Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

У березні 2015 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що між нею та відповідачем 08.01.2004 року було зареєстровано шлюб, від якого вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вони проживали у [INFO], де було зареєстроване їхнє місце проживання. Через протиправну та агресивну поведінку відповідача, нанесення ним їй тілесних ушкоджень вона змушена була тимчасово залишити місце проживання і з початку січня 2013 року він створює їй перешкоди в проживанні за місцем реєстрації, не впускає до нього, через що вона змушена разом з сином винаймати квартиру для проживання. Рішенням Богунського районного суд міста Житомира від 07.03.2014 року, яке набрало законної сили, зобовязано [PERSON] не чинити їй перешкод із малолітнім сином [PERSON] у користуванні квартирою № 8 в будинку № 14 по вул. Офіцерській в м. Житомирі шляхом вселення їх до цієї квартири та зобовязано [PERSON] надати їй ключі від замків вхідних дверей квартири [ADDRESS]. Згідно акта державного виконавця від 30.09.2014 року було встановлено, що рішення суду виконано в повному обсязі шляхом вселення [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] у квартиру [ADDRESS] та надано ключі від вказаної квартири [PERSON] [PERSON] 01.10.2014 року вона знову не змогла потрапити до даної квартири у звязку з тим, що там були знову замінені замки, а на її прохання відповідач заявив, що ніколи не впустить проживати її та дитину в квартиру. В ній проживають сторонні люди, які повідомили, що є винаймачами квартири, не впустивши її в квартиру. Всі її особисті речі та речі дитини залишилися в ній і вона разом з дитиною мають в ній зареєстроване місце проживання. Тому просить вселити її та її малолітнього сина [PERSON] у квартиру за адресою: [ADDRESS] та зобовязати відповідача в подальшому не чинити їй та малолітньому сину перешкод в користуванні цією квартирою. Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Від представника позивача до суду надійшла письмова заява з проханням проводити розгляд справи у їхній відсутності, вимоги позову підтримує, вказавши про відсутність заперечень проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним, причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання також не зявився, причин неявки до суду не повідомив і заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не направив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів згідно статей 224-226 ЦПК України та у відсутності сторін відповідно до вимог статей 158, 169 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\- Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Частинами 1 та 4 ст. 156 ЖК України передбачено, що члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 07.03.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 02.06.2014 року, у справі № 295/6656/13-ц за позовом [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житлом та за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області, про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позов [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житлом задоволено та зобовязано [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] у користуванні квартирою № 8 в будинку № 14 по вул. Офіцерській в м. Житомирі шляхом вселення [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] до квартири [ADDRESS], зобовязано [PERSON] надати [PERSON] Анатоліївні ключі від замків вхідних дверей квартири [ADDRESS], а також відмовлено у задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], третя особа Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області, про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У вказаній справі судом було встановлено, що 08.01.2004 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, від якого вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 15.05.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно свідоцтва № 42649 про право власності на житло від 16.12.2002 року, виданого відділом приватизації державного житлового фонду виконавчого комітету Житомирської міської Ради народних депутатів, квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] та членами його сімї [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Внаслідок спадкування після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] успадкувала 1/3 частину вказаної квартири, про що державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори [PERSON] 12.12.2012 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом та проведена державна реєстрація її права власності на успадковану нею частку квартири, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 24.12.2012 року. Таким чином, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] по 2/3 частині та 1/3 частині відповідно і складається з 2-х жилих кімнат площею 13,3 кв.м і 18,7 кв.м, коридору площею 7,8 кв.м, туалету площею 0,8 кв.м, ванної кімнати площею 2,1 кв.м, кухні площею 7,4 кв.м Загальна площа квартири становить 51,1 кв. м, жила площа - 32,0 кв.м. Як було встановлено судом у справі № 295/6656/13-ц, місце проживання позивача [PERSON] з 12.08.2005 року та малолітнього сина [PERSON] зареєстровано у квартирі № 8 житлового будинку № 14 по вул. Офіцерській в м. Житомирі. Позивач [PERSON] була заселена до квартири [ADDRESS] як член сімї співвласника квартири її колишнього чоловіка [PERSON] разом із малолітнім сином [PERSON], набувши таким чином зареєстроване в ній у встановленому законом порядку місце проживання, але із січня 2013 року не проживає в ній із малолітнім сином [PERSON] із поважних причин, а саме внаслідок створення відповідачем [PERSON] їй перешкод у користуванні квартирою і відсутність у неї ключів від замків вхідних дверей квартири, де також знаходяться особисті та належні позивачу [PERSON] та її сину речі. На виконання рішення Богунського районного суду міста Житомира від 07.03.2014 року судом було видано 27.06.2014 року виконавчий лист № 295/6656/13-ц. Судом встановлено, що 30.09.2014 року державним виконавцем Богунського ВДВС Житомирського МУЮ [PERSON] складено акт про те, що при виїзді державного виконавця о 17-00 год. 30.09.2014 року за адресою: [ADDRESS] було встановлено, що рішення суду у справі № 295/6656/13-ц виконано в повному обсязі шляхом вселення [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] до квартири [ADDRESS] та було надано ключі від вказаної квартири боржником [PERSON] (а.с. 14). Посилання позивача у позовній заяві на те, що після виконання рішення суду відповідачем знову були створені їй та малолітньому сину [PERSON] перешкоди в користуванні квартирою № 8 в будинку № 14 по вул. Офіцерській в м. Житомирі підтверджуються її заявою до заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Житомирської міської ради від 18.11.2014 року (а.с. 18), заявою до служби у справах дітей Житомирської міської ради від 20.03.2015 року та направленим їй повідомленням від 14.04.2015 року на її звернення (а.с. 39, 40), повідомленням служби у справах дітей Житомирської міської ради до Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області від 20.03.2015 року (а.с. 41), копією протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.11.2014 року (а.с. 42), витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.11.2014 року (а.с. 43), згідно якого за повідомленням позивача до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, відповідачем [PERSON] та [PERSON] відносно позивача, а також повідомленнями Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області від 05.11.2014 року та 12.05.2015 року, направлених позивачу на її звернення (а.с. 44, 45). За наведених обставин у звязку із створенням позивачу та її малолітньому сину перешкод у користуванні квартирою № 8 в будинку № 14 по вул. Офіцерській в м. Житомирі відповідачем [PERSON] внаслідок заміни ним замків від вхідних дверей квартири, що відбулося після виконання рішення Богунського районного суду міста Житомира від 07.03.2014 року у справі № 295/6656/13-ц, і відсутність у неї ключів від них, а також оскільки припинення сімейних відносин між нею та співвласником квартири [PERSON] не впливає на її право разом із сином права користування квартирою, в якій зареєстроване їхнє місце проживання згідно положень ч. 4 ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України, тому їхні порушені права підлягають судовому захисту шляхом їхнього вселення до спірного помешкання та зобов'язання відповідача [PERSON] не чинити їм у подальшому перешкод у користуванні житлом. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене та

Outcome: approved