Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], . 3-тя особа: Орджонікідзевський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. В обґрунтування позову зазначав, що він з 2007 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем по справі [PERSON] 07.07.2008 року в них народився син [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 494 від 31.07.2008 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. При реєстрації народження дитини він заяву про визнання батьківства не подавав і запис про народження у свідоцтві про народження дитини зроблений зі слів відповідача у відповідності до вимог ч. 1 ст. 135 СК України. Рішення про те, щоб дитину не реєструвати на позивача приймала сама відповідач, оскільки на той час вони посварилися та проживали окремо. Імя по батькові батька у книзі реєстрації народження сина, відповідач зазначила «Колесніков Олег Юрійович». Проте, незважаючи на вказані обставини позивач зазначає, що він постійно спілкувався із сином, і з 2010 року знову вони проживають разом. 30.08.2014 року він і відповідач зареєстрували шлюб в Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 365. Посилаючись на вказані вище обставини, а також на те, що його син проживає разом з ними, дуже схожий на нього, називає позивача Батьком, він його виховує, утримує, турбується про його здоровя та виховання, [PERSON] просив суд визнати його батьком [PERSON], [INFO]; внести зміни в актовий запис про народження № 494, складений 31.08.2008 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, а саме виправити прізвище дитини з «Колеснікова Дмитра Олеговича» на [PERSON]»; внести відомості в актовий запис про народження № 494, складений 31.08.2008 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, про батька дитини, вказавши батьком [PERSON], [INFO], громадянина України. В першому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. В останні два судових засідання, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не зявився, причини неявки до суду не повідомив. Відмови від позову суду не подавав. Відповідач у першому судовому засіданні позов визнала та зазначила, що дійсно [PERSON] є батьком її сина. В останні судові засідання, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, як і позивач не зявилася, причини неявки до суду не повідомила. Представник Орджонікідзевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції в судове засідання не зявився, надав суду заяву про проведення судових засідань у відсутність їх представника та ухвалити рішення на свій розсуд. З урахуванням того, що позивач протягом знаходження справи на розгляді у суді заяви про відмову від позову, або про залишення позову без розгляду не подавав, з урахуванням розумних строків розгляду цивільних справ, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність осіб, які не зявилися до суду, вважаючи, що позивач позов повністю підтримує, а відповідач проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 07.07.2008 року народився [PERSON], про що зроблено актовий запис № 494, що підтверджується свідоцтвом про народження, Серія І-ЖС № 095409, виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 31.007.2008 року. Батьками [PERSON] згідно свідоцтва про народження зазначені: Батько [PERSON] та Мати [PERSON]. Згідно із ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до. ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 128 СК України передбачені випадки визнання батьківства судом. Так, відповідно до вказаної норми, з а відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. У судовому засіданні, 23.04.2015 року, яке відбувалося за участю як позивача так і відповідача, сторони підтвердили, що запис про батька дитини здійснено в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 135 СК України. Сама мати дитини проти позову у судовому засіданні не заперечувала, в тому числі підтвердила факт, що [PERSON] є батьком її дитини. Письмово вони до органу державної реєстрації актів цивільного стану, в порядку передбаченому ч. 1 ст. 126 СК України, із заявою про походження дитини від позивача не зверталися і рішення за їх заявою уповноваженим органом не приймалося. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Враховуючи те, що при розгляді справи судом не встановлено порушених прав позивача і не встановлено підстави для визнання батьківства на підставі рішення суду, суд вважає позов не обґрунтованим, оскільки чинним законодавством передбачено, що визнання батьківства на підставі рішення суду можливе лише за відсутності спільної заяви жінки та чоловіка, які на момент народження дитини не перебували у шлюбі між собою З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надав суду жодного доказу на підтвердження своїх позовних вимог, зокрема, що між сторонами існує спір, вирішити який інакше як у судовому порядку не можливо, у звязку з чим суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed