Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, Колективне підприємство Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації, про виділення в натурі частини житлового будинку, що є у спільній частковій власності, та визначення порядку користування земельною ділянкою, в якій просила суд виділити їй в натурі 11/50 (44/200) частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок № 130 по вул. Дніпровській у м. Павлограді Дніпропетровської області, а саме квартиру № 4 загальною площею 34,1 кв. м., житловою площею 23,0 кв. м, яка складається з наступного: 4-1 сіни площею 3,9 кв. м.; 4-2 сіни площею 7,2 кв. м.; 4-3 житлова площею 8,3 кв. м.; 4-4 житлова площею 14,7 кв. м.; та господарські будівлі й споруди: сіни літера «а1»; сарай літера «ж»; сарай літера «Г»; літня кухня літера «Ж»; сарай літера «О»; погріб літера «пд0»; сарай літера «Е»; навіс літера «П»; убиральня літера «К»; душ літера «И»; тр. колодязь «3»; ворота літера «2». Інші 39/50 (156/200) частини житлового будинку № 130 по вул. Дніпровській у м. Павлограді Дніпропетровської області залишити у спільній частковій власності відповідачів, які складається з квартири № 1 та 2 загальною площею 85,3 кв. м., житловою площею 45,8 кв. м., а саме: 1-1 сіни площею 9,4 кв. м.; 1-2 житлова площею 10,4 кв. м.; 2-1 санвузол площею 4,2 кв. м.; 2-2 коридор площею 8,7 кв. м.; 2-3 кладова площею 3,8 кв. м.; 2-4 кухня площею 13,4 кв. м.; 2-5 житлова площею 12,2 кв. м.; 2-6 житлова площею 14,2 кв. м.; 2-7 житлова, площею 9,0 кв.м.; квартири № 3 загальною площею 36,2 кв. м., житловою площею 18,9 кв. м, а саме: 3-1 сіни площею 5,1 кв. м.; 3-2 кухня, площею 8,10 кв. м.; 3-3 житлова, площею 8,5 кв. м.; 3-4 передня, площею 4,1 кв. м.; 3-5 житлова, площею 10,4 кв. м.; та господарські будівлі й споруди: сарай літера «Б»; сарай літера «В»; ворота літера «1»; убиральня літера «Д»; тр. колодязь «4»; огорожа «5»; убиральня літера «З»; гараж літера «М»; сарай літера «Н»; погріб літера «пда»; погріб літера «пда1». Визначити порядок користування земельною ділянкою площею 0,1285 га, на якій розташований житловий будинок № 130 по вул. Дніпровській у м. Павлограді Дніпропетровської області, між нею та відповідачами, відповідно до їх часток у праві власності на житловий будинок, та виділити їй у користування частину спільної земельної ділянки, а саме ділянку розмірами: 9,65 м. х 2,17 м х 16,66 м х 16,73 м х 15,56 м х 6,88 м х 38,69 м, площею 0,0346 га. Іншу частину земельної ділянки площею 0,0939 га, на якій розташований житловий будинок № 130 по вул. Дніпровській у м. Павлограді Дніпропетровської області залишити у спільному користуванні відповідачів. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилалася на те, що вона є власником 11/50 частин житлового будинку №130 по вул. Дніпровській у м. Павлограді Дніпропетровської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.08.2011 року, яке зареєстровано в реєстрі за № 1 - 3844. Інші 156/200 (39/50) частин житлового будинку на праві власності належать відповідачам. Відповідач [PERSON] є власником 81/200 частин вищевказаного житлового будинку області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.01.2003 року, яке зареєстровано в реєстрі за № 2 101 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.01.2015 року, яке зареєстровано в реєстрі за № 1 - 48. Відповідач [PERSON] є власником 21/200 частин вищевказаного житлового будинку області. Відповідач [PERSON] є власником 54/200 (27/100) частин вищевказаного житлового будинку області на підставі договору дарування частини житлового будинку від 24.07.2003 року, котрий зареєстровано в реєстрі за № 4290. Житловий будинок та господарські будівлі й споруди розташовані на земельній ділянці площею 0,1285 га. Між нею та відповідачами часто виникають спори про порядок користування і володіння будинком з господарськими будівлями й спорудами, про порядок користування земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд, тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, не повідомила суд про причини не явки, хоча була належним чином повідомлена про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Відомостей про неможливість зявитися в судове засідання відповідач суду не надала. Представник третьої особи Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини не явки, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи Колективного підприємства Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є негайні підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 серпня 2011 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, р. № 1-3844, [PERSON] є власником 11/50 частин житлового будинку № 130 по вул. Дніпровській у м. Павлограді Дніпропетровської області. Відповідач [PERSON] є власником 81/200 частин житлового будинку №130 по вул. Дніпровській у м. Павлограді Дніпропетровської області. Відповідач [PERSON] є власником 21/200 частин житлового будинку №130 по вул. Дніпровській у м. Павлограді Дніпропетровської області. Відповідач [PERSON] є власником 54/200 (27/100) частин житлового будинку № 130 по вул. Дніпровській у м. Павлограді Дніпропетровської області. Вищевказаний житловий будинок та господарські будівлі й споруди розташовані на земельній ділянці площею 0,1285 га. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у ст. 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності у разі поділу (ст. 367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників. Отже, правовідносини, які виникли між сторонами регулюються нормою ст. 364 ЦК України. У ч. 2 ст. 364 ЦК України передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України). Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183). Житловий будинок №130 по вул. Дніпровській у м. Павлограді Дніпропетровської області фактично складається з наступного: квартири № 1 та 2 обєднані (користуються разом відповідачі [PERSON] та [PERSON]Г.) загальною площею 85,3 кв. м., житловою площею 45,8 кв. м., а саме: 1-1 сіни площею 9,4 кв. м.; 1-2 житлова площею 10,4 кв. м.; 2-1санвузол площею 4,2 кв. м.; 2-2коридор площею 8,7 кв. м.; 2-3 кладова площею 3,8 кв. м.; 2-4 кухня площею 13,4 кв. м.; 2-5 житлова площею 12,2 кв. м.; 2-6 житлова площею 14,2 кв. м.; 2-7 житлова площею 9,0 кв. м.; квартири № 3 (користується відповідач [PERSON]С.) загальною площею 36,2 кв. м., житловою площею 18,9 кв. м, а саме: 3-1 сіни площею 5,1 кв. м.; 3-2 кухня площею 8,10 кв. м.; 3-3 житлова площею 8,5 кв. м.; 3-4 передня площею 4,1 кв. м.; 3-5 житлова площею 10,4 кв. м.; квартири № 4 (користується позивач) загальною площею 34,1 кв. м., житловою площею 23,0 кв. м, а саме: - 4-1 сіни площею 3,9 кв. м.; 4-2 сіни площею 7,2 кв. м.; 4-3 житлова площею 8,3 кв. м.; 4-4 житлова площею 14,7 кв. м.; та господарських будівель й споруд: сіни літера «а»; сіни літера «а1»; сіни літера «а2»; сарай літера «Б»; сарай літера «В»; сарай літера «Г»; ворота літери «1.2»; убиральня літера «Д»; тр. колодязь «3»; тр. колодязь «4»; сарай літера «Е»; огорожа «5»; літня кухня літера «Ж»; сарай літера «ж»; убиральня літера «З»; душ літера «И»; убиральня літера «К»; гараж літера «М»; сарай літера «Н»; сарай літера «О»; навіс літера «П»; погріб літера «пда»; погріб літера «пда1»; погріб літера «пд0». Квартири 1 та 2 разом мають окремий вхід, окреме опалення та окреме електропостачання від інших квартир. Квартири 3, 4 мають окремі входи, окреме опалення та окреме електропостачання від інших квартир. Вказана обставина підтверджується доданими копіями технічного паспорту на житловий будинок. Житловий будинок та господарські будівлі й споруди розташовані на земельній ділянці площею 0,1285 га. Частиною 4 ст. 88 Земельного Кодексу України визначено, що учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Згідно ст. 120 Земельного Кодексу України при переході права власності на будівлю або споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі чи споруди, при переході права власності на будівлю або споруду до громадян, які не можуть мати у власності земельні ділянки, до них переходить право користування земельною ділянкою на якій розташована будівля чи споруда. Таким чином, позивач має право на отримання в користування частини спільної земельної розмірами 9,65 м х 2,17 м х 16,66 м х 16,73 м х 15,56 м х 6,88 м х 38,69 м, площею 0,0346 га, якою вона фактично користується відповідно до схеми користування цією земельною ділянкою. Іншою частиною земельної ділянки площею 0,0939 га користуються відповідачі, що підтверджується схемою користування земельною ділянкою та технічним паспортом на житловий будинок. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість провести поділ житлового будинку №130 по вул. Дніпровській у м. Павлограді Дніпропетровської області та виділити в натурі [PERSON] ту частину зазначеного будинку, яка відповідає розміру її частки у спільній власності, оскільки такий поділ технічно можливий, а також визначити порядок користування земельною ділянкою площею 0,1285 га, на якій розташований житловий будинок №130 по вул. Дніпровській у м. Павлограді Дніпропетровської області. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved