Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Азовзагальмаш» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, середнього заробітку, в обґрунтування якого вказала, що вона перебувала у трудових відносинах із відповідачем. 21.04.2015 року звільнилася за власним бажанням, на підставі ст.38 КЗпП України. За період роботи їй була нарахована, але не сплачена у повному обсязі заробітна плата, у зв'язку з чим виникла заборгованість. На підставі викладеного, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь заборговану заробітну плату у розмірі 11943,00 грн. та середній заробіток. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, про розгляд справи за її відсутності, уточнюючи вимоги, просила стягнути заборговану заробітну плату у розмірі 10975,40 грн., середній заробіток розраховувати виходячи із середньоденної заробітної плати - 129,97 грн. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заперечення, в яких просив позов визнав в частині стягнення заборгованої заробітної плати у розмірі 10975,40 грн, середньоденну заробітну плату у розмірі 129,97 грн. У зв'язку з чим, суд ухвалив розглядати справу в порядку ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Азовзагальмаш», 21.04.2015 року звільнена з вказаного підприємства з власного бажання, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці. Як вбачається з довідки ПАТ «Азовзагальмаш» від 28.03.2016 року №238/ро-2920 року заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] станом на 28.03.2016 року складає 10975,40 грн., при цьому суд зазначає , що сума заборгованості вказана з урахуванням утриманих передбачених законом податків та обов'язкових платежів та саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. У відповідності до вимог ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» розяснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Станом на день прийняття рішення судом відповідачем не надано до суду доказів, які б свідчили про виплату заборгованості по заробітній платі перед позивачем, тому розрахунок середнього заробітку має відбуватися по день постановлення рішення, як просить позивач. У звязку із порушенням строків виплати заробітної плати та всіх сум, які належать позивачу при звільнені, відповідач має сплатити середній заробіток за весь час затримки, тобто за період з наступного дня після звільнення з 22.04.2015р. по день прийняття рішення судом 20.04.2016 року. При розрахунку сум середнього заробітку, суд виходить з наступного. Згідно із графіком №1 для працюючих в одну зміну з робочим днем тривалістю 8 год. на 2015 рік та на 2016 рік кількість робочих днів з 22.04.2015 року (наступний день з дня звільнення) по 20.04.2016 року (день винесення рішення суду) складає 250 днів. Таким чином, розмір середньої заробітної плати за весь час затримки заробітної плати, тобто з 22.04.2015 року по 20.04.2016 року (день винесення рішення) становить 32492,50 грн. (250 робочих днів х 129,97 грн. (середньоденна заробітна плата). При цьому суд зазначає, що цей розрахунок зроблений відповідно до «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженогоПостановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, згідно пункту 8 якого нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551,20 грн. за вимоги майнового характеру.

Outcome: approved