Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що вона [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину [PERSON], [INFO] 28.08. 2008 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає з матір'ю. Прізвище позивачки з [PERSON] на [PERSON] змінене у зв'язку укладенням 04.03.2009 шлюбу (свідоцтво про шлюб [NUMBER]) з [PERSON], який проживає спільно з позивачкою та разом з позивачкою виховує сина [PERSON], [INFO] Києво-Святошинською РДА Київської області від 29.06. 2016 року надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. На підставі вищевказаного просила суд позбавити батьківських прав [PERSON], відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач та представник позивача до суду не з»явилися, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило. Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області направили до суду лист про слухання справи у їх відсутності. За згодою позивача та його представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON], перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. [INFO] у них народився син [PERSON], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві зроблено відповідний актовий запис про народження, де батьком дитини записано [PERSON], а [PERSON] записана матір»ю дитини. 28.08. 2008 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає з матір'ю. Прізвище позивачки з [PERSON] на [PERSON] змінене у зв'язку укладенням 04.03.2009 шлюбу (свідоцтво про шлюб [NUMBER]) з [PERSON], який проживає спільно з позивачкою та разом з позивачкою виховує сина [PERSON], [INFO] Відповідач не приймає ніякої участі у вихованні дитини, не провідує дитину, не цікавиться її здоров»ям, не відвідує навчальний заклад та не цікавиться її навчанням. Не виконує жодного з покладених на батьків обов»язків, небере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. [PERSON] знаходиться на повному утриманні матері [PERSON], яка прикладає для розвитку дитини всі свої зусилля та можливості. Києво-Святошинською РДА Київської області від 29.06. 2016 року надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Частиною 2 та 3 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судове засідання відповідач не надав жодного доказу або ж свої заперечення щодо недоцільності позбавлення його батьківських прав та відсутності його вини у невиконанні своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, тому суд, враховує лише ті докази, які містяться в матеріалах справи та вважає, що позивачем повністю доведено необхідність позбавлення відповідачки батьківських прав щодо доньки у зв'язку з невиконанням нею своїх батьківських обов'язків. Отже, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved