Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

У вересні 2017 року позивач Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 21.12.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія ««ОМЕГА» [PERSON] було укладено договір(поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/2380039, згідно якого АСК «ОМЕГА» взяла на себе зобов'язання щодо відшкодування шкоди перед третіми особами, яку може бути завдано транспортним засобом «ДЕУ», д.н. [NUMBER], а Страхувальник зобов'язання щодо виконання обов'язків покладених на страхувальника ЗУ «По обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», включаючи своєчасне письмове повідомлення страховика про настання ДТП та надання інших відомостей про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна. 23.02.2017 року відбулось ДТП. учасниками якого були [PERSON] (транспортний засіб «ДЕУ» д.н. [NUMBER]) та транспортний засіб «Шевроле» [NUMBER]. На підставі страхового акту № 5550-ЦВ, розрахунку суми страхового відшкодування, Звіту за шкоду завдану транспортному засобу «Шевроле» [NUMBER] було виплачене страхове відшкодування розмірі 19 044,43 грн. Про ДТП, що сталася 23.02.2017 р. АСК «ОМЕГА» [PERSON] письмово повідомлена не була. Згідно ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Тому позивач просив стягнути стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ АСК «ОМЕГА» 19 044,43 грн. (дев'ятнадцять тисяч сорок чотири) гривні, 43 копійки, як відшкодування матеріальної шкоди. Судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причин неявки суду не повідомлено. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п. ґ), п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Як встановлено в судовому засіданні, 21.02.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія ««ОМЕГА» [PERSON] було укладено договір(поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/2380039, згідно якого АСК «ОМЕГА» взяла на себе зобов'язання щодо відшкодування шкоди перед третіми особами, яку може бути завдано транспортним засобом «ДЕУ», д.н. [NUMBER], а Страхувальник зобов'язання щодо виконання обов'язків покладених на страхувальника ЗУ «По обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», включаючи своєчасне письмове повідомлення страховика про настання ДТП та надання інших відомостей про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна. 23.02.2017 о 18 год. 25 хв. в м.Києві по вул.О.Теліги, 27, водій [PERSON], керуючи транспортним засобом «Део» д.н.з. [NUMBER], порушив вимоги п.2.3 (б), п.13.1 Правил Дорожнього руху України, не вибрав безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем д.н.з. [NUMBER], який зупинився попереду. Внаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 29.03.2017 р. по справі № 761/7447/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На підставі страхового акту № 5550-ЦВ, розрахунку суми страхового відшкодування, Звіту за шкоду завдану транспортному засобу «Шевроле» [NUMBER], позивачем було виплачене страхове відшкодування розмірі 19 044,43 грн. потерпілій особі. [PERSON] в порушення п. 33.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не надав ПрАТ ««Акціонерна страхова компанія ««ОМЕГА» протягом трьох днів з дня настання «ДТП письмове повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, оскільки відповідач [PERSON] в даному випадку несе відповідальність за заподіяну матеріальну шкоду. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст. 993, 1191, 1194 ЦК України, та

Outcome: approved