overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

У вересні 2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з відповідача 8000 грн. боргу за договором позики та судовий збір в розмірі 243,60 грн. Позов обґрунтував тим, що позичив відповідачу грошові кошти в зазначеній сумі в борг, про що той дав власноруч написану розписку, але відмовляється повертати позику. В судове засіданні позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та підтримку позову. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на фіктивність розписки, оскільки ця розписка слугувала забезпеченням повернення боргу [PERSON] його знайомою [PERSON], а грошей він не отримував. Суд, заслухавши пояснення відповідача, показання свідків, встановив наступні обставини. Відповідно до копії розписки від 07 жовтня 2013 р. (а.с.4), авторство якої визнав відповідач, [PERSON] отримав від [PERSON] 8000 грн. в борг і зобов'язався повернути цю суму коштів, рівними частками по 700 грн. щомісячно за місцем проживання [PERSON] Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми (постанова ВСУ 02 липня 2014у справі №6-79цс14). Договір позики не визнаний недійсним, показання свідка [PERSON] суд до уваги не приймає, враховуючи їх неналежність як доказ (ч. 1 ст. 1051 ЦК України). Показання свідків та письмові докази, що розписка написана не в м. Дніпропетровську, а в м. Миколаєві, не впливають на обов'язок позивальника, який чітко визначений у розписці. Враховуючи, що доказів на погашення позики відповідач не надав, то позов слід задовольнити повністю. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

У вересні 2014р. [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачкою у справі він перебуває у шлюбі, зареєстрованому 09.10.1996р. виконавчим комітетом Виноградівської сільської ради Арцизького району Одеської області, актовий запис №15. Від шлюбу у сторін є син: [PERSON], [INFO]. Позивач зазначав, що протягом останніх п'яти років сімейне життя між ними з дружиною поступово погіршувалося. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, несумісність характерів та, як наслідок, втрата почуття любові та взаємоповаги. Тому, він не бажає проживати з відповідачкою однією сім'єю і продовжувати подружні стосунки, так як шлюб між ними існує формально. Вважає, що примирення між ними неможливе. Посилаючись на дані обставини позивач просив шлюб між ним та відповідачкою, розірвати, у зв'язку з тим що їх спільне проживання в шлюбі неможливе і він не бажає підтримувати подружні відносини, так як сім'я розпалася остаточно і збереження шлюбу є недоцільним. Позивач надав до суду заяву про підтримання позовних вимог, а також просив суд розглянути справу за його відсутності (а.с.13). Відповідачка надала до суду заяву про визнання позовних вимог, а також просила суд розглянути справу за її відсутності (а.с.14). Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 09.10.1996р. виконавчим комітетом Виноградівської сільської ради Арцизького району Одеської області, актовий запис №15, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу (а.с.4). Від шлюбу у сторін є син: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.17). Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, у зв'язку з відсутністю між ними взаєморозуміння та втрати почуття любові і взаємоповаги. Позивач не бажає продовжувати з відповідачкою подружні стосунки та проживати однією сім'єю. На примирення сторони не згодні, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважають, що їхня сім`я розпалася остаточно. За такими обставинами, суд доходить до висновку, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим, тому що збереження родини суперечило б інтересам сторін, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Судовий збір по справі складає 243,60 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду (а.с.2). На підставі ч.3 ст.105, ст.ст. 110, 112,115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

У вересні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 06 жовтня 2012 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають одну дитину, доньку [PERSON], 2013 р.н. Спільне життя з відповідачем не склалося в наслідок несумісностей характерів, втрати почуття любові. Подружнє життя припинено внаслідок знева-жливого ставлення відповідача до сім'ї. Шлюб носить формальний характер і сім'я розпалася, примирення неможливе, оскільки проживають окремо. Просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти задоволення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони по справі дійсно з 06 жовтня 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від шлю-бу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO].(а.с.4). Примиритися не бажають. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (ст. 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскіль-ки подружжю не вдалося створити дружню та стійку сім'ю. Тривалий час шлюбні відносини не підтримуються, спільне господарство не ведеться. За вказаних обставин подальше сумісне про-живання та збереження шлюбу є недоцільним у зв'язку з розпадом сім'ї, тому шлюб слід розір-вати. Ст.113 СК України вказує, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації, що розривається. Як вбачається із свідоцтва про одруження дошлюбне прізвище позивачки «[PERSON]». Тому за наведених обставин, суд вважає вимоги позивачки стосовно відновлення дошлюбного прізвища такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судові витрати у вигляді судового збору у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК Украї-ни підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

У вересні 2014 р. [PERSON]. звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 19 листопада 2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], 2008 р.н.. Спільне життя з відповідачем не склалося вна-слідок несумісності характерів. Зникло почуття любові. Подружнє життя припинено внаслі-док зневажливого ставлення відповідача до сім'ї. Подальше спільне проживання та збере-ження шлюбу неможливі. Шлюб носить формальний характер і сім'я розпалася. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягала, примирення просила не надавати, а справу розглянути за її відсутністю (а.с.13). Відповідач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи належним чином спо-віщений, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило (а.с. 14). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони по справі дійсно перебувають в шлюбі з 19 листопада 2005 року (а.с.3). Від шлю-бу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO] (а.с.4). Суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим і його слід задовольнити, оскільки шлюбні відносини між сторонами не підтримуються. Подружжю не вдалося створити друж-ню та стійку сім'ю. За вказаних обставин подальше сумісне проживання та збереження шлю-бу є недоцільним у зв'язку з розпадом сім'ї, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прі-звищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

У вересні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 27 березня 1982 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності між ними взаємопорозуміння, втрати любові та інтересу до спільного життя. По-дальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Тривалий час проживають ок-ремо. Шлюб носить формальний характер і сім'я розпалася. Суперечностей відносно спіль-ного майна немає. Просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка надала заяву, в якій на вимогах наполягала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 14). Відповідач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи належним чином спо-віщений, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило (а.с. 17, 19). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони по справі дійсно перебувають в шлюбі з 27 березня 1982 р. (а.с.3). Від шлюбу не-повнолітніх дітей не мають. Однак подальше їхнє сумісне проживання неможливо, внаслідок втрати почуттів любові, взаємопорозуміння та взаємоповаги, сім'я носить формальний харак-тер і примирення не можливе. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом бу-де встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить ін-тересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаєм-ної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (ст. 1 СК України). Проте, судом встано-влено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подружжю не вдалося створити дружню та стійку сім'ю. Тривалий час шлюбні від-носини не підтримуються, спільне господарство не ведеться. За вказаних обставин подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є недоцільним у зв'язку з розпадом сім'ї, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

У вересні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що при зверненні до Пенсійного фонду для нарахування пенсії за віком було встановлено, що у трудовій книжці, виданої на її ім'я виявлені виправлення в графі «по-батькові». До теперішнього часу не звертала уваги на виправлення в трудовій книжці. В зв'язку з тим, що виправити дану помилку можливості не має, змушена звертатися до суду для встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу. В судовому засіданні заявниця вимоги підтримала та пояснила, що ніколи не звертала уваги на виправлення по-батькові в трудовій книжці, та не знає хто саме їх зробив. Просила ви-моги задовольнити. Представник заінтересованої особи до суду не з'явилася, надала до суду заяву, в якій не заперечувала проти задоволення заяви, справу просила розглядати у її відсутності (а.с. 10). Виходячи з наведеного, суд вважає, що справу можливо розглянути за відсутністю заінте-ресованої особи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявниці, оцінивши докази у су-купності, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з свідоцтва про народження, [PERSON], народилася [INFO]. Після одруження отримала прізвище «[PERSON]». Трудова книжка від 01 серпня 1975 року видана [PERSON], 1958 року народження, в якій вбачається виправлення в графі по-батькові (а.с. 6). Трудова книжка [NUMBER] видана на ім'я [PERSON], [INFO] 01 грудня 1996 року. Паспортні дані свідчать про написання по-батькові «[PERSON]» (а.с.3). Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значен-ня. У відповідності до ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені фа-кти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізич-них осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, міс-це і час народження якої, що зазначені в документах, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізви-щем, місцем і часом народження цієї особи, зазначених у свідоцтві про народження або в пас-порті. Таким чином, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вка-зують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту належності право-встановлюючого документу, що передбачено ст.256 ЦПК України і сумніву у суду не викликає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

У вересні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, якою просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] Зазначив в заяві, що подружні відносини з відповідачкою припинені у 2013 р., спільних дітей не мають. Одночасно з позовом подав заяву про розгляд справ за його відсутністю та підтримку позовних вимог. Представник позивача позовні вимоги підтримала. Відповідачка в судовому засіданні з розірванням шлюбу погодилася, бажання відновити дошлюбне прізвище не виявила. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 19 квітня 2011 р. Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №170, неповнолітніх дітей не мають. Із обставин, викладених в позовній заяві, вбачається, що спільне проживання подружжя припинено, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідачка, в свою чергу, не заперечує проти задоволення позову. Відтак, згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

У вересні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, якою просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Зазначила в заяві, що подружні відносини з відповідачем припинені. Позивачка в судовому засіданні свої вимоги підтримала. Бажання відновити дошлюбне прізвище не виявила. Відповідач в судовому засіданні з позовом погодився. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 16 серпня 2003 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Миколаєва, актовий запис №393, мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Із обставин, викладених в позовній заяві, вбачається, що спільне проживання подружжя припинено з 2012 р., збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач, в свою чергу, не заперечує проти задоволення позову. Відтак, згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

У вересні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, якою просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Зазначила в заяві, що подружні відносини з відповідачем припинені у 2007 р, спору про утримання спільного сина немає. Позивачка в судовому засіданні свої вимоги підтримала. Бажання відновити дошлюбне прізвище не виявила. Відповідач в судовому засіданні з позовом погодився. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 23 березня 2007 р. Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №94, мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Із обставин, викладених в позовній заяві, вбачається, що спільне проживання подружжя припинено з 2007 р., збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач, в свою чергу, не заперечує проти задоволення позову. Відтак, згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

У вересні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, якою просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Зазначила в заяві, що подружні відносини з відповідачем припинені у липні 2014 р. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, примирення не забажала, пояснила, що відповідач не спілкується ані з нею ані з дітьми. Питання про стягнення аліментів вирішено в судовому порядку. Просила дошлюбне прізвище не відновлювати. Погодилася на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 12 травня 2009 р. Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №171, мають дітей: доньку [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю. Із обставин, викладених в позовній заяві, вбачається, що спільне проживання подружжя припинено, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відтак, згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

У вересні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, якою просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Зазначила в заяві, що спільних дітей з відповідачем не має. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, примирення не забажала, пояснила, що подружні відносини припинилися наприкінці червня 2014 р., проживають окремо. Стосунків не підтримують, майнового спору не мають. Просила відновити дошлюбне прізвище [PERSON]. Погодилася на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 06 червня 2014 р. міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №391. Із обставин,встановлених судом вбачається, що спільне проживання подружжя припинено, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відтак, згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

У вересні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог [PERSON] вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося через розбіжність поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, втрату взаєморозуміння та любові, із-за чого у них постійно виникали сварки і суперечки. З жовтня 2013 р. вони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Позивач посилається на втрату усіх духовних та фізичних зв'язків і неможливість збереження шлюбу. Позивач [PERSON] подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Від відповідача [PERSON] надійшла нотаріально посвідчена заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Враховуючи, що сторони в судове засідання не з'явилися, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 1999 р. (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який не базується на паритетних засадах, порушує принцип його добровільності і суперечить інтересам позивача, що є підставою для його розірвання. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

У вересні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача на її користь з 19 верасня 2014 р. на утримання неповнолітньої доньки 2009 р. народження аліменти в розмірі ? частини всіх доходів відповідача до досягнення донькою повноліття. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, пояснила, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Сторони перебувать в зареєстрованому шлюбі з 17 січня 2009 року, мають доньку [PERSON], 2009 року народження (а.с. 4,6). Як встановлено судом, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Сама ж позивачка працює секретарем-машинисткою в ДП НВКГ «Зоря-Машпроект» і відповідно до довідки про доходи, має середньомісячний заробіток в розмірі 2500 грн. (а.с.3). Частиною 1 ст. 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що спосіб виконання цього обов'язку визначається батьками самостійно - за домовленістю, або за рішенням суду, який присуджує кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців і інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає за можливе присудити позивачці аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки щомісячного заробітку (доходу) батька, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно ч. 1 ст. 182 СК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави за ставкою передбаченою ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved