Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

У березні 2015 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порядку забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] по договору позики між сторонами був укладений договір застави автомобіля. Відповідач допустив невиконання умов договору позики у зв'язку з чим, за рішенням суду з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто суму боргу у загальному розмірі 128665,65 грн. Рішення суду боржником не виконано. Умовами договору застави автомобіля передбачено, що позивач має право на свій розсуд звернути стягнення на предмет застави відповідно до умов договору або законодавства України. Положеннями статті 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено один із способів звернення стягнення на предмет застави - передачу предмета застави у власність обтяжувала в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання. За таких обставин, позивач просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед [PERSON] у загальному розмірі 128665,65 грн. звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки MG, модель 550, 2011 року випуску, д.н.з. [NUMBER], шляхом передачі вказаного транспортного засобу у приватну власність [PERSON], вирішити питання про розподіл судових витрат. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов, не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою своєї реєстрації. За таких підстав, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у матеріалах справи доказах. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 11 жовтня 2012 року між сторонами укладено договір позики, за умовами якого позивач передав у позику відповідачу грошові кошти у сумі 77372,24 грн., строком до 11 січня 2013 року. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11 липня 2013 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики у сумі 72896,16 грн. та неустойку за несвоєчасне повернення позики у сумі 54080,00 грн., вирішено питання про розподіл судових витрат. В порядку забезпечення виконання зобов'язань за договором позики від 11 жовтня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір застави автомобіля, відповідно до якого предметом застави є рухоме майно, яке належить на праві власності заставодавцю, - автомобіль марки MG, модель 550, 2011 року випуску, д.н.з. [NUMBER]. Предмет застави оцінений сторонами в сумі 175900 грн. За положеннями п. 4.1. договору застави заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави при настанні хоча б однієї обставини з наступних: - невиконання або неналежне виконання заставодавцем умов договору позики (при несвоєчасному поверненні позики повністю або її частини, або несвоєчасній сплаті процентів, комісій, тощо); - невиконання або неналежне виконання заставодавцем умов договору застави; - в інших випадках, передбачених законодавством України. Відповідно до п. 4.2. договору звернення стягнення на предмет застави та реалізацію предмету застави, на який буде звернене стягнення, здійснюється на розсуд заставодержателя відповідно до умов цього договору або законодавства України. Договір застави автомобіля укладений між сторонами у письмовій формі та посвідчений 11 жовтня 2012 року приватним нотаріусом КМНО Євтушок І.О., реєстровий № 1646. Застава вказаного автомобіля зареєстрована як приватне обтяження 11 жовтня 2012 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 11 жовтня 2012 року. (а.с. 23-24) За приписами ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При розгляді справи № 756/2790/13-ц судом було встановлено, що відповідач не виконав умови договору позики від 11 жовтня 2012 року в частині повернення суми позики та сплати неустойки за неналежне виконання умов договору. Сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 126976,16 грн. Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 липня 2013 року набуло законної сили. Відтак, вказані обставини звільнені від доказування. Відповідно до ст.1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). За правилами ст. 574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Згідно зі ст. 589 ЦК України разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.2 ст.590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Отже, вказаний Закон є спеціальним з питань правового режиму регулювання обтяжень рухомого майна. Положення Закону України «Про заставу» застосовуються лише в частині, що не суперечать Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Відповідно до ч.1 ст.24 Закону звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Згідно зі ст. 25 Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження, опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача, спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст.26 цього Закону, початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження, тощо. За правилами ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах, передачі рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом, тощо. Матеріалами справи підтверджено, що у відповідача перед позивачем існують боргові зобов'язання, що виникли на підставі договору позики. Розмір заборгованості за договором позики встановлений рішенням суду, яке набуло законної сили, та становить 126976,16 грн. Крім того, рішенням суду з відповідача на користь позивача стягнуто судовий збір у сумі 1689,49 грн. (а.с. 18-20) Виконання відповідачем зобов'язань за договором позики забезпечено заставою автомобіля, який на праві власності належить [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 18 травня 2012 року. Відомості про заставу рухомого майна внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Положеннями договору застави передбачено право позивача звернути стягнення на предмет застави відповідно до вимог чинного законодавства України. Наведеними нормами Закону встановлено право обтяжувача на вибір способу звернення стягнення в порядку, передбаченому ст.ст. 25, 26 Закону. Докази погашення відповідачем заборгованості за договором позики у матеріалах справи відсутні. Відтак, позивач має право звернути стягнення на предмет застави шляхом передачі автомобіля у власність позивача в рахунок виконання грошового зобов'язання. Відповідно до довідки про оцінку майна № 328-07-15 від 22 липня 2015 року, складеної ПП «Тасадор», ринкова вартість автомобіля марки MG, модель 550, 2011 року випуску, д.н.з. [NUMBER], складає 125700 грн. Оцінка зроблена за результатом огляду автомобіля та з урахуванням наявних пошкоджень та дефектів. Ринкова вартість предмета застави станом на час розгляду справи є співмірною із сумою боргу відповідача. 07 березня 2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою щодо погашення заборгованості за договором позики та виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва. У вимозі позивач повідомив про свій намір звернути стягнення на предмет застави. Зі змісту позовних вимог вбачається, що до суми заборгованості, в рахунок погашення якої заявлені вимоги про звернення стягнення на предмет застави, позивачем включено судовий збір у розмірі 1689,49 грн. Разом з тим, зобов'язання відповідача по сплаті судового збору виникло на підставі рішення суду, порядок виконання якого встановлений ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження». Отже, таке зобов'язання відповідача не може бути виконано за рахунок предмета застави, оскільки договором застави забезпечення виконання таких вимог не передбачено. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову, вирішує звернути стягнення на автомобіль марки MG, модель 550, 2011 року випуску, д.н.з. [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу, шляхом передачі вказаного автомобіля у власність [PERSON] в рахунок виконання [PERSON] перед [PERSON] зобов'язання, що виникло на підставі договору позики від 11 жовтня 2012 року, у сумі 126976,16 грн. У задоволенні решти позовних вимог суд вирішує відмовити з підстав, наведених вище. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1269,76 грн.

Outcome: partial