Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

У вересні 2017 року ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 11 червня 2015 року уклав з [PERSON] договір добровільного страхування наземного транспорту №CLAU-5202. Предметом даного договору є майнові інтереси [PERSON], що не суперечать чинному законодавству та пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем марки «Сitroen C4», номерний знак [NUMBER]. 01 квітня 2016 року на перехресті вул. Борисоглібської та вул. Братської у м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Сitroen C4», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля марки «Volkswagen Golf», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 20 травня 2016 року визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. [PERSON] звернувся до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою та позивач здійснив виплату страхового відшкодування на загальну суму 163735 гривень 10 копійок. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «СК «Брокбізнес» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6258261. Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності ПрАТ «СК «Брокбізнес» за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50000 гривень та франшизу в розмірі 510 гривень. 10 жовтня 2016 року ПрАТ «СК «Брокбізнес» перерахував на користь ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» грошові кошти у розмірі 49490 гривень у якості страхового відшкодування за шкоду, заподіяну відповідачем. Таким чином, у [PERSON] виникло зобов'язання сплати на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що було виплачено ПрАТ «СК «Брокбізнес», у розмірі 114245 гривень 10 копійок. ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» звертався до [PERSON] з вимогами про добровільну сплату страхового відшкодування, проте відповідач повідомив, що не має наміру добровільно відшкодовувати завдану ним шкоду. Тому ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» просить стягнути з [PERSON] суму відшкодування шкоди у розмірі 114245 гривень 10 копійок. Представник позивача [PERSON] направив до суду заяву, якою просив проводити розгляд справи за його відсутності, а також вказав, що позов підтримує та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився та про своє ставлення до пред'явленого позову не повідомив. Про час та місце розгляду цивільної справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.126,127). На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні проголосив протокольну ухвалу. Дослідивши докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 червня 2015 року ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» та [PERSON] уклали договір добровільного страхування наземного транспорту №CLAU-5202. Відповідно до п.1.3 вказаного договору, ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» зобов'язалося у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку і на умовах, визначених цим договором, а [PERSON] зобов'язався своєчасно і в повному обсязі сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом даного договору є майнові інтереси [PERSON], що не суперечить чинному законодавству, та пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем марки «Сitroen C4», номерний знак [NUMBER]. Строк дії договору з 11 червня 2015 року по 10 червня 2016 року (а.с.6-18). 01 квітня 2016 року о 14 годині 50 хвилин на перехресті вул. Борисоглібської та вул. Братської у м. Києві, [PERSON], керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf», номерний знак [NUMBER], не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», що спричинило зіткнення з транспортним засобом марки «Сitroen C4», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], чим порушив п.2.1 та п.16.1 ПДР України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказані обставини підтверджуються довідкою №89012806 від 19 квітня 2016 року про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.20-21) та постановою Подільського районного суду м. Києва від 20 травня 2016 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.22-23). За правилами ч.6 ст.82 ЦПК України вказані обставини не підлягають доказуванню. В результаті дорожньо-транспортної пригоди з вини [PERSON] був пошкоджений автомобіль марки «Сitroen C4», номерний знак [NUMBER], внаслідок чого власнику автомобіля [PERSON] завдана матеріальна шкода, що підтверджується актами огляду транспортного засобу від 06 квітня 2016 року та від 21 квітня 2016 року (а.с.24-47). Відповідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовійпідставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Встановлено, що 04 травня 2016 року [PERSON] звернувся до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою (а.с.48). 24 травня 2016 року ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» на підставі страхового акту №КР-011135 від 17 травня 2016 року (а.с.54-56) та розрахунку суми страхового відшкодування до нього (а.с.57), виходячи з рахунку №ЕСеС-0003589 від 04 травня 2016 року (а.с.49-50), перерахувало [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 120096 гривень 26 копійок, що підтверджується платіжним дорученням №1316 від 24 травня 2016 року (а.с.58). 07 червня 2016 року [PERSON] знову звернувся до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування у зв'язку з необхідністю доплати (а.с.64). Тому, 21 червня 2016 року ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 7673 гривень 04 копійок на підставі страхового акту №КР-011224 від 14 червня 2016 року (а.с.67-68) та розрахунку суми страхового відшкодування до нього (а.с.69), виходячи з рахунку №ЕСеС-0004649 від 03 червня 2016 року (а.с.65). Дана обставина підтверджується платіжним дорученням №1583 від 21 червня 2016 року (а.с.70). Крім того, 11 липня 2016 року [PERSON] знову звернувся до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування у зв'язку з необхідністю доплати (а.с.73). 21 липня 2016 року ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» на підставі страхового акту №КР-011309 від 19 липня 2016 року (а.с.76-77) та розрахунку суми страхового відшкодування до нього (а.с.78), виходячи з рахунку №ЕСеС-0005509 від 30 червня 2016 року (а.с.74), перерахувало [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 32891 гривень 10 копійок, що підтверджується платіжним дорученням №1832 від 21 липня 2016 року (а.с.79). Судом також встановлено, що 28 липня 2016 року до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» звернувся [PERSON] із заявою про виплату страхового відшкодування у зв'язку з необхідністю доплати (а.с.85). Тому, 12 серпня 2016 року позивач здійснив виплату [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 3074 гривень 70 копійок на підставі страхового акту №КР-011349 від 04 серпня 2016 року (а.с.88-89) та розрахунку суми страхового відшкодування до нього (а.с.90), виходячи з рахунку №ЕСеС-0006456 від 27 липня 2016 року (а.с.86). Вказане підтверджується платіжним дорученням №2000 від 12 серпня 2016 року (а.с.91). Таким чином, загальна сума страхового відшкодування становить 163735 гривень 10 копійок. Згідно з ч.1 ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Брокбізнес» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6258261 від 11 жовтня 2015 року (а.с.92). Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності ПрАТ «СК «Брокбізнес» за шкоду, заподіяну майну в розмірі 50000 гривень та франшизу у розмірі 510 гривень. Відповідно до п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Так, сума страхового відшкодування, що повинно здійснити ПрАТ «СК «Брокбізнес» становить 49490 гривень. 10 жовтня 2016 року ПрАТ «СК «Брокбізнес» перерахувало на користь ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» страхове відшкодування у розмірі 49490 гривень. Вказана обставина підтверджується випискою по рахунку за період з 01 жовтня 2016 року по 31 жовтня 2016 року (а.с.93). Таким чином, фактичний розмір шкоди, заподіяної [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить 163735 гривень 10 копійок. Тоді як різниця між фактичним розміром заподіяної шкоди та страховою виплатою, перерахованою ПрАТ «СК «Брокбізнес» на користь ТДВ «СК «ВіДі-Страхування», складає 114245 гривень 10 копійок. ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» зверталося до [PERSON] з регресними вимогами про добровільну сплату страхового відшкодування (а.с.94-95,98-100). Дані вимоги були отримані [PERSON], що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.101). Незважаючи на це, відповідач ухиляється від відшкодування завданої шкоди та повідомив, що не має грошових коштів для відшкодування шкоди (а.с.102) В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] сплатив на користь позивача завдану шкоду. Тому у позивача виникло право вимоги до відповідача щодо відшкодування витрат на виплату страхового відшкодування. Оскільки, [PERSON] ухиляється від виконання цього обов'язку, тому з нього на користь ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 114245 гривень 10 копійок. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення №2436 від 31 серпня 2017 року при пред'явленні позову ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» сплатило судовий збір у розмірі 1713 гривень 69 копійок. Пред'явлений позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1713 гривень 69 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved