Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] праці та соціального захисту населення Фастівського міськвиконкому про стягнення заборгованості. Свій позов обґрунтовує тим, що 10.06.2012 року помер її чоловік [PERSON]. [PERSON] праці та соціального захисту населення Фастівського міськвиконкому заборгувало за рішенням суду суму перерахованої щорічної допомоги на оздоровлення в сумі 10050 грн., які вона відповідно до свідоцтва про спадкування успадкувала після смерті чоловіка. Оскільки відповідач добровільно відмовляється виплатити заборгованість, тому вона змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою від 26 жовтня 2016 року, за клопотанням позивача було замінено первісного відповідача [PERSON] праці та соціального захисту населення Фастівського міськвиконкому на належного відповідача - [PERSON] соціального захисту населення Фастівського міськвиконкому. У судове засідання позивач не зявилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позов підтримала та просила задовольнити його в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без участі представника управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради, проти заявлених вимог заперечує в повному обсязі, зазначив, що кошти померлому не були нараховані та особовий рахунок та не були зазначені у виплатних відомостях, а тому не можуть вважатися недоотриманою сумою. Суд, дослідивши подані сторонами документи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно дослідивши всі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). Судом встановлено, що 10 червня 2014 року помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про його смерть [PERSON] I-OK № 250982 від 11 червня 2012 року. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 грудня 2014 року № 1-1275, [PERSON] успадкувала майно померлого [PERSON], який помер 10 червня 2012 року, а саме: перерахунок пенсії, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на виконання постанов Фастівського міськрайонного суду, що знаходяться в [PERSON] Пенсійного фонду України в м. Фастів та Фастівському районі Київської області , в сумі 12130,89 грн., які належали померлому на підставі довідки № 8982/06 від 30.10.2014 року та перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення, відповідно до рішення Фастівського міськрайонного суду від 14.06.2011 року по справі № 2а-15592/11, що знаходиться в управлінні соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради, перерахунок за 2009 рік в розмірі 4805,00 грн. перерахунок за 2010 рік в розмірі 5245,00грн., які належали померлому на підставі довідки № 1349 від 27.10.2014 року, та розпорядження від 27.10.2014 року. (а.с.3). Як вбачається, із заяви [PERSON] адресованої на адресу [PERSON] соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради від 22.02.2016 року, позивач звернулася до відповідача з даною заявою з проханням виплатити належну їй суму по спадщині на основі свідоцтва про право на спадщину за законом, по спадковій справі № 259/2012. Проте, 29.02.2016 року позивач отримала лист № 289, від [PERSON] соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради, в якому начальником управління їй було повідомлено, що у звязку з відсутністю коштів на виконання судових рішень провести виплату допомоги, згідно виконавчого листа № 2а-15592/11 від 14.06.2011 року в сумі 10050,00 грн. не можливо. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із частиною першою статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 177 Цивільного кодексу України, об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. В своїх письмових запереченнях представник відповідач зазначає, що позивачем в позовній заяві, зазначено, що перерахунок належних її чоловікові коштів було зроблено управлінням у 2014 році, тобто вже після його смерті. Однак, управління соцзахисту населення ВК Фастівської міської ради вважає, що кошти, які не були нараховані померлому гр. [PERSON] за життя, не перебували на його особистому рахунку та не були зазначені у виплатних відомостях, не можуть вважатися недоотриманою сумою. Також, представник відповідача зазначає, що до складу спадщини не входять права та обовязки, що нерозривно повязані з особою спадкодавця, зокрема право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом. Між тим, суд критично ставиться до наданих представником відповідача заперечень. Оскільки, вказані посилання представника відповідача спростовуються ним самим, оскільки із листа № 289 від 29.02.2016 року [PERSON] соцзахисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради, наданого [PERSON] до додатків матеріалів справи вбачається, що управління не може провести виплату в сумі 10050,00 грн. у звязку з відсутністю коштів на виконання судових рішень. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не надав суду достатніх і беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій при невиплаті щорічної допомоги на оздоровлення, а тому позов [PERSON] в підлягає задоволенню.

Outcome: approved