Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» звернулося\~до суду\~з позовом\~в якому\~вказано,\~що позивач надає послуги з постачання природного газу на підставі Типового договору природного газу з побутовим споживачем затверджено постановою НКРЕКП від 01.12.2015 року №2500 «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам», яка набрала чинності з 01.12.2015 року (Опубліковано: Офіційний вісник України від 01.12.2015 - 2015 р., №93, стор. 315, стаття 3187, код акта 79516/2015), за адресою: [ADDRESS] , за якою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , споживачем якого є відповідач [PERSON] . Із змісту позову вбачається, що внаслідок систематичного нехтування відповідачем своїх обов`язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання утворилася заборгованість за період з 01.01.2016 р. по 18.07.2016 р. склала 17 284,02 грн. та непогашена станом на 18.11.2019 р., яку позивач разом із 3% річних в розмірі 1815,10 грн., інфляційними витратами в розмірі 6058,50 грн. та судовими витратами, що становлять 1 921,00 грн. і просить стягнути з відповідача на свою користь. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягали в повному обсязі, зазначили, що відзив або заяв від відповідача на адресу ТОВ «Харківгаз збут» не надходило, не заперечували проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] належним чином викликався в судове засідання шляхом розміщення оголошення про його виклик на веб сайті Зачепилівського районного суду Харківської області, проте останній не з`явився в судове засідання, заяв чи відгуків від нього не надходило. Приймаючи до уваги предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» з 01.07.2015 р. здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, виданої Національною Комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України, згідно постанови № 1588 від 21.05.2015 р. (переоформлена на безстрокову постановою від 08.09.2015 р. № 2283), та згідно постанови від 11.05.2017 р. №633 (виданої на постачання природного газу на території України), що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Харківгаз збут» Правовідносини між споживачем та постачальником природного газу врегульовані\~Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, які затверджені постановою НКРЕ КП від 30.09.2015 року №2496, Правилами безпеки систем газопостачання України, що затверджені наказом Міністерства вугільної енергетики та вугільної промисловості від 15.05.2015 №285. Відповідно до п.2 розділу III Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Типовий договір постачання природного газу з побутовим споживачем затверджено постановою НКРЕКП від 01.12.2015 року №2500 «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам», яка набрала чинності з 01.12.2015 року (Опубліковано: Офіційний вісник України від 01.12.2015 - 2015 р., №93, стор. 315, стаття 3187, код акта 79516/2015). Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладався з урахуванням статей\~633,634,641\~та\~642 Цивільного кодексу України, шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до п.4 розділу III Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «Харківгаз збут» в газеті «Слобідський край» №156 від 31.12.2015 року та розмішений на офіційному сайті Товариства (httvs://khgaszbut.104.ua). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Харківгаз збут» за адресою: [ADDRESS] , за якою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , оскільки факт фактичного споживання відповідачем природного газу та оплата споживачем рахунку (квитанції) постачальника ТОВ «Харківгаз збут» свідчать про приєднання (акцептування) відповідачем умов типового договору постачання природного газу з ТОВ «Харківгаз збут». Таким чином, зазначене свідчить, що між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу. Відповідно до абзацу 2 пункту2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, за договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Згідно з п.5 ч.3\~ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004 р. споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. \~ \~ \~ \~ П.14 Розділу IIІ Правил постачання природного газу, закріплено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. П.17 Розділу III Правил постачання природного газу, встановлює, що якщо побутовий споживач не здійснив оплату за спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу шляхом направлення споживачу письмового повідомлення. Відповідно до абз.2 п.22 Розділу III Правил постачання природного газу, побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Судом встановлено, що з акту про відключення газоспоживаючих приладів від 18.07.2016 року вбачається, що в присутності (споживача) [PERSON] в будинку, за адресою: [ADDRESS] , здійснено відключення газоспоживаючих приладів абонента, шляхом встановлення інвентарної заглушки на вводі, через заборгованість у зв`язку із чим було встановлено пломбу. З довідки про заборгованість за природний газ ТОВ «Харківгаз збут» вбачається, що станом на 18.11.2019 року, заборгованість відповідача перед ТОВ «Харківгаз збут» складає 25 157,62 грн., з яких: 17 284,02 грн. - сума основного боргу, 6 058,50 грн. - інфляційні витрати, 1 815,10 грн. - 3% річних. Судом становлено, що 20.06.2019 р. ТОВ «Харківгаз збут» за № 61710-Сл-9802-0619 надсилало вимогу відповідачу про оплату заборгованості, яка станом на 01.06.2019 р. склала 17 284,02 грн., проте дана вимога залишилась без відповіді та оплати. Відповідно до ч.1,2\~ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Згідно\~ст.11 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають з дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства. Підставами для виникнення цивільних прав і обов`язків, крім договору, можуть бути і інші юридичні факти (наприклад, фактичне надання житлово-комунальних послуг). Цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч.1\~ст.14 ЦК України\~цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно\~статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов на допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно\~ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 67 Житлового кодексу Української РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказаний висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у цивільній справі №6-59цс13, що відповідно до ст.360-7\~ЦПК України\~має враховуватись судами всіх інстанцій при здійсненні ними правосуддя. В ході судового розгляду встановлено, що договір про надання комунальних послуг між сторонами не укладався. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з наданням позивачем комунальних послуг та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг. Доказів, які б спростовували зазначену суму заборгованості або обов`язок щодо її погашення, відповідачем не надані. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладеного між сторонами договору та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі\~1921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved