Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернулася до суду з даним позовом. Позов мотивує тим, що 09 вересня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що у них з відповідачем різні характери та погляди на життя та виховання дитини, різні інтереси, внаслідок чого в них часто виникали непорозуміння. Вони намагалися всіляко зберегти сім`ю, але все виявилося марним. Тому, змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 квітня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін. Ухвалами Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 червня 2021 року та 07 вересня 2021 року, сторонам було надано строк на примирення термінами три та два місяці відповідно. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених в ньому, просила суд шлюб розірвати. Зазначила, що наданий судом час на примирення з відповідачем, результатів не дав, їх шлюб носить лише формальний характер. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, проти розірвання шлюбу заперечував. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши думку сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 вересня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 97, що підтверджено Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] виданим 09 вересня 2006 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджено Свідоцтвом про її народження Серія [NUMBER] виданим 03 грудня 2008 року. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. (ст. ст. 21, 24 СК України). Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, позивач виявила бажання залишити собі шлюбне прізвище « [PERSON] ». Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх малолітньої дитини, а тому позовну заяву необхідно задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 908 грн. 00 коп. сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved