Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

У вересні 2018 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] У вказаному будинку зареєстровані відповідачі проте фактично з липня 2013 року по даний час у вказаному будинку не проживають. Через наведену обставину позивач позбавлений можливості у повній мірі реалізовувати свої права як власника будинку, а тому, враховуючи те, що у добровільному порядку відповідачі не бажають знятися з реєстрації, позивач просив в судовому порядку визнати відповідачів такими, що втратили право користуватися житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з`явився, проте подав до суду письмове клопотання в якому просить розгляд справи проводити у його відсутності підтримуючи позовні вимоги. Відповідачі на повторні виклики в судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. З огляду на викладене та при відсутності заперечень позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що позивачка є власником житлового будинку з надвірними будівлями, які знаходяться по [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на жилий будинок від 05.06.1989 року та реєстраційною картою. Довідкою виконавчого комітету Яблунівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області № 700 від 17.09.2018 року підтверджується, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] значаться зареєстрованими за вказаною адресою. З`ясовуючи доводи позивача, наведені ним в обґрунтування позову, судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані по [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження фактичного проживання в будинку [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач вказав, що реєстрація відповідачів у належному йому на праві власності будинку позбавляє його можливості у повній мірі реалізовувати свої права як власника будинку. Судом приймаються до уваги такі доводи позивача, оскільки будь-яких доказів на їх спростування відповідачем не подано. Згідно із ч.1 ст.321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»,усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156\~ЖК УРСР;стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Згідно із ст.ст.\~71 та 72\~ЖК України особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад шість місяців у місці проживання. Таким чином, оцінивши обставини справи та встановлені відповідно до них правовідносини, суд приходить до висновку про те, реєстрація відповідачів у належному позивачу на праві власності будинку чинить його перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні належним майном, протиправно обмежує його у здійсненні свого права власності, а тому наявні підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved