Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

У березні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра», вказавши, що 14.10.2013р. між ним та Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра» укладений договір №9460 Про надання фінансової послуги - залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Внесена позивачем сума вкладу становить 57500,00 грн., в подальшому сума вкладу була збільшена до 59000,00 грн. Процентна ставка за внеском встановлена у розмірі 22% річних. Відповідно до умов договору виплата процентів повинна здійснюватися щомісяця на вимогу позивача, за період з 14.10.2013р. по 13.01.2015р. відповідач виплатив позивачу лише 3500,00 грн. в якості процентів по вкладу. Після закінчення строку дії договору позивач звернувся до кредитної спілки з питанням повернення вкладу, у чому йому було відмовлено через наявні у спілці фінансові труднощі, кошти не повернуті до теперішнього часу. Залишок вкладу на депозитному рахунку позивача становить 55500,00 грн., проценти за вкладом - 16893,28 грн., які він просить стягнути з відповідача на свою користь. В судовому засіданні позивач просив його позов задовольнити у повному обсязі з наведених вище підстав. Представник відповідача проти задоволення позову у повному обсязі заперечував, вказуючи, що [PERSON] звернувся із заявою про дострокове розірвання договору, тому проценти були перераховані за весь період за процентною ставкою 2% річних. З цих підстав вимоги позову про стягнення процентів у сумі 16893,28 грн. є необґрунтованими. Крім того, у зв'язку з перерахунком, мала місце переплата процентів на 285,84 грн., які відповідно до умов договору можуть бути відраховані при видачі внеску. Оскільки позивачу через касу 28.05.2014р. було виплачено 4000,00 грн., залишок невиплаченого внеску становить 55000,00 грн. З урахуванням суми переплачених процентів, сума внеску, що підлягає виплаті, становить 54714,16 грн., проти стягнення якої заперечень немає. Заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] і Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра» 14.10.2013р. укладений договір №9460 Про надання фінансової послуги - залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Договір укладено строком на 13 місяців, днем закінчення строку дії договору є 14.11.2014р. Відповідно до п. 2.1.1 договору вкладник вніс грошові кошти (внесок) до спілки у розмірі 57500,00 грн., згідно п. 2.2.1 договору процентна ставка за внеском встановлюється у розмірі 22% на рік. Відповідно до умов договору позивач протягом строку його дії збільшив суму вкладу до 59000,00 грн. До закінчення строку дії договору [PERSON] звернувся до кредитної спілки із заявою від 15.01.2014р. про дострокове розірвання договору №9460 від 14.10.2013р., зазначивши у заяві, що з умовами дострокового розірвання договору ознайомлений, щодо втрати процентів заперечень не має. Позивач звернувся до кредитної спілки із заявою про повернення суми внеску та процентів, однак в порушення умов п. 3.2.5 договору відповідач зазначені кошти у повному обсязі не повернув, посилаючись на фінансові труднощі, про що повідомив листом №6532/14 від 18.12.2014р. Відповідно до п. 6.2.3.1 договору дія договору припиняється з ініціативи вкладника достроково в односторонньому порядку. При цьому нараховані проценти за цим внеском перераховуються з початку дії цього договору за процентною ставкою, вказаною у п. 2.2.2 договору. За результатами перерахунку процентів вкладник зобов'язаний повернути спілці надмірно отримані проценти. Повернення може здійснюватися шляхом внесення до каси спілки, шляхом їх внесення на поточний рахунок спілки у банку, шляхом їх відрахування з грошових коштів за вкладом, які мали бути повернуті вкладнику згідно умов цього договору. У пункті 2.2.2 договору встановлено, що у випадку дострокового розірвання договору з ініціативи вкладника спілка здійснює перерахунок суми нарахованих процентів на внесок вкладника за ставкою, що встановлена у спілці за внескам (вкладами) до запитання станом на дату повернення внеску за фактичний строк користування внеском. Відповідно до рішення спостережної ради від 03.09.2012р. затвердженого протоколом №09/01 від 03.09.2012р., процентна ставка за внесками (вкладами) до запитання встановлена в розмірі 2% річних. З виписки по договору вбачається, що за результатами перерахунку процентів за договором, за період дії договору за процентною ставкою 2% річних було нараховано процентів 1836,16 грн., при цьому сплачено процентів було 2122,00 грн., тобто переплата процентів становить 285,84 грн. Залишок внеску [PERSON] за договором №9460 від 14.10.2013р. станом на 28.05.2015р. становить 55000,00 грн., що визнається відповідачем. Таким чином, відповідно до п. 6.2.3.1 договору з грошових коштів за вкладом, які підлягають поверненню вкладнику згідно умов цього договору, підлягають відрахуванню надмірно отримані проценти у сумі 285,84 грн. Отже, сума внеску, що підлягає виплаті позивачеві станом на 29.05.2015р., становить 54714,16 грн. Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Зобов'язання видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника передбачена ст. 1060 ЦК України. За змістом ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦУ України. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.525 ЦК України забороняється одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ч.1 ст.610 ЦК України, невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, є порушенням зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо повернення [PERSON] залишку внеску у сумі 54714,16 грн. за договором №9460 від 14.10.2013р., суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в цій частині. В іншій частині вимоги позову є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.88 ЦПК України з позивача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 547,14 грн.

Outcome: partial