Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

ТОВ «ФК «Прайм Альянс» звернулося до суду із вказаним позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги наступним. 16 січня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R52120183371B, на підставі якого відповідач для оплати придбаного ним автомобіля KIA CERATO з державним номерним знаком [NUMBER] отримав від банку кредит у сумі 184 320 грн. зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 18% річних і кінцевим строком повернення 16 січня 2019 року. В забезпечення виконання [PERSON] умов цього кредитного договору між банком та відповідачем 16 січня 2012 року було укладено договір застави вищевказаного автомобіля № R52120183371B , за умовами якого у разі невиконання [PERSON] умов кредитного договору щодо повернення грошових коштів заставодержатель має право в рахунок погашення боргу звернути стягнення на предмет застави. 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено Договір про відступлення права вимоги, грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615нв та Договір відступлення прав вимоги за договорами застави № 220615зн, на підставі яких право вимоги до [PERSON] за вищенаведеними кредитним договором та договором застави від ПАТ «ВТБ Банк» перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». В той же час, 22 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу № 29/01/19-1 та Договір відступлення прав вимоги за договорами застави транспортних засобів до Договору факторингу № 29/01/19-1, за якими право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № R52120183371B та договором застави № R52120183371B, укладеними між відповідачем та ПАТ «ВТБ Банк», від ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» перейшло до позивача ТОВ «ФК «Прайм Альянс». Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором ПАТ «ВТБ Банк» виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Натомість відповідач свої обов`язки за вказаним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 09 січня 2020 року сума його заборгованості за кредитним договором становить 236 660 грн. 36 коп., з яких 170 136 грн. 09 коп. - загальна сума заборгованості за кредитом, 15 312 грн. - 3% річних, вирахуваних відповідно до ст. 625 ЦК України, та 51 212 грн. 27 коп. - інфляційні збитки, вирахувані відповідно до ст. 625 ЦК України. В зв`язку з викладеним позивач просить суд його позовні вимоги задовольнити та, по-перше, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № R52120183371B від 16 січня 2012 року звернути стягнення на належний відповідачу автомобіль KIA CERATO з державним номерним знаком [NUMBER] , шляхом надання дозволу ТОВ «ФК «Прайм Альянс» на укладення договору купівлі-продажу цього автомобіля та вчинення подальших дій, пов`язаних з його реалізацією, по-друге, зобов`язати [PERSON] передати ТОВ «ФК «Прайм Альянс» цей автомобіль з комплектом ключів до нього, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, й, по-третє, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс» судовий збір у сумі 3 549 грн. 90 коп. Представник позивача ТОВ «ФК «Прайм Альянс», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, проте позивачем було надано суду заяву про розгляд справи у відсутність його представника, у якій ТОВ «ФК «Прайм Альянс» заявлені позовні вимоги підтримало, просило суд їх задовольнити та не заперечувало проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про час, дату та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 16 січня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R52120183371B, на підставі якого, як вбачається з меморіального ордеру № 47025 від 16 січня 2012 року, відповідач отримав від банку для оплати придбаного ним автомобіля KIA CERATO з державним номерним знаком [NUMBER] , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , видане РЕВ 6-го МРВ м. Горлівка УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, кредит у сумі 184 320 грн. зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 18% річних і кінцевим строком повернення 16 січня 2019 року. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України у редакції, що діяла станом на час укладання цього кредитного договору, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За приписами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 526, 527, 530 ЦК України встановлені загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Натомість згідно Витягу з Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги за договорами застави № 220615зн від 22 червня 2016 року та Додатку 1 до Договору факторингу № 29/01-19-1 від 29 січня 2019 року, а також розрахунків, здійснених позивачем у позовній заяві та долучених до матеріалів справи, станом на 09 січня 2020 року сума заборгованості відповідача за кредитним договором № R52120183371B від 16 січня 2012 року становить 236 660 грн. 36 коп., з яких 170 136 грн. 09 коп. - загальна сума заборгованості за кредитом, 15 312 грн. - 3% річних, вирахуваних відповідно до ст. 625 ЦК України, та 51 212 грн. 27 коп. - інфляційні збитки, вирахувані відповідно до ст. 625 ЦК України. Отже, враховуючи, що розміщеною у параграфі 1 глави 71 частиною першою статті 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, суд доходить переконання, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи ТОВ «ФК «Прайм Альянс» щодо наявності у [PERSON] заборгованості за кредитним договором № R52120183371B від 16 січня 2012 року у сумі 236 660 грн. 36 коп. В той же час, частиною першою статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою. Так, 16 січня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено договір застави № R52120183371B, за яким [PERSON] на забезпечення виконання ним вищенаведеного кредитного договору № R52120183371B від 16 січня 2012 року передав ПАТ «ВТБ Банк» у заставу автомобіль KIA CERATO з державним номерним знаком [NUMBER] . Вказаний договір застави 16 січня 2012 року було посвідчено приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу Донецької області Циганенко В.В. та зареєстровано в реєстрі за № 98, а відомості щодо обтяження даного автомобіля на підставі цього договору застави 17 січня 2012 року було внесено до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Частиною другою статті 22 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що за рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: 1) відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; 2) сплату процентів і неустойки; 3) сплату основної суми боргу; 4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов`язання або умов обтяження; 5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження. Аналогічні положення містить ст. 589 ЦК України. Так, підпунктами 9.3, 9.4 пункту 9 договору застави № R52120183371B від 16 січня 2012 року його сторони погодили, що у разі невиконання заставодавцем умов кредитного договору № R52120183371B від 16 січня 2012 року заставодержатель має право задовольнити свої вимоги за цим кредитним договором у повному обсязі за рахунок вищезазначеного автомобіля, включаючи кредит, проценти за користування кредитом, пеню, комісію та будь-які інші платежі, передбачені кредитним договором, збитки, завдані йому в зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань, а також витрати на здійснення забезпеченої застави вимоги. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні було встановлено, що станом на 16 січня 2019 року [PERSON] свої зобов`язання з повернення грошових коштів, отриманих ним за кредитним договором № R52120183371B від 16 січня 2012 року, не виконав, внаслідок чого станом на 09 січня 2020 року його заборгованість за цим кредитним договором становить 236 660 грн. 36 коп., суд доходить висновку про набуття заставодержателем права на звернення стягнення на предмет застави - автомобіль KIA CERATO з державним номерним знаком [NUMBER] - в рахунок погашення заборгованості за вищенаведеним кредитним договором. Разом з тим, з Договору про відступлення права вимоги, грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615нв від 22 червня 2015 року, Додатку 1 до цього Договору про відступлення права вимоги, акту приймання-передачі Документації від 22 червня 2015 року, Договору відступлення прав вимоги за договорами застави № 220615зн від 22 червня 2015 року, Витягу з додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги за договорами застави № 220615зн від 22 червня 2015 року, Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) № 47555643 від 01 серпня 2015 року слідує, що 22 червня 2015 року ПАТ «ВТБ Банк» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № R52120183371B від 16 січня 2012 року та договором застави № R52120183371B від 16 січня 2012 року відступило ТОВ «ФК «довіра та Гарантія». Крім того, Договір факторингу № 29/01/19-1 від 29 січня 2019 року, Витяг з реєстру боржників, який є Додатком 1 до Договору факторингу № 29/01/19-1 від 29 січня 2019 року, Витяг з Акту приймання-передачі Документації Боржників, який є Додатком 2 до Договору факторингу № 29/01/19-1 від 29 січня 2019 року, Договір відступлення прав вимоги за договорами застави транспортних засобів до Договору факторингу № 29/01/19-1 від 29 січня 2019 року, Витяг з акту приймання-передачі документації, який є додатком № 1 до договору відступлення прав вимоги за договорами застави транспортних засобів до Договору факторингу № 29/01/19 від 29 січня 2019 року, Витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) № 58732185 від 19 березня 2019 року свідчать, що право вимоги до [PERSON] за вищенаведеними кредитним договором та договором застави 29 січня 2019 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відступило позивачу по справі ТОВ «ФК «Прайм Альянс». Частиною першою статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відступлення обтяжувачем забезпеченою обтяженням права вимоги іншій особі до неї також переходять усі права обтяжувача щодо предмета обтяження. Наведене дає суду підстави для висновку, що позивач ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набув право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № R52120183371B від 16 січня 2012 року та договором застави № R52120183371B від 16 січня 2012 року, у тому числі й права на звернення стягнення на предмет застави - автомобіль KIA CERATO з державним номерним знаком [NUMBER] . Частинами першою та третьою статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Так, Витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) № 64442836 від 28 січня 2020 року свідчить, що позивач до початку процедури звернення стягнення на автомобіль KIA CERATO з державним номерним знаком [NUMBER] зареєстрував у Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Пунктом четвертим частини другої статті 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається, у тому числі, спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, згідно пункту другого частини першої якої обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. За таких обставин суд доходить висновку, що заявлені ТОВ «ФК «Прайм Альянс» позовні вимоги в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. При вирішенні питання про стягнення з відповідача судових витрат, суд виходить з вимог ст. 141 ЦПК України, якою передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3 549 грн. 90 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved