Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

У вересні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 3 500 грн. щомісячно, а на утримання доньки [PERSON] в розмірі 4 000 грн. щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.08.1999 р. між нею та відповідачем був укладений шлюб, однак з серпня 2018 року вони припинили спільне проживання, кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, поновлення шлюбу є неможливим. Від шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на утриманні позивачки, а відповідач [PERSON] приймає незначну участь у вихованні дітей, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. Донька [PERSON] хворіє на епілепсію і потребує постійного лікування та проведення досліджень, а син навчається у Дунайському інституті НУ «Одеська морська академія» на контракті. Відповідач має змогу сплачувати аліменти, оскільки здійснює підприємницьку діяльність та має дохід, а також займається перепродажем автомобілів. Відповідач [PERSON] надав суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що підтримує позовні вимоги про розірвання шлюбу, вважає, що збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить їхнім інтересам. Вимоги про стягнення аліментів вважає необґрунтованими, вважає що вони мають бути задоволені частково в розмірі по 1 500 грн. на утримання кожної дитини. Свої заперечення обґрунтовує тим, що позивачкою не обґрунтовані та не доведені витрати на лікування доньки, поганим станом свого здоров'я, необхідністю відшкодувати матеріальні збитки в розмірі 350 000 грн. потерпілим внаслідок масового отруєння, за що він був засуджений за ч. 1 ст. 325 КК України, у зв'язку з чим йому довелося взяти у борг 250 000 грн. та продати автомобіль Lexus LS 460 2007 року випуску, крім того він надає матеріальну допомогу матері [PERSON], [INFO] У відповіді на відзив позивач [PERSON] зазначила, що хвороба дочки підтверджується протоколом засідання лікарської консультативної комісії № 318/58 від 15.11.2018 р., середньоринкова вартість автомобіля Lexus LS 460 2007 року випуску складає 1 033 780,44 грн., що спростовує аргументи відповідача про недостатність коштів, оскільки вартості проданого автомобіля достатньо і для відшкодування шкоди в розмірі 350 000 грн. і для розрахунку з борговими зобов'язаннями, і для сплати аліментів у заявленому нею розмірі. У запереченнях на позов відповідач [PERSON] зазначив про необґрунтованість позивачкою розмірів аліментів, а також повторив доводи про його витрати та поганий стан здоров'я. Позивачка та відповідач у судове засідання не з'явилися, про місце, дату та час розгляду повідомлені належним чином, причини неприбуття суд не повідомили, обидва були представлені в судовому засіданні представниками. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги, зокрема про стягнення аліментів у заявленому розмірі. Представниця відповідача [PERSON] в судовому засіданні Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази у їх сукупності, вислухавши думки учасників процесу, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 серпня 1999 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльської міської ради Одеської області, актовий запис № 332 (а.с. 5). Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка просить прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін «[PERSON]». Судом встановлено, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя, та сім'ю, припинили подружні стосунки, проживають за різними адресами, спільного господарства не ведуть, діти проживають з позивачкою. Тому, враховуючи згоду обох зі сторін на розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині розірвання шлюбу. В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 85 (а.с. 6), а також дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовій запис № 903 (а.с. 7). [PERSON] має захворювання, про що позивачкою надані копії медичних документів (а.с. 11-15). Відповідно до витягу з протоколу засідання лікарської консультативної комісії № 318/58 від 15.11.2018 р., [PERSON] потребує постійного протисудомного лікування (а.с. 56). [PERSON] є курсантом 1 курсу денної форми навчання Дунайського інституту Національного університету «Одеська морська академія» (а.с. 16) на підставі договору № 4010-18/СВДІ від 16.08.2018 р. (а.с. 57). Відповідач [PERSON] зареєстрований фізичною особою - підприємцем (а.с. 17 - 20). Відповідно до довідки про доходи, сума доходу відповідача [PERSON] за 1 квартал 2016 року склали 0 грн., за 3 квартали 2016 року - 422 760 гривень, а у 2017 році - 0 гривень (а.с. 39). Відповідно до копії розписки, відповідач [PERSON] 27.10.2018 р. віддав раніше позичені 250 000 грн. (а.с. 40). Відповідно до копій медичних документів відповідач [PERSON] у 2011 та у 2013 роках мав захворювання (а.с. 41, 42). Відповідно до відомостей, наданих територіальним сервісним центром № 5144 від 05.10.2018 р., протягом періоду серпень 2014 року - травень 2018 року за відповідачем [PERSON] було зареєстровано загалом сім автомобілів, шість з яких було знято з обліку або перереєстровано на нового власника), останній з автомобілів 31.05.2018 р. [PERSON] придбав Lexus LS 460 2007 року н/з [NUMBER], який відповідач за його твердженням у відзиві на позовну заяву, вимушений був продати (а.с. 38). Середньоринкова вартість транспортного засобу Lexus LS 460 2007 року випуску складає 1 033 780,44 грн., згідно з даними Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (а.с. 58). Відповідачем [PERSON] надані відомості про захворювання [PERSON], [INFO] (а.с. 65 - 74), а також про витрати на медикаменти (а.с. 75). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В контексті даної статті батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Матеріальне утримання дітей - це обов'язок батьків. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правом кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує норми ст. 182 СК України, а саме стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне забезпечення платника аліментів; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання рухомого майна; інші обставини. що мають істотне значення. Враховуючи викладені обставини суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення аліментів, а саме суд вважає необхідним стягнути на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі по 2 000 гривень, а на утримання доньки [PERSON] - по 3 000 гривень. Згідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що позовна заява про стягнення аліментів була подана 18.09.2018 року, тому аліменти підлягають сплаті саме з цієї дати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок за позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, та на користь держави у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок за позовні вимоги щодо стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: partial