Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № ABZGAE000046998 від 21.02.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 24\~219,20 дол. США на термін до 20.02.2013 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. В порушення умов договору відповідач не виконав належним чином зобов'язання за вказаним договором. Це призвело до утворення в нього перед банком заборгованості станом на 24.06.2015 року в розмірі 115\~895,00 дол. США, яка складається з: 24\~518,08 дол. США - заборгованості за кредитом; 5873,11 дол. США - заборгованості по процентам за користування кредитом; 1105,19 дол. США заборгованості по комісії за користуванням кредитом; 78868,75 дол. США - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 11,62 дол. США штрафу (фіксована частина) та 5518,26 дол США штрафу (процентна складова). Оскільки вирішити спір з відповідачем в добровільному порядку не вдається, позивач змушений був звернутися до суду з позовом та просить у відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, а також стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у його відсутність на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитно-заставного договору № ABZGAE000046998 від 21.02.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 24\~219,20 дол. США на термін до 20.02.2013 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,56% річних (а.с. 7 зворіт-13 зворіт). Для забезпечення повного і своєчасного виконання позичальником зобовязань за договором, позичальник надав банку предмет застави в заставу (п. 2.2. вищевказаного договору). Згідно п. 2.1. вищевказаного договору, банк зобовязався надати позичальникові кредит у розмірі та на умовах, встановлених у цьому договорі, а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов договору. Кредит надається на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Предметом застави за цим договором є автомобіль, власником (або співвласником) якого є позичальник і детальний опис якого наведено у статті 17.9 Договору (п. 8.1. вищевказаного договору). Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно п. 14.3. кредитно-заставного договору, у випадку порушення позичальником зобовязання щодо повернення основної суми кредиту, передбаченого статтею 6.2.4. Договору, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочення. При цьому проценти за користування кредитом на суму такого простроченого платежу додатково до вищевказаної пені не нараховуються. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Разом з цим судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе за договором споживчого кредиту зобов'язання, що призвело до утворення в нього перед банком заборгованості. З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 24.06.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом складає 115\~895,00 дол. США, яка складається з: 24\~518,08 дол. США - заборгованості за кредитом; 5873,11 дол. США - заборгованості по процентам за користування кредитом; 1105,19 дол. США заборгованості по комісії за користуванням кредитом; 78868,75 дол. США - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 11,62 дол. США штрафу (фіксована частина) та 5518,26 дол США штрафу (процентна складова) (а.с. 4-6). Суд прийшов до висновку, що відносини, які виникли між сторонами є кредитними відносинами та підлягають врегулюваню відповідно до норм 1054-1056-1 ЦК України та загальних положень про зобов'язання. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 1054 ЦК України, визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором №ABZGAE000046998 від 21.02.2008 року щодо поверення кредитних коштів, суд вважає, що заборгованість з відповідача на користь позивача підлягає примусовому стягненню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 37 410 грн. 91 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved