Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця [PERSON] про визнання договору частково недійсним, розірвання договору та стягнення коштів. В обґрунтування позову вказує, що 01.10.2013 року між ним та ФОП [PERSON] було укладено договори: № 300913/9 та № 300913/10 на виготовлення та встановлення виробів з ПВХ та алюмінію. Згідно умов Договорів відповідач повинна була передати йому вироби до 18.10.2013 р.. Згідно умов договорів, ним була частково сплачена сума, по кожному з договорів по 2000 грн., та по 100 грн. зараховано у якості сплати по бонусній картці, про що зазначено в договорах. Іншу суму оплати він мав внести після доставки та встановлення виробів, згідно з графіком, визначеним в договорах. Пунктом 5.2. Договорів визначена відповідальність Виконавця: за несвоєчасне встановлення виробів або зрив поставок Виконавець виплачує Замовнику неустойку в розмірі 0,1% в день від вартості невстановлених виробів, при цьому загальна сума штрафу не може перевищувати 10% суми Договору. Пунктом 5.1. Договорів визначена відповідальність Замовника: від 2% від залишкової суми вартості товару, за кожен день прострочки. Вважає, що умови п. 5.2. Договорів є несправедливими по відношенню до Замовника в розумінні вимог ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», а отже такими, що підлягають визнанню недійсними. Розмір неустойки по Договорам становить 40 320 грн.00 коп., по кожному договору окремо по 20 160 грн.00 коп.. . Просить розірвати Договори у зв'язку з їх неналежним виконанням відповідачем та стягнути з відповідача на його користь 4 000 гривень 00 коп. понесених ним збитків. Позивач в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про підтримку позову та розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи вважається повідомленою належним чином, так як судова повістка направлялась на її зареєстроване місце проживання, однак не була вручена. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом по справі встановлено, що 01.10.2013 року між позивачем - [PERSON] та відповідачем - ФОП [PERSON] було укладено договори: № 300913/9 ( далі - Договір - 1) та № 300913/10 ( далі - Договір - 2) на виготовлення та встановлення виробів з ПВХ та алюмінію.( а.с. 5-10) Згідно п.п. 1.1., 1.2, 1.4 , 3.1. Договору - 1 виконавець - відповідач повинен був передати замовнику - позивачу вироби з ПВХ та алюмінію загальною вартістю - 4 300 грн. , строк виконання до 18.10.2013 р.. Відповідно до п. 3.5 Договору -1 позивачем було сплачено 2000 грн. та 100 грн. зараховано у якості сплати по бонусній картці, про що зазначено в Договорі - 1. Згідно умов договору-1, іншу суму оплати позивач мав внести після доставки та встановлення виробів, згідно з графіком,визначеним в п. 3.2. Договору -1. Згідно п.п. 1.1., 1.2, 1.4 , 3.1. Договору - 2 виконавець - відповідач повинен був передати замовнику - позивачу вироби з ПВХ та алюмінію загальною вартістю - 3 800 грн. , строк виконання до 18.10.2013 р.. Відповідно до п. 3.5 Договору -2 позивачем було сплачено 2000 грн. та 100 грн. зараховано у якості сплати по бонусній картці, про що зазначено в Договорі - 2. Згідно умов Дговору-2, іншу суму оплати позивач мав внести після доставки та встановлення виробів, згідно з графіком,визначеним в п. 3.2. Договору -2. Пунктом 5.2. Договорів визначена відповідальність Виконавця: за несвоєчасне встановлення виробів або зрив поставок Виконавець виплачує Замовнику неустойку в розмірі 0,1% в день від вартості невстановлених виробів, при цьому загальна сума штрафу не може перевищувати 10% суми Договору. Пунктом 5.1. Договорів визначена відповідальність Замовника: від 2% від залишкової суми вартості товару, за кожен день просрочки. Позивач письмово звертався до відповідача із претензіями щодо невиконання умов договорів, які ФОП [PERSON] отримала 07.08.2014 р. та 29.08.2014 р., але, відповіді на претензії позивач не отримав. ( а.с. 11-15) Розглядаючи позовні вимоги про визнання недійсними п. 5.2. Договору № 300913/9 від 01.10.2013 р. та п. 5.2. Договору № 300913/10 від 01.10.2013 р., суд приходить до висновку, що вони обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Згідно ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Несправедливими є, зокрема, умови договору про обмеження прав споживача стосовно виконавця у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання виконавцем договірних зобов'язань. Тобто, встановивши у вищевказаних Договорах , зокрема в п. 5.2 відповідальність меншу ніж визначено законом, зокрема ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач включив до договору умову, яка є несправедливою, а отже такою, що підлягає визнанню недійсною на підставі ч. 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» згідно якої якщо положення договору визнано несправедливим, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Розглядаючи позовні вимоги позивачів в частині розірвання Договору, суд приходить до висновку, що вони також обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Пунктом 1.4 Договорів передбачено, що відповідач зобов'язується передати товар та встановити Вироби ,у строк, який може бути подовжено до 5 днів - 18.10.2013 р.. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та у встановлений договором строк. Однак, як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання відповідача встановлене п. 1.4. Договорів на сьогоднішній день не виконано, доказів протилежного суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором. Оскільки відповідач станом день постановлення рішення, тобто більш ніж через рік останнього дня виконання зобов'язання встановленого п. 1.4 Договорів не приступив до виконання своїх обов'язків за договорами, суд вважає, що вказані договори підлягають розірванню на підставі ст. 611 ЦК України та ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Що стосується позовних вимог позивача про відшкодування витрат та пені за несвоєчасне виконання зобов'язання, то вони також підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено, про що зазначено вище, що позивач сплатив за Договорами - 4 000 грн. 00 коп., по кожному окремо по 2 000 грн. 00 коп.. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором. Під збитками в ст. 22 ЦК України маються на увазі втрати, яких особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню збитки в розмірі 4 000 грн.00 коп. на підставі ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. На день подання позову прострочення виконання зобов'язань з боку виконавця за договорами від 01.10.2013 р. складає 336 днів, а отже пеня згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», яка підлягає стягненню з відповідача складає: розмір неустойки по Договору № 300913/9 від 01 жовтня 2013 року становить: (2000 грн. х 3%) х 336 днів (рахунок днів з 19.10.2013 р. - п.1.4. Договору та по 19.09.2014 р. ( дата подання позову) = 20 160 грн.; розмір неустойки по Договору № 300913/10 від 01 жовтня 2013 року становить: (2000 грн. х 3%) х 336 днів ( рахунок днів з 19.10.2013 р. - п.1.4. Договору та по 19.09.2014 р. (дата подання позову) = 20 160 грн.. Всього розмір неустойки складає 40 320 грн.00 коп.. Таким чином з відповідача підлягає стягненню на користь позивача неустойка в розмірі 40 320 гривень 00 коп. на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved