Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON], Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області про визнання права власності за набувальною давністю. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що йому на праві власності належить 2/3 частини житлового будинку № 29 по вул. Науки у с. Рожни Броварського району Київської області. Інша 1/3 частина вказаного будинку на праві власності належить братові позивача [PERSON]. 07 вересня 2002 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, у тому числі й на 1/3 частину спірного житлового будинку. Спадкоємці першої черги за законом до його майна - донька [PERSON] (дошлюбне прізвище Борило) [PERSON] та дружина [PERSON] через шість місяців після смерті [PERSON] повідомили позивача, що відмовилися прийняти спадщину після його смерті, яка складається з 1/3 частини житлового будинку, не претендують та в подальшому не будуть претендувати на неї, тому позивач влітку 2003 року добросовісно заволодів майном свого рідного брата (чужим майном) і до сьогоднішнього дня відкрито та безперервно користується 1/3 частиною житлового будинку, не приховуючи факт знаходження її в його володінні, забезпечує збереження та утримання у належному санітарно-гігієнічному та технічному стані частину будинку, здійснює за свій рахунок поточний та капітальний ремонти, обробляє присадибну земельну ділянку, сплачує необхідні платежі. З огляду на викладене, позивач просить визнати за ним у порядку набувальної давності право власності на 1/3 частину житлового будинку № 29 та господарські будівлі і споруди, що розташовані по вулиці Науки у селі Рожни Броварського району Київської області. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання його представник [PERSON] надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Також, у заяві зазначила, що спадщину після смерті свого батька [PERSON] вона не приймала та не прийматиме. Позивач [PERSON] добросовісно, відкрито та безперервно понад десять років користується 1/3 частиною житлового будинку № 29 по вул. Науки у с. Рожни Броварського району Київської області, яка належала її батьку [PERSON]. Тому, [PERSON] вважає, що позивач внаслідок тривалого, понад десять років, користування 1/3 частиною спірного житлового будинку набув на неї права власності у порядку набувальної давності, що може бути визнано у судовому порядку. Представник Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області у судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання направив заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], на праві спільної часткової власності належить 2/3 частини житлового будинку № 29 по вулиці Науки в селі Рожни Броварського району Київської області «А-1», загальною площею 86,9 м.кв., житловою площею 27 м.кв., з господарськими будівлями та спорудами: сарай - «Б», прибудова «б1», вбиральня «В», сарай «Д», погріб «д1», колодязь «К», огорожа «N», що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 08.06.1998 року, р.№1799, зареєстрованим у Броварському міжміському бюро технічної інвентаризації 03.07.1998 року за № 129, договором дарування частини житлового будинку від 15.03.2016 р., р.№3-1030 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.03.2016 р. (а.с. 15 16). Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.04.1995 року, р.№2073, виданого державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області, зареєстрованого у Броварському бюро технічної інвентаризації 07.04.1995 року, інша 1/3 частина житлового будинку належить братові позивача [PERSON] (а.с. 14). Із матеріалів справи вбачається, що 07 вересня 2002 року [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про його смерть серії 1-БК №416552, виданого 07 вересня 2002 року відділом реєстрації смерті у м. Києві (а.с. 10). Матеріалами справи встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру від 15.09.2017 року № 49112574 (а.с. 12). Дружина померлого [PERSON] - [PERSON] померла 20.02.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК № 199286, виданого 21.02.2011 року відділом реєстрації смерті у м. Києві (а.с. 11). Спадкова справа після її смерті не заведена, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру від 15.09.2017 року № 49112611 (а.с. 13). Зі змісту довідки Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області № 648 від 14.09.2017 р. та довідкою форми №3 від 18.09.2017 р. № 653 вбачається, що позивач [PERSON] з 1954 року і по теперішній час зареєстрований та проживає за адресою: [INFO], Броварського райну Київської області (а.с. 20, 23). Відповідно до довідки Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області № 649 від 14.09.2017 р. згідно записів в погосподарській книзі по Рожнівській сільській раді з 09.06.1998 року домоволодіння за адресою: вул. Науки, 29, село Рожни Броварського району Київської області рахується за [PERSON], якому на даний час належить 2/3 частини житлового будинку на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.06.1998 року, р.№1799 та договору дарування частини житлового будинку від 15.03.2016 р., р. № 3-1030 (а.с. 21). Зі змісту довідки Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області № 650 від 14.09.2017 р. вбачається, що згідно земельно-кадастрової документації по Рожнівській сільській раді з 09.06.1998 року у користуванні [PERSON] перебуває земельна ділянка загальною площею 0,1800 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: вул. Науки, 29, село Рожни Броварського району Київської області (а.с. 22). Рішенням Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області «Про перейменування назв вулиць села Рожни Броварського району Київської області» від 18.11.2015 р. №15 вулицю Леніна в селі Гоголів перейменовано на вулицю Науки з відповідними номерами домогосподарств. Згідно із ч. 1 та ч. 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Як передбачено п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відповідно до розяснень, що містяться в листі № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зокрема, зазначено, що для набуття права власності на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери перебігу строку набувальної давності недостатньо. Умови набувальної давності підтверджуються судовим рішенням. Давнішній володілець повинен довести факти добросовісності, відкритості, безперервності і тривалості свого володіння. Добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність субєктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обовязків. При вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Згідно із п. 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 враховуючи положення\~статті\~344 ЦК України право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння). Отже, встановлення власника майна є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Ураховуючи положення\~пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК\~про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. З огляду на викладене вбачається, що позивач добросовісно заволодів 1/3 частиною спірного житлового будинку, і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є доведеними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved