Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

У березні 2016 року ПАТ «Державний ощадний банк України» - (надалі Банк) звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 15 липня 2008 року між ним та [PERSON] укладений кредитний договір № 81507/6, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит у сумі 141 700 грн. Цього самого дня між Банком та [PERSON] з метою забезпечення виконання кредитних зобовязань укладено іпотечний договір № 2332, за умовами якого в іпотеку передано земельну ділянку площею 0, 25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться у с. Келечин в ур.«Біля хати», Міжгірського району, Закарпатської області. Свої зобовязання за кредитним договором [PERSON] не виконав, сума його боргу станом на 15.03.2016 року становить 533 792, 53 грн. Посилаючись на невиконання [PERSON] зобовязань, позивач просив суд з метою погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 533 792 грн. 53 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки за договором від 15.07.2008 року, а саме земельну ділянку площею 0, 2500 га, що знаходиться у с. Келечин «Біля хати», Міжгірського району, Закарпатської області, яка належить [PERSON] на праві власності, шляхом продажу Банком земельної ділянки з укладенням Банком від власного імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем за початковою ціною, що буде визначена незалежним експертом субєктом оціночної діяльності на стадії її продажу, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи через оголошення в газету в судове засідання повторно не зявився і суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності такого. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши та дослідивши подані докази суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення виходячи з таких підстав і мотивів. Судом установлено, що 15 липня 2008 року між Банком та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 81507/6 за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 141 700 гривень зі сплатою 20 % річних із кінцевим терміном повернення не пізніше 14 липня 2018 року. В забезпечення виконання зобовязань за цим кредитним договором 15.07.2008 р. між Банком та [PERSON] був укладений Іпотечний договір № 2332. Відповідач [PERSON] надав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно земельну ділянку площею 0, 2500 га, що знаходиться на території Келечинської сільської ради - с. Келечин «Біля хати», Міжгірського району, Закарпатської області. Сторони у п. 1.4. іпотечного договору визначили вартість предмета іпотеки у 283 483 грн. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором станом на 15.03.2016 р. склалася заборгованість Відповідача перед Позивачем у загальній сумі 533 792 грн. 53 коп. з яких: - 135 849, 47 грн. заборгованість по основному боргу; - 70 831, 93 грн. нарахована пеня за несвоєчасне погашення кредиту; - 12 235,36 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту; - 109 494, 67 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту; - 84 957,19 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 44 296,69 грн. нарахована пеня за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту; - 7651,72 грн. 3 % за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту; - 68 475,50 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту. Згідно з п. 3.1.4. Іпотечного договору Іпотекодержатель має право у випадку невиконання Іпотекодавцем зобовязань за цим або Кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно пунктів 5.2., 5.4.2. Іпотечного договору Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобовязання у випадку, якщо у момент настання строку виконання зобовязань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме при повному або частковому неповернення у встановлений кредитним договором строк суми кредиту, або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум неустойки. Реалізація предмета іпотеки може проводитись за рішенням суду, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавче провадження. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержателем вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. З системного аналізу положень ст. ст. 37 та 38 Закону України «Про іпотеку» вбачається, що рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки, або шляхом проведення прилюдних торгів, або надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем, якщо це є застереження в іпотечному договорі. За вимогами ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Позивач обрав способом захисту звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки з укладенням від власного імені договору купівлі - продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем за початковою ціною, що буде визначена незалежним експертом - субєктом оціночної діяльності та стадії її продажу , на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду підлягає виконанню у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження». З матеріалів справи та встановленого в суді вбачається , що позивач у відповідності до ст. ст. 10, 60 ЦПК України довів перед судом належними та допустимими доказами підставність своїх вимог, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до розяснень п. 42 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у резолютивній частині рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в обовязковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом). Враховуючи вимоги норм матеріального права та розяснень вищих судових інстанцій вважає, що є законні підстави для зазначення в рішенні суду про встановлення початкової ціни продажу предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності / незалежним експертом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору за вимоги майнового характеру, які судом задовольняються. На підставі викладеного,

Outcome: approved