Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

У березні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «БК-ФУД Україна» про припинення трудових відносин, мотивуючи тим, що його було призначено на посаду директора ТОВ «БК-ФУД Україна». Учасниками ТОВ «БК-ФУД Україна» є [PERSON] та [PERSON] 06.08.2020 року ним було прийнято рішення про припинення трудових відносин з відповідачем, про що він написав заяву про звільнення із займаної посади за власним бажанням. Також 06.08.2020 року він як директор товариства ініціював проведення позачергових Загальних зборів учасників товариства 07.10.2020 року о 15-00 год., про що направив повідомлення та заяву про звільнення на адресу іншим учасникам товариства. Однак, 07.10.2020 року у призначений час Загальні збори учасників товариства не відбулися у зв`язку з неприбуттям на засідання учасників товариства, про що позивачем складено відповідний акт. Жодних повідомлень чи заперечень від учасників про неможливість явки для участі в загальних зборах учасників товариства позивачу не надходило. Отже, учасниками товариства було проігноровано повідомлення позивача про проведення Загальних зборів щодо його звільнення звільнення і не розглянуто по суті заяву про звільнення протягом встановлених законодавством строків. Зважаючи на те, що подальше перебування на посаді директора породжує ряд певних юридичних наслідків, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав до суду. Враховуючи викладене, позивач просив суд припинити трудові відносини між ним та відповідачем за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України з моменту набрання рішенням законної сили. Ухвалою суду від 15.03.2021 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками надсилалася судом на адресу відповідача, та повернулися на адресу суду без вручення з відміткою поштового відділення «за закінченням строку зберігання». Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходили. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та в порядку заочного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку. Згідно зі ст.87 ЦК України юридична особа діє на підставі статуту. Разом з тим, копія Статуту ТОВ «БК-ФУД Україна» в матеріалах справи відсутня, тому дотримання порядку звільнення позивача [PERSON] з посади директора ТОВ «БК-ФУД Україна» аналізується судом на підставі Закону України «Про господарські товариства» (далі - Закон № 1576-XII), що діяв на час виникнення спірних правовідносин, та Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (далі - Закон № 2275-VIII), що набув чинності 06 лютого 2018 року. Відповідно до ст. 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом. Статтею 58, ч. 1 ст. 62 Закону № 1576-XII встановлено, що вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Статтею 28, ч. 4 ст. 39 Закону № 2275-VIII встановлено, що органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган. Виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є «директор», якщо статутом не передбачена інша назва. До виключної компетенції загальних зборів належить утворення і відкликання виконавчого та інших органів товариства, рішення щодо якого приймається простою більшістю голосів (п. г) ч. 5 ст. 41, ч. 3 ст. 59 Закону № 1576-XII). Аналогічно, положеннями ч. 1 ст. 29 Закону № 2275-VIII встановлено, що загальні збори учасників є вищим органом товариства і до їх виключної компетенції відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 30 Закону належить, зокрема, обрання одноосібного виконавчого органу товариства. Статтею 61 Закону № 1576-XII встановлено, що загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. Позачергові загальні збори учасників скликаються головою товариства при наявності обставин, зазначених в установчих документах, у разі неплатоспроможності товариства, а також у будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому, зокрема, якщо виникає загроза значного скорочення статутного капіталу. Загальні збори учасників товариства повинні скликатися також на вимогу виконавчого органу. Учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників. Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах. Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 Закону № 2275-VIII визначено, що загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, а також, зокрема, з ініціативи виконавчого органу товариства. Статтею 32 Закону № 2275-VIII встановлено наступний порядок скликання загальних зборів виконавчим органом. Загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників. Виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін. Відповідно до частин 1, 3, 4 та 7 ст. 33 Закону № 2275-VIII загальні збори учасників проводяться в порядку, встановленому цим Законом та статутом товариства. Загальні збори учасників передбачають спільну присутність учасників товариства в одному місці для обговорення питань порядку денного або можуть проводитися у режимі відеоконференції, що дозволяє бачити та чути всіх учасників загальних зборів учасників одночасно. На загальних зборах учасників, що проводяться відповідно до частини третьої цієї статті, ведеться протокол, у якому фіксуються перебіг загальних зборів учасників та прийняті рішення. Протокол підписує голова загальних зборів учасників або інша уповноважена зборами особа. Кожен учасник товариства, який взяв участь у загальних зборах учасників, може підписати протокол. Загальні збори учасників проводяться за місцезнаходженням товариства, якщо інше не встановлено статутом товариства. Проведення загальних зборів за межами території України допускається лише за одностайною письмовою згодою всіх учасників товариства. Судом встановлено та підтверджується даними ЄДРЮОФОПГФ ТОВ «БК-ФУД Україна» є діючою юридичною особою, в стані припинення не перебуває, його засновниками є [PERSON] ( [ADDRESS] , розмір внеску 1 403 883,75 грн.) та [PERSON] ( [ADDRESS] , розмір внеску 1 403 883,75 грн.) Також даними ЄДРЮОФОПГФ ТОВ «БК-ФУД Україна» підтверджується, що з 11.03.2015 року позивач [PERSON] обіймає посаду керівника ТОВ «БК-ФУД Україна». 06.08.2020 року позивачем на адресу ТОВ «БК-ФУД Україна» та ім`я засновників (учасників) товариства - [PERSON] , [PERSON] направлено заяву про звільнення із займаної посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. 06.08.2020 року позивач як директор товариства ініціював проведення Загальних зборів учасників товариства 07.10.2020 року о 15-00 год. за адресою: 01133, м. Київ, вул. Кутузова, 18/7, офіс 1-Б, до порядку денного включено питання щодо переобрання директора товариства. Лист-повідомлення із даною пропозицією та своєю заявою про звільнення від 06.02.2020 року позивач рекомендованим листом з повідомленням про вручення направив на адресу ТОВ «БК-ФУД Україна» за адресою: 01133, м. Київ, вул. Кутузова, 18/7, учаснику товариства [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та учаснику товариства [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується поштовим відправленням з описом вкладення та фіскальними чеками. 07.10.2020 року у призначений час Загальні збори учасників Товариства не відбулися в зв`язку з неприбуттям на засідання учасників товариства та неповідомленням про причини неявки, про що позивачем 07.10.2020 року складено акт. Отже, у визначений строк загальні збори учасників товариства не відбулись, питання про звільнення позивача з посади директора та переобрання директора товариства не вирішено, товариство не визначилось з новим кандидатом на посаду директора та не затвердили його кандидатуру з подальшим внесенням відповідних даних у ЄДРЮОФОПГФ, що порушує права позивача, як працівника. Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Пунктом 1 частини першої статті 23 КЗпП України визначено, що трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору також є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45). За положеннями статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. З урахуванням наведеного позивач, користуючись своїм правом, у встановленому законом порядку, попередив відповідача (як власника та уповноважений ним орган) письмово за два тижні, про свій намір припинити трудові відносини, натомість відповідач не виконав свій обов`язок оформити розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника. Суд вважає бездіяльність відповідача щодо припинення трудових відносин з позивачем, як протиправну та таку, що порушує трудові права останнього як працівника. За правилами, встановленими ч. 3 та 6 статті 13 ЦК України, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Суд погоджується з доводами позивача про те, що не вирішуючи питання про його звільнення з посади директора шляхом проведення загальних зборів за умови, коли останній достатньо зрозуміло та достатніми засобами висловив своє бажання припинити трудові відносини, відповідач порушує та обмежує право позивача на працю та вільний вибір, яке гарантоване ст.43 Конституції України. Виходячи з вимог ст. 22 КЗпП України відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 2 ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 16 ЦК України передбачено способи захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не суперечить закону, а відповідає найбільш ефективному способу захисту трудових прав позивача. Таким чином позовні вимоги про припинення трудових правовідносин слід задовольнити, оскільки позовні вимоги позивача є доведеними та обґрунтованими, встановлено порушення прав позивача, що підлягають захисту. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved