Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

У березні 2014 року позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися у суд з позовом, в якому зазначають, що [INFO] померла їхня мати - [PERSON] Остання у 1963 році побудувала житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться у [ADDRESS]. Їхній батько [PERSON] помер ще до побудови будинку у [INFO]. Заповіту на випадок смерті мати не залишила. Як спадкоємці першої черги за законом вони у визначений законом строк прийняли спадщину, що відкрилася з дня смерті їхньої матері, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки доглядали за житловим будинком, проводили його поточний ремонт, обробляли земельну ділянку. Окрім їх спадщину прийняв брат [PERSON], який проживав з матір'ю на час її смерті, однак [INFO] він помер. Після смерті брата вони продовжували доглядати за спірним нерухомим майном. У цьому житловому будинку також продовжувала проживати після смерті брата [PERSON] його дружина [PERSON] Остання [INFO] померла. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є сестрами [PERSON] і перешкоджають їм успадкувати спірний житловий будинок, що був побудований їхньою матір'ю [PERSON] Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася з дня смерті матері, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та надвірні будівлі у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивачі просять визнати за ними право власності за кожним на 1/3 частину житлового будинку та надвірних будівель, що знаходяться по [ADDRESS], у порядку спадкування. У судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали до суду заяви, із змісту яких вбачається, що вони позов визнають повністю і просять справу розглянути у їх відсутності. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 524 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини, як це передбачено ст. 529 ЦК УРСР, визнається день смерті спадкодавця. У відповідності до положень ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16, 17, 18, 19, 20). Останній на праві власності належав житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS], побудований у 1963 році, що підтверджується довідкою № 21 від 24.03.2014 р. Полицівської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області (а.с. 12). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 13). Заповіту остання не залишила. З дня її смерті відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок та надвірні будівлі по [ADDRESS]. Спадщину після смерті матері у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини прийняли позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] Останні доглядали за спірним житловим будинком, і таким чином фактичного вступили в управління та володіння спадковим майном. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що позивач [PERSON] після смерті матері [PERSON] проживала у спірному житловому будинку, а позивачі [PERSON] та [PERSON] здійснювали догляд за спадковим нерухомим майном. Окрім того після смерті спадкодавця [PERSON] у житловому будинку проживали [PERSON] та його дружина [PERSON] [INFO] помер [PERSON], а [INFO] померла [PERSON] (а.с. 14, 15). Спірний житловий будинок з надвірними будівлями, 1963 року забудови, був збудований у сільській місцевості і зареєстрований у погосподарській книзі, а тому він вважається прийнятим в експлуатацію і не є самовільним будівництвом. Як вбачається з повідомлення Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Волинської області № 731/02-14 від 22 серпня 2013 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок з надвірними будівлями, оскільки вони не подали правовстановлюючих документів на нього та витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 9). Таких правовстановлюючих документів спадкодавець [PERSON] за життя не мала, що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстром прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 09.04.2014 р. № 20204150 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 09.04.2014 р. № 20204066 (а.с. 42-44), а тому позивачі позбавлені можливості оформити своє право власності на спірне нерухоме майно у нотаріальній конторі. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Зважаючи на встановлені судом обставини і те, що відповідачі позов визнали, суд доходить висновку, що за кожним з позивачів слід визнати право власності на 1/3 частини спадкового нерухомого майна. За згодою позивачів суд не стягує з відповідачів судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved