Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

У вересні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики у загальному розмірі 53 614,23 грн. (з яких : сума позики - 39 965,00 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ (7,9993 грн. за 1 дол.США) на 04.09.2013 року становить 5 000,00 дол.США ; відсотки за користування позикою за період з грудня 2008 року по серпень 2013 року - 13 255,30 грн. ; пеня за прострочення повернення боргу за договором позики - 393,93 грн.), та про стягнення боргу у розмірі 8 000,00 грн., яку були сплачені нею у якості оплати за надання відповідачу правової допомоги у цивільній справі № 2-6493/09 за позовом [PERSON] до [PERSON] про повернення позики та у цивільній справі № 2-6622/10 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на частину квартири, встановлення порядку користування житловими та нежитловими приміщеннями у квартирі, що розглядалися у Приморському районному суді м.Одеси. Позивач веде дану справу в суді через свого представника - [PERSON], який підтримав позов і просив розглянути справу без його участі, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] не повідомила суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про одержання нею судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом установлено, що у листопаді 2008 року [PERSON] позичила [PERSON] грошові кошти в сумі 5 000,00 дол.США, а [PERSON] зобов'язалася повернути [PERSON] таку ж саму суму грошових коштів до 01.06.2013 року. Частина друга статті 1047 ЦК України встановлює, що на підтвердження укладення договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження факту укладення вищевказаного договору позики між сторонами та його умов позивачем надано суду оригінал розписки відповідача [PERSON], яка посвідчує передання останній позивачем грошової суми у розмірі 5 000,00 дол.США, та яка приєднана судом до матеріалів справи. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з положеннями статей 530,612,625 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Проте відповідач [PERSON] до теперішнього часу не повернула позивачу позику у розмірі 5 000,00 дол.США за вищевказаним договором позики. Відповідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч.1, 2 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 611 ЦК України встановлює, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Вирішуючи дану справу, суд також враховує положення ч.1,2 ст.533 ЦК України, які встановлюють, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язані визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Еквівалент 5 000,00, дол.США за курсом НБУ (7,9993 грн. за 1 дол.США) станом на 04.09.2013 року становить 39 965,00 грн. Згідно наданого позивачем суду розрахунку відсотки за користування сумою позики за період з грудня 2008 року по серпень 2013 року складають 13 255,30 грн. та пеня за час прострочення повернення боргу за договором позики складає 393,93 грн. Таким чином, загальний борг відповідача перед позивачем за укладеним між ними договором позики у листопаді 208 року становить 53 614,23 грн. (39 965,00грн.+13255,30грн.+393,93грн.). Крім того, судом установлено, що за проханням відповідача позивачем було проведено сплату грошових коштів в сумі 3000,00 грн. адвокату [PERSON] по квитанції № 5363 від 19.02.2009 року у якості оплати за надання відповідачу правової допомоги у цивільній справі № 2-6493/09 за позовом [PERSON] до [PERSON] про повернення позики, яка розглядалася у Приморському районному суді м.Одеси, та було проведено сплату грошових коштів в сумі 5 000,00 грн. адвокату [PERSON] по квитанції від 25.12.2009 року за надання відповідачу правової допомоги у цивільній справі № 2-6622/10 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на частину квартири, встановлення порядку користування житловими та нежитловими приміщеннями у квартирі, що розглядалася у Приморському районному суді м.Одеси, що в свою чергу підтверджується довідкою адвоката [PERSON] за № 52 від 14.10.2013 року (а.с.23). Однак відповідач до теперішнього часу не повернула позивачу грошові кошти у загальному розмірі 8 000,00 грн., які були сплачені позивачем адвокату [PERSON] у якості оплати за надання відповідачу правової допомоги у цивільних справах № 2-6493/09, № 2-6622/10, незважаючи на те, що згідно з судовим рішенням у цивільній справі № 2/6493/09 від 01.03.2009 року, яке набрало законної сили 23.03.2009 року, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] судові витрати в сумі 4 733,00 грн., та згідно з судовим рішенням у цивільній справі № 2-6622/10 від 20.12.2010 року, яке набрало законної сили, з [PERSON], [PERSON] і [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] судові витрати в сумі 7 571,00 грн. З огляду на наведене, суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що відповідно до ст.1212 ЦК України відповідач повинна повернути їй сплачені нею за надання відповідачу правової допомоги грошові кошти у загальному розмірі 8 000,00 грн., що були стягнуті на користь відповідача згаданими судовими рішеннями від 01.03.2009 року та від 20.12.2010 року. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 730,84 грн., пов'язані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved