Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON], від імені якого на підставі договору діє [PERSON], предявив позов до Чорнянської сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 17 березня 2000 року помер його двоюрідний брат [PERSON]. В управління та розпорядження спадковим майном вступила його мати тітка позивача [PERSON], але не встигла оформити свої спадкові права, померла 11 грудня 2002 року. Після її смерті спадщину прийняв її син двоюрідний брат позивача [PERSON], який помер 13 липня 2005 року. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: сертифікати на право на земельну частку (пай) серії ХМ № № 000240, 000241, 000242 від 04 лютого 1997 року на земельні частки (паї) у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Урожай», розміром по 3,27 в умовних кадастрових гектарах кожний. Державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, крім того, ним не було надано документів, що підтверджують факт родинних відносин між ним та померлим [PERSON], як між двоюрідними братами. Позивач вказує, що пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки через юридичну необізнаність вважав, що фактично прийняв спадщину, крім того, не мав коштів для переоформлення спадщини. Позивач та його представник адвокат в судовому засіданні підтримали обставини, викладені в позовній заяві, в обґрунтування заявлених позовних вимог, та просили задовольнити позов. Представник відповідача Чорнянської сільської ради Старокостянтинівського району в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, його представника адвоката, показання свідків та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно ст. ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до положень ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової части у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Судом встановлено, що [PERSON] помер 17 березня 2000 року в с. Чорна Старокостянтинівського району Хмельницької області, місце державної реєстрації: Чорнянська сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області, про що складено відповідний запис за № 2 згідно даних свідоцтва про смерть серії І-БВ № 131073, виданого Чорнянською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 17 березня 2000 року. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Урожай» розміром 3,27 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 000241, виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 04 лютого 1997 року на підставі рішення Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 06 травня 1996 року за № 386-р. [PERSON] померла 11 грудня 2002 року в с. Чорна Старокостянтинівського району Хмельницької області, місце державної реєстрації: Чорнянська сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області, про що складено відповідний запис за № 10 згідно даних свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 187509, виданого виконавчим комітетом Чорнянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 13 грудня 2002 року. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Урожай» розміром 3,27 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 000240, виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 04 лютого 1997 року на підставі рішення Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 06 травня 1996 року за № 386-р. [PERSON] помер 13 липня 2005 року в с. Чорна Старокостянтинівського району Хмельницької області, місце державної реєстрації: Чорнянська сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області, про що складено відповідний запис за № 8 згідно даних свідоцтва про смерть серії І-БВ № 012890, виданого Чорнянською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 14 липня 2005 року. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Урожай» розміром 3,27 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 000242, виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 04 лютого 1997 року на підставі рішення Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 06 травня 1996 року за № 386-р. Згідно даних довідки, виданої виконавчим комітетом Чорнянської сільської ради Старокостянтинівського району від 02 березня 2016 року за № 50, [PERSON], який помер 13 липня 2005 року, на день смерті був зареєстрований один за адресою: вул. Комсомольська, 30 с. Чорна Старокостянтинівського району. Відповідно до даних довідки, виданої виконавчим комітетом Чорнянської сільської ради Старокостянтинівського району від 14 вересня 2016 року за № 221, 17 березня 2000 року помер [PERSON], який проживав за адресою: [INFO]. В управління і розпорядження спадковим майном вступила його мати [PERSON], яка померла 13 грудня 2002 року і не переоформила спадщину. Після її смерті фактично прийняв спадщину син [PERSON], який помер 13 липня 2005 року. Як вбачається з даних витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 45090235 від 15 вересня 2016 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Аналогічного змісту відповідь міститься в листі Старокостянтинівської державної нотаріальної контори за № 3639/01-16 від 07 жовтня 2016 року та інформаційній довідці зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 45353673 від 07 жовтня 2016 року. Державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори (лист відмова від 15 вересня 2016 року за № 3258/01-16) позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] в звязку з неприйняттям спадщини у встановленому законом порядку та строки, а також через відсутність документів, що підтверджують факт родинних відносин між ним та померлим. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України закріплено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] дали суду показання про те, що позивач [PERSON] та [PERSON], який помер 13 липня 2005 року були двоюрідними братами. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази кожний окремо та у їх сукупності, на підставі досліджених обставин справи, суд приходить до висновку, що заявлена вимога [PERSON] про встановлення факту родинних відносин між ним та [PERSON], який помер 13 липня 2005 року, як між двоюрідними братами підлягає задоволенню. Також суд прийшов до переконання, що оскільки позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини через поважну причину, враховуючи те, що позов визнається представником відповідача, тому заявлені обставини не можуть розцінюватись судом, як зневажливе ставлення до своїх прав чи як відмова від спадщини, а з врахуванням норм законності, моралі, справедливості, поваги до людини та її законних прав та інтересів, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку прийняття спадщини, в звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved