Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 листопада 1973 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] в Амур-Нижньодніпровському районному ЗАЦС міста Дніпропетровська, актовий запис № 1773. Вказав, що починаючи з вересня 2016 року вони з відповідачем не знаходили порозуміння, майже не спілкувалися між собою, постійно конфліктували, внаслідок чого подальше спільне життя та збереження шлюбу стало непотрібним і неможливим. Позивач в судове засідання не зявився, 29.05.2017 року надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив шлюб розірвати, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Представник позивача у судове засідання не зявився, 30.05.2017 року надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив шлюб розірвати, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надала, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 224-226 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. З матеріалів справи судом встановлено, що 09 листопада 1973 року Амур-Нижньодніпровським районним ЗАЦС міста Дніпропетровська, актовий запис № 1773, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після одруження [PERSON]. У шлюбі неповнолітніх дітей немає. Відповідно ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення сторони не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сімї є різниця характерів, відсутність між позивачем та відповідачем взаєморозуміння і довіри, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства, втрата почуттів взаємної любові та поваги. При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені, позивач наполягав на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачкою не бажає, спір про майно відсутній, тому суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Outcome: approved