Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що 21 серпня 2015 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 30 000 грн. 00 коп., які остання зобов'язувалася повернути до 25 серпня 2015 року. Факт отримання коштів у вказаній вище сумі підтверджується розпискою, власноручно написаною відповідачем [PERSON] У встановлений договором строк позичальник суму позики в повному розмірі не повернула, почала ігнорувати зустрічі та спілкування з позивачем. У звязку з чим, [PERSON] був змушений звернутися до суду із позовом про стягнення боргу за договором позики в сумі 30 000 грн. 00 коп., три відсотки річних за користування грошовими коштами за період з 25 серпня по 02 вересня 2015 року у розмірі 22 грн. 19 коп. та 487 грн. 20 коп. суми сплаченого судового збору. До початку розгляду справи по суті представник позивача [PERSON] [PERSON] подав письмову заяву, в якій зазначав, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити й слухати справу в його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. ст. 205, 1047 ЦК України договір позики може укладатися як в усній, так і в письмовій формі. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 21 серпня 2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики, відповідно до якого позивач передав позичальнику грошові кошти в розмірі 30 000 грн. 00 коп., які остання зобов'язувалася повернути до 25 серпня 2015 року. За домовленістю сторін позика є безвідсотковою. На підтвердження передачі коштів [PERSON] власноручно написала розписку від 21 серпня 2015 року (а.с. 6, 33). Позивач [PERSON] свої зобов'язання за договором позики грошових коштів від 21 серпня 2015 року виконав, передав відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 30\~000 грн. 00 коп., проте остання свої зобов'язання за цим договором належним чином не виконала, у встановлений договором строк до 25 серпня 2015 року вказану суму позики позикодавцю не повернула. Згідно зі ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У ч.ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином за період з 25 серпня по 02 вересня 2015 року три проценти річних від простроченої суми складають 22 грн. 19 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 5). Оскільки умови договору позики від 21 серпня 2015 року [PERSON] порушила, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь [PERSON] заборгованості в сумі 30 022 грн. 19 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved