Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про зобов'язання вчинити дії. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.12.2014 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір банківського вкладу №300131/140126/3-14 «Нові гроші» (в гривні), у відповідності з яким він розмістив вклад на суму 80000,00 грн. строком на 3 місяці, з 01.12.2014 року до 01.03.2015 року, зі щомісячною виплатою 25% річних. 02.03.2015 року він звернувся до відповідача з вимогою про повернення вкладу по закінченню строку дії договору. Однак, як вказує позивач, у зв'язку з відсутністю готівкових коштів у відділенні, позивачу було відмовлено у видачі вкладу та повідомлено, що видача вкладів призупинена. 03.03.2015 року йому було повідомлено у відділенні банку, що строк депозиту продовжено на три місяці, зі щомісячною виплатою 15% річних, хоча жодних додаткових угод укладено не було. Згідно п. 7 договору, строк розміщення вкладу, визначений п.1 цього договору-заявки не може бути продовжений сторонами. 03.03.2015 року він повторно звернувся до відповідача із письмовою заявою про повернення банківського вкладу, проте кошти йому так і не були повернуті. Отже, на теперішній день за відповідачем залишається заборгованість по видачі вкладу на суму 80000,00 (вісімдесят тисяч) грн. 00 коп. Просив зобов'язати ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (код ЄДРПОУ 09807856) видати йому готівкою одноразовою операцією через касу банку належні йому кошти за договором банківського вкладу №300131/140126/3-14 від 01.12.2014 року у розмірі 80000 (вісімдесят тисяч) грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомляли. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.12.2014 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір банківського вкладу №300131/140126/3-14 «Нові гроші» (в гривні), у відповідності з яким він розмістив вклад на суму 80000,00 грн. строком на 3 місяці, з 01.12.2014 року до 01.03.2015 року, зі щомісячною виплатою 25% річних. 02.03.2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення вкладу по закінченню строку дії договору. Однак, як вказує позивач, у зв'язку з відсутністю готівкових коштів у відділенні, позивачу було відмовлено у видачі вкладу та повідомлено, що видача вкладів призупинена. 03.03.2015 року позивачу було повідомлено у відділенні банку, що строк депозиту продовжено на три місяці, зі щомісячною виплатою 15% річних, хоча жодних додаткових угод укладено не було. Згідно п. 7 договору, строк розміщення вкладу, визначений п.1 цього договору-заявки не може бути продовжений сторонами. 03.03.2015 року позивач повторно звернувся до відповідача із письмовою заявою про повернення банківського вкладу, проте кошти йому так і не були повернуті. У відповідності зі ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення й використання продукції, яка реалізується не території України, для задоволення своєї особистої потреби мають право, зокрема, на захист своїх прав державою; належна кількість продукції й обслуговування; звертання до суду й іншим уповноваженим органам державної влади за захистом порушених прав. Згідно зі ст. 41 Конституції України, «кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є недоторканим…». Згідно з положеннями ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Встановленим фактам відповідають правовідносини, які регулюються ст.ст. 15, 16, 626, 629, 638, 1058, 1060, 1061, 1074 ЦК України, відповідно до яких договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на установлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. За договором банківського вкладу одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплатити вкладникові таку суму та проценти на неї, встановлених договором. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту відсотки. Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Ухилення відповідача від повернення вкладу є незаконним та безпідставним, оскільки відповідно до вимог статті 1066 ЦК України, банк використовує кошти клієнта, гарантуючи його право безперешкодного розпорядження. Він не має права встановлювати непередбачені договором чи законом обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Оскільки стороною договору банківського вкладу є фізична особа, то відповідач не міг відмовити у видачі вкладу. Закон (стаття 1074 ЦК України) не допускає обмежень прав клієнта щодо розпорядження такого вкладу. Такі обмеження можливі лише у випадках, передбачених законом і на підставі судового рішення. Вказаний закон станом на день подання позовної заяви відсутній. Отже, дії відповідача, направленні на ухилення від повернення вкладу є протиправними. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Станом на день розгляду справи, сума заборгованості за договором банківського вкладу №300131/140126/3-14 «Нові гроші» від 01.12.2014 року, яка підлягає поверненню позивачу становить - 80000,00 (вісімдесят тисяч) грн. 00 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved