overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

У вересні 2017 р. представник Одеського державного університету внутрішніх справ звернувся до суду з даною заявою. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що рішенням Оболонського р/с м. Києва від 18.11.2014 р. позов Одеського ДУВС було задоволено та стягнуто з [PERSON] витрати пов'язані з навчанням у розмірі 11331 грн. 79 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Зазначене судове рішення набрало законної сили 29.11.2014 року. Представник заявника вказує на те, що безпосередньо до виконання виконавчий лист направлявся, коли питання виконання судових рішень, за якими боржниками виступають особи, місцем реєстрації яких є тимчасово окуповані території України та АР Крим, до Департаменту Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України. Проте, 10.03.2016 р. разом із листом від 25.02.2016 р. виконавчий лист повернувся без прийняття до виконання та роз»ясень щодо подальшого руху аналогічних справ. Однак, звернувшись до Прокуратури АРК з проханням сприяння у вирішенні питання щодо погашення грошових коштів, витрачених на навчання молодих фахівців з тимчасово окупованої території АР Крим, 15.06.2017 за вх. № 1318 на адресу Університету надійшов лист із зазначенням, що примусове виконання виконавчих документів (з вересня 2016 р.) здійснюється відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Херсонській обл. Посилаючись на зазначені обставини, представник Одеського державного університету внутрішніх справ просив суд задовольнити заяву та поновити строк пред»явлення виконавчого документа на суму 11 331 грн. 79 коп. у справі № 2/756/5255/14, виданого Оболонським районним судом м. Києва 27.01.2015 р., до виконання. Сторони в судове засідання не з'явилися. Про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд, дослідивши письмові докази у справі встановив обставини, що викладені нижче. Як з'ясовано судом, рішенням Оболонського р/с м. Києва від 18.11.2014 р. позов Одеського ДУВС було задоволено та стягнуто з [PERSON] витрати пов'язані з навчанням у розмірі 11331 грн. 79 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. І зазначене судове рішення набрало законної сили 29.11.2014 р. При цьому 10.03.2016 р. разом із листом від 25.02.2016 р. виконавчий лист повернувся без прийняття до виконання та роз»ясень щодо подальшого руху аналогічних справ. Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України стягувачами, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаним судом поважними, пропущений строк може бути поновлений. Тому враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що причини пропуску Одеським державним університетом внутрішніх справ строку пред'явлення виконавчого листа № 2/756/5255/14 виданого Оболонським районним судом м. Києва 27.01.2015 р., до виконання є поважними. А отже, заява Одеського державного університету внутрішніх справ є законною та обґрунтованою, а отже такою, що підлягає задоволенню. З вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

У вересні 2017 р. представник Одеського ДУВС звернувся до суду з даною заявою. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що рішенням Оболонського р/с м. Києва від 23.01.2015 р. позов Одеського ДУВС задоволено та стягнуто із [PERSON] витрати пов'язані із навчанням у сумі 10875 грн. 90 коп. та судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. Зазначене судове рішення набрало законної сили 03.02.2015 р. Представник заявника вказує на те, що безпосередньо до виконання виконавчий лист на загальну суму 10 875, 90 грн. направлявся, коли питання виконання судових рішень, за якими боржниками виступають особи, місцем реєстрації яких є тимчасово окуповані території України та АР Крим, до Департаменту Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України. Проте, 10.03.2016 р. разом із листом від 25.02.2016 р. виконавчий лист повернувся без прийняття до виконання та роз»ясень щодо подальшого руху аналогічних справ. Однак, звернувшись до Прокуратури АРК з проханням сприяння у вирішенні питання щодо погашення грошових коштів, витрачених на навчання молодих фахівців з тимчасово окупованої території АР Крим, 15.06.2017 за вх. №1318 на адресу Університету надійшов лист із зазначенням, що примусове виконання виконавчих документів (з вересня 2016 року) здійснюється відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області. Тому посилаючись на зазначені обставини, представник Одеського ДУВС просив суд задовольнити заяву та поновити строк пред'явлення виконавчого документа на суму 10875,90 грн. у справі № 2/756/566/15, виданого Оболонським районним судом м. Києва 02.03.2015 р., до виконання. Сторони в судове засідання не з'явилися. Про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд вважає можливим розгляд заяви у відсутність сторін. Суд, дослідивши письмові докази у справі встановив обставини, що викладені нижче. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23.01.2015 р. позов Одеського ДУВС було задоволено та стягнуто із [PERSON] витрати пов'язані із навчанням у сумі 10875 грн. 90 коп. та судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. І зазначене судове рішення набрало законної сили 03.02.2015 р. Як з'ясував суд, 10.03.2016 р. разом із листом від 25.02.2016 р. виконавчий лист повернувся без прийняття до виконання та роз»ясень щодо подальшого руху аналогічних справ. Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України стягувачами, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаним судом поважними, пропущений строк може бути поновлений. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що причини пропуску Одеським державним університетом внутрішніх справ строку пред'явлення виконавчого листа № 2/756/566/15 виданого Оболонським районним судом м. Києва 02.03.2015 р., до виконання є поважними. А отже, заява Одеського державного університету внутрішніх справ є законною та обґрунтованою, а отже такою, що підлягає задоволенню. З вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

У вересні 2017 р. представник ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» звернувся до суду із даною заявою. В обґрунтування заявлених вимог зазначив наступне. 22.02.2017 року Оболонським р/с м. Києва видано судовий наказ у справі № 2-н/756/112/17 (Унікальний номер: 756/2433/17) за заявою ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з [PERSON] Як вказано у заяві, у резолютивній частині судового наказу невірно вказано ідентифікаційний номер боржника, у зв'язку із чим судовий наказ не відповідає вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». Згідно до ч. 1 ст. 219 ЦПК України суд може за власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Згідно до ч. 1 ст. 219 ЦПК України суд може за власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Тому враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву представника ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» про виправлення описки законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

У вересні 2017 р. представник позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23.12.2000 р. між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у відділ державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського РУЮ у м. Києві, а/з № 1535. У шлюбі у сторін народився [PERSON] [INFO] Представник позивач зазначає, що позивач із відповідачем разом не проживають, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства із 2007 р. Після розірвання шлюбу позивач розраховує, що дитина буде проживати разом із нею. Тому враховуючи вищевикладене, представник позивач просить суд розірвати даний шлюб та залишити дитину із матір'ю. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надіслав до суду заяву позивача щодо слухання справи у її відсутність, так як вона мешкає у м. Прага вже 10 р. та підтримує свій позов. Відповідач також не з'явися у судове засідання. З урахуванням вимог ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що неявка позивача і відповідача не перешкоджає вирішенню питання по суті справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив, що 23.12.2000 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського РУЮ у м. Києві, зареєстровано шлюб між сторонами, а/з № 1535 (а.с. 5). [INFO] у сторін народився [PERSON] (а.с. 8), і батьками дитини є позивач та відповідач. Як з'ясував суд, сторони з 2007 р. не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивачка не має наміру зберігати сім'ю. при цьому обидва мешкають поза межами України. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині розірвання шлюбу, як законного та обґрунтованого. Вирішуючи питання щодо позовної вимоги про залишення сина проживати із матір'ю - позивачем по справі, то суд відмовляє у її задоволенні, так як до суду представником позивача не надано жодного доказу щодо існування такого місця мешкання саме позивача. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 640 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

У вересні 2017 р. представник ТОВ «Авто Супутник» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 25.01.2018 року представник ТОВ «Авто Супутник» звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив суд накласти арешт на нерухоме майно, шляхом заборони на його відчуження, а саме на квартиру [ADDRESS] яка належить на праві приватної власності [PERSON], посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову можуть утруднити або унеможливити виконання рішення суду. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено обставини, що викладені нижче. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладанням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Згідно ч. 4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясував обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що заява представника ТОВ «Авто Супутник» [PERSON] про забезпечення позову про забезпечення позову підлягає задоволенню. Тому враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

У вересні 2017 р. представник ТОВ ФК «Кредит-Капітал» звернувся до суду з даною заявою. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що в Оболонському ВДВС м. Києва перебуває на примусовому виконанні виконавчий лист № 2/756/2802/16 виданий 28.09.2016 р. Оболонським р/с м. Києва про стягнення заборгованості із [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк». 11.05.2017 року між ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір про відступлення права вимоги №UB-OP/17-062, відповідно до умов якого ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «Універсал Банк». Посилаючись на вищевикладені обставини, представник заявника просив суд замінити сторону у виконавчому провадженні із заміною сторони ПАТ «Універсал Банк» на його правонаступника ТОВ ФК «Кредит-Капітал» за правом грошової вимоги до гр. [PERSON] по виконавчому листу №2/756/2802/16 виданий 28.09.2016 року Оболонським районним судом м. Києва. Зацікавлені особи в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. В Оболонському ВДВС м. Києва перебуває на примусовому виконанні виконавчий лист №2/756/2802/16 виданий 28.09.2016 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення заборгованості із [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк». 11.05.2017 р. між ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір про відступлення права вимоги №UB-OP/17-062, відповідно до умов якого ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «Універсал Банк». Згідно ст. 512 ЦК України, однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином. У відповідності до ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в повному обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд, повно та всебічно оцінивши письмові докази, прийшов до висновку, що заява ТОВ ФК «Кредит-Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

У вересні 2017 р. представник ТОВ ФК «Кредит-Капітал» звернувся до суду з даною заявою. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що в Оболонському ВДВС м. Києва перебуває на примусовому виконанні виконавчий лист № 2/756/507/13 виданий 05.04.2013 р. Оболонським р/с м. Києва про стягнення заборгованості із [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк». Як вказано у заяві, 11.05.2017 р. між ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір про відступлення права вимоги № UB-OP/17-062, відповідно до умов якого ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «Універсал Банк». Тому посилаючись на вищевикладені обставини, представник заявника просив суд замінити сторону у виконавчому провадженні із заміною сторони ПАТ «Універсал Банк» на його правонаступника - ТОВ ФК «Кредит-Капітал» за правом грошової вимоги до гр. [PERSON] по виконавчому листу № 2/756/507/13 виданий 05.04.2013 р. Оболонським р/с м. Києва. Жодна сторона в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. В Оболонському ВДВС м. Києва перебуває на примусовому виконанні виконавчий лист № 2/756/507/13 виданий 05.04.2013 р. Оболонським р/с м. Києва про стягнення заборгованості із [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк». 11.05.2017 р. між ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір про відступлення права вимоги № UB-OP/17-062, відповідно до умов якого ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «Універсал Банк». Згідно ст. 512 ЦК України, однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином. У відповідності до ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в повному обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд, повно та всебічно оцінивши письмові докази, прийшов до висновку, що заява ТОВ ФК «Кредит-Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

У вересні 2017 р. скаржник [PERSON] звернувся до суду з даною скаргою. В обґрунтування заявлених вимог скаржник зазначив, що 26.07.2011 р. Оболонським р/с м. Києва прийнято рішення по справі № 2-2119/2011 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, пені, 3% річних від простроченої суми, інфляційного збільшення суми боргу, яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 100750 дол. США, що за курсом НБУ станом на 25.07.2011 р. становить 803088 грн. 33 коп., боргу за договором позики від 30.01.2008 р., 3% річних від простроченої суми у розмірі 49775 грн. 51 коп., а всього - 852863,84 грн. та стягнуто з відповідача судові витрати у розмірі 1820 грн. Як вказано у скарзі, 31.10.2011 р. Оболонським р/с м. Києва було видано виконавчий лист № 2-2119, виданий 31.10.2011 р. у справі № 2-2119/2011 р. про стягнення боргу у розмірі 852863,84 грн. за договором позики та виконавчий документ у справі № 2-2119/2011 р. про стягнення судових витрат у розмірі 1820 грн. При цьому скаржник вказує, що у даних постановах було зазначено про те, що виходом державного виконавця за адресою місця проживання боржника, останнього не розшукано, у зв'язку з чим перевірити його майновий стан не виявилося можливим. Згідно відповідей ДПА України за боржником рахунки зареєстровано, проте кошти відсутні та місце роботи невідомо. Згідно відповіді УДАІ м. Києва за боржником зареєстровано транспортний засіб, який перебуває у розшуку понад рік. Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та довідки з РПВНМ за боржником нерухомості не зареєстровано. Між тим, постановою державного виконавця накладено арешт на все майно боржника та внесено відповідні відомості до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Тому вважає, що головним державним виконавцем Поліщук В.В. виконавчий документ було повернуто йому, як стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. Також вважає, що Поліщук В.В. зробила абсурдні висновки під час примусового виконання рішення Оболонського р/с м. Києва, нагадують не передбачені ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. принципи неупередженості, своєчасності дій та виконання дій у повному обсязі, а лише спроби звільнення Боржника від відповідальності, спроби умисно не знайти будь-яке майно за Боржником, уникнути належної перевірки майнового стану Боржника,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

У вересні 2018 р. [PERSON], [PERSON] звернулись до суду із заявою про призначення їх опікунами недієздатної [PERSON]. На обґрунтування заяви вказали, що [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає за пресою: [ADDRESS], яка страждає хронічним психологічним захворюванням, є інвалідом II группи, перебуває на обліку в Святошинському психоневрологічному інтернаті, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Харківського районного суду від 11 березня 1996 р, визнано [PERSON], [INFO], недієздатною та розпорядженням від 21.11.1996 р. № 585, Харківської районної адміністрації призначено опікуна [PERSON], [INFO], яка проживала за адресою, [ADDRESS]. Однак призначений опікун [PERSON] померла [INFO]. Заявники у судовому засіданні підтримали заяву, посилаючись на обставини викладені в заяві. Заінтересовані особа проти заяви не заперечували та просили суд задовольнити заяву на підставі подання Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації. Суд вважає розглядати справу за відсутності [PERSON], щодо якої вирішується питання про призначення їй опікунів. Заслухавши пояснення заявників, зацікавлених осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.03.1996 року Харківський районний суд м. Києва ухвалив рішення, яким визнано недієздатною [PERSON] [INFO] (а.с. 11). Відповідно до заповіту [PERSON], яка померла 22.06.2018 року та заповіла своє майно [PERSON] [INFO], а в разі якщо вона помре до відкриття спадщини, не прийме або відмовиться від спадщини чи буде усунена від права на спадкування, заповіла дочці [PERSON] [INFO] (а.с. 18). За приписом статті 58 ЦК України над фізичними особами, які визнані недієздатними, встановлюється опіка. Відповідно до частини 1 статті 60 цього Кодексу суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника (частина 4 статті 63 ЦК України) Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників (частина 5 статті 63 ЦК України). Голосіївською районною в м. Києві державною адміністрацією як органом опіки та піклування внесено подання про призначення [PERSON] та [PERSON] опікунами над недієздатною [PERSON] (а.с. 15-16). Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали заявникам виконувати обов'язки опікунів. Зважаючи на викладене, суд вважає заяву [PERSON] та [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved