Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю, поділ спільного майна та визнання права власності. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року відкрито провадження у справі. Разом із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії щодо відчуження квартири [ADDRESS], грошових коштів та іншого спірного рухомого майна, нажитого сторонами під час спільного проживання в шлюбі, заборонити забудовнику «ДК Містобуд» ЖК «Науковий» вчиняти будь-які дії щодо оформлення договорів купівлі-продажу квартир та оформлення права власності на нерухомість за договорами інвестування, укладених з [PERSON], або переоформлених відповідачем на іншу особу до вирішення справи в суді. Крім того, позивач просить забезпечити позов шляхом витребування доказів від ПАТ КБ «Приватбанк», ПАО «Дельта Банк» та відділу продажу ЖК «Науковий». В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що все рухоме та нерухоме майно, яке є предметом позовних вимог, зареєстровано за відповідачкою, знаходиться в її особистому володінні та розпорядженні. Відповідач самовільно без згоди [PERSON] розпорядилася грошовими коштами, які були спільно набуті за час подружнього життя. За таких обставин, у позивача є побоювання, що відповідач може відчужити спільно нажите майно подружжя. Згідно зі ст.151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Положеннями ст. 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, а саме позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. (п. 4 Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову») Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Як убачається з матеріалів справи, позивач просить встановити факт проживання з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу та здійснити поділ спільного майна подружжя шляхом виділення у приватну власність позивача 1/2 частини квартири [ADDRESS], автомобіля «Опель», д.н.з. [NUMBER], 2005 року випуску та рухомого майна, набутого за час перебування у шлюбі на загальну суму 244338 гривень. Суд вважає, що заходи забезпечення позову в частині заборони відчуження квартири [ADDRESS], автомобіля «Опель», д.н.з. [NUMBER] та рухомого майна, є співмірними із заявленими позивачем вимогам, а тому суд приходить до висновку про необхідність накласти заборону відповідачу вчиняти будь-які дії щодо відчуження квартири [ADDRESS], автомобіля «Опель», д.н.з. [NUMBER], та рухомого майна, яке позивач просить визнати спільною сумісною власністю подружжя. В іншій частині заявлених вимог суд вирішує відмовити виходячи з наступного. Позивачем не долучено до матеріалів справи жодних доказів перебування (зберігання) грошових коштів на банківських рахунках, відкритих на ім'я відповідача, не вказані реквізити таких банківських рахунків. Позивач обмежився лише переліком банківських установ, де за його інформацією зберігаються грошові кошти. Заявлені позивачем вимоги про витребування доказів не є видом забезпечення позову і вирішується судом в порядку, передбаченому ст. 137 ЦПК України. Також, суд не може заборонити забудовнику «ДК Містобуд» ЖК «Найковий» вчиняти дії щодо оформлення договорів купівлі-продажу квартир та оформлення права власності на нерухомість за договорами інвестування, укладених з [PERSON], або переоформлених відповідачем на іншу особу, та не може накласти заборону відчуження на холодильник «LG» (1997 року випуску), оскільки такі заходи забезпечення позову виходять за межі заявлених позовних вимог. Крім того, суд позбавлений можливості заборонити відчуження автомобіля «Мерседес», д.н.з. [NUMBER], оскільки позивачем не долучено доказів реєстрації вказаного автомобіля на ім'я відповідача. За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про часткове задоволення заяви позивача та вирішує забезпечити позов шляхом накладення заборони відповідачу вчиняти будь-які дії щодо відчуження квартири [ADDRESS], автомобіля «Опель», д.н.з. [NUMBER] та рухомого майна, яке позивач просить визнати спільною сумісною власністю подружжя. На підставі викладеного та

Outcome: partial