Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

у березні 2016 року позивач звернувся із позовом до суду та, з урахуванням зменшених позовних вимог, просить стягнути із відповідача на свою користь недоплачену суму страхового відшкодування у розмірі 8929, 21 грн., пеню у розмірі 2153 грн., 3 % річних 169, 53 грн. Вирішити питання судових витрат. Позов позивачем мотивований тим, що 30.10.2015 року приблизно о 09 год. 40 хв. на вул. Сінній в м.Полтаві в районі будинку № 24 водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], порушив п. 12.1, 13.1 ПДР України, не витримав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під його керуванням. Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 09.12.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу. Останній застрахував свою цивільно правову відповідальність у ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становив 50000 грн. За результатами звернення до страховика, було визнано дану дорожньо транспортну пригоду страховим випадком. Згідно страхового акту № ОЦВ 15-7604/1 від 30.12.2015 року та розрахунку страхового відшкодування від 28.12.2015 року, складених головним спеціалістом центрального відділення Полтавської обласної дирекції ПАТ НАСК «Оранта» сума страхового відшкодування склала 10045, 99 грн. 18.02.2016 року він отримав страхову виплату у даному розмірі. Оскільки вартість матеріальних збитків склала 18975, 20 грн., то страховик виплату страхового відшкодування провів неповністю, а саме не доплатив йому 8929, 21 грн. Окрім цього, до сплати підлягає пеня у розмірі 2153, 04 грн., з урахуванням 231 дня прострочення, 3 % річних у розмірі 169, 53 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали, просять суд його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача [PERSON] позов визнав частково, зазначивши, що визнає заявлені позовні вимоги в частині проведення доплати страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 5134, 17 грн. В іншій частині позов вважає безпідставним, оскільки виплату страхового відшкодування було здійснено у строки, обумовлені обставинами справи, що доводить відсутність прострочення з виплати страхового відшкодування. Інший розмір оцінки на момент подачі позову був відсутній, а отже застосування штрафних санкцій є безпідставним. При цьому при виплаті страхового відшкодування у даному випадку не повинен враховуватися розмір податку на додану вартість. Позивач відносно відповідача за договором обовязкового страхування цивільно правової відповідальності не є кредитором та страхувальником, а являється потерпілою третьою стороною, якій було заподіяно шкоду внаслідок ДТП, що виключає застосування положень ст. 625 ЦК України в частині стягнення 3 % річних. Третя особа [PERSON] при прийнятті рішення поклався на розсуд суду та надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку: 30.10.2015 року приблизно о 09 годині 40 хв. на вул. Сінній в м.Полтаві в районі будинку № 24 водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], порушив п. 12.1, 13.1 ПДР України, не витримав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 09.12.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.12). 06.05.2015 року [PERSON] застрахував свою цивільно правову відповідальність у ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», що підтверджено даними полісу № АЕ/3370532 обовязкового страхування цивільно правової відповідальності наземних транспортних засобів. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становив 50000 грн. (а.с.44). 30.10.2015 року повідомлення про дорожньо транспортну пригоду Страховику, тобто до ПАТ «НАСК «Оранта» подав водій [PERSON] як третя особа та надав для огляду пошкоджений транспортний засіб Chevrolet Lachetti, д.н.з. [NUMBER]. (а.с. 45- 46). 30.10.2016 року аварійним комісаром Страховика [PERSON] у присутності [PERSON] складено протокол (акт) огляду транспортного засобу, в якому зафіксовано результати проведеного технічного огляду пошкодженого транспортного засобу Chevrolet Lachetti, д.н.з. [NUMBER]. (а.с.48-49). В матеріалах справи наявна ремонтна калькуляція № [NUMBER] (а.с.50-53) та висновок проведеного дослідження транспортного засобу № [NUMBER] - 30.11\\5 від 30.11.2015 року, згідно матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП, складає 10045, 99 грн. (а.с.54-58). 25.12.2015 року [PERSON] звернувся до Страховика, тобто ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про страхове відшкодування. (а.с.61 - 62). На а.с. 63 наявний розрахунок страхового відшкодування, проведений ПАТ «НАСК «Оранта», який склав 10045, 99 грн., а також на а.с. 64 надано акт № ОЦВ 15-7604/1 від 30.12.2015 року, яким затверджено суму страхового відшкодування у розмірі 10045, 99 грн. Згідно даних реєстру одержувачів сум за розрахунок безготівково перерахованих грошових коштів [PERSON] отримав грошові кошти у вигляді страхового відшкодування у розмірі 10045, 99 грн. (а.с.66). Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 01-06 від 15.07.2016 року вартість матеріальних збитків, завданих власнику КТЗ Chevrolet Lachetti, д.н.з. [NUMBER] на дату дослідження 30.10.2015 року складає 18975, 20 грн. (а.с. 84-94). На а.с. 14 наявний товарний чек б/н від 10.11.2015 року, виданий ПП [PERSON] на купівлю деталей до автомобіля на суму 12700 грн., а також на а.с.13 квитанція № 272504 від 06.12.2015 року , видана ФОП Шарапа за ремонт автомобіля Chevrolet Lachetti на 12100 грн. Відповідно до вимог\~ст.1166 ЦК України\~шкода, завдана особі чи майну фізичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 22.1ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно\~правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону)\~страховик при настанні страхового випадку відшкодовує у встановленому цим Законом оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи відповідно до лімітів відповідальності страховика. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Частиною другою ст. 8 Закону України «Про страхування» визначено, що страховим випадком визнається подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій особі або іншій третій особі. Тобто, виходячи зі змісту цих норм, можна зробити висновок, що коли виникає страховий випадок, страховик зобовязаний виплатити страхове відшкодування. Так, у судовому засіданні встановлено, що 30.10.2015 року приблизно о 09 годині 40 хв. на вул. Сінній в м.Полтаві в районі будинку № 24 з вини водія [PERSON], сталася автопригоди, внаслідок якої автомобілю, належному [PERSON] спричинено механічні пошкодження. Цивільно правова відповідальність [PERSON] була застрахована на підставі полісу ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» № АЕ/3370532 від 06.05.2015 року. Страховиком визнано вказану вище автопригоду страховим випадком та на підставі отриманих даних щодо вартості пошкоджень автомобіля здійснено страхову виплату [PERSON] у розмірі 10045, 99 грн. У судовому засіданні встановлено, що вартість матеріальних збитків, завданих власнику КТЗ Chevrolet Lachetti, д.н.з. [NUMBER] на дату дослідження 30.10.2015 року, склала 18975, 20 грн., що підтверджено висновком автотоварознавчої експертизи № 01-06 від 15.07.2016 року. Даний розрахунок проведено з урахуванням ПДВ, який склав 3795, 04 грн. (18975, 20 грн./100 % *20 % = 3795, 04 грн.). Відповідно до п.35.1 ч. 1 ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. \~Ч. 36.2 ст. 36 Закону визначено, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний:\~\~\~\~\~\~у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати)\~\~та\~\~виплатити\~\~його. Якщо відшкодування витрат на проведення\~\~ відновлювального\~\~ ремонту\~\~ пошкодженого\~\~ майна транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що\~\~відповідає\~\~розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного\~\~відповідно\~\~до\~\~законодавства податку на додану вартість. У судовому засіданні встановлено, що 30.10.2015 року, тобто в день автопригоди, позивач подав повідомлення про дорожньо транспортну автопригоду до ПАТ «НАСК «Оранта» та надав для огляду транспортний засіб Chevrolet Lachetti, д.н.з. [NUMBER]. На підставі поданого повідомлення Страховиком проведено розслідування страхової події з метою визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Зокрема, 30.10.2015 року аварійним комісаром [PERSON] у присутності позивача проведено технічний огляд пошкодженого транспортного засобу зі складанням відповідного протоколу (акту) транспортного засобу. На підставі отриманих даних в подальшому складено ремонтну калькуляцію та проведено автотоварознавче дослідження з визначення розміру заподіяного матеріального збитку транспортного засобу, який склав 10045, 99 грн. Із заявою про страхове відшкодування до ПАТ «НАСК «Оранта» [PERSON] звернувся 24.12.2015 року. З урахуванням положень ч. 1 ст. 35 Закону, а також того, що автопригоди мала місце 30.10.2015 року, то заява про страхове відшкодування повинна була бути подана у строк до 30 листопада 2015 року. Натомість із матеріалів справи вбачається, що дана заява подана [PERSON] 24.12.2015 року, а саме з простроченням строку, визначеного ст. 35 Закону. Таким чином, з урахуванням положень п.36.2 ст. 36 Закону, страховик зобовязаний не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування виплатити таке відшкодування. Таким чином, суд приходить до висновку, що датою остаточного врегулювання страхового випадку є 23 лютого 2016 року, а саме: 30 жовтня 2015 року + 90 днів +25 днів ( час прострочення з подачі заяви про страхове відшкодування). Оскільки виплата страхового відшкодування на користь потерпілої сторони [PERSON] була проведена Страховиком 11.02.2016 року, то останній \~не порушив строки виплати страхового відшкодування.\~\~ Таким чином, суд приймає до уваги висновок автотоварознавчої експертизи № 01-06 від 15.07.2016 року та приходить до висновку про стягнення із відповідача на користь позивача розміру доплати страхового відшкодування у розмірі 5134,17 грн., зменшивши розмір визначеного матеріального збитку на суму вже виплаченого страхового відшкодування, а також на суму визначеного\~\~відповідно\~\~до\~\~законодавства податку на додану вартість( 18975, 20 3795, 04 10045, 99 = 5134, 17 грн.). Так, судом встановлено, що відновлювальний ремонт проводився надавачами послуг з ремонту автомобіля, які не є платниками податку на додану вартість, що доводиться даними квитанції та товарного чеку (а.с.13, 14), а тому розмір визначеного матеріального збитку підлягає зменшенню на суму визначеного відповідного до законодавства податку на додану вартість. Згідно положень ст. 36.5 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. \~\~\~\~ Страховик приймає рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо\~- транспортну пригоду, але не пізніше, як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. (абз.2 п. 36.2 ст. 36 Закону). Оскільки судом було встановлено, що Страховик не допустив прострочення виплати страхового відшкодування, то пеня стягненню не підлягає. Одночасно слід прийняти до уваги, що виплата страхового відшкодування у розмірі 10045, 99 грн. проводилася Страховиком на підставі автотоварознавчого дослідження з визначення розміру заподіяного матеріального збитку транспортного засобу у розмірі 10045, 99 грн., а отже інших даних щодо розміру виплати страхового відшкодування на час виконання страхових зобовязань у Страховика не було, що свідчить про неможливість виплати іншої суми такого відшкодування. Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачає обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. Частиною 1 п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 4 від 21.03.2013 року « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розяснено, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу страхувальника зобовязаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК). У судовому засіданні встановлено, що сторонами договору обовязкового страхування цивільно правової відповідальності були ПАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON], позивач є потерпілим та з урахуванням положень п. 35.1 ст. 35 Закону має право на отримання страхового відшкодування. Оскільки позивач не є Страхувальником, факт прострочення страхового відшкодування судом не встановлено, то положення ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо стягнення 3 % річних до застосування не підлягають. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Ч. 1 ст. 88 ЦПК України визначено,що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 551, 20 грн. (а.с. 1), здійснено витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн. ( а.с.16, 17) та оплачено вартість проведеної авто товарознавчої експертизи, яка призначалася на підставі ухвали суду. ( а.с.84). За результатами розгляду справи суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог у розмірі 5134, 17 грн., що становить 45 % відносно ціни позову ( 11251, 78 грн./100 = 112, 51 грн. 1 % ціни позову, 5134,17 \\ 112, 51 = 45 %). Сплачений судовий збір, витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн. ( а.с.16, 17) та оплачену вартість проведеної авто товарознавчої експертизи, яка призначалася на підставі ухвали суду, суд відносить до судових витрат здійсненим позивачем. Таким чином, пропорційно задоволеним позовним вимогам із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 247, 95 грн. (551/100%*45 % = 247, 95 грн.). Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті\~12, 42, 56 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений\~Законом України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті\~79, статтях\~84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Так, участь у судовому засіданні як представник позивача брав адвокат [PERSON], повноваження якого підтверджені ордером на надання правової допомоги № 097260 від 18.02.2016 року та витягом з договору на представництво інтересів у цивільній справі № 7 від 18.02.2016 року (а.с.20, 21). На а.с. 16 наявна довідка розрахунок № 37 від 18.03.2016 року про витрачений час та розмір коштів, що підлягає сплаті за виконану роботу за Договором № 7 від 18.02.2016 року, розмір яких склав 3000 грн. На а.с.17 наявна квитанція № 37 на оплату послуг адвоката у розмірі 3000 грн. Таким чином, по справі було проведено 5 судових засідань, в яких брав участь адвокат [PERSON], він же надавав правову допомогу позивачу у складанні позовної заяви, підготовці процесуальних документів тощо, а тому сума витрат на правову допомогу у розмірі 3000 грн. є підтверджена належними доказами та дані витрати підлягають стягненню із відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам. З урахуванням викладеного, стягненню підлягає сума у розмірі 1350 грн. (3000 /100 % *45% = 1350 грн.). Окрім цього, 30.05.2016 року на підставі ухвали Октябрського районного суду м.Полтави по справі призначено автотоварознавчу експертизу (а.с.77). Вартість проведеної експертизи склала 2480 грн., що підтверджено квитанцією № 038251 від 04.07.2016 року. (а.с. 84). Таким чином, стягненню підлягають витрати, понесені позивачем за проведення автотоварознавчого дослідження пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 1125 грн.

Outcome: partial