Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним в якому зазначали, що 21 вересня 2001 року вони придбали у відповідачки житловий будинок [ADDRESS], уклавши між собою письмовий договір купівлі-продажу. В цей же день договір було зареєстровано на Універсальній товарно-сировинній біржі «Номінал» за №397. Нотаріально договір сторони не посвідчували. Однак всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме продавець передала покупцям майно, а покупці прийняли його та сплатили за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору. Разом з тим покупці зареєстрували право власності щодо придбаного майна в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації». У 2018 році [PERSON], [PERSON] дізналися, що спірний договір є недійсним, що створює їм перешкоди в розпорядженні придбаним майном. Враховуючи неможливість нотаріального посвідчення договору на час розгляду справи з об'єктивних причин (право власності на майно зареєстровано за покупцями, місце знаходження продавця невідоме), а тому позивачі просили суд визнати такий договір дійсним. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] не з'явилися, проте від останнього через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, судом відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причину неявки суду не повідомила. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивачів в своїй заяві проти цього не заперечував. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 21 вересня 2001 року [PERSON] (після укладення шлюбу - [PERSON] ) придбали у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS], зареєструвавши в цей же день письмовий договір купівлі-продажу на Універсальній товарно-сировинній біржі «Номінал» за №397. Покупці зареєстрували право власності в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації». Нотаріально договір сторони не посвідчували, проте повністю виконали взяті на себе зобов'язання. [PERSON], [PERSON] дізналися, що спірний договір є недійсним, що створює їм перешкоди в розпорядженні придбаним майном. Сторони в свій час ухилилися від належного (нотаріального) посвідчення договору купівлі-продажу. В той же час нотаріальне посвідчення договору на час розгляду справи неможливе, оскільки право власності на будинок вже зареєстроване за покупцями, а місце знаходження продавця невідоме. Ст. 9 Житлового Кодексу України вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах. При укладенні договору сторони узгодили всі його істотні умови і виконали свої зобов'язання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 227 ЦК України 1963 року (чинна на час придбання майна). З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обов'язкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною. Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що цивільне право позивачів підлягає захисту, а позов - задоволенню.

Outcome: approved