Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

У березні 2016 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, збільшивши позовні вимоги у березні 2015 р., просить стягнути з відповідача, який є власником та проживає в [INFO], заборгованість за послуги централізованого опалення за період з 01.05.2011 р. до 01.01.2016 р. в розмірі 6984,48 грн.. Судовим наказом від 11.08.2015 року з відповідача було стягнуто, в тому числі зазначену заборгованість, але за заявою відповідача судовий наказ було скасовано. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідач надала заяву про визнання збільшених позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи докази: довідку про мешканців та власників квартири; розрахунок заборгованості за період: 05.2011-06.2015; копії: ухвали від 02.11.2015 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу; розрахунок заборгованості за період: 05.2011-12.2015 (а.с. 5, 6, 7, 11), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач проживаючи в квартирі, що перебуває в його приватній власності, а саме [ADDRESS] зобовязаний своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст. ст. 67, 68 ЖК України, ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Тобто між сторонами виникли та існують відповідно до ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» фактичні договірні відносини по наданню комунальних послуг з теплопостачання, і вони, згідно до ст. ст. 20, 21 вказаного Закону, набули відповідно права і обовязки споживача та виконавця. Відповідач свої зобовязання, як споживач виконував неналежним чином, у зв'язку з чим має заборгованість за надані послуги, за період з 01.05.2011 р. до 01.01.20146 р. у сумі 6984,48 грн.. Тобто відповідачем, який отримав комунальні послуги, порушено обовязок з оплати послуг, що відповідно є порушенням з його сторони п. 5 ч. 3 ст. 20, ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа звільняється від відповідальності за невиконання зобовязань лише, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобовязання. Після дослідження та оцінки доказів у справі, надані відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України позивачем докази, судом вважаються належними та допустимими, згідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України та свідчать про невиконання відповідачем свого обовязку споживача з оплати отриманих комунальних послуг у місячний строк з часу нарахування плати за них позивачем і наявність в цьому вини відповідача та порушення таким чином права позивача на отримання оплати в грошовому еквіваленті за надану послугу, а тому з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості в розмірі 6984,48 грн.. Таким чином, визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, повязані зі сплатою ним при предявлені позову та заяви про видачу судового наказу 1378 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. 614 ЦК України, ст. ст. 67, 68 ЖК України, ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved