Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

У березні 2014 року прокурор Чернігівського району звернувся з позовом до Серединської сільради і [PERSON], в якому просив визнати незаконними рішення 20 сесії 5 скликання Серединської сільради від 30.03.2010 року в частині надання дозволу [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства граничною площею 0,3 га в с.Серединка, на території Серединської сільської ради та рішення 4 сесії 6 скликання Серединської сільради від 22.04.2011 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,2876 га за рахунок земель запасу [PERSON] для ведення особистого селянського господарства на території Серединської сільради, так як вони прийняті з перевищенням повноважень сільради, та про визнання недійсним державного акту на право власності на вказану земельну ділянку виданого на ім'я [PERSON] як такого, що виданий на підставі незаконних рішень сільради. Рішенням суду в задоволенні позову було відмовлено. В апеляційній скарзі заступник прокурора Чернігівської області просить скасувати через порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що поза увагою суду залишились письмові докази, які повністю підтверджують знаходження у власності [PERSON] частини земельної ділянки, розташованої за межами населеного пункту і тому сільська рада не мала права передавати цю ділянку у власність. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що рішенням 20 сесії 5 скликання Серединської сільради від 30.03.2010 року був наданий дозвіл [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства граничною площею 0,07 га в [ADDRESS] та для ведення особистого селянського господарства граничною площею 0,3 га в с.Серединка, на території Серединської сільської ради. Рішенням 4 сесії 6 скликання Серединської сільради від 22.04.2011 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,2876 га за рахунок земель запасу [PERSON] для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS], на території Серединської сільради. На підставі цього рішення був виданий державний акт серія [NUMBER] про право власності на земельну ділянку площею 0,2876 га на ім'я [PERSON], який зареєстрований 24.02.2012 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю чи на право постійного користування землею, договорів оренди землі, за № 742550001001660 (кадастровий номер [NUMBER]). Прокурор Чернігівського району вважає, що рішення 20 сесії 5 скликання Серединської сільради від 30.03.2010 року в частині надання дозволу [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства граничною площею 0,3 га в с.Серединка, на території Серединської сільської ради, рішення 4 сесії 6 скликання Серединської сільради від 22.04.2011 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,2876 га за рахунок земель запасу [PERSON] для ведення особистого селянського господарства на території Серединської сільради, є незаконними, а державний акт серія [NUMBER] про право власності на земельну ділянку площею 0,2876 га на ім'я [PERSON] є недійсним, оскільки листом Управляіння Держкомзему у Чернігівському районі від 19.02.2013 року, листом Управління Держземагенства у Чернігівському районі від 16.12.2013 року та перевіркою від 21.02.2013 року Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області встановлено, що вказана земельна ділянка знаходиться у межах с.Серединка Серединської сільради і частково (орієнтовною площею 0,1 га) за межами даного населеного пункту, а тому сесія Серединської сільської ради прийняла зазначені рішення з перевищенням повноважень і це порушує п.12 розділу Х ЗК України в редакції до 06.09.2012 року. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що прокурором не надано належних доказів на підтвердження того, що частина земельної ділянки [PERSON] знаходиться за межами Серединської сільської ради. Проте, висновки суду не відповідають матеріалам справи та зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права. Дійсно, відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ці обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Однак, згідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення і суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. В матеріалах справи мається акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 21.02.2013 року Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області, та лист-повідомлення Управління Держкомзему в Чернігівському районі, якими встановлено, що за даними ортофотоплану спірна земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту ( а.с.7, 13). Крім того, Управління Держкомзему в Чернігівському районі в інформації від 16.12.2013 року посилається на матеріали формування меж Серединської сільської ради і вказує, що частина земельної ділянки орієнтовною площею 0,1000 га знаходиться за межами населеного пункту (а.с.15-17). Також в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 10.04.2014 року, проведеної Державною інспекцією сільського господарства в Чернігівській області, зазначено, що довідка з державної статистичної звітності по формі 6-зем про наявність земель та розподіл їх власникам земель, землекористувачам, яка надавалась при дослідженні проекту землеустрою відведення спірної земельної ділянки, не відповідає даним про угіддя відповідно до фактичного місця знаходження земельної ділянки та даним землекористування; відсутній акт приймання-передачі межових знаків (у разі формування земельної ділянки); відповідно до наданої інформації Держземагенством, не відповідає викопіювання з кадастрової карти (плану) та інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки) фактичному розміщенню ділянки (а.с.68-97). Зазначені обставини підтверджені висновком експерта судової земельно-технічної експертизи № 20-14 від 02.02.2015 року, проведеної в суді апеляційної інстанції за клопотанням прокурора, згідно до якого спірна земельна ділянка частково орієнтовною площею 0,18 га знаходиться в межах с.Серединка, Чернгівського району, а інша частина ділянки орієнтовною площею 0,10 га знаходиться за межами населеного пункту (а.с. 197-219). Зібрані докази в їх сукупності вказують на те, що Серединська сільська рада мала право розпоряджатися лише частиною земельної ділянки, що на даний час належить [PERSON], оскільки відповідно до п.12 розділу Х ЗК України в редакції, яка діяла на момент прийняття оскаржуваних рішень, сільрада мала право розпоряджатися лише землями в межах населеного пункту, а за межами населених пунктів питання розпорядження землями відносилось до компетенції відповідних органів виконавчої влади. Державний акт, виданий на підставі незаконних рішень, не є дійсним. За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved