Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею, в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, право власності на земельну ділянку площею 3,5068 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається з земельної ділянки площею 1,9479 га, кадастровий № [NUMBER]; земельної ділянки площею 0,5012 га, кадастровий № [NUMBER] та земельної ділянки площею 1,0577 га, кадастровий № [NUMBER], що розташована за адресою: Світильнянська сільська рада Броварського району Київської області. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема, й на зазначену вище спірну земельну ділянку, що належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 01 квітня 2008 року Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1379. Дотримуючись визначеного законом строку, позивач звернулася до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області з питань прийняття спадщини. Інші спадкоємці за законом - діти спадкодавця [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] подали до нотаріальної контори заяви про відмову від одержання належної їм за законом частки у спадщині батька на користь позивача. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену вище земельну ділянку [PERSON] було відмовлено, у зв'язку з тим, що державний акт на право власності на спірну земельну ділянку на ім'я [PERSON] за життя виготовлено не було. З підстав визнання права власності на спадкове майно [PERSON] була змушена звернутися до суду. До початку слухання справи по суті представник позивача [PERSON] - [PERSON] подала заяву, в якій вказувала, що позовні вимоги підтримує. Від голови Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області Кругляк О.В. надійшов лист, в якому сільська рада позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила розглядати справу у відсутності її представника. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] подали письмові заяви, в яких зазначали, що позовні вимоги підтримують та просять слухати справу без їх участі. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 16 грудня 2014 року виконавчим комітетом Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області (а.с. 7). З копії свідоцтв про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 30 липня 1978 року Русанівським с/б ЗАГС Броварського району Київської області, вбачається, що позивач [PERSON] є дружиною [PERSON], що помер [INFO] року (а.с. 6). За правилами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У ч.1 ст. 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що за життя спадкодавцем заповіту складено не було. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З копії спадкової справи № 155/2015 щодо майна [PERSON], який помер [INFO] року, вбачається, що 17 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Броварської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] (а.с. 22). Інші спадкоємці за законом, а саме [PERSON] та [PERSON], які є дітьми спадкодавця [PERSON], подали до нотаріальної контори заяви про відмову від належної їм за законом частки спадщини на користь матері - [PERSON] (а.с. 27, 29). Проте, листом № 2243-02-14 від 04 серпня 2015 року державний нотаріус Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку, оскільки державний акт на право власності на спірну земельну ділянку на ім'я [PERSON] за життя виготовлено не було (а.с. 10). Судом також з'ясовано, що на день смерті [PERSON], який помер [INFO] року, належала земельна ділянка площею 3,5068 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається з земельної ділянки площею 1,9479 га, кадастровий № [NUMBER]; земельної ділянки площею 0,5012 га, кадастровий № [NUMBER] та земельної ділянки площею 1,0577 га, кадастровий № [NUMBER], що розташована на землях, що знаходяться у віданні Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області. [PERSON] успадкував дане нерухоме майно після смерті матері [PERSON], що померла [INFO] року відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 01 квітня 2008 року Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1379 (а.с. 8, 9). За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У ст. 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України). Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 8 «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Зі змісту ст. 328 ЦК України вбачається, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається (ст. 392 ЦК України). Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи те, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], що помер [INFO] року, та якому належала спірна земельна ділянка, що знаходиться у межах Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved