Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначено, що між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] було укладено кредитний договір №010/0865/82/0207500 від 07 квітня 2015 року та кредитний договір №014/0865/82/0245615 від 17 травня 2016 року. Між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» (далі - ПАТ «КІБ») було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до ПАТ «КІБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №010/0865/82/0207500 та кредитним договором №014/0865/82/0245615. 28 листопада 2017 року між ПАТ «КІБ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») було укладено договір відступлення права вимоги №20171128, відповідно до якого ПАТ «КІБ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ПАТ «КІБ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників №4 від 13 лютого 2018 року до договору відступлення права вимоги №20171128 від 28 листопада 2017 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача щодо заборгованості за кредитним договором №010/0865/82/0207500 від 07 квітня 2015 року в загальній сумі 17788,08 грн. (з яких сума заборгованості за основною сумою боргу - 15663,80 грн., сума заборгованості за відсотками - 2124,28 грн.) та за кредитним договором №014/0865/82/0245615 від 17 травня 2016 року в загальній сумі 11594,13 грн. (з яких сума заборгованості за основною сумою боргу - 9170,74 грн., сума заборгованості за відсотками - 1431,51 грн., сума заборгованості за пенею - 991,88 грн.). Вказана заборгованість до цього часу не сплачена, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути її на свою користь з відповідача, а також стягнути понесені судові витрати. Представник позивача Бовкунний І.С., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явився, але надав до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти розгляду справи з винесенням заочного рішення. Відповідач у справі, місце реєстрації якого за адресою, зазначеною в позовній заяві, підтверджено відповіддю органу місцевого самоврядування на запит суду, неодноразово викликався в судові засідання судовими повістками, але поштові відправлення повернулися на адресу суду з відміткою листоноші «Адресат відсутній за вказаною адресою». Окрім того, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України суд неодноразово здійснював виклики відповідача у судові засідання через оголошення на офіційному веб-сайті суду. Відповідач [PERSON] після оприлюднення оголошень про його виклики у судові засідання до суду жодного разу не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, із заявами про відкладення розгляду справи з певних причин або про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, відзив на позов не подав. Із зазначених підстав суд розглядає справу за відсутності відповідача за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, ненадання відповідачем відзиву на позов, дослідивши письмові докази, вважає позов доведеним і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За змістом ст.ст.12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Судом із матеріалів справи встановлено, що 07 квітня 2015 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0865/82/0207500, згідно умов якого розмір поточного кредитного ліміту складає 100,00 грн., строк користування кредитом становить 48 місяців, який починається з 07 квітня 2015 року та закінчується 07 квітня 2019 року, фіксована процентна ставка за користування кредитом складає 45,0% річних. Крім того, 17 травня 2016 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0865/82/0245615, згідно умов якого сума кредиту складає 9982,25 грн., строк користування кредитом починається з 17 травня 2016 року та закінчується 17 травня 2022 року, процентна ставка за користування кредитом у період з 17 травня 2016 року по 17 червня 2016 року (включно) складає 1,0% річних, а з 18 червня 2016 року процентна ставка за користування кредитом складає 39,9% річних, а також за прострочення виконання зобов`язань визначена пеня у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Судом враховано, що відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Як вбачається зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1 і 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як вбачається із ч.ч. 1, 2 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою, також в інших випадках, встановлених законом. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається із матеріалів справи, 28 листопада 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» укладено договір відступлення права вимоги №114/48-F, відповідно до умов якого до ПАТ «КІБ» перейшло, утому числі, й право грошової вимоги до відповідача за кредитними договорами №010/0865/82/0207500 та №014/0865/82/0245615. Крім того, 28 листопада 2017 року між ПАТ «КІБ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення права вимоги №20171128, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Як вбачається з Витягу з реєстру боржників №4 від 13 лютого 2018 року до договору відступлення прав вимоги №20171128 від 28 листопада 2017 року, позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув право грошової вимоги за кредитним договором №010/0865/82/0207500 до відповідача [PERSON] щодо заборгованості у загальній сумі 17788,08 грн. та за кредитним договором №014/0865/82/0245615 до відповідача [PERSON] щодо заборгованості у загальній сумі 11594,13 грн. Розмір заборгованості відповідача [PERSON] перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» підтверджується також долученими до матеріалів справи розрахунками заборгованості. Про зміну кредитора та порядок погашення заборгованості ТОВ «ФК «ЄАПБ» повідомило [PERSON] , направивши на його адресу відповідні письмові повідомлення від 22 лютого 2018 року №002270162 та від 22 лютого 2018 року №002270162-1. Наведене свідчить про обґрунтованість позовних вимог позивача, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №010/0865/82/0207500 від 07 квітня 2015 року в загальній сумі 17788,08 грн. (з яких сума заборгованості за основною сумою боргу - 15663,80 грн., сума заборгованості за відсотками - 2124,28 грн.) та за кредитним договором №014/0865/82/0245615 від 17 травня 2016 року в загальній сумі 11594,13 грн. (з яких сума заборгованості за основною сумою боргу - 9170,74 грн., сума заборгованості за відсотками - 1431,51 грн., сума заборгованості за пенею - 991,88 грн.). Крім того, в силу вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені останнім судові витрати, які складаються із витрат по оплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved