Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], третя особа Броварська міська рада Київської області, про визнання права власності. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 18 грудня 2008 року померла її матір [PERSON]. За життя остання залишила заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла позивачу. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема, і на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,045 га, яка розташована за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Янченка Дмитра (колишня назва Андрєєва), 47, цільове призначення для обслуговування жилого будинку. Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою, в якій просила видати свідоцтво про право на спадину на вищевказану частку земельну ділянку, однак державним нотаріусом відмовлено у видачі такого свідоцтва з тих підстав, що на спадкову земельну ділянку відсутні правовстановлюючі документи. З метою успадкування прав на спірну земельну ділянку державним нотаріусом рекомендовано позивачу звернутися до суду. З огляду на викладені обставини, позивач просить визнати у порядку спадкування право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,045 га, яка розташована за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Янченка Дмитра (колишня назва Андрєєва), 47, цільове призначення для обслуговування жилого будинку. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання направив заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Представник Броварської міської ради Київської області у судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав пояснення по суті заявлених позовних вимог, в яких зазначив, що не заперечує проти задоволення позову та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що 18 грудня 2008 року померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про її смерть серії 1-ОК № 137536, виданого 18 грудня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с. 14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, у тому числі на земельну ділянку площею 0,045 га, яка розташована за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Янченка Дмитра (колишня назва Андрєєва), 47, цільове призначення для обслуговування жилого будинку. За життя спадкодавцем [PERSON] 01 жовтня 2008 року складено заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і, на що вона матиме за законом право, заповіла [PERSON]. Із спадкової справи № 6/2009 до майна померлої 18 грудня 2008 року [PERSON] вбачається, що [PERSON], як спадкоємець за заповітом, звернулася до Броварської міської державної нотаріальної контори із заявою, в якій просила видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, у тому числі і на спадкову частину земельної ділянки. Постановою державного нотаріуса Броварської міської державної нотаріальної контори від 15.06.2016 р. у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку позивачу відмовлено, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкову земельну ділянку, та рекомендовано звернутися до суду (а.с.15). Так, матеріалами справи встановлено, що 27 листопада 2001 року між [PERSON] (Продавець) та [PERSON], [PERSON], [PERSON] (Покупці) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, який посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу [PERSON], та відповідно до якого Покупці придбали у [PERSON] в рівних частинах кожний земельну ділянку площею 0,045 га, розташовану у місті Бровари Київської області на вулиці вул. Янченка Дмитра (колишня назва Андрєєва), 47, надану для обслуговування жилого будинку. Отже, із вищевикладеного вбачається, що [PERSON] на праві власності належить 1/3 частина вищевказаної земельної ділянки, яка входить до спадкової маси після її смерті. Однак, за життя [PERSON] не встигла зареєструвати право власності на вказану частку земельної ділянки, через що відсутні правовстановлюючі документи. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. З вищевикладених обставин вбачається, що відсутні підстави незаконності набуття позивачем права власності на спадкову частку земельної ділянки після померлої [PERSON] Таким чином, дослідивши матеріали справи та надавши обєктивну оцінку зібраним доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved