Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно ? частку квартири [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона, її чоловік [PERSON] та сини [PERSON] та [PERSON] є власниками по ? частки квартири [ADDRESS]. 30 серпня 2002 року помер [PERSON], і після його смерті відкрилася спадщина на ? частку вказаної квартири, право власності на яку набув після смерті сина її чоловік [PERSON] Однак, право власності не зареєстрував і оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом втратив. 07 грудня 2015 року [PERSON] помер. Вона звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено з тих підстав, що у спадковій справі № 39/2016 до майна померлого 07 грудня 2015 року [PERSON] немає правовстановлюючого документа, що міг би підтвердити право власності та належність ? частки квартири [ADDRESS] спадкодавцеві. Вона, будучи фактичним власником житлового приміщення, і на підставі ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із [PERSON] на час відкриття спадщини, що підтверджується копією домової книги. Інші спадкоємці першої черги, а саме [PERSON], відмовився від своє частки спадщини на її, [PERSON], користь. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином, заяви про слухання справи у його відсутності до суду не надходило. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги своєї матері і просив їх задовольнити. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 22 грудня 1993 року відділом приватизації «Марганецького гірничо-збагачувального комбінату», набули у власність по ? частці квартири [ADDRESS] (а.с.11). [PERSON] є матірю [PERSON] та [PERSON] (а.с.7), [PERSON] є чоловіком [PERSON] (а.с.8). 30 серпня 2002 року [PERSON] помер, про що видано свідоцтво про смерть серія ІІ-МЮ № 568879 (а.с.9). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 квітня 2003 року (а.с.12) спадкоємцем майна [PERSON], померлого 30 серпня 2002 року, є [PERSON], його батько. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається, зокрема, з ? частини жилої квартири № 10, яка розташована в м.Марганці Дніпропетровської області, вул.Перспективна, будинок 1, яка належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 22 грудня 1993 року відділом приватизації «Марганецького гірничо-збагачувального комбінату». Отже, [PERSON], в додаток до ? частки квартири [ADDRESS], яку він отримав у власність в результаті приватизації, набув право власності ще на ? частку квартири після смерті сина. 07 грудня 2015 року [PERSON] помер, про що видано свідоцтво про смерть серія І-КИ № 660874 (а.с.10). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 вересня 2016 року [PERSON] набула після смерті свого чоловіка право на ? частку квартири [ADDRESS] (а.с.13). [PERSON] відмовився від права на спадкове майно після смерті свого батька. Однак, 19 вересня 2016 року приватним нотаріусом [PERSON] відмовлено позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку спірної квартири, яку спадкодавець отримав у спадок після смерті сина, у звязку з тим, що у спадковій справі до майна померлого 07 грудня 2015 року [PERSON] немає правовстановлюючого документа, що міг би підтвердити право власності на належність ? частки цього майна спадкодавцеві (а.с.17). Тобто, [PERSON], отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку квартири [ADDRESS], не оформив своє право власності на вказане майно. Відповідно до\~ст.1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст.1261,\~1262 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Отже, як встановлено судом, після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом є його дружина [PERSON] та син [PERSON], і останній відмовився від спадщини, що підтвердив в судовому засіданні, єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] є позивачка. Відповідно до\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки на момент смерті [PERSON] мав право на спадщину за законом після смерті свого сина [PERSON], це право згідно ст.1218 ЦК України входить до складу спадщини, яка залишилася після його смерті, і право на яку набула позивачка [PERSON] за законом. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що задоволення позовних вимог [PERSON] не спричинить порушення прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved