Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що на протязі 2010 року до 2013 року укладала з відповідачем депозитні договори. Загалом з відповідачем було укладено 9 депозитних договорів. У зв`язку з припиненням функціонування банківських відділень відповідача на окупованій території Автономної Республіки Крим, рахунки позивача було безпідставно заблоковано і припинено нарахування відсотків. 23 листопада 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») отримав заяву позивача про розірвання зазначених договорів та видачу вкладів та відсотків. 30 листопада 2018 року позивач повторно звернулась до відповідача з такою заявою. Станом на 11 грудня 2018 року вимоги позивача відповідач не виконав. У зв`язку з невиконанням вимог позивача про повернення вкладів, позивач звернулась до суду з позовом про повернення коштів. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 травня 2019 року позов [PERSON] про стягнення депозитних вкладів, відсотків та штрафних санкцій задоволено частково. Зазначене рішення суду набрало законної сили. Ураховуючи те, що депозитні договори діють до повного їх виконання сторонами, ураховуючи те, що позивачем заявлялись та судом розглядались періоди стягнення відсотків та трьох процентів річних, а саме: до 20 лютого 2019 року включно, позивач має право на стягнення відсотків за вкладами та трьох процентів річних за період з 21 лютого 2019 року до 04 березня 2020 року включно. На підставі викладеного, позивач просила стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь позивача на її користь за період з 21 лютого 2019 року до 04 березня 2020 року: - за договором № SAMDN25000710312156 від 27 квітня 2010 pоку суму нарахованих відсотків - 833,67 доларів США, 3 % річних - 217,48 доларів США; - за договором № SAMDN25000717787379 від 04 липня 2011pоку суму нарахованих відсотків -414,25 доларів США, 3 % річних -155,34 доларів США; - за договором № SAMDNWFD0070040257400 від 20 грудня 2013 pоку суму нарахованих відсотків -2841,73 доларів США, 3 % річних -1065,65 доларів США; - за договором № SAMDNWFD 0070045882300 від 26 грудня 2013 pоку суму нарахованих відсотків -2414,02 доларів США, 3 % річних -804,67 доларів США; - за договором № SAMDN25000726778765 від 27 червня 2012 pоку суму нарахованих відсотків -3417,53 доларів США, 3 % річних -1025,26 доларів США; - за договором № SAMDN25000710518366 від 17 травня 2010 pоку суму нарахованих відсотків -595,48 доларів США, 3 % річних -155,34 доларів США; - за договором № SAMDN25000732906871 від 08 лютого 2013 pоку суму нарахованих відсотків -3511,23 доларів США, 3 % річних -585,21 доларів США; - за договором № SAMDN27000726778768 від 27 червня 2012 pоку суму нарахованих відсотків -1390,42 доларів США, 3 % річних -439,08 доларів США; - за договором № SAMDN25000733913097 від 19 березня 2013 pоку суму нарахованих відсотків -2504,12 доларів США, 3 % річних -779,50 доларів США; - за договором № SAMDN25000710518366 від 17 травня 2010 pоку суму нарахованих відсотків -595,48 доларів США, 3 % річних -155,34 доларів США. Усі судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді від 05 березня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 29 березня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому відповідач вказує на те, що позивач не зазначає про те, що з кореспондентського рахунку АТКБ «Приватбанк» 05 лютого 2020 року було виконано рішення суду, шляхом списання грошових коштів в розмірі 6490993,40 грн на виконання судового рішення у справі № 757/61496/18-ц, а невчасне виконання рішення суду є відповідальністю державної виконавчої служби. Ураховуючи те, що датою виконання боржником судового рішення суду у примусовому порядку є дата списання коштів виконавчою службою з рахунка боржника, тому безпідставним та незаконним є нарахування позивачем у межах даної судової справи відсотків та трьох процентів річних за період з 05 лютого 2020 року до 04 березня 2020 року. Крім того, закінчення строку дії депозитного договору у разі невиконання зобов`язань не припиняє зобов`язальних правовідносин, а трансформує їх в охоронні, що містять обов`язок відшкодувати заподіяні збитки. Таким чином, нарахування відсотків на вклади після розірвання договорів на вимогу позивача (в даному випадку нарахування відсотків з 28 листопада 2018 року) та до моменту фактичного їх повернення банком вкладнику (тобто до 05 лютого 2020 року), повинно здійснюватися за ставкою «на вимогу», яка діяла в банку у певний період часу. 06 квітня 2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що на підтвердження затвердження банком процентної ставки «На вимогу» відповідач посилається на наказ №7 від 05 січня 2004 року та витяг з протоколу Комітету управління активами і пасивами ПАТ КБ «Приватбанк», однак зазначених документів відповідач не надає. Ті документи, які надає відповідач та посилається на них не свідчать про те, що вони є офіційними документами банку. Крім того, позивач вказує, що всі договори депозиту є розірваними 28 листопада 2018 року, однак відповідач не виконав умови цих договорів, не виплатив позивачу кошти, тому вважати депозитні договори розірваними немає підстав. Також відповідач не інформував позивача про зміну відсоткової ставки за депозитами, тому відсотки за всіма укладеними сторонами договорами повинні бути розраховані за ставками, зазначеними у цих договорах. Ухвалою суду від 20 квітня 2021 року підготовче провадження у справі закінчено та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з викладених у позові підстав. Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши доводи учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 27 квітня 2010 року між позивачем та відповідачем в особі філії у м. Сімферополь АР Крим було укладено депозитний договір № SAMDN25000710312156, на виконання якого на рахунок № [NUMBER] було внесено 7 000 доларів США. 04 липня 2011 року сторонами укладено депозитний договір № SAMDN25000717787379, на виконання якого на рахунок № [NUMBER] було внесено 5 000 доларів США. 20 грудня 2013 року було укладено депозитний договір № SAMDNWFD0070040257400, на виконання якого на рахунок № [NUMBER] було внесено 34 300 доларів США. 26 грудня 2013 року було укладено депозитний договір № SAMDNWFD0070045882300, на виконання якого на рахунок № [NUMBER] було внесено 25 000 доларів США 26 грудня 2013 pоку та 900 доларів США - 05 лютого 2014 pоку. 27 червня 2012 року сторонами у справі укладено депозитний договір № SAMDN27000726778768, на виконання якого на рахунок № [NUMBER] було внесено 8 200 доларів США. 26 червня 2012 року сторонами укладено депозитний договір № SAMDN25000726778765, на виконання якого на рахунок № [NUMBER] було внесено 33 000 доларів США. 17 травня 2010 року сторонами було укладено депозитний договір № SAMDN25000710518366, на виконання якого на рахунок № [NUMBER] було внесено 5 000 доларів США. 08 лютого 2013 року сторонами укладено депозитний договір № SAMDN25000732906871, на виконання якого на рахунок № [NUMBER] було внесено 20 000 грн. 19 березня 2013 року сторонами укладено депозитний договір № SAMDN25000733913097, на виконання якого на рахунок № [NUMBER] було внесено 24 800 доларів США. У зв`язку із припиненням функціонування банківських відділень відповідача на території АР Крим та м. Севастополя, рахунки позивача було заблоковано відповідачем і нарахування відсотків було припинено. 23 листопада 2018 року в AT КБ «ПРИВАТБАНК» отримано заяву позивача від 22 листопада 2018 року (вх. № 438445-ВБ) про розірвання усіх зазначених вище договорів, видачу вкладів та відсотків, а 30 листопада 2018 року - повторно. Проте, вимоги позивача не було виконано відповідачем. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 травня 2019 року позов [PERSON] задоволено частково, стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь [PERSON] заборгованість за договорами: від 08 лютого 2013 року № SAMDN25000732906871 в розмірі 20 тис. грн суми вкладу, ненараховані відсотки в розмірі 17 014 грн 17 коп., три проценти річних в розмірі 138 грн 08 коп., пеню в розмірі 20 тис. грн, інфляційні втрати в розмірі 646 грн; від 27 червня 2012 року № SAMDN27000726778768 в розмірі 14 132 долари 68 центів США суми вкладу, ненараховані відсотки в розмірі 6 378 доларів 62 центи США, три проценти річних в розмірі 97 доларів 57 центів США, пеню в розмірі 14 тис. доларів США; від 19 березня 2013 року № SAMDN25000733913097 в розмірі 24 800 доларів США суми вкладу, нараховані відсотки в розмірі 1 944 доларів 68 центів США, ненараховані відсотки в розмірі 11 361 доларів 87 центів США, три проценти річних в розмірі 171 долар 22 центи США, пеню в розмірі 24 тис. доларів США; від 20 грудня 2013 року № SAMDNFD0070040257400 в розмірі 34 300 доларів США суми вкладу, нараховані відсотки в розмірі 680 доларів 95 центів США, ненараховані відсотки в розмірі 12 886 доларів 32 центи США, три проценти річних в розмірі 236 доларів 81 цент США, пеню в розмірі 30 тис. доларів США; від 26 грудня 2013 року № SAMDNFD0070045882300 в розмірі 25 900 доларів США суми вкладу, нараховані відсотки в розмірі 1 469 доларів 71 цент США, ненараховані відсотки в розмірі 10 908 доларів 40 центів США, три проценти річних в розмірі 178 доларів 82 центи США, пеню в розмірі 25 тис. доларів США. Вирішено питання розподілу судових витрат. Постановою Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2019 року рішення суду першої інстанції в частині розміру пені скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Позов [PERSON] до АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за договорами банківського вкладу задоволено частково. Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь [PERSON] заборгованість за договором: № SAMDN 25000710312156 від 27 квітня 2010 року в розмірі 7000 доларів США суми вкладу, нараховані відсотки в розмірі 110,35 доларів США, ненараховані відсотки в розмірі 3762, 71 доларів США, три проценти річних в розмірі 48, 33 доларів США, пеню в розмірі 19 812, 52 грн; № SAMDN25000717787379 від 04 липня 2011 року в розмірі 5000 доларів США суми вкладу, нараховані відсотки в розмірі 75,34 доларів США, ненараховані відсотки в розмірі 1862,04 доларів США, три проценти річних в розмірі 34,52 доларів США, пеню в розмірі 9 844,73 грн; № SAMDN25000726778765 від 27 червня 2012 року в розмірі 33000 доларів США суми вкладу, нараховані відсотки в розмірі 234,17 доларів США, ненараховані відсотки в розмірі 15424,88 доларів США, три проценти річних в розмірі 227,84 доларів США, пеню в розмірі 81219,01 грн;№ SAMDN25000710518366 від 17 травня 2010 року в розмірі 5000 доларів США суми вкладу, нараховані відсотки в розмірі 79,68 доларів США, ненараховані відсотки в розмірі 2704,98 доларів США, три проценти річних в розмірі 34,52 доларів США, пеню в розмірі 14 151, 80 грн; № SAMDN25000732906871 від 08 лютого 2013 року в розмірі 20 000 грн суми вкладу, ненараховані відсотки в розмірі 17014,17 грн, три проценти річних в розмірі 138,08 грн, пеню в розмірі 3 040,00 грн, інфляційні нарахування в розмірі 646 грн; № SAMDN27000726778768 від 27 червня 2012 року в розмірі 14132,68 доларів США суми вкладу, ненараховані відсотки в розмірі 6378,62 доларів США, три проценти річних в розмірі 97,57 доларів США, пеню в розмірі 32 733,72 грн; №SAMDN 25000733913097 від 19 березня 2013 року в розмірі 24800 доларів США суми вкладу, нараховані відсотки в розмірі 1944,68 доларів США, ненараховані відсотки в розмірі 11361,87 доларів США, три проценти річних в розмірі 171,22 доларів США, пеню в розмірі 64 176,31 грн;№SAMDNFD0070040257400 від 20 грудня 2013 року в розмірі 34300 доларів США суми вкладу, нараховані відсотки в розмірі 680,95 доларів США, ненараховані відсотки в розмірі 12886,32 доларів США, три проценти річних в розмірі 236,81 доларів США, пеню в розмірі 67 534,84 грн; № SAMDNFD0070045882300 від 26 грудня 2013 року в розмірі 25900 доларів США суми вкладу, нараховані відсотки в розмірі 1469,71 доларів США, ненараховані відсотки в розмірі 10908,40 доларів США, три проценти річних в розмірі 178,82 доларів США, пеню в розмірі 55 376,60 грн. Постановою Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 11 листопада 2020 року постанову Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2019 року залишено без змін. Відповідач рішення суду не виконав. На виконання судового рішення у справі № 757/61496/18-ц 05 лютого 2020 року з кореспондентського рахунку АТ КБ «Приватбанк» списано кошти в сумі 6 490 993,40 грн. Відповідно до частини першої ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. На виконання умов договорів, позивач здійснив вклади на рахунки банку, в той час, як банк зобов`язаний був повернути ці вклади разом із відсотками за користування коштами на вимогу Позивача у будь-який час протягом строку дії договорів. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 квітня 1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів`належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг]. Відповідно до частини другої ст. 1058 Цивільного кодексу України, договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. Частина перша ст. 633 Цивільного кодексу України дає визначення поняттю публічний договір: публічний договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Згідно з частиною другою ст. 633 Цивільного кодексу Україниумови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно дост. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» клієнт банку - будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Частиною першою ст. 1058 Цивільного кодексу України визначається: за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від іншої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові цю суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, установлених договором (п. 2.4. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516). Згідно з частиною першою ст. 1060 Цивільного кодексу України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1061 Цивільного кодексу України встановлено, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов`язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Банк має право змінити розмір процентів, які виплачуються на вклади на вимогу, якщо інше не встановлено договором. У разі зменшення банком розміру процентів на вклади на вимогу новий розмір процентів застосовується до вкладів, внесених до повідомлення вкладників про зменшення процентів, зі спливом одного місяця з моменту відповідного повідомлення, якщо інше не встановлено договором. Встановлений договором розмір процентів на строковий вклад або на вклад внесений на умовах його повернення у разі настання визначених договором обставин, не може бути односторонньо зменшений банком, якщо інше не встановлено законом. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів на строковий вклад в односторонньому порядку є нікчемною. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. При цьому згідно із частиною другою ст. 1070 Цивільного кодексу України проценти за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу. Статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» № 2121-ІІІ встановлено, що банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом. Змістом договорів підтверджується, що вони є договорами банківського строкового вкладу. У випадку, якщо в строк не пізніше дня закінчення строку вкладу клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку вкладу, вклад автоматично вважається продовженим ще на один строк. Строк вкладу продовжується не одноразово без заяви Клієнта до банку. При цьому відлік нового строку вкладу та нового мінімального строку вкладу починається з дня, наступного за даток закінчення попереднього строку вкладу. Відповідно до умов депозитного договору № SAMDN25000710312156 від 27 квітня 2010 року відсоткова ставка встановлена 11,5 % річних, за договором № SAMDN25000717787379 від 04 липня 201 року відсоткова ставка встановлена 8% річних, за договором № SAMDNWFD0070040257400 від 20 грудня 2013 року - 8% річних, за договором № SAMDNWFD0070045882300 від 26 грудня 2013 року - 9% річних, за договором № SAMDN27000726778768 від 27 червня 2012 року - 9,5 % річних, за договором № SAMDN25000726778765 від 26 червня 2012 року - 10 % річних, за договором № SAMDN25000710518366 від 17 травня 2010 року - 11,5 % річних, за договором № SAMDN25000732906871 від 08 лютого 2013 року - 18% річних, за договором № SAMDN25000733913097від 19 березня 2013 року - 9,75 % річних. Відповідач не повідомляв позивача про зменшення розміру процентів на зазначені вище вклади. У відзиві представник відповідача посилалася на те, що рішення суду у справі №757/61496/18-ц було виконано банком 05 лютого 2020 року, коли відбулося списання грошових коштів виконавчою службою з кореспондентського рахунку банку, проте суд не погоджується з таким твердженням, оскільки виконання зобов`язання належним чином має пов`язуватися із фактичним задоволенням вимог стягувача, тобто надходженням коштів на його рахунок, а не списанням із кореспондентського рахунку банку. Крім того, доводи представника відповідача про те, що нарахування на вклади повинно здійснюватися за відсотковою ставкою «на вимогу» у розмірі 0,01% є безпідставними, оскільки після звернення позивача до банку із проханням повернути вклад та розірвати договір розірвання договору та відповідної виплати не відбулось. Таким чином, відсотки по договорам банківського вкладу повинні бути розраховано у тому розмірі, який зазначено у договорах, до повернення вкладів позивачу. Зазначений висновок узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі № 175/2329/18. Крім того, згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. За таких обставин, слід дійти висновку про те, що позивач має право вимоги до банку про стягнення відсотків, нарахованих на депозитні вклади, та трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, оскільки їх нарахування є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати відсотків на суму вкладу за умовами договору. Відтак позов [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно з пунктом 1 частини другої, шостої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а з врахування того, що в силу частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач був звільнений від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 5375,97 грн в дохід держави. На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: approved