньої (а.с. 4 зворот). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 16 січня 2008 року державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори спадкоємцем майна [PERSON] , померлої [INFO] є син [PERSON] Спадкове майно складається з житлового будинку з господарчими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 208). Відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17474408 серії ССЕ № 812894 , виданого 23 січня 2008 року комунальним підприємством «Могилів-Подільське бюро технічної інвентаризації» житловий будинок з господарчими будівлями за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с. 207). Згідно з положеннями частин 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Згідно ч. 1 ст. 69 СК дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Статтею 74 СК України передбачено, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу. Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю. Для визнання осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, упродовж якого було придбане спірне майно. Для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. З наведеного положення випливає ознака подружніх відносин: наявність факту ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї, наявність усталених відносин, що притаманні подружжю, спільне проживання, виконання взаємних прав та обов`язків. Майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб, як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. Отже, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти. Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, судом встановлються факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик наслідків, пов`язаних із ненаданням доказів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами; 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів 3) показань свідків. У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд приймає до уваги доводи позивача про те, що з 28 жовтня 2010 року по 17 вересня 2013 року сторони проживали у зареєстрованому шлюбі у будинку належному відповідачеві. Даний факт, також визнається відповідачем та підтверджується свідками, як з боку позивача так і з боку відповідача. Щодо вирішення питання про встановлення факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з серпня 2008 року по жовтень 2010 року та з березня 2014 року по 02 липня 2017 року, суд зазначає, що один лише факт реєстрації [PERSON] та [PERSON] за однією адресою у будинку, належному на праві власності позивачу, покази свідків та фотокартки надані [PERSON] на підтвердження позовних вимог не є достатнім та беззаперечним доказом спільного їх проживання як чоловіка та дружини однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Позивачем не було надано суду доказів щодо ведення сторонами спільного господарства, наявності у них спільного бюджету, здійснення спільних витрат, придбання останніми майна в інтересах сім`ї, тобто наявності між ними усталених відносин, які притаманні подружжю, що підлягає обов`язковому встановленню при доведенні факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Матеріали справи також не містять доказу ведення [PERSON] та [PERSON] спільного господарства та наявності у них спільного бюджету. Таким чином, суд приходить до висновку, що наведені позивачем підстави у позові та надані нею докази не є такими, з якими закон пов`язує правовий статус жінки та чоловіка, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, та на майно яких поширюються положення СК України про спільність сумісної власності подружжя, наявні у матеріалах справи докази не підтверджують доводи позивача щодо існування між сторонами відносин, притаманних подружжю, ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та побуту. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, в тому числі Постанові ВП ВС від 03 липня 2019 року по справі №544/8023/15-ц, в якій зазначено, що вирішуючи спір про поділ майна, необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3,74 СК України). Відносно позовної вимоги про поділ майна, яке було придбане у шлюбі, а також те, що будинок власником якого є відповідач під час проживання значно збільшилося у вартості, суд звертає увагу на те, що позивачем не доведено, що спірне майно було придбано під час шлюбу, не надано доказів про наявність такого майна, майно яке перелічене у позові не визначене індивідуальними чи родовими ознаками. Акт, складений самою [PERSON] з переліком майна, на думку суду є неналежним доказом. Покази свідків, є недостатнім доказом, який би свідчив про наявність спірного майна. Разом з тим, суд враховує часткове визнання позову [PERSON] щодо майна придбаного у шлюбі, та вважає за можливе його поділити між сторонами. Аналізуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та поділити майно, нажите сторонами за час спільного проживання у зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 2010 року по 17 вересня 2013 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовити з огляду на їх необгрунтованість та недоведеність. Також, суд звертає увагу на те, що заявлені позивачем свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні допитані не були, оскільки під час дачі пояснень [PERSON] останні знаходилися за привідкритими дверима залу судового засідання та слухали такі пояснення, що на думку суду є не припустими. Такі дії зафіксовані під час судового розгляду. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, беручи до уваги, що позов підлягає задоволенню частково, провівши відповідні розрахунки з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] судовий збір за подання позову пропорційно до задоволених частин вимог, що становить 339 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial