Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

У вересні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області (далі - позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПАТ «Державний ощадний банку України» в особі керуючого ТВБВ 1 типу № 10026/067 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області Квітки Г.В. та [PERSON], 01 серпня 2012 року було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 3934 (надалі - кредитний договір). Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] було надано кредит на споживчі цілі в сумі 500000,00 грн. з обов'язком сплачувати 19% відсотків річних, з остаточним терміном повернення кредиту до 01 серпня 2022 року. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, проте відповідач в порушення умов договору своїх зобов'язань не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 11.08.2016 року складає 577195,40 грн.. Тому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в ньому, просив суд його задовольнити, зазначив, що проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень на позовну заяву не надав. Повідомлявся судом про час, день та місце розгляду справи через газету «Час Київщини» № 41 від 21 жовтня 2016 року. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 01 серпня 2012 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого ТВБВ 1 типу № 10026/067 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області Квітки Г.В. та [PERSON] було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 3934, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 500000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 19% річних в порядку, на умовах та в строки визначені Кредитним договором. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору, загальний термін користування кредитом складає 10 років з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 01 серпня 2022 року. Згідно п. 5 пп. 5.2 Кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми Кредиту та своєчасній сплаті процентів користування Кредитом, комісійних винагород та інших платежів за Договором, позичальник зобов'язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,07 % від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення. Відповідно до п. 2.2.2. Кредитного договору банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення суми Кредиту в цілому, або у визначеній Банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим Договором, у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником будь-яких зобов'язань за цим Договором або за Договором іпотеки нерухомого майна, в тому числі, але не виключно, у випадках: затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за користування Кредитом, інших платежів за цим Договором, в тому числі комісійної винагороди, на 3 (три) кредитних місяці; використання Кредиту не за цільовим призначенням; виникнення обставин, які за обґрунтованим висновком Банку призведуть до того, що Позичальник не виконає свої зобов'язання по цьому Договору; втрати Предметом іпотеки ліквідності або зменшення його вартості, виникнення обставин, що унеможливлюють звернення стягнення на Предмет іпотеки; неподання Позичальником на вимогу банку документів, що стосуються його фінансового стану; в разі порушення Позичальником умов Договору іпотеки, в тому числі в разі несплати страхових платежів, порушення умов зберігання Предмету іпотеки, що призвело до пошкодження, знищення та втрати його вартості, що обумовлена Договором іпотеки. Виконання вимог Банку щодо дострокового повернення суми Кредиту, належних до сплати процентів, комісійних винагород та інших платежів відповідно до умов цього Договору повинно бути проведено Позичальником протягом 60 календарних днів з дати одержання такої вимоги від Банку. Як вбачається з Листа-вимоги від 21.11.2012 року, відповідачу направлялася вимога про повне погашення кредиту за Кредитним договором відновлювальної кредитної лінії № 3934 від 01.08.2012 року. Окрім того, заочним рішенням Подільського районного суму міста Києва від 16 липня 2013 року, Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення на предмет іпотеки було задоволено. В рахунок погашення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 3934 від 1 серпня 2012 року звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 14015 від 1 серпня 2012 року - земельну ділянку із цільовим призначенням: будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,0776 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON], шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах з визначенням поточної ціни предмета іпотеки - 733900грн.. Однак, Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 12.02.2015 року, повернуто виконавчий лист № 758/120/13-ц, стягувачеві у зв'язку із відсутністю у боржника майно на яке може бути звернуто стягнення. А здійснені державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до вказаного вище Кредитного договору, про що свідчить наявна в матеріалах справи квитанція. Однак, відповідач порушив умови договору і станом на 11 серпня 2016 року має заборгованість в загальній сумі 577195,40 грн., яка складається із загальної суми не простроченого кредиту (основного боргу) - 333320,00 грн., загальної суми прострочених чергових платежів - 166680,00 грн.; загальної суми заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 73570,73 грн., загальної суми пені за несвоєчасну сплату основного боргу та відсотків - 3624,67 грн.. Відповідно до п.3.2.2. Кредитного договору банк має право при виникненні простроченої заборгованості за кредитом або процентами чи комісійними винагородами, а також у інших випадках, передбачених договором, вимагати дострокового повернення кредиту та стягнути заборгованість в примусовому порядку. Ст. 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом достовірно встановлено, що в порушення Кредитного договору, який відповідач підписав, а отже погодився з усіма умовами договору, він не виконав свої зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості по кредиту. Таким чином з відповідача необхідно стягнути заборгованість в загальній сумі 577195,40 грн.. Крім того, враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, яка передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 8657 грн. 93 коп., що підтверджено платіжним дорученням (а.с. 1).

Outcome: approved