Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

У березні 2016 року представник позивача за довіреністю Бабич О.В. звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа банк» та ТОВ «Дата майнінг груп» було укладено договір факторингу з подальшими змінами та доповненнями. 08.12.2014 року у відповідності до додаткової угоди №2 до Договору факторингу від 30.09.2014 року доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються. Відповідно до умов договору ТОВ «Дата майнінг груп» зобовязується передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Альфа банк» за плату, а клієнт зобовязується відступити Факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим Фактору в день отримання клієнтом грошових коштів від Фактора. Внаслідок укладення вказаних договорів 08.12.2014 року відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата майнінг груп» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 500358027 від 01.04.2013 року позичальником згідно якого є відповідач [PERSON] відповідно до умов якого останній отримала кредит в розмірі 16 620,00 грн., зі сплатою 0,1 % річних за користування кредитом, з кінцевим строком повернення до 04.04.2016 року. На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога від 10.03.2016 року на дострокове повернення кредиту, але на дату предявлення позовної заяви вимога не виконав. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх зобовязань за кредитним договором, позивач просив суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором станом на 02.03.2016 року в розмірі 28 629, 08 грн. з яких: -заборгованість за кредитом 15 451,25 грн.; -заборгованість за відсотками 3,18 грн.; -заборгованість за комісією 8 974,65 грн., -штраф 4 200,00 грн. та судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу у його відсутність (а.с.72,73). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомих для суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, клопотання про розгляд справи за своєї відсутності не подавала. Про причини неявки відповідач не повідомляє, а тому суд вважає за можливе слухати справу у її відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення. Суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що ТОВ «Дата майнінг груп» є юридичною особою, яка керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки (а.с.24-29). 01.04.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ТОВ «Дата майнінг груп» та [PERSON] був укладений кредитний договір №500358027, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 16 620,00 грн., зі сплатою 0,1 % річних за користування кредитом, з кінцевим строком повернення до 04.04.2016 року (а.с.5-7). Банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві, кредит у сумі 16 620,00 грн.(а.с.8-9). 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа банк» та ТОВ «Дата майнінг груп» було укладено договір факторингу з подальшими змінами та доповненнями (а.с.15-17). 08 грудня 2014 року у відповідності до додаткової угоди №2 до договору факторингу від 30 вересня 2014 року доповнено перелік договорів, що відступаються. Відповідно до умов договору ТОВ «Дата майнінг груп» зобовязується передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Альфа банк» за плату, а клієнт зобовязується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим фактору в день отримання клієнтом грошових коштів від фактора. Внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата майнінг груп» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 500358027 від 01.04.2013 року позичальником згідно якого є відповідач [PERSON] (а.с.18-21). Стаття 1077 ЦК України передбачає, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобовязання клієнта. Згідно ст.1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Через невиконання відповідачем зобовязань за кредитним договором №500358027 від 01.04.2013 року, станом на 02.03.2016р. склалася заборгованість відповідача перед ТОВ «Дата майнінг груп» в розмірі 28 629, 08 грн. з яких: -заборгованість за кредитом 15 451,25 грн.; -заборгованість за відсотками 3,18 грн.; -заборгованість за комісією 8 974,65 грн.; - штраф 4 200,00 грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов кредитного договору №500358027 від 01.04.2013 року (а.с. 12). Встановлено, що позивачем від 10.03.2016 року на ім'я відповідача надсилалась досудова вимога про повернення заборгованості (а.с.13). Позивач свої зобовязання виконав в повному обсязі, однак відповідач від виконання своїх зобовязань ухиляється. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як встановлено п. 2.1 кредитного договору №500358027 від 01.04.2013 року, сума кредиту становить 16 620,00 грн. (а.с.5). Пунктом 2.4 договору встановлені умови використання та порядок надання кредиту: кредит надається позичальнику для власних потреб, шляхом безготівкового перерахування: - на рахунок позичальника [NUMBER], що відкритий позичальнику в ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346, суми грошових коштів в розмірі 15000,00 грн.; - на рахунок ПрАТ СК «Альфа-Страхування» [NUMBER], відкритий в ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346 для оплати страхового платежу згідно з умовами комплексного договору добровільного страхування ризиків позичальника №006.500358027.111 від 01.04.2013 року у сумі 1620,00 грн. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідачем не було надано до суду жодних обґрунтованих заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір в розмірі 1378,00грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача (а.с.4).

Outcome: approved