Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

ТОВ Фірма «ТехНова» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за теплопостачання за період з 01.05.2014 року по 01.01.2019 року у розмірі 29310,74 грн. та судового збору в розмірі 1921,00 грн. 10.09.2019 року ТОВ Фірма «ТехНова» подало до суду заяву про уточнення позовних вимог в якій просять стягнути з [PERSON] заборгованість з централізованого опалення в розмірі 21136,35 грн. за період з 01.05.2014 року по 26.01.2018 року на користь ТОВ фірми «ТехНова» КЕП «Чернігівська ТЕЦ», стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованість з централізованого опалення в розмірі - 6826,04 грн. за період з 26.01.2018 року по 01.01.2019 року на користь ТОВ фірми «ТехНова» КЕП «Чернігівська ТЕЦ», судовий збір в сумі 1921,00 грн. стягнути на користь позивача. В обґрунтування зазначають, що боржникам надавались послуги з централізованого опалення, але оплату за отримані послуги своєчасно не вносили, в результаті чого виникла заборгованість з централізованого опалення в сумі 29310,74 грн., за період з 01.05.2014 року по 01.01.2019 року, яка до цього часу не сплачена. [PERSON] за даними житлово-комунального підприємства Чернігівської обласної корпорації агропромислового будівництва зареєстрований з 20.06.1996 року за вищевказаною адресою. Зазначене підтверджується і паспортними даними [PERSON] , наданими та Договором про поділ спадкового майна від 22.01.2018 року, поданими відповідачем додатками до заяви про перегляд заочного рішення, де наявна інформація щодо місця реєстрації останнього за адресою [ADDRESS] , іншої інформації щодо зміни місця реєстрації у період з 01.05.2014 року по 01.01.2019 року - не надано. Власниками на правах спільної часткової власності з 22.01.2018 року є батько [PERSON] (1/10 частки) та неповнолітній син [PERSON] (9/10 частки). Відповідно приписів ч.4 ст. 319, ст. 322 ЦК України та ст. 177 Сімейного кодексу України [PERSON] як власник (1/10 частки) та батько неповнолітнього сина [PERSON] (9/10 частки) квартири за адресою [ADDRESS] , є належним відповідачем за зобов`язанням по сплаті за послуги з централізованого опалення у період з 22.01.2018 року по 01.01.2019 року. 07.10.2019 року представником відповідача [PERSON] - [PERSON] подано відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог до [PERSON] в повному обсязі. Зазначає, що відповідач [PERSON] не є споживачем житлово-комунальних послуг в квартирі [ADDRESS] . В період з 01.05.2014 року по 01.01.2019 року [PERSON] фактично не проживав за вказаною адресою, що підтверджується актом від 23.07.2019 року ЖКТІ корпорації «Чернігівоблагропромбуд». Відповідно до договору про поділ спадкового майна від 22.01.2018 року 9/10 часток на вказану квартиру набув [PERSON] , 1/10 частину - [PERSON] . Право власності зареєстровано на [PERSON] (9/10 часток) та [PERSON] (1/10 частина), отже відповідач [PERSON] є неналежним відповідачем в даній справі. Ухвалою суду від 21.08.2019 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] та [PERSON] , розгляд справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ТехНова» до [PERSON] , співвідповідач [PERSON] про стягнення заборгованості призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що представником позивача не обґрунтовано вимоги в частині стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] оскільки він не є споживачем послуг, він не є власником квартири і фактично не проживає за адресою [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до ст. 130 ЦПК України. Конверти направлені на відомі адреси повернулися не врученими з відмітками «адресат відсутній». Згідно ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив судове засідання проводити у відсутність відповідача [PERSON] та відповідача [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, судом встановлено: [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть ( а. с. 116) була власником квартири [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] , 2010 року народження зареєстровані за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією особового рахунку ( а. с. 12), копіє паспорту [PERSON] (а. с. 51). Спадкоємцями [PERSON] є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину і відповідно до Договору про поділ спадкового майна від 22.01.2018 ( а. с. 54-56) здійснили розподіл спадкового майна, передавши у власність [PERSON] 9/ 10 частин кв. [ADDRESS] , а [PERSON] 1/10 частину цієї квартири. Право власності зареєстровано 26.01.2019, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 175006657 від 24.07.2019 року ( а. с. 57-59). При цьому в Договорі про поділ спадкового майна від 22.01.2018 визначено, що [PERSON] є законним представником [PERSON] , [INFO] . В акті затвердженому начальником ЖКП корпорації агропромислового будівництва від 23.07.2019 року зазначено, що в квартирі [ADDRESS] в період з 01.05.2014 року по 01.01.2019 року [PERSON] фактично не проживав (а.с.53). Згідно наданого листа-розрахунку по особовому рахунку № [NUMBER] (а.с.4), заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01.05.2014 року по 01.01.2019 року за адресою [ADDRESS] становить 29310,74 грн.. Згідно листа - розрахунку по особовому рахунку [NUMBER] заборгованість за адресою [ADDRESS] за період з 01.05.2014 року по 26.01.2018 року становить 22653,57 грн., за період з 26.01.2018 року по 01.01.2019 року - 6657,17 грн. (а.с. 99) Сторонами не оспорювалося, що КЕП «Чернігівська теплоелектроцентраль» ТОВ ФІРМИ «ТехНова» надає послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання в кв. [ADDRESS] . Відповідно до приписів ч.4 ст. 319, ст. 322 ЦК України власність зобов`язує; власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги, в тому числі централізованого опалення, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, яка діяла на момент виникнення боргу) споживачі житлово-комунальних послуг зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Згідно вимог ч. 3 ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. В силу ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Виходячи з наведених норм чинного законодавства обов`язок своєчасно здійснювати оплату комунальних послуг покладається перш за все на власника. Так повнолітні члени його родини також зобов`язані брати участь у цих витратах, проте солідарний обов`язок не передбачений та вказано, що спори між ними з цього приводу вирішуються в судовому порядку. А отже, сума заборгованості по комунальним послугам підлягає стягненню з власника житлового приміщення, а питання між власником та членами його сім`ї або наймачами про розмір участі у витратах вирішуються між ними самостійно, а в разі наявності спору в судовому порядку, але між ними, а не з організацією, що надає ці послуги. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. З встановлених обставин та вищенаведених норм суд визнає, що заборгованість з оплати наданих послуг за період з 01.05.2014 по 26.01.2018 року ( дата реєстрація права власності за [PERSON] та [PERSON] ) має бути відшкодована позивачу спадкоємцями [PERSON] відповідно до часток прийнятої спадщини - по 1/3 частки. Враховуючи, що позивачем пред`явлені вимоги про стягнення заборгованості з централізованого опалення в розмірі 21136,35 грн. за період з 01.05.2014 по 26.01.2018 лише до відповідача [PERSON] , суд частково задовольняє позовні вимоги і стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість з централізованого опалення за період з 01 травня 2014 року по 26 січня 2018 року в сумі 7045 грн. 45 коп. (21136,35/3=7045,45). Як зазначено в ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачами. Відповідачем [PERSON] , як власником та законним представником власника [PERSON] , у відповідності до вимог ст. 77 ЦПК України, розмір заборгованості за надані послуги за період з 26.01.2018 по 01.01.2019 в сумі 6826,04 грн. не спростований, не надано суду доказів про своєчасну оплату отриманих послуг. Отже, відповідач [PERSON] як власником квартири та законним представником власника квартири [PERSON] , порушено зобов`язання щодо своєчасності та необхідності оплати за надані комунальні послуги, а тому вимоги позивача щодо стягнення боргу з відповідача [PERSON] за період з 26.01.2018 по 01.01.2019 відповідно до положень ч.4 ст. 319, ст. 322 ЦК України, ст.ст. 67,68 ЖК УРСР є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, обставини, що спростовують вказані позовні вимоги, судом не встановлені. При цьому судом не встановлений солідарний обов`язок [PERSON] з проведення оплати наданих послуг за спірний період з відповідачем [PERSON] , відповідно до положень ст. ст. 541, 543 ЦК України, а тому позовні вимоги в частині солідарного стягнення заборгованості з [PERSON] задоволенню не підлягають. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За частинами першою, другою статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів можна реалізувати у позовному провадженні та шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу, перериває перебіг позовної давності. З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до суду з заявою про стягнення заборгованості за кв. [ADDRESS] 03.05.2017, що вбачається з ухвали від 14.11.2018 року у справі № 751/2101/17 ( а. с. 11), в межах строку визначеному ст. 257 ЦК України, а тому відсутні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог - 461 грн. 04 коп. (1921*24/100). Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог - 441 грн. 83 коп. (1921*23/100).

Outcome: partial