Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

у березні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі договору найму (оренди) житла, укладеного з відповідачем [PERSON] отримав право користування квартирою [ADDRESS]. Власником даної квартири є відповідач. Користуватися спірної квартирою позивач тривалий час не має можливості, оскільки відповідач чинить цьому перешкоди - змінив замок в дверях в тамбур з сусідньою квартирою №241, замінив вхідні двері на броньовані в саму квартиру, не відкриває їх, не пускає в квартиру, не звільніє її від своїх речей, спілкування уникає. На підставі вимог ст.. 810, 396 ЦК України позивач заявив позовну вимогу про зобов'язання відповідача усунути перешкоди [PERSON] в користуванні квартирою [ADDRESS] Оболонському районі м. Києва шляхом виселення з цієї квартири, звільнення її від належних йому речей та вселення в квартиру позивача. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Пояснив суду, що відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12.12.20013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто грошові кошти в сумі 124000,00 грн. та судові витрати. 01.04.2015 року за даним судовим рішення відкрито виконавче провадження державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві. З метою виконання даного рішення відповідач пообіцяв передати позивачу квартиру [ADDRESS] шляхом укладання договору оренди квартири з правом викупу. Наразі відповідач не виконує домовленості і квартиру не звільняє, чим порушує умови договору від 13.01.2015 року. Просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надіслав до суду телеграму, в якій просить в задоволенні позову відмовити, розглянути справу у його відсутність. Підтвердив, що не виконує умови договору, оскільки йому ця квартира потрібна для власних потреб. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності належним чином повідомленого відповідача. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. 13.01.2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди з правом викупу квартири [ADDRESS] строком на 2 роки 11 місяців з право м проживання орендаря або інших осіб за договором суборенди. Вартість оренди складає 500 доларів США на місяць. Договір підписаний сторонами і не оспорюється. Відповідно доч.1 ст.. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов»язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Судом встановлено, що даний договір укладено у зв»язку з наявністю боргу відповідача перед позивачем в сумі 125422 грн. на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12.12.2013 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди (№2/754/6366/13). Таким чином, гроші за оренду квартири наймачем орендодавцю не передавалися, квартира в найм не передавалася. Сторони уклавши даний договір не виконали його умов, а намагалися домовитися про стягнення боргу таким чином. Слід зазначити, що договір оренди квартири з правом викупу, який уклали сторони, відповідно до вимог ст.. 810-1 ЦК України є особливим видом найму (оренди) житла, що може передбачати відступлення орендодавцем права вимоги боргу іншій особі -вигодонабувачу. При цьому за договором оренди житла з викупом одна сторона - підприємство-орендодавець передає іншій стороні - фізичній особі (особі-орендарю) житло за плату на довготривалий (до 30 років) строк, після закінчення якого або достроково, за умови повної сплати орендних платежів, житло переходить у власність орендаря. Враховуючи викладене, оцінивши у сукупності зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про відсутність порушення прав позивача зі сторони відповідача на проживання в орендованому приміщенні, оскільки фактично укладаючи даний договір оренди житла із правом викупу терміном на 2 роки 11 місяців, вони мали на увазі повернення боргу позивачеві і даний договір має формальний характер. Позивачем не наведено в своїх позовних вимогах жодного способу захисту цивільних прав та інтересів, що передбачені ст.. 16 ЦК України. Також не зазначені правові підстави виселення та вселення сторін до приміщення. Позивач фактично зазначає про невиконання умов договору, який сам не виконував в частині п.4.1, 4.2. Неналежне виконання умов договору створює відповідальність сторін, пов»язану з можливим завданням шкоди внаслідок його невиконання. Судом встановлено, що сторони підписавши договір, його не виконали як з однієї сторони так і з іншої. З врахуванням вищевикладеного та

Outcome: dismissed