Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

У вересні 2013 р. позивач [PERSON] (під час розгляду справи на підставі рішення суду про розірвання шлюбу позивач змінила прізвище на дошлюбне - [PERSON]) звернулася до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, мотивуючи тим, що між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб 21.08.1993 р., який розірвано 04.03.2013 р. Після розірвання шлюбу, в порядку розподілу майна подружжя, ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.06.2013 р. затверджено мирову угоду між сторонами про поділ майна, за умовами якої, зокрема, право власності на ? частини квартири [ADDRESS] визнано за [PERSON] - позивачем у справі. Разом з тим, позивач стверджує, що вона не має можливості реально розпорядитися своїм майном, оскільки на квартиру постановою слідчого в ОВС 3-го відділу 1 Управління СБУ було накладено арешт в межах розслідування кримінальної справи відносно відповідача [PERSON] При цьому, позивач зазначає, що вона не була обізнана про порушену справу відносно колишнього чоловіка, а також про накладення арешту на спільне майно, тому повідомлення цих обставин нотаріусом стало для неї несподіванкою, та зумовило звернення до суду. З урахуванням викладеного позивач просить звільнити з-під арешту належну їй на праві власності ? частини квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач ГСУ СБУ в судове засідання свого представника не направив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] надав письмову заяву про визнання позовних вимог та клопотання про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 17.06.2005 р. на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS]. Квартира придбавалася відповідачем під час шлюбу із позивачем. Крім того, цього ж дня між відповідачем [PERSON] та АКБ «Укрсоцбанк» було укладено іпотечний договір №04/1-125, за умовами якого вищезазначена квартира передавалася в іпотеку в якості забезпечення виконання [PERSON] кредитних зобов'язань за договором №57 від 17.06.2005 р. В подальшому, згідно довідки АКБ «Укрсоцбанк», станом на 11.03.2011 р., зобов'язання за кредитним договором №57 від 17.06.2005 р. виконані в повному обсязі. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.06.2013 р. у справі №357/4706/13-ц (провадження №2/357/1987/13) за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна подружжя, було затверджено мирову угоду за умовами якої, у т.ч. за [PERSON] визнано право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Вказана ухвала набрала законної сили 02.07.2013 р. Між тим, постановою старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 Управління СБУ Павленко А.В. від 03.09.2012 р. накладено арешт на майно [PERSON], в межах розслідування кримінальної справи №621 по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, у зв'язку з чим в Єдиному реєстрі заборон та відчужень об'єктів нерухомого майна здійснено запис від 03.09.2012 р., про що свідчить витяг з реєстру від 16.07.2013 р. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України обумовлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, судом достовірно встановлено, що нерухоме майно, яке складається з ? частину квартири [ADDRESS], на яке накладено арешт постановою слідчого від 03.09.2012 р., було спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON], здобуте під час перебування в шлюбі з 21.08.1993 р. по 04.03.2013 р. В свою чергу, ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.06.2013 р. у справі №357/4706/13-ц при розгляді справи про поділ майна подружжя, спірне майно виділено у власність позивачеві. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, накладення арешту на майно, яке належить позивачу перешкоджає останній здійснювати право користування та розпорядження цим майно, жодного відношення до розслідування ГСУ СБУ кримінальної справи №621 по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України позивач немає, а тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та звільнити з-під арешту ? частину квартири [ADDRESS], яка належить на праві власності позивачеві [PERSON] та на яку був накладений арешт відповідно до постанови старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 Управління СБУ Павленко А.В. від 03.09.2012 р. в рамках розслідування кримінальної справи №621 по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved