Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13.03.2013 р. [PERSON] надав [PERSON] в борг грошові кошти в розмірі 56000 грн., які відповідач повинен був повернути до 31.12.2014 р., про що було складену відповідну розписку. У визначений строк - 31.12.2014 р. відповідач позику у жодному розмірі не повернув, на звернення позивача повернути борг [PERSON] не реагує. Тому посилаючись на вищевикладені обставини позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 56000 грн. та судові витрати. Позивач у судове засідання так і не з'явився, надіслав свою заяву щодо слухання справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглядати справу заочно на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив, що 13.03.2013 р. позивач [PERSON] у присутності свідка [PERSON] надав відповідачу [PERSON] в борг грошові кошти в розмірі 56000 грн., які відповідач повинен був повернути до 31.12.2014 р., про що було складену відповідну розписку.(а.с. 6). У визначений строк - 31.12.2014 р. відповідач позику у жодному розмірі не повернув, на звернення позивача повернути борг [PERSON] не реагує. У відповідності до ст. 1046 ЦК України «за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками». Згідно до ст. 1047 ЦК України «договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний іншою стороною. Як з'ясовано судом, станом на момент розгляду справи позивачу борг відповідачем у сумі 56000 грн. повернуто не було. У відповідності до ст. 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання неналежне виконання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). У відповідності ст. 625 ч. 1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Тому суд вважає, що за доцільне стягнути із відповідача [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики у сумі 56000 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору. Тому

Outcome: approved