Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

У березні 2018р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 56, 57) до відповідача [PERSON], в якому просив суд: стягнути з відповідача на свою користь у відшкодування матеріальної шкоди 55418,0 грн.; у відшкодування моральної шкоди 5000,0 грн.; витрати на проведення оцінки заподіяних збитків у розмірі 1800,0 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. 26 грудня 2017р. відбулося залиття його квартири [NUMBER] з вище розташованої квартири [NUMBER], власником якої є відповідач, а саме було залито: стелю, стіни та підлогу. Відповідно до акта комісії від 27 грудня 2017р., складеного працівниками ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг», залиття квартири позивача сталось внаслідок пошкодження самовільно встановленого вентиля на радіаторі опалення в квартирі [ADDRESS]. На звернення безпосередньо до відповідача для надання пояснень або можливості йому самостійно усунути наслідки залиття та пошкодження житлового приміщення відповідач [PERSON] не реагує, приймати участь у вирішенні даного питання не бажає. Тому, позивач звернувся до суду для захисту своїх порушених прав, оскільки крім матеріальної шкоди, йому було заподіяно, ще і моральну шкоду, яка полягала в душевних стражданнях, дискомфорті спричиненим пошкодженням майна, подальшим проживанням родини позивача в вологому зіпсованому приміщенні, руйнуванням запланованого проведення новорічних свят разом з родиною, що виникло, як наслідок залиття квартири з вини відповідача. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 червня 2018р. було відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до розгляду. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2018 року, занесеною по протоколу судового засідання, залучено в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва». 04 вересня 2018р. на адресу суд надійшов відзив на позов (а.с. 72-77), в якому відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що його квартиру після залиття не оглядали, тому комісія не мала підстав стверджувати, що залиття квартири сталось внаслідок пошкодження вентиля на радіаторі опалення у квартирі [ADDRESS] при цьому він самовільно не встановлював зазначений вентиль, його встановленням займалася спеціально навчена людина - сантехнік, який був представником обслуговуючої організації, а, тому вентиль був встановлений не самовільно, а з погодженням і у присутності представників обслуговуючої організації. В силу закінчення терміну зберігання такі документи відповідач надати не в змозі. Також сторона відповідача не погоджується з наданим стороною позивача Звітом №14/18 (визначення розміру майнової шкоди) від 06 лютого 2018р., оскільки виконавець звіту (оцінювач) не є експертом чи спеціалістом, він не несе відповідальності за завідомо неправдивий висновок. Звіт не є висновком експерта. Таким чином, оскільки ФОП «[PERSON]» не був призначений судом спеціалістом, не дав висновок експерта, а лише звіт, то він не є експертом чи спеціалістом, тому зазначений звіт не є достовірним, належним, допустимим, достатнім доказом. Також сторона відповідача не погоджується з понесеними стороною позивача витратами на проведення зазначеного звіту, оскільки на розрахунковій квитанції №888526 не вказано особу-платника, яка оплатила оцінку майнової шкоди після залиття квартири позивача, а тому позивач не підтвердив той факт, що саме він, а не якась інша особа, поніс витрати на оцінку майнової шкоди. Крім того, як відомо відповідачу на теперішній час позивачем вже здійснений в його квартирі відновлювальний ремонт, а тому поданий ним звіт не може бути взятий судом до уваги. Дійсні витрати, які поніс позивач на відновлювальний ремонт до суд не надані. Розмір моральної шкоди на думку сторони відповідача є необґрунтованим та безпідставним. На думку відповідача, у разі вчасного перекриття несправного крану магістралі гарячої води опалення будинку [ADDRESS] 26 грудня 2017р., викликаною аварійною службою АК «Київводоканал» наслідки шкоди в результаті залиття квартири позивача були б меншими. В судовому засіданні позивач, представник третьої особи, заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просили суд позов задовольнити. Відповідач та його представник проти позову заперечили, з підстав наведених у відзиві на позов, просили суд залишити позов без задоволення. Допитаний в судовому засіданні, за клопотанням сторони позивача, свідок [PERSON], суду пояснив, що він є сусідом сторін, його квартира розташована під квартирою позивача, зі сторонами свідок перебуває у гарних сусідських стосунках. Свідок підтвердив в судовому засіданні, що дійсно 26 грудня 2017р., внаслідок руйнації, встановленого в квартирі відповідача вентиля на радіаторі опалення мало місце залиття квартири позивача та нижче розташованої квартири свідка. Після залиття слюсарем сантехніком були оглянуті всі ці квартири та встановлена причина залиття. Крім того, на місце залиття була викликана бригада аварійної служби, яка здійснила перекриття опалення в будинку. В досудовому порядку, відповідач визнав, що залиття квартир, які розташовані нижче відбулося з його вини і по сусідські здійснив відшкодування матеріальної шкоди свідку. З позивачем відповідач також намагався владнати спір, проте квартира позивача була дуже пошкоджена, оскільки залиття відбувалося гарячою водою напередодні Нового року, однак вони не домовились. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 26 грудня 2017р. відбулося залиття квартири № [ADDRESS] яка на праві спільної сумісної власності належить позивачу та членам його сім'ї: [PERSON], [PERSON] в рівних долях. Залиття квартири сталося внаслідок пошкодження вентиля на радіаторі опалення у вище розташованій квартирі [ADDRESS], що належить на праві власності відповідачу, в якій було встановлено вентиль не призначений для випуску повітря на радіаторі опалення. Вищезазначені обставини підтверджується актом від 27 грудня 2017р., складеним ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг. (а.с. 5). Згідно із звітом № 14/18 (визначення розміру майнової шкоди), який було здійснено на замовлення позивача, розмір майнової шкоди в результаті залиття квартири [ADDRESS] станом на момент складання даного звіту становить 55418,00 грн. (а.с. 6-33). Згідно розрахункової квитанції №888526 від 06 лютого 2018р. за складання зазначеного звіту сплачено 1800,0 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1192 ЦК України, з врахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 Постанови від 27 березня 1992р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди», що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Частина 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобов'язує. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звзяок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що залиття квартири позивача мало місце з вини сторони відповідача, при цьому на спростування розміру заподіяної шкоди відповідачем не надано жодного належного і допустимого доказу, а тому з відповідача на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди підлягає стягненню сума у розмірі 18472,67 грн., що відповідає його частці у праві власності на квартиру [ADDRESS]. В іншій частині відшкодування матеріальної шкоди слід відмовити, оскільки, позивачу належить лише третина цієї квартири. Доводи сторони відповідача, з приводу того, що ним самовільно не було встановлено вентиль, його встановленням займалася спеціально навчена людина - сантехнік, який був представником обслуговуючої організації, судом оцінюються критично, оскільки не підтверджені належними доказами. Крім того. судом враховано, що вентиль, який був встановлений на системі опалення в квартирі відповідача не був призначений для цієї мети. Не погоджується суд, і з доводами сторони відповідача з приводу того, що звіт №14/18 від 06 лютого 2018р. складено особою яка не є експертом чи спеціалістом, а тому його не слід брати до уваги, при цьому судом враховано, що сторона відповідача не є фахівцем у вказаній галузі, і протягом всього часу розгляду справи в суді стороною не було надано жодного доказу на спростування, я к і не заявлялись клопотання про призначення по справі судової експертизи чи рецензування вказаного звіту. Категорично судом оцінюються і твердження відповідача, що розмір фактичних витрат, які були витрачені стороною позивача на відновлення квартири значно є меншим суми вартості відновлювальних робіт зазначеної у звіті, оскільки такі твердження ґрунтуються виключно на припущеннях сторони. Також спростовуються показами допитаного в судовому засідання свідка, зауваження сторони відповідача, що не було визначено комісією дійсної причини залиття квартири позивача. Частиною 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У відповідності з п. 3 ч. 2 цієї статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Враховуючи роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, даних у п.9 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31 березня 1995 р., згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, при визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що мало місце залиття квартири позивача, з вини відповідача, внаслідок якого було пошкоджено його майно, також вказане залиття спричинило у позивача тривалий стресовий стан та душевні переживання, враховуючи те, що відбулося напередодні новорічних свят, а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню у розмірі 3000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1800,0 грн. вартості проведення звіту про оцінку матеріального збитку, припущення відповідача, що вартість проведення могла оплатити якась інша на відміну від позивача особа, судом оцінюється критично, оскільки матеріали справи не містять відомості про уповноваження стороною позивача вчинити зазначені дії, а також з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1409,6 грн. '

Outcome: partial