Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

У березні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що 17.01.1998 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Єльнинським районним РАЦС Смоленської області Російської Федерації. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Оскільки спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично між ними припинені, через відсутність взаєморозуміння, подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим, [PERSON] просить суд шлюб розірвати, та залишити йому дошлюбне прізвище. У поданому відзиві на позовну заяву просила надати час для примирення на строк шість місяців з метою зберегти шлюб. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі з тих підстав, що у ньому викладені. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином шляхом направлення повістки за зареєстрованим місцем проживання , вважається такою, що повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Заслухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 17.01.1998 року між сторонами укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу від 17.01.1998 року серії [NUMBER] , актовий запис № 2, виданим відділом записів актів громадянського стану адміністрації Єльнинського району Смоленської області Російської Федерації (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , який є повнолітнім. Сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що судом установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, вжиття судом заходів для примирення сторін бажаного результату не надали, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Разом з цим, вимога позову [PERSON] про залишення дошлюбного прізвища задоволенню не підлягає, оскільки спір між сторонами з цього питання відсутній, а позивач не позбавлений можливості звернутись до органів РАЦС у встановленому законом порядку із заявою про зміну прізвища.

Outcome: partial