Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

У вересні 2017 року позивач [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування»\~звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 07 жовтня 2016 року між громадянкою [PERSON] та [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 8001, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечить чинному законодавству України, пов'язані з володінням користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Lexus» д/н [NUMBER], 16 березня 2017 року на а/д Київ-Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого автомобіля[NUMBER] яким керувала [PERSON], автомобіля [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобіля ВАЗ 21011, д/н Ж2704КХ, яким керував [PERSON]. Відповідно до довідки Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області № 30170833741774877, по факту дорожньо-транспортної пригоди відносно [PERSON] за невиконання вимог Правил дорожнього руху було складено адміністративний матеріал і направлено до слідчого відділу Києво-Святошинського відділу поліції, а згодом до суду. 03 квітня 2017 року постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10\~200 грн. на користь держави з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. 25 квітня 2017 року до ТДВ «СК «Віді-Страхування» звернулася [PERSON] із Заявою про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9.01/0683 у зв'язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. 12 травня та 26 квітня 2017 року ТДВ «СК «Віді-Страхування» на підставі Страхового акту № КР-012271 від 26.04.2017 р. та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виходячи з Рахунку № ЕЛюС-0006523 від 12.04.2017 р. Рахунку на оплату по замовленню № ZR1258F0 від 25.04.2017 р. здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 154\~059,48 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1291 від 12.05.2017 р. та № 1168 від 26.04.2017 р. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Наявний у відповідача поліс ПАТ «Страхова компанія «Україна» № АІ/557954 діяв строком з 22.03.2015 р. до 21.03.2016 р., 27.06.2017 р. [PERSON] рекомендованим листом було направлено вимогу про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП вих. № 15/04/8.10/097/17 з проханням добровільно відшкодувати заподіяну шкоду, більше того з можливістю розстрочити заборговану суму, яку сплачувати щомісячно невеликими частинами протягом встановленого проміжку часу. Дану вимогу [PERSON] отримав особисто 12.07.2017 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 0319406191954. Враховуючи викладене, позивач ТДВ «СК «Віді-Страхування» просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТДВ «СК «Віді-Страхування» суму відшкодування шкоди в розмірі 154\~059,48 грн. та витрати по сплаті судового збору. У судове засідання представник позивача ТДВ «СК «Віді-Страхування» не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява у якій представник позивача просив справу розглянути в його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Оскільки представник позивача у поданій заяві суду не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, зясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 жовтня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 8001, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечить чинному законодавству України, пов'язані з володінням користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Lexus» д/н [NUMBER]. Згідно п. 1.3 Договору добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 8001 Страхових зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку і на умовах, визначених цим Договором, а Страхувальник зобов'язується своєчасно і повному обсязі сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови Договору В матеріалах справи наявна копія постанови Києво-Святошинського районного суду від 03.04.2017 року, відповідно до якої 16.03.2017 року о 19 год. 20 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21011», д/н ж2704КХ, на 8 км. автодороги Київ-Одеса, в стані алкогольного сп'яніння, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, внаслідок чого не впорався з керуванням та виїхав за межі проїзної частини, де скоїв наїзд на бетонний блок, після чого виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], яка від удару зіткнулась з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Факт настання ДТП також підтверджується довідкою Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області № 30170833741774877, з якої вбачається, що автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON] за зовнішнім оглядом отримав механічні пошкодження передньої центральної частини, передньої правої частини, передньої лівої частини та бокової правої частини. Звіт про результати огляду місця події від 16.03.2017 року та Акт огляду транспортного засобу від 16.03.2017 року також є підтвердженням того, що автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження в результаті ДТП. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] В 25.04.2017 року звернулась до ТДВ «СК «Віді-Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно Страхового акту № КР-012271 Регрес від 26 квітня 2017 року, [PERSON] здійснена виплата у розмірі 148 338,48 (сто сорок вісім тисяч триста тридцять вісім гривень 48 копійок) та 5 721,00 (п'ять тисяч сімсот двадцять одна гривня 00 копійок), що підтверджується також наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями № 1291 від 12 травня 2017 року на суму 148 338,48 грн. та № 1168 від 26 квітня 2017 року на суму 5 721,00. Грн. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування до страхового акту № КР-012271 Регрес, загальна сума страхового відшкодування становить 154059,48 грн. В матеріалах справи наявна копія Вимоги про відшкодування завданої дорожньо-транспортної пригоди вих. №15/04/8.10./097-17 від 27 червня 2017 року та копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що [PERSON] 12.07.2017 особисто отримав копію вимоги про відшкодування завданої дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до вимог п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 440, 450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до вимог п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до вимог ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди також додаються витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок настання страхового випадку [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» виплатила страхове відшкодування у розмірі 154 059,48 грн. на користь [PERSON], оскільки в результаті дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоди застрахованому автомобілю. За правилами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За правилами ст. 38 Закону України Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлене право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до особи, яка заподіяла шкоду. Відповідно до вимог п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» оскільки в силу ст. 452 ЦК України особа, яка відповідає за шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, не буде суперечити закону предявлення за вибором потерпілого вимог про відшкодування шкоди безпосередньо до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої і особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобовязання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Регресна вимога може бути предявлена протягом трьох років, з дня виконання зобовязання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо). Оскільки було встановлено вину [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження застрахованого транспортного засобу, а також чинним законодавством України передбачене право страховика звернутися до винної особи про стягнення шкоди в порядку регресу, суд дійшов висновку, що вимога позивача [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування шкоди, є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. За правилами ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування».

Outcome: approved