Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

У березні 2014 року позивач звернулась в суд із позовом, яким просить стягнути із відповідача на її користь , в порядку ст. 185 СК України, додаткові витрати на утримання дитини [PERSON], в розмірі 38 801 грн. 10 коп. Вимоги мотивує тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва було стягнуто аліменти з відповідача на утримання доньки в розмірі 1 /6 частини всіх видів заробітку(доходів) , але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26.06.2013року щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Однак згодом відповідач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва позовні вимоги [PERSON] відносно зменшення розміру сплати аліментів були задоволені , а саме зменшено розмір сплати аліментів на утримання дитини до 1/8 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Однак на думку позивача, спільна з відповідачем дитина, [PERSON], потребує, окрім призначених судом аліментів, також додаткових витрат на утримання, що пов»язане з її індивідуальним розвитком особливих здібностей у навчанні, а також з лікуванням та оздоровленням дитини. Такі витрати позивач, підтверджує фіксальними чеками на купівлю спортивного одягу, повсякденного одягу, шкільного та канцелярського приладдя, яке необхідне у навчанні. Таким чином позивачем було витрачено суму в розмірі 17 220 грн. 19 коп. Окрім того позивач мотивує свої вимоги тим що, [PERSON] приймала участь в екскурсійно-оздоровчих туристичних поїздках, а саме авіа тур в Болгарію, вартість якого з урахуванням добових скала 1030 Євро, автобусний тур до Німеччини, вартість якого з урахуванням добових склала 600 Євро та 545 грн., автобусний тур до Іспанії, вартість якого з урахуванням добових скала 1225 Євро та 470 грн., та авіа тур до Болгарії, яких коштував позивачці, з урахуванням добових 1160 Євро. Окрім того позивачка мотивує свої вимоги тим, що їх з відповідачем неповнолітня донька відвідує спеціалізованих навчальний заклад НВЗОШЛ «Обдаровання» Київської Академії наук, навчання у якому відбувається на платній основі, відповідно до контракту. А саме відповідно до укладеного контракту від 01.09.2011 року за рік навчання позивачкою було сплачено 5850 грн. Така сума коштувала і наступні два роки навчання, загалом на суму 17550 грн. Так у зв»язку у дитини [PERSON], були виявлені проблеми зі здоров»ям, обстеження у ТОВ «Лікувально-діагностичному центрі Міжнародного інституту біологічних систем - Київ» коштувало 864 грн. Таким чином позивачка в своїй позовній заяві вказує що всього додаткові витрати понесені нею, скали 77 602 грн 19 коп., а 50 % від вказаної суми ставить 38 801 грн. 10 коп. які вона просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивачка зі своїм представником заявлені вимоги підтримали, посилаючись на те, що понесені позивачем витрати є саме додатковими витратами на утримання дитини, просили задовольнити. Відповідач разом зі своїми представниками вказували на те, що витрати, на які посилається позивач, по своїй суті не є додатковими в розумінні діючого законодавства, та їх зв»язок з утриманням дитини позивачем однозначно не доведено. Разом з тим, посилаючись на те що позивач протягом тривалого часу відмовляється від отримання аліментів, які відповідач добровільно сплачує, та виходячи з викладеного просили суд відмовити в задоволені позову. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. В період з 20 серпня 1995 року по 28 серпня 2012 року сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Дніпровського районного суду м. Києва 28 серпня 2012 року. Від вказаного шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] [INFO], на її утримання за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25 листопада 2013 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти. Згідно із матералами виконавчого провадження № 34445851, дослідженого в судовому засіданні. Відповідач сплачує аліменти згідно рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 листопада 2013 року. Так станом на 10.07.2014 року мала місце заборгованоість в розмірі 13 538 грн., 65 коп. Однак, пізніше, станом на 01.10.2014 року відповіно до розрахунку заборгованості по аліментах, які містяться в матераіалах виконавчого провадження, заборгованість відсутня повністю та має місце преплата в розмірі 6 744грн 87 коп. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Виходячи з викладеного, суд у випадку встановлення особливих обставин може зобов'язати одного з батьків, до якого заявлена вимога, приймати участь у фактично понесених додаткових витратах на дитину. Доказами, що підтверджують особливі обставини, які призвели до додаткових витрат на дитину, можуть бути документи про понесені витрати, зокрема висновки МСЕК, довідки медичних установ, довідки виховних та навчальних закладів, а також інші документи, які свідчать що дитина страждає певною хворобою, має потребу у розвитку здібностей, в зв'язку з чим і понесені витрати на медичну допомогу, придбання ліків, придбання додаткового навчального чи творчого обладнання, тощо. При цьому розмір таких додаткових витрат повинен бути підтверджений довідками медичних установ, виписками із історії хвороби дитини стосовно використаних медикаментів, рецептами ліків, чеками або розрахунками. Відповідно до ч. 1, ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних осіб в межах заявлених нами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із положеннями ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Виходячи із ч.1, ч.2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В обґрунтування свої вимог, позивач надала фіскальні чеки про оплату навчання на суму 17 550 грн., копії довідок від тур операторів про участь в чотирьох екскурсійно-оздоровчих туристичних поїздках, з урахуванням добових на суму 41 968 грн., копію договору з ТОВ «ЛОЦ МІБС-Київ» від 16.12.2013 р. та квитанції про оплату 864 грн. за медичне обстеження дитини. За викладеного суд доходить висновку про те, що твердження позивача про необхідність придбання для доньки путівок на екскурсійно-оздоровчі туристичні поїздки, оплату за навчання у спеціалізованому навчальному закладі «Обдаровання» Київської Академії наук, медичне обстеження у Ліквально-діагностичному центрі Міжнародного інституту біологічних систем, віднесення таких витрат до категорії додаткових витрат на утримання дитини, не заслуговують на увагу в розумінні ст. 185 СК України, оскільки позивачем не доведено виключний характер обставин таких якими зумовлені такі витрати, виключний характер, на думку суду, може нести несподіване тяжке захворювання, для лікування якого необхідна певна сума грошей, наприклад на оплату операції, на проїзд до місця лікування проживання, харчування, післяопераційне видужування, якими зумовлені таки витрати, а тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed