Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

У березні 2017 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до Київської районної у м. Донецьку ради, про визнання права власності на спадкове майно у вигляді ? частки квартири, розташованої за адресою: Донецьк, [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], померлої 26.03.2014 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 26.03.2014 року померла її рідна тітка [PERSON]. На момент смерті вона володіла 1/2 часткою квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яку заповіла їй згідно із офіційним заповітом. Після смерті тітки вона звернулася до Шостої Донецької державної нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини. 10.04.2014 року позивач отримала витяг про реєстрацію справи у спадковому реєстрі . 05.07.2017 року м. Донецьк було захоплено незаконними збройними формуваннями у звязку з чим позивач була вимушена залишити м. Донецьк, внаслідок переїзду їй не вдалося завершити процедуру оформлення прав на спадщину, оскільки на той час ще не сплив шестимісячний строк, встановлений для її прийняття. Після захоплення м. Донецька українська влада втратила будь-який контроль над ним, що призвело до припинення здійснення державними органами покладених на них делегованих повноважень. Згідно з наказом Міністерства юстиції України №935/5 від 2014 року «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території антитерористичної операції» був припинений доступ до усіх державних реєстрів. Наприкінці 2016 року позивачу стало відомо, що Шоста Донецька державна нотаріальна контора була переведена на підконтрольну Української владі територію та повністю відновила діяльність. Звернувшись до Донецької державної нотаріальної контори, позивач дізналася, що нотаріус, який займався веденням спадкової справи ([PERSON]) звільнена з займаної посади у звязку з відмовою у переміщенні разом з установою на підконтрольну Українській владі територію, архів нотаріальних документів, сформований колишнім державним нотаріусом [PERSON] за час роботи у Шостій Донецькій державній нотаріальній конторі залишився у м. Донецьку, який віднесено до переліку населених пунктів, на території яких державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тобто доступ до вказаного нотаріального архіву на теперішній час відсутній, тому Головним територіальним управлінням юстиції в Донецькій області рекомендовано позивачу звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву у яких просить суд про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача - Київської районної у м. Донецьку ради, у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення. Треті особи у судове засідання не з'явилися, надали заяви у яких просять суд про розгляд справи без їх участі. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд з урахуванням думки позивача ухвалив: розглянути справу заочно. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступні обставини. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 26.03.2014 року померла рідна тітка позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть сері І-НО № 764901, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку від 26 березня 2014 року. /а.с.4./ На момент смерті [PERSON] володіла 1/2 часткою квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яку заповіла позивачу згідно із офіційним заповітом, посвідченим приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрованим у Спадковому реєстрі за номером 5243 від 24 грудня 2011 року. /а.с. 6/. Вказана частка квартири належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № 8912, виданого представництвом Фонду державного майна України у м. Донецьку 20 вересня 1996 року. /а.с. 7./ Після смерті тітки позивач звернулася до Шостої Донецької державної нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини в установлений законом строк. 10.04.2014 року позивач отримала витяг про реєстрацію справи у спадковому реєстрі, зареєстрований за номером 37126583, який був сформований та виданий [PERSON] нотаріусом Шостої Донецької нотаріальної контори [PERSON] /а.с. 8/ , що також підтверджується відповіддю завідувача Шостої донецької державної нотаріальної контори № 156/01-16 від 31.05.2017 року на запит суду, та інформаційною довідкою з Державного реєсру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Після захоплення м. Донецька українська влада втратила будь-який контроль над містом, що призвело до припинення здійснення державними органами покладених на них делегованих повноважень. Згідно наказу Міністерства юстиції України №935/5 від 2014 року «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території антитерористичної операції» був припинений доступ до усіх державних реєстрів. 24.01.2017 року позивач звернулася до Головного територіального управління юстиції області з приводу можливості відновлення спадкової справи №55964399, завеведеної колишнім державним нотаріусом Шостої донецької державної нотаріальної контори [PERSON]. 06 лютого 2017р. позивач отримала письмову відповідь від Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в якій повідомлялося про те, що згідно з наказом Головного управління юстиції у Донецькій області №69/2 від 18.11.2014р. «Про переміщення Головного та територіальних управлінь юстиції, відділів державної виконавчої служби, державної реєстрації актів цивільного стану, державних нотаріальних контор» Шоста державна нотаріальна контора була перереєстрована у м. Бахмут, Донецької області, вул.Артема, 51, (потім м. Слов'янськ, Донецької області, вул. Васильківська, 37), але фактично не розпочала роботу за вказаною адресою, також позивачу було повідомлено про те, що згідно наказу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області №950/1 від 12.05.2015р. «Про звільнення працівників нотаріату» державного нотаріуса Шостої донецької державної нотаріальної контори [PERSON] було звільнено з займаної посади у звязку з відмовою від переїзду разом з установою в іншу місцевість на територію, підконтрольну українській владі, з 12.05.2015 року. Архів нотаріальних документів, сформований колишнім державним нотаріусом [PERSON] за час роботи у Шостій Донецькій державній нотаріальній залишився у м. Донецьку, яке віднесено до переліку населених пунктів, на території яких державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (підстава - Розпорядження Міністрів України від 07.11.2014р. №1085-р (в редакції №1276-р від 02.12.2015р.), тому доступ до вказаного нотаріального архіву на теперішній час відсутній. /а.с. 9-11/. Стаття 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може позбавлений права власності, оскільки таке право є непорушним та захищається державою. Стаття 1223 ЦК України, визначено , що право на спадкування, у випадку його наявності, мають особи, безпосередньо вказані у заповіті. Спадкування частки майна жодним чином не обмежує цього права, оскільки ст. 1226 визначає, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Пункт 5 статті 1268 ЦК України закріплює, що спадщина належіть спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, незалежно від того, коли саме така спадщина була прийнята. Стаття 1296 ЦК України визначає наступне: «Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Прийняття спадщини здійснюється шляхом подання нотаріусу відповідної заяви протягом шестимісячного строку, обчислення якого починається з моменту відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця (ст. 1269, 1270 ЦК України). Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не позбавляє його трава на спадщину. [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 13 від 16.05.2013р. встановлено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим засобом захисту, що має застосовуватися, за умови існування перешкод для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи.

Outcome: approved