Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

У березні 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на ? частину домоволодіння та земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом та виділ їх в натурі, який уточнив у квітні 2014 року. В позовній заяву він посилається на те, що 27.09.2012 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилися спадкоємці першої черги : позивач та його брат [PERSON]. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що спадкове майно будинок № 26 по вул. Амурській в м. Дніпропетровську зареєстрований за батьком позивача [PERSON], який помер 03.07.2011 року. Цей будинок є спільним майном подружжя, але мати не зареєструвала за собою право власності на свою частку. Просив визнати за ним право власності на ? частину домоволодіння № 26 по вул. Амурській в м. Дніпропетровську в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 27.09.2012 року, визнати за ним право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,0588 га, розташованої по вул. Амурській, 26 в м. Дніпропетровську в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 27.09.2012 року, розділити домоволодіння № 26 по вул. Амурській в м. Дніпропетровську та виділити позивачу ? частину зазначеного домоволодіння, розділити земельну ділянку, розташовану по вул. Амурській, 26 в м. Дніпропетровську та виділити йому1/2 частину даної земельної ділянки. Представник позивача у судовому засіданні вимоги підтримала та просила задовольнити Суду пояснила, що після смерті батька у 2011 році мати відмовилася від своєї частки у спадщині. Батько залишив заповіт на брата [PERSON], однак він спадщину не оформив. Мати залишила заповіт на позивача, тому він хоче оформити своє право на спадкове майно. Представник відповідача у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив Зі згоди представник позивача суд розглядає справу заочно, що не суперечить положенням статті 224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] у судове засідання зявився. Проти задоволення позову не заперечував. Суду пояснив, що він ще не отримав свідоцтво про право власності на спадкове майно за заповітом після смерті батька. Представник третьої особи Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. В матеріалах справи є лист третьої особи, відповідно до якого Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора просить слухати справу без участі їх представника. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 08.04.1957 року на праві власності належить будинок № 26 по вул. Амурська в м. Дніпропетровську. [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з 10.06.1956 року. Від шлюбу мають двох синів : [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 08.09.2004 року належала земельна ділянка площею 0,0588 га по вул. Амурська, 26 в м. Дніпропетровську. [PERSON] помер 03 липня 2011 року. За життя 28.10.1994 року [PERSON] склав заповіт, яким все належне йому майно заповідав [PERSON]. Його дружина [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про відмову від обовязкової частки у спадщині та подала заяву про те, що житловий будинок та земельна ділянка по вул. Амурській, 26 в м. Дніпропетровську належить їй та померлому чоловіку на праві власності у рівних частках як спільне майно подружжя. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді ? частки будинку та ? частки земельної ділянки по вул. Амурській, 26 в м. Дніпропетровську. [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] за заповітом, однак Свідоцтво про право власності на спадкове майно за заповітом не отримав. [PERSON] померла 27.09.2012 року. За життя 02.12.2011 року [PERSON] склала заповіт, за яким належну їй частину житлового будинку та земельної ділянки по вул. Амурська, 26 в м. Дніпропетровську заповідала [PERSON]. [PERSON] після смерті матері звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Постановою державного нотаріуса від 05.11.2013 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], а саме частину житлового будинку № 26 по вул. Амурській в м. Дніпропетровську через те, що даний будинок є обєктом спільної сумісної власності подружжя, за своє життя [PERSON] не отримала свідоцтво про право власності в спільному майні подружжя та право власності на частку зазначеного будинку на неї не було зареєстровано. Згідно ч. 1. ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 60 СК України, що відповідає ч. 3 ст. 368 ЦК, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Визнання права та зміна правовідношення є встановленими ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів. За змістом ст.13 Ковенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Судом встановлено, що житловий будинок та земельна ділянка по вул. Амурській, 26 в м. Дніпропетровську належали на праві спільної сумісної власності подружжю [PERSON] та [PERSON], які є батьками позивача. Їх частки у праві спільної сумісної власності були рівними та становили по ?. Оскільки за життя [PERSON] не отримала свідоцтва про право власності на належну їй частку майна, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за ним права власності на ? частину домоволодіння та земельної ділянки по вул. Амурській, 26 в м. Дніпропетровську є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо заявлених позовних вимог про розділ домоволодіння та земельної ділянки в натурі, суд вимушений відмовити у їх задоволенні виходячи з наступного. Згідно Висновку № 3612/3612/3795/3614-14 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 17.08.2015 року за 3-м варіантом, за яким просить позивач розділити домоволодіння та земельну ділянку, відбувається відступлення від ідеальних часток ? та ? та експертом пропонується грошова компенсація на користь другого співвласника. Оскільки право власності на іншу ? частку будинку та земельної ділянки, яка належала на праві власності [PERSON] як частка у спільному майні подружжя, не зареєстровано, неможливо погодити даний варіант розділу домоволодіння в натурі з іншим співвласником. За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. \~

Outcome: partial