Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

У вересні 2018р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. На обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що 09.06.2001р. зареєструвала шлюб з відповідачем, за час перебування у якому в них народилася [PERSON], 17.08.2003 р. н. та [PERSON], [INFO] Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні, а відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати дітей. Відповідач свої батьківські обовязки не виконує, не допомагає при вихованні дітей, матеріальної допомоги на утримання не надає, хоча є здоровою, працездатною особою, займається підприємницькою діяльність, матеріально забезпечений. У звязку з чим просила стягувати на її користь з відповідача аліменти в розмірі 6\~000 гривень на кожну дитину, але не менше 50 % відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги змінила та просила стягувати з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 5000 грн. на утримання двох дітей. ЇЇ представник подала відповідну письмову заяву, у якій також просила продовжити розгляд справи у їх відсутність. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову із врахуванням змінених позовних вимог, та визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на дітей у розмірі 5000 тисяч грн. та подав до суду відповідну заяву, у якій також просив продовжити розгляд справи у його відсутність. Суд, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON],\~17.08.2003 р. н., що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 193209(а.с. 8), та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом серії І-АМ № 234511 (а.с. 9). Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Тростянецької селищної ради Тростянецького району Вінницької області № 2097 від 06.09.2018 року до складу сімї [PERSON] входять [PERSON], 2003р.н. та [PERSON], [INFO] (а.с.10). Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. [PERSON] у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обовязків утримувати дитину, судом не встановлено, та відповідачем в силу\~ст. 81 ЦПК України\~не доведено. Згідно\~ст. 51 Конституції України\~батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.ст.\~180,\~181\~ч.3,\~183\~ч.1\~СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. При визначенні розміру аліментів у відповідності до\~ст. 182 СК України\~суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року\~передбачено, що згідно з ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Частиною другою\~статті 182 СК України\~встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Відповідно до положень ст.\~ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини»в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідач зобов'язаний нарівні з позивачем утримувати дітей до досягнення ними повноліття, створювати необхідні умови для їх розвитку та життя. Досліджуючи матеріальний стан відповідача було встановлено, що\~\~ він є фізичною особою підприємцем, отримує дохід від підприємницької діяльності, а також є власником нерухомого майна. Суд вважає, що визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем. Таким чином суд приходить до висновку, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи із закріплених ч. 9\~ст. 7 СК України\~принципів справедливості, добросовісності та розумності, стягненню підлягають аліменти на утримання дітей в розмірі 5000 гривень, щомісячно і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, із врахуванням того, що позивач просила стягувати аліменти у зазначеній сумі, а відповідач визнав можливим сплачувати дану суму. Згідно ч. 1\~ст.79 Сімейного кодексу України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позивач звернулась до суду з позовною заявою 11.05.2018року, а тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч.6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на викладене необхідно стягнути з [PERSON] на користь Держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved