Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

У вересні 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просила розподілити сумісно нажите майно, виділив [PERSON] в натурі автомобіль «NISSAN ALTIMA», 2002 року випуску, державний номер [NUMBER] та «HONDA ACCORD», державний номер [NUMBER], стягнув з останнього на її користь компенсацію за сумісно придбане майно в розмірі 91919,50грн. В обґрунтування позову вказала, що 07.05.1991 року зареєструвала шлюб з відповідачем в Палаці одруження м.Маріуполя, актовий запис №961. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Протягом останнього року з відповідачем не проживають, добровільно розділити сумісно нажите майно він відмовляється. В період шлюбу сторони придбали квартиру, яка відповідно до рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя була поділена між сторонами, також придбались два легкові автомобілі, які на теперішній час знаходяться в розпорядженні відповідача. В 2009 році за 9000 доларів США придбали автомобіль «NISSAN ALTIMA», 2002 року випуску, державний номер [NUMBER], а 28.10.2011 року придбали автомобіль «HONDA ACCORD», державний номер [NUMBER] за 14000 доларів США, що підтверджується розпискою від 28.10.2011 року. В зв'язку з тим, що питання про розподіл майна не вирішено, позивачка була змушена звернутися до суду із даним позовом. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що на сьогоднішній момент шлюб з відповідачем розірвано, разом вони прожили 22 роки, автомобіль «NISSAN ALTIMA» перепродано за довіреністю, претензії має тільки щодо автомобілю «HONDA ACCORD». Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 17.07.2008 року між сторонами була поділена придбана ними квартира по 1/2 частині за кожним, бажає щоб за нею залишилось право власності на всю квартиру, а автомобіль «HONDA ACCORD» залишився у власності відповідача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, пояснив, що в його власності автомобілів не має, їздить на різних машинах у зв'язку з роботою. У власності був автомобіль «NISSAN ALTIMA», який продали в 2011 року приблизно за 10000,00 доларів США, гроші потратили сумісно з дружиною. На автомобілі «HONDA ACCORD» їздить, однак його не придбав, він належить братові відповідача-[PERSON]. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в суді, в зв'язку з чим в їх задоволенні треба відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.60, 63, 65, 68 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина та чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Статтею 71 СК України передбачено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності, ділиться між ними в натурі; неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Відповідно до ст.ст. 319, 368 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.05.1991 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого Палацом одруження м.Маріуполя, актовий запис №961. Останній рік разом не проживаю, на теперішній час шлюб розірвано, що визнається сторонами, та відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягає. Як вбачається з розписки від 09.11.2011 року [PERSON] отримав від [PERSON] 10500у.о. в еквіваленті долари США в рахунок повної оплати автомобілю «NISSAN ALTIMA», тобто вказаний автомобіль був проданий у період сумісного проживання сторін, що позивачкою не оскаржується, та відповідно до її пояснень в судовому засіданні, претензій щодо вказаного автомобілю вона не має. Відповідно до розписки від 28.10.2011 року [PERSON] отримала від [PERSON] 14 тис.у.о. за автомобіль «HONDA ACCORD». Згідно відповіді Центра №2 м.Маріуполя при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області від 12.12.2013 року в базі даних РІІС ДАІ м.Маріуполя (Приморський, Жовтневий райони) станом на 12.12.2013 року за [PERSON] транспортні засоби не зареєстровані. З відповіді Центра №1 надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м.Маріуполя та Новоазовського району при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області від 27.12.2013 року вбачається, що в комп'ютерній базі РІІС ДАІ ЦНППВАЗ №1 м.Маріуполь (Іллічівський, Орджонікідзевський та Новоазовський райони) станом на 25.12.2013 року за [PERSON] автомотозасоби не зареєстровані. Суд, з урахуванням всіх вищенаведених обставин дійшов до висновку, що ні один із вказаних автомобілів на момент розгляду справи в суді не є зареєстрований за відповідачем, тобто відсутній предмет позову. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підтвердження того, що дані автомобілі знаходяться у власності відповідача позивачка суду не надала жодного доказу. Суду не було надано і доказів того, що автомобіль «HONDA ACCORD» продавався відповідачем третім особам, що укладалися відносно них якісь правочини, що за них отримувалися грошові кошти, а у разі отримання - що вони витрачалися не на сім'ю. Таким чином, суд відмовляє в задоволені позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розподіл сумісного майна подружжя. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed