Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

У вересні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовну заяву мотивує тим, що в їхній установі навчаються, виховуються, проживають та знаходяться на повному державному утриманні [PERSON], [PERSON], яким згідно розпорядження голови Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 29.05.2014 року надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Окрім того рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 15.04.2014 року [PERSON] та [PERSON] відібрані від батьків без позбавлення батьківських прав. Оскільки, відповідачі є батьками дітей просить стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку щомісяця. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Проте, від [PERSON] загальноосвітньої школи інтернат І-ІІ ступенів Закарпатської обласної ради в надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника, в якому зазначено, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд позов задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачі [PERSON], [PERSON]Г.у судове засідання не з`явилися. На адресу суду від них надійшла де зазначено, що позовні вимоги не визнають, заперечують щодо задоволення позову. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд робить наступні висновки. Встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5,8,9) Як вбачається з заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду № 303/1660/14-ц від 15 квітня 2014 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] від [PERSON] та [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Судом встановлено, що розпорядженням голови Мукачівської РДА «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» від 29.05.2014 року № 198 [PERSON] та [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.7). Відповідно до довідки № 343 від 10.09.2018 року, [PERSON], [INFO] зарахований на навчання до Домбоківської спеціальної школи-інтернат І-ІІ ступенів Закарпатської обласної ради, як дитина позбавлена батьківського піклування та знаходиться на повному державному утриманні (а.с.6). Відповідно до довідки № 550 від 26.11.2018 року [PERSON], [INFO] зарахований на навчання до Домбоківської спеціальної школи-інтернат І-ІІ ступенів Закарпатської обласної ради, як дитина позбавлена батьківського піклування та знаходиться на повному державному утриманні. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесіє Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989p., батько (- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч.2ст.51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України). Відповідно ізст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно\~ст.141СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно до ч. 1 ст.\~184\~СК України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу Українипри розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що діти мають статус дитини позбавленої батьківського піклування, знаходиться на повному державному утриманні, батьки дітей участі в забезпеченні матеріальних потреб дітей не приймають, а також те, що позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти в мінімальному розмірі визначеному законом, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та про наявність підстав до його задоволення. Інших обставин, які б давали підстави для стягнення аліментів у більшому чи меншому розмірі, судом не встановлено. Крім того, відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідачів підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved