Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

У вересні 2016 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON], в якій позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що не мав можливості звернутись із заявою про прийняття спадщини у встановлені чинним законодавством України строки з обєктивних причин, а саме через те, що проживає на території Гуляйпільського району Запорізької області, спадкодавець же проживав на території Оріхівського району Запорізької області, тому позивач дізнався про смерть спадкодавця значно пізніше цієї події, що позбавило його фізичної можливості реалізувати свої спадкові права своєчасно. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, пославшись на факти та норми права, викладені в позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.10,\~11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до відомостей заповіту, посвідченому 23 листопада 2009 року секретарем Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, зареєстрованому в реєстрі за №120, встановлено, що [PERSON], [INFO] заповів належну йому земельну ділянку у розмірі 5,74 га, розташовану на території Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області [PERSON], [INFO]. 29 травня 2010 року відкрилася спадщина після померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №357354, виданим 25 травня 2016 року Оріхівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Позивач звернувся до Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], однак постановою державного нотаріуса від 19 серпня 2016 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через пропуск строку, встановленого ст.1270 ЦК України. Відповідно до положень ч.1\~ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1\~ст.1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1\~ст.1270 ЦК України). Відповідно до\~ст.1271 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.3\~ст.1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Особи, які беруть участь у справі, заперечень проти позову не надали, доводів та наведених позивачем фактів не оспорювали. У звязку з цим у суду немає підстав піддавати сумніву обставини, викладені у позовній заяві. Оцінюючи доводи позивача та надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що у своїй сукупності вони свідчать про те, що позивач мав обєктивні труднощі у своєчасному поданні заяви про прийняття спадщини, оскільки проживає та працює за межами Оріхівського району Запорізької області. Зважаючи на зазначені обставини, враховуючи те, що спору з приводу спадкового майна немає, суд вважає, що визнання поважними причин пропуску строку позивачем для подання заяви про прийняття спадщини та визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси заінтересованих осіб, суперечити принципам законності, розумності та справедливості (ст.3 ЦК України). Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст.3, 1223, 1268-1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved