Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

У березні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 74 118,25 грн. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON] , [INFO] . Після припинення з відповідачем шлюбних відносин дитина залишилися проживати разом із позивачем. Судовим наказом Солом`янського районного суду міста Києва від 25.05.2018 року № 760/13523/18 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 22.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. В Оболонському районному відділі державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального Управління юстиції у місті Києві на виконанні перебуває вищевказаний Судовий наказ. Згідно із повідомленням про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників від 14.02.2020 року, виданого головним державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального Управління юстиції у місті Києві Гаркавенко А.В. станом на 14.02.2020 року у [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої за період з 22.05.2018 року по 21.01.2020 року становить 74 118,25 грн. Станом на 26.03.2020 року відповідач продовжує ухилятися від виконання судового наказу, у зв`язку із чим позивач звернулася із даним позовом до суду. 04.10.2021 року від представника позивача поступила заява про збільшення позовних вимог, а саме просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 95 404,95 грн. інфляційні витрати у розмірі 6 788,59 грн., та 3 % річних у розмірі 3 065,14 гр. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд позов задовольнити, з врахуванням вимог заяви про збільшення позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Після припинення з відповідачем шлюбних відносин дитина залишилися проживати разом із позивачем. З матеріалів справи вбачається, що судовим наказом Солом`янського районного суду міста Києва від 25.05.2018 року № 760/13523/18 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 22.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. В Оболонському районному відділі державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального Управління юстиції у місті Києві на виконанні перебуває вищевказаний Судовий наказ. При цьому, згідно Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 29.09.2021 року Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального Управління юстиції у місті Києві на виконанні у відділі перебуває виконавчий лист Солом`янського районного суду м. Києва від 23.07.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 22.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, при цьому заборгованість по аліментам станом на 01.09.202121 року складає 95 404,95 грн. У відповідності до ч.1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Зі змісту ст. 196 СК України вбачається, що при її застосуванні слід виходити з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання. У зв`язку з цим саме на неї покладається тягар доказування протилежного. За ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог та існуючого розміру заборгованості. Більше того, з наявних в матеріалах справи довідок розрахунків заборгованості по аліментах вбачається, що [PERSON] з травня 2018 року по серпень 2021 року не здійснив жодної оплати навіть на мінімальну суму по аліментним зобов`язанням. Таким чином, вимога [PERSON] про стягнення з [PERSON] неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 95 404,95 грн. є законною та обґрунтованою. При цьому, суд не погоджується із вимогами [PERSON] про стягнення з платника аліментів відшкодування інфляційних втрат та 3-ох відсотків річних із суми заборгованості по аліментах у зв`язку з несплатою аліментів, позаяк правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами СК України, а саме ст. 196 цього Кодексу, якою передбачено спеціальну відповідальність за прострочення сплати аліментів. Отже, положення ст. 625 ЦК України про відповідальність за порушення грошового зобов`язання, а також відповідальність у деліктних правовідносинах на спірні правовідносини не розповсюджується. Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. в дохід держави Враховуючи зазначене,

Outcome: partial