Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 01 квітня 2016 року відкрито провадження у справі. Разом із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на квартиру [ADDRESS] та зобов'язати відповідача забезпечити позивачу безперешкодне проживання у вказаній квартирі на час розгляду справи про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що квартира [ADDRESS], яка була придбана сторонами за час перебування у шлюбі, зареєстрована за відповідачкою. [PERSON] самовільно, у відсутність [PERSON], змінила вхідні замки у вказаній квартирі, у зв'язку з чим у позивача є побоювання, що відповідач може відчужити спільно нажите майно подружжя. Згідно зі ст.151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Положеннями ст. 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, а саме позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. (п. 4 Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову») Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Як убачається з матеріалів справи, позивач просить здійснити поділ спільного майна подружжя шляхом виділення у приватну власність позивача 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Суд вважає, що заходи забезпечення позову в частині накледення арешту на квартиру [ADDRESS] є співмірними із заявленими позивачем вимогами, а тому суд приходить до висновку про необхідність накласти арешт на вказану квартиру. Порушуючи питання про зобов'язання відповідача забезпечити [PERSON] безперешкодне проживання у [ADDRESS] на час розгляду справи про поділ спільного майна подружжя, позивач просить застосувати заходи забезпечення позову поза межами заявлених позовних вимог. За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про часткове задоволення заяви позивача про забезпечення позову та ухвалює накласти арешт на квартиру [ADDRESS], у задоволенні інших вимог заяви про забезпечення позову суд ухвалює відмовити з підстав, наведених вище. На підставі викладеного та

Outcome: partial