Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка вказує, що з 24 липня 1999 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, але не менше 50 % від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином. Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 1999 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. У разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може за заявою платника або одержувача визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При визначенні розміру аліментів, згідно із ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. З відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 4 вересня 2014 року і до повноліття дитини. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial