Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

У березні 2014 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вона вказала, що у неї з відповідачем народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач будучи батьком дитини, не займається його вихованням і не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Позивач [PERSON] в судовому засіданні, позов підтримала, просить стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця міста Бережани, жителя [ADDRESS] в її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 800 (вісімсот) гривень щомісячно, починаючи з 12 березня 2014 року до досягнення дитиною повноліття щомісячно. Відповідач [PERSON] заперечує проти задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на те, що він не працює, а тому не в змозі сплачувати аліменти в розмірі заявленому позивачем. Суд дослідив додані до матеріалів справи копію свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] в якому вказано, що його батьком є [PERSON] та довідку Бережанської міської ради № 1292 від 11.03.2014 року про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні, видану [PERSON], яка свідчить про те, що позивач проживає разом з сином, а відповідач проживає окремо, вказані факти не заперечив і відповідач. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково. Під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] є батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не проживає разом з позивачем та малолітнім сином та не надає матеріальної допомоги на його утримання. Відповідно до ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або твердій сумі, але не меншій ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зважаючи на те, що позивачем не доведено, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі вказаному в позовній заяві, натомість судом встановлено, що відповідач не працює, суд вважає, що на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] мають стягуватися в мінімальному розмірі визначеному ст. 182 Сімейного кодексу України, а саме 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь спеціального фонду Державного бюджету України 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

Outcome: partial