Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

ТОВ фірма «Компас» (далі по тексту - позивач, ТОВ фірма «Компас») звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 8 515,33 грн. та судові витрати в розмірі 1921 грн. 00 коп. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач отримує надані позивачем житлово-комунальні послуги, при цьому не належним чином виконує зобов`язання по їх оплаті, в зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість за період з серпня 2016 року по травень 2019 року у розмірі 8 515,33 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи надіслав клопотання про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, до початку розгляд справи надіслав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки з 2013 року він не є власником квартири на доказ чого надав договір дарування. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] та здійснює господарську діяльність із утримання, обслуговування, експлуатації житлового та нежитлового фонду комунальної власності району, а також здійснює контроль за додержанням встановленого порядку використання жилих і інших приміщень житлового фонду та виконання громадянами Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями. Відповідно до ст. 175 Житлового кодексу України (далі по тексту - ЖК України) державні і громадські органи, підприємства, установи, організації, службові особи зобов`язані дбати про схоронність житлового фонду та підвищення його благоустрою. Судом також встановлено, що [PERSON] був власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва виданого про право власності від 12.10.2012 за [NUMBER] /а.с.5/. Статтею 322 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 360, 383 ЦК України власник (співвласники) житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї та інших осіб; співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (далі по тексту - ЗУ «Про житлово-комунальні послуги») визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Аналіз цього Закону дає підстави для висновку, що він належить до нормативного акта спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Разом з тим, ст. 4 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Згідно з частиною 2 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно з диспозицією зазначеної статті цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. За таких обставин, вбачається, що відповідач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. Згідно зі стст. 525, 526, 527, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Водночас, відповідно до договору дарування від 30 вересня 2013 року посвідченого ПН КМНО Дроботун О.Л. та зареєстрованого в реєстрі за №1481, вбачається, що [PERSON] не є власником даної квартири, у ній не проживає, житлово-комунальними послугами не користується, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed