Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

У вересні 2015 року позивач ПАТ «[PERSON] Аваль» звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON], в якому просив: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/08-112/69257 від 28.09.2007 року на загальну суму 628 635,42 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки двокімнатну квартиру № 151 загальна площа якої становить 50,60 кв.м, житлова 29,2 кв.м, що знаходиться за адресою: пр. Жовтневий, 325/1, м. Миколаїв, та яка належить відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу, шляхом продажу на прилюдних торгах відповідно до діючого законодавства України у межах процедури виконавчого провадження, звернення стягнення на майно через органи Державної виконавчої служби України, встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки на період до його реалізації покласти на відповідачів [PERSON] та [PERSON]; стягнути із відповідачів на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір. В обґрунтування свого позову позивач вказав, що 28.09.2007 р. між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/08-112/69257 про надання останньому кредиту у розмірі 206 545,00 грн., строком до 28.09.2022 року, зі сплатою 10,% річних. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 28.09.2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», як іпотекодержателем, та відповідачами [PERSON] та [PERSON], як іпотекодавцями, був укладений іпотечний договір. Згідно даного договору, предметом іпотеки є нерухоме майно: двокімнатна квартира № 10, загальна площа якою становить 39,6 кв.м, житлова 31 кв.м, що розташована за адресою: м. Миколаїв,/ вул. Даля, № 1, та яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі продажу; двокімнатна квартира № 151, загальна площа якої становить 50,60 кв.м, житлова 29,2 кв.м, що знаходиться за адресою: пр. Жовтневий, 325/1, м. Миколаїв, та яка належить відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі продажу. Позичальником, не виконувалися взяті на себе зобовязання, що в свою чергу спричинило виникнення заборгованості. 01.04.2013 року Корабельним районним судом м. Миколаєва було ухвалено рішення по справі № 2/488/441/2013, яким задоволено частково позов ПАТ «[PERSON] Аваль» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором № 014/08-112/69257 від 28.09.2007 рокуна загальну суму 250 699,05 грн. Рішення невиконане і по теперішній час. Через неналежне виконання умов кредитного договору станом на 16.07.2014 р. виникла заборгованість на загальну суму 628 635,42 грн., із яких: -193 548,17 грн. заборгованість за кредитом; -75 651,90 грн. заборгованість за відсотками; -359 435,35 грн. пеня за прострочення кредиту та відсотків. Позивач в установленому законом порядку направляв відповідачу [PERSON], як майновому поручителю, та відповідачу [PERSON], як основному позичальнику, вимоги про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором та розяснював можливість звернення стягнення на предмет іпотеки, однак відповідачі такі вимоги ігнорують та не виконують їх, через що він звернувся до суду із даним позовом. Представник позивача надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявилися, судом про дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення про вручення судової повістки, доказів про поважність причин неявки суду не надали. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані суду письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи із такого. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що 28.09.2007 р. між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/08-112/69257 про надання останньому кредиту у розмірі 206 545,00 грн., строком до 28.09.2022 року, зі сплатою 10,% річних. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 28.09.2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», як іпотекодержателем, та відповідачами [PERSON] та [PERSON], як іпотекодавцями, був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі № 3249 від 28.09.2007 року. Згідно даного договору, предметом іпотеки є нерухоме майно: двокімнатна квартира № 10, загальна площа якою становить 39,6 кв.м, житлова 31 кв.м, що розташована за адресою: м. Миколаїв,/ вул. Даля, № 1, та яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] 28.09.2007 року за реєстровим № 3246, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 28.09.2007 року, витяг № 4692356; двокімнатна квартира № 151, загальна площа якої становить 50,60 кв.м, житлова 29,2 кв.м, що знаходиться за адресою: пр. Жовтневий, 325/1, м. Миколаїв, та яка належить відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] 04.11.2004 року за реєстром № 3371, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 04.11.2004 року, витяг № 269165, зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно, витяг № 5333329 виданий Миколаївським МБТІ 05.11.2004 року, номер запису 4677 в книзі 117. Свої зобовязання за кредитним договором ВАТ «[PERSON] Аваль» виконало належним чином, надавши [PERSON] грошові кошти. Натомість позичальник [PERSON] належним чином не виконував умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 16.07.2014 р. виникла заборгованість на загальну суму 628 635,42 грн., із яких: -193 548,17 грн. заборгованість за кредитом; -75 651,90 грн. заборгованість за відсотками; -359 435,35 грн. пеня за прострочення кредиту та відсотків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина перша ст. 530 ЦК України визначає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобовязання згідно ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Проте, суд на підставі ст. 551 ЦК України вважає за необхідне зменшити розмір пені до 157 863,82 грн., оскільки вона значно перевищує розмір збитків позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобовязання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Із матеріалів справи вбачається, що позивач направляв відповідачу [PERSON], як майновому поручителю вимогу, та відповідачу [PERSON], як основному позичальнику, щодо погашення заборгованості та попереджував про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки належну відповідачу [PERSON] квартиру, що узгоджується із вищевикладеними нормами закону та із положеннями п. 5.1. укладеного між сторонами іпотечного договору. Стаття 3 Закону України «Про іпотеку» визначає, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно незареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Згідно п. 5.5.2. іпотечного договору реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса , проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Крім цього, на підставі ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: - загальний розмір вимог та всійогоскладові, що підлягають сплаті іпотеко держателю з вартості предмета іпотеки; - опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; - заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; - спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; - пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; - початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Виходячи із вищевикладеного, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений ним при подачі позовної заяви судовий збір.

Outcome: partial