Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

У березні 2016 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрфінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення сум боргу за договором позики в розмірі 49 283,20 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 29.09.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрфінанс» (далі ТОВ «Укрфінанс») та [PERSON] було укладено договір позики № 2015-01-01547 (далі договір) про надання позики в сумі 4 000,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 2 % за кожен день користування грошовими коштами (732 % річних) з кінцевим терміном повернення до 06.10.2015 р. Позивач умови Договору виконав в повному обсязі, проте відповідач у зазначений договором строк борг не повернув, у звязку з чим станом на 10.03.2016 р. за ним виникла заборгованість у загальній сумі 49 283,20 грн., яку до теперішнього часу не погашено. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Так, згідно договору позики № 2015-01-01547 від 29.09.2015 р. [PERSON] взяв у позику у ТОВ «Укрфінанс» грошові кошти в сумі 4 000,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 2 % за кожен день користування грошовими коштами (732 % річних) з кінцевим терміном повернення до 06.10.2015 р. та 2 % пені за кожен день заборгованості, що накопичилась (а.с.9). Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог закону. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Припиняється зобов'язання частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України). Виходячи з норм ст. 545 ЦК України, після прийняття виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі; якщо боржник видавав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові, у разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає, підтвердженням виконання боржником свого обов'язку є наявність боргового документа у боржника. На підставі викладеного, оскільки відповідач свої зобовязання щодо повернення грошової суми не виконав, з останнього на користь позивача підлягає стягненню сума позики в розмірі 49\~283,20 грн., яка складається з: 4 000,00 грн. сума основного боргу; 13\~120,00 грн. 2 % за користування грошовими коштами за 164 дні; 32\~163,20 грн. 2 % пені за кожен день від суми заборгованості, що накопичилася за невиконання позичальником зобовязань по поверненню позики у встановлений термін (кількість прострочених днів 157), що підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, проте, за заявою сторони. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved