overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

У березні 2017 р. [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] посилаючись на нерегулярність надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дитини. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 1000,00 грн. щомісячно з моменту звернення до суду і до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити з підстав заявлених у позовній заяві. Відповідач визнає позовні вимоги та повідомляє, що він працює слюсарем-сантехніком 4 розряду у НТУ КПІ та отримує заробітну плату. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м.Києва (актовий запис №339). За нормою Сімейного кодексу України щодо способів виконання батьками обов»язків утримувати дитину, законодавець виділяє такі два способи: за домовленістю між батьками та за рішенням суду. Таким чином, такий спосіб виконання обов»язку як спосіб виконання обов»язку за рішенням суду випливає із відсутності між батьками домовленості. Як повідомляє позивач, і не заперечується відповідачем, останній нерегулярно та надає їй грошові кошти утримувати їх спільну неповнолітню дитину, чим не виконує свого батьківського обов»язку. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність будь-якої домовленості між батьками про розмір участі в утриманні дитини, а тому вважає за правомірне встановити спосіб виконання відповідачем його обов»язку в утриманні сина. З урахуванням заявлених вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини доходів батька щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки суд врахував всі повідомлені обставини при визначенні розміру аліментів передбачених ст.182 СК України . При визначенні аліментів суд врахував відсутнрість інших дітей, відсутність інших зобов»язань, наявність роботи, отримання стабільного доходу. Суд вважає неправомірним стягнення з відповідача аліментів у твердій сумі за підставами, викладеними вище. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов'язок сплатити на користь держави судовий збір. На підставі ст.ст.180-183,191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

У березні 2017 р. [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 12.09.2007 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Солом'янського р/с м. Києва було розірвано. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO], який проживає разом з позивачкою. При цьому позивач зазначає, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а отже свої обов'язки щодо її утримання згідно законодавства не виконує. Тому посилаючись на вищевикладені обставини, [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на свою користь, на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач та відповідач у судове засідання не з'явились, надіслали свої заяви щодо підтримки та визнання позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з'ясував суд, 12.09.2007 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського РУЮ у м. Києві, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]., а/з № 1751 (а.с. 4). 25.06.2015 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується копією рішення Солом'янського р/с м. Києва (а.с. 5). [INFO] р. народився [PERSON] (а.с. 3), і батьками дитини є відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує: стан здоров'я, матеріальне становище дитини, позивача та платника аліментів - відповідача [PERSON], а також інші обставини, що мають істотне значення згідно ст. 200 СК України. У відповідності до ст. 183 СК України суд визначає розмір аліментів у розмірі ? частини від усіх доходів відповідача, таким чином частково задовольняючи позовні вимоги [PERSON] Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави витрати по оплаті судового збору у розмірі 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

У березні 2017 р. [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 02.09.2006 ру. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO] Позивач зазначила, що з відповідачем разом не проживають, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Зазначає, що стосунки з відповідачем не склалися через різні характери та протилежні погляди на життя. Спору щодо поділу майна немає. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом із позивачкою. Тому враховуючи вищевикладене, позивач просила суд розірвати шлюб, змінити її прізвище на дошлюбне та залишити дитину мешкати із нею. Позивач в судове засідання не з'явилась, до початку розгляду справи надіслала суду заяву щодо слухання справи без її участі та підтримку позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав свою заяву щодо визнання позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з'ясував суд, 02.09.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №345, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). [INFO] народився [PERSON], і батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивачка не має наміру зберігати сім'ю. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позову щодо розірвання шлюбу та зміни прізвища позваича після вступу рішення у законну силу на дошлюбне. При цьому вирішуючи питання щодо залишення дитини мешкати із позивачем, суд відмовляє у даній позовні вимозі, так як вона є необґрунтованою та передбачає окремий порядок розгляду даного питання. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 640 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

У березні 2017 р. [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 04.07.2007 року. У шлюбі у сторін дітей не має. Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалися через різні характери та протилежні погляди на життя. Сторони разом не проживають з 2009 р., не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Тому враховуючи вищевикладене, позивач просила суд розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилась, до початку розгляду справи надала суду клопотання, в якому просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з'ясовано судом, 04.07.2007 р. у відділі РАЦСу Оболонського РУЮ у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та позивачем [PERSON], а/з № 812 (а.с. 7). Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивачка не має наміру зберігати сім'ю. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

У березні 2017 р. [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 05.10.2013 року. У шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO] Позивач зазначила, що з відповідачем разом не проживають, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Позивач вказує, що стосунки з відповідачем не склалися через різні характери та протилежні погляди на життя. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом із позивачкою. Тому враховуючи вищевикладене, позивачка просила суд розірвати шлюб. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, до початку розгляду справи надали суду заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. 05.10.2013 р. у відділі ДРАЦСу Печерського РУЮ м. Києва зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]., а/з № 2162 (а.с. 8). [INFO] р. народився [PERSON], батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивачка не має наміру зберігати сім'ю. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

У березні 2017 р. [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 14.07.2007 р. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO] Позивач зазначила, що з відповідачем не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Зазначила, що стосунки з відповідачем не склалися через різні характери та протилежні погляди на життя. Спір щодо проживання дитини та щодо поділу майна між сторонами відсутній. Враховуючи вищевикладене, позивач просила суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилась, до початку розгляду справи надіслала суду свою заяву щодо розгляду справи без її участі та підтримки позовних вимог. Відповідач в судове засідання також не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. 14.07.2007 р. відділом РАЦСу Оболонського РУЮ м. Києва було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON], актовий запис № 920. (а.с. 10). Від даного шлюбу 11.08.2008 р. народився [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 11), згідно якого батьками дитини є відповідач та позивач. Як з'ясував суд, сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивачка не має наміру зберігати сім'ю. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

У березні 2017 р. [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 14.08.2010 р. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO] Позивач зазначила, що з відповідачем разом не проживають, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Зазначає, що стосунки з відповідачем не склалися через різні характери та протилежні погляди на життя. Тому враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилась, до початку надіслала свою заяву щодо підтримки позову. Відповідач в судове засідання також не з'явився, до початку розгляду справи надіслав свої письмові заперечення щодо погодження із позовом, що стосується розірвання шлюбу, але з інших підстав, а саме ведення переписки у соціальних мережах з іншим чоловіком та створення і позивачем і відповідачем з жовтня 2016 р. фактичних сімей з іншими людьми. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з'ясував суд, 14.08.2010 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського РУЮ у м. Києві, зареєстровано шлюб між сторонами, а/з № 811 (а.с.7). [INFO] р. народився [PERSON] (а.с. 8), батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] Як з'ясовано судом, сторони з жовтня 2016 р. не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, так як співмешкають із іншим чоловіком та жінкою відповідно перебуваючи у зареєстрованому шлюбі. Таким чином встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого з підстав викладених відповідачем. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

У березні 2017 р. [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 23.09.2015 р. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO] Позивач зазначила, що з відповідачем разом не проживають, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Зазначає, що стосунки з відповідачем не склалися через різні характери та протилежні погляди на життя. Тому враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилась, до початку розгляду справи надіслала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та після винесення рішення суду змінити її прізвище на Підгорна». Відповідач в судове засідання також не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До початку розгляду справи надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. 23.09.2015 року у відділі ДРАЦС Оболонського РУЮ у м. Києві, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], а/з № 1867 (а.с. 3). [INFO] р. народився [PERSON] (а.с. 4), батьками дитини є відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] Як з'ясував суд, сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивачка не має наміру зберігати сім'ю. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. Після вступу рішення у законну силу змінити прізвище позивача з [PERSON] на [PERSON] Тому враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

У березні 2017 р. [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 25.02.1995 р. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO] Позивач зазначила, що з відповідачем разом не проживають, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Також зазначає, що стосунки з відповідачем не склалися через різні характери та протилежні погляди на життя. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом із позивачкою. Тому враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач та відповідач у судове засідання не з'явились, до початку розгляду справи надали суду заяви, в якій просили розглянути справу без їх участі. Зазначили, що підтримують заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. 25.02.1995 р. у відділі РАГСу Ватутінського району у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 261 (а.с. 3). [INFO] р. народився [PERSON], і батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Як з'ясував суд, сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивачка не має наміру зберігати сім'ю. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

У березні 2017 р. [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 14.11.2003 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO] Позивач зазначає, вони з чоловіком мешкають окремо один від одного та спільного господарства не ведуть. З часу окремого проживання дитина проживає разом із позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Зі слів позивача, відповідач свої обов'язки щодо утримання їх спільної дитини не виконує, матеріальної допомоги на її утримання не надає та жодної участі вихованні не приймає. Позивач вказує на те, що відповідач здатний надавати матеріальну допомогу у зв'язку з тим, що він зареєстрований як ФО-П, здійснює підприємницьку діяльність та має стабільний щомісячний дохід. Тому посилаючись на вищевикладені обставини позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх його доходів щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, надіслала свою заяву про підтримку позову. Відповідач в судове засідання також не з'явився. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з'ясовано судом, 14.11.2003 р. відділом РАГСу Олександрійського МУЮ Кіровоградської обл.., зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], а/з № 533. (а.с.5). [INFO] народився [PERSON] (а.с. 5), згідно якого батьками дитини є відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] При цьому шлюб між сторонами не розірвано. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як з'ясовано судом, відповідач не бажає утримувати свою сім'ю та виховувати дитину, хоча і мешкає у цьому ж будинку, але в іншій квартирі. Тому вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує: стан здоров'я, матеріальне становище дитини, платника аліментів - відповідача, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення згідно ст. 182, 200 СК України. У відповідності до ст. 183 СК України суд визначає розмір аліментів у розмірі ? частини від всіх його доходів щомісячно, таким чином задовольняючи позовні вимоги позивача. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь держави витрати по оплаті судового збору у розмірі 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-12 00:00:00

У березні 2017 р. [PERSON] звернулася до суду з даною заявою. В обґрунтування заяви зазначила, що 21.02.2017 року Оболонським р/с м. Києва ухвалено заочне рішення, яким задоволено частково позовні вимоги [PERSON], визнано заявника [PERSON], такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп., а у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Заявник [PERSON] вважає ухвалене заочне рішення необґрунтованим, так як 21.02.2017 р. судове засідання по даній справі було незаконно проведено у її відсутність, однак 20.02.2017 р. нею було подано через канцелярію суду клопотання про відкладення судового засідання по даній справі, в якому зазначила, що докази поважності причин пропуску надасть в наступне судове засідання. Тому посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] просила суд скасувати заочне рішення Оболонського р/с м. Києва від 21.02.2017 р. та призначити справу до розгляду. Заявник у судове засідання так і не з'явилась, належним чином була повідомлена. Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення, надіславши свою заяву. У відповідності до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява [PERSON] не підлягає задоволенню з урахуванням того, що заявник так і не з'явилась у судове засідання та у своїй заяві не посилається на належні та допустимі докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та . Тому

Outcome: dismissed