Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 04 лютого 2013 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № СL132199, згідно з яким на підставі кредитної заявки позивачем було видано [PERSON] кредит у розмірі 12\~000,00 грн. Додатком 1 до кредитного договору передбачено індивідуальні умови, щодо погашення кредиту: процентна ставка 33 % річних; дата сплати останнього платежу 05.02.2015 р. Відповідно до п.2.4. кредитного договору у випадку несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання позичальника за договором, кредитор має право стягнути з позичальника пеню, а позичальник при цьому зобов»язується сплатити таку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в сумі простроченого платежу за кожен день прострочення виконання відповідно до вимог чинного законодавства України. 17.06.2013 року позивач направив [PERSON] вимогу про погашення кредиту, яку відповідачем на момент подання даної позовної заяви не виконано. Станом на 02.02.2016 року у [PERSON] утворилась заборгованість в сумі 20\~643,63 грн. у тому числі: 11\~269,01 прострочена заборгованість по кредиту; 517,79 сума дострокового стягнення кредиту; 6\~821,28 відсотки; 2\~035,55 пеня. Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором СL132199 від 04.02.2013 у розмірі 20\~643,63 грн. Судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, направив до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовну заяву підтримав в повному обсязі, просив позов задоволити. Проти винесення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явились. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено в судовому засіданні між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № СL132199, згідно з яким на підставі кредитної заявки позивачем було видано [PERSON] кредит у розмірі 12\~000,00 грн. Додатком 1 до кредитного договору передбачено індивідуальні умови, щодо погашення кредиту: процентна ставка 33 % річних; дата сплати останнього платежу 05.02.2015 р. Відповідно до п.2.4. кредитного договору у випадку несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання позичальника за договором, кредитор має право стягнути з позичальника пеню, а позичальник при цьому зобов»язується сплатити таку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в сумі простроченого платежу за кожен день прострочення виконання відповідно до вимог чинного законодавства України. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що відповідачами по справі [PERSON] та [PERSON] були порушені вимоги кредитного договору, що спричинило виникнення значної заборгованості перед позивачем, на підставі чого позовні вимоги підлягають до задоволення. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 526, 625, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved