Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

У вересні 2015 року представник позивача Національного фармацевтичного університету Черних В.П. звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача на користь Національного фармацевтичного університету суму заборгованості по сплаті наданих освітніх послуг у розмірі 20 793,35 грн., а також судовий збір у сумі 243,60 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 13 вересня 2013 року між Національним фармацевтичним університетом, ПП «СИЛ ЕЛЬ-ІМАД», з однієї сторони, та громадянином Марокко [PERSON] з іншої сторони, було укладено Контракт №177-13/о, відповідно якого Позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів Відповідача, направленого Фірмою, здійснити його освітню підготовку для отримання ним освітньо - кваліфікаційного рівня «Магістр» за спеціальністю «Фармація» за денною формою навчання на рівні державних стандартів вищої освіти та відповідно до навчальних планів та програм, затверджених для обраної спеціальності. Термін навчання за Договором складав 5 років. Відповідач згідно умов Договору зобов'язаний вносити плату за надання освітніх послуг кожного семестру, шляхом перерахування на валютний рахунок Позивача в доларах США або на розрахунковий рахунок в національних грошових одиницях України за офіційним курсом Національного Банку України на день внесення платежу. Освітні послуги надавалися протягом 1-2 семестру 1 курсу 2013-2014 навчального року, чим Позивач обов'язок щодо надання освітніх послуг за вказаний період виконав належним чином. Проте, Відповідач оплату навчання за 2 семестр 1 курсу 2013-2014 навчального року у розмірі 1 750 доларів США своєчасно не вніс, у зв'язку з чим наказом ректора №327 від 29.08.2014 року його відраховано за порушення умов Договору. На момент подання позову у Відповідача за Договором №177-13/о від 13.09.2013 року існує заборгованість перед Позивачем у розмірі 1 750 доларів США, що становить 20 793,35 грн. на день нарахування по офіційному курсу Національного Банку України. Представник позивача Національного фармацевтичного університету до судового засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, у якій просив розглядати справу у його відсутність та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі неявки відповідача просив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі документів. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. За таких обставин, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України та за згодою представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу заочно на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 13 вересня 2013 року між Національним фармацевтичним університетом, в особі ректора Черних Валентина Петровича, діючого на підставі Статуту, та ПП «СИЛ ЕЛЬ-ІМАД», в особі директора [PERSON], діючого на підставі Статуту з однієї сторони, та громадянином Марокко [PERSON] з іншої сторони, було укладено Контракт № 177-13/о, предметом якого є підготовка фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Магістр» за спеціальністю «Фармація». Сторонами договору є Виконавець - Національний фармацевтичний університет та Студент - громадянин Марокко [PERSON]. (а.с. 6-7) Відповідно до ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про вищу освіту» іноземці, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на здобуття вищої освіти, крім права на здобуття вищої освіти за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів, якщо інше не встановлене міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до п. 1.1. Договору Позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів Відповідача, направленого Фірмою, здійснити його освітню підготовку для отримання ним освітньо - кваліфікаційного рівня «Магістр» за спеціальністю «Фармація» за денною формою навчання на рівні державних стандартів вищої освіти та відповідно до навчальних планів та програм, затверджених для обраної спеціальності. Термін навчання за Договором складав 5 років. Згідно з п.3.1. Договору загальна вартість навчання становить 17 500 доларів США (3 500 доларів США - за кожен рік навчання, 1 750 - доларів США - за кожен семестр навчання). Порядок здійснення оплати за навчання встановлений п.п. 3.2. - 3.4. Договору. Так, Відповідач згідно умов Договору зобов'язаний вносити плату за надання освітніх послуг кожного семестру, шляхом перерахування на валютний рахунок Позивача в доларах США або на розрахунковий рахунок в національних грошових одиницях України за офіційним курсом Національного Банку України на день внесення платежу. Наказом ректора університету № 334 від 13.09.2013 року Відповідача зараховано на навчання на 1 курс 2013-2014 н.р. за спеціальністю «Фармація», освітньо-кваліфікаційний рівень «Магістр» денної форми навчання (а.с. 8). Освітні послуги надавалися протягом 1-2 семестру 1 курсу 2013-2014 навчального року, чим Позивач обов'язок щодо надання освітніх послуг за вказаний період виконав належним чином. Відповідно до п. 2.3.2. Договору Відповідач зобов'язувався своєчасно вносити плату за навчання Позивачу та Фірмі за надані освітні послуги відповідно до умов договору. Проте, Відповідач оплату навчання за 2 семестр 1 курсу 2013-2014 навчального року у розмірі 1 750 доларів США своєчасно не вніс, у зв'язку з чим наказом ректора №327 від 29.08.2014 року його відраховано за порушення умов Договору (а.с. 9). Відповідно до п. 1 ст. 45 Закону України «Про вищу освіту» порушення умов контракту є підставою для відрахування студента. Відповідно до п. 4.2. Договору надання освітньої послуги припиняється у випадку несплати чи неповної оплати освітніх послуг Студентом у строки, передбачені договором. Згідно до ч. 2 ст. 32 Закону України «Про вищу освіту» повноваження щодо відрахування студентів належать ректору вищого навчального закладу. На момент подання позову у Відповідача за Договором №177-13/о від 13.09.2013 року існує заборгованість перед Позивачем у розмірі 1 750 доларів США, що становить 20 793,35 грн. на день нарахування по офіційному курсу Національного Банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного Кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утримання від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ч.2. ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлено в договорі. Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України божник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав до суду жодного доказу і не спростував надані позивачем докази. Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості по сплаті наданих освітніх послуг у розмірі 20 793, 35 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору при наданні позивачем позовної заяви до суду в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved