Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона та відповідач [PERSON], 25 серпня 2007 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 343. Від цього шлюбу у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім»ї стало те, що між сторонами немає подружніх стосунків, відсутнє почуття взаємоповаги та довіри один до одного. Між сторонами виникли розбіжності, у них різні погляди на життя, вони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, сім'я фактично розпалась, її збереження недоцільне. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 343. Позивач в судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав, просив задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 серпня 2007 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 343. Від цього шлюбу у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Як вбачається з матеріалів справи, що між сторонами виникли розбіжності, у них різні погляди на життя, вони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, сім'я фактично розпалась, її збереження недоцільне. Як вважає позивач, спір про право між сторонами відсутній. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Зі змісту ст. 112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON], є неможливим, оскільки сторони тривалий час не мешкають разом, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, строк для примирення нічого не змінить. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] та зареєстрований 25 серпня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 343. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved