Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

У вересні 2015 року позивач ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, посиляючись на те, що 29.12.1994 року між АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав у банка 176 628 доларів США, строком користування до 28.04.1995р., зі сплатою 60 % річних. 28.04.1995р. між банком та відповідачем було укладено додаткову угоду до кредитного договору, згідно з якою строк кредиту пролонговано до 28.12.1995р., а 28.12.1995 р. укладно додаткову угоду, якою строк кредиту пролонговано до 29.12.1999р. Зазначив, що банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, надавши кредит у розмірі 176 628 доларів США, а відповідач у порушення умов договору свої зобов'язання належним чином не виконує, в результаті чого за ним утворилася заборгованість, яка станом на 08.06.2015 р. становить 20 125 550 доларів США 81 цент, що за офіційним курсом НБУ становить 422 912 548, 69 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Позивач в судове засідання не з'явився, просив розглядати справи за відсутності його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та докази, які знаходяться в матеріалах справи у їх сукупності, суд приходить до наступного. Позивачем надано копію кредитного договору від 29 грудня 1994 року, укладеного між АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та [PERSON], відповідно до якого відповідач отримав у банка 176 628 доларів США, строком користування до 28.04.1995р., зі сплатою 60 % річних у розмірі 35 032 доларів США, а також копію додаткових угод від 28 квітня 1995р., згідно з якою строк кредиту пролонговано до 28.12.1995р. та від 28.12.1995р., згідно з якою строк кредиту пролонговано до 29.12.1999р. Позивач зазначив, що банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 176 628 доларів США, а відповідач у порушення умов договору свої зобов'язання належним чином не виконує, в результаті чого за ним утворилася заборгованість, яка згідно з розрахунком, наданим позивачем, станом на 08.06.2015 р. становить 20 125 550 доларів США 81 цент, що за офіційним курсом НБУ становить 422 912 548, 69 грн. Як вбачається з матеріалів справи, постановою Правління НБУ № 339 від 10.06.2014р. відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК». Згідно з рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 45 від 11.06.2014р. призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» - Куреного О.В. 03 липня 2015 року позивач направив відповідачу вимогу про погашення простроченої заборгованості. Отже, у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором від 29.12.1994р., позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 08.06.2015 р. становить 20 125 550 доларів США 81 цент, що за офіційним курсом НБУ становить 422 912 548, 69 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 176 628 доларів США, пеня за прострочення сплати кредиту - 19 867 117,44 доларів США, розмір 3% річних за прострочення основного зобов'язання - 81 805,37 доларів США. Позивач також зазначив, що пропустив строк позовної давності у даному спорі з поважних причин, посилаючись на процес ліквідації банку та виявлення уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів заборгованості відповідача за кредитним договором лише в серпні 2015 року. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 2. ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Разом з тим, суд вважає, що позивач не надав належних, допустимих та беззаперечних доказів на підтвердження існування реальної заборгованості відповідача та її розміру, з огляду на кінцевий термін користування кредитними коштами - 29.12.1999 р., як і не надав належних та беззаперечних доказів на підтвердження факту надання відповідачу кредитних коштів в розмірі 176 628 доларів США у 1994 році. Позивач не переконав суд у своїй правоті, не довів, що має підстави вимагати від відповідача сплати заборгованості за кредитним договором та не довів обставини, на які він посилається в обрунтування своїх позовних вимог. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed