Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

У вересні 2015 року ПАТ «ОТП Банк» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що у жовтні 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 100 000 доларів США зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 4,49% річних та процентної ставки по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. Кредитні кошти видавалися банком 04.10.2007р. в розмірі 100 000 доларів США, що підтверджується шляхом перерахування кредитних коштів з кредитного рахунку на поточний рахунок позичальника відкритий у банку. В порядку забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 04 жовтня 2007 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки, у відповідності до якого остання зобов'язалася нести солідарну відповідальність за невиконання [PERSON] зобов'язань за вказаним вище договором кредиту. Станом на вересень 2015 року заборгованість позичальника за кредитним договором становила у загальній сумі 87 095,07 доларів США, яку позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку на свою користь та вирішити питання про розподіл судових витрат. Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та дату розгляду справи повідомлялися, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, судом встановлено наступне. 04.10.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір кредитний договір №ML-008/374/2007, за умовами якого позивач надав відповідачу в кредит кошти у розмірі 100 000 доларів США зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 4,99% річних та FIDR (процентної ставки по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору) на строк до 04.10.2030 року. Згідно з умовами кредитного договору цільове призначення кредиту - на купівлю нерухомого майна: двох кімнатка квартира, загальною площею 46,40 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Повернення кредиту здійснюється шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів. Відповідно до п. 1.4. кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити банку відповідну плату в порядку та на умовах, визначених договором Пунктом 1.4.1.1.2. кредитного договору передбачено, що у разі використання плаваючої процентної ставки, проценти за користування кредитом розраховуються як FIDR + фіксований відсоток з розрахунку річної бази нарахування процентів. За базовий FIDR сторони приймають ставку FIDR, діючу на момент укладення цього договору. Згідно з п. 1.4.1.2. кредитного договору проценти нараховуються щомісяця у день сплати процентів, але не пізніше дати повернення кредиту, визначеної у Графіку платежів, на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами. У відповідності до п.п. 1.5.1., 1.5.2. кредитного договору повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, передбачені Графіком платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено цим договором. Нараховані в порядку, передбаченому цим договором, проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту. Пунктом 1.9.1. кредитного договору передбачено, що банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем зобов'язань за цим договором чи іншими укладеними з банком договорами та/або документів забезпечення (вимоги). При цьому, зобов'язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги. За приписами п. 4.1.1. кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочення. Крім того, в порядку забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором кредиту між банком та [PERSON] укладено договір поруки №SR-008/374/2007 від 04 жовтня 2007 року, за яким поручитель зобов'язується солідарно відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором від 04 жовтня2007 року № ML-008/374/2007 в повному обсязі таких зобов'язань. Кредитний договір та договір поруки укладені в письмовій формі та підписані сторонами. У відповідності до положення ст. 526 ЦПК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою та змінюваною. Тип процентної ставки визначається договором. Розмір процентів, тип процентної ставки, (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. У відповідності до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] отримав від банку у кредит грошові кошти у розмірі 100 000,00 доларів США для придбання квартири. [PERSON] допустив неналежне виконання умов укладеного договору, що виразилося у недотриманні строків сплати щомісячного ануїтетного платежу та припиненні погашення кредиту. 14.08.2015 року позивач направив на адресу позичальника досудову вимогу, в якій просив [PERSON] сплатити заборгованість по кредитному договору. Однак, така вимога банку позичальником виконана не була. (а.с. 19) Станом на 14 вересня 2015 року загальний розмір заборгованості позичальника [PERSON] за кредитним договором №ML-008/374/2007 від 04 жовтня 2007 року становить 87 095,07 доларів США, з яких заборгованість за кредитом - 72 463,68 доларів США, заборгованість за процентами - 14 631,39 доларів США. Згідно з п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Розмір заборгованості позичальника по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитними коштами за вказаним кредитним договором становить у загальній сумі 87 095,07 доларів США, що станом на дату ухвалення рішення за курсом НБУ складає 1 889 841,00 грн. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк Україна» є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 18 898,41 грн. в рівних частках.

Outcome: approved