Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

У березні 2015 року ФГ «Сатурн» звернулося до суду із позовом до [PERSON] та ПСП «Полтавка», треті особи: Управління Держземагентства в Первомайському районі та Реєстраційна служба Первомайського МРУЮ Миколаївської області, в якому просило визнати недійсним договір оренди земельної ділянки належної [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №979128, площею 5,7229 га, кадастровий номер 4825485500:04:000:0004, укладений між [PERSON] та Приватним сільськогосподарським підприємством «Полтавка» 26.09.2013 року та зареєстрований Реєстраційною службою Первомайського МРУЮ Миколаївської області 12.11.3013 року. Обгрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що 01 квітня 2005 року між [PERSON], батьком відповідача, як орендодавцем, та ФГ «Сатурн», як орендарем, було укладено договір оренди належної [PERSON], земельної ділянки площею 5.72 га. строком на 10 років. Договір зареєстровано у Книзі №4 записів державної реєстрації договорів оренди землі по Полтавській сільській раді 01.09.2006 року за № 04060220008. На думку позивача даний договір діє з моменту проведення державної реєстрації у відповідності до п.8.3.7 договору тобто з 01.09.2006 року до 03.09.2016 року. Згодом [PERSON] помер. У 2012 року державним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом відповідачу по справі [PERSON]. 26.09.2013 року між [PERSON], та співвідповідачем ПСП «Полтавка» було укладено договір оренди даної земельної ділянки строком на 49 (сорок девять) років. Позивач вважає, що договір оренди земельної ділянки, укладений між [PERSON] та ПСП «Полтавка» є недійсним з моменту його укладення, оскільки він був укладений під час дії іншого договору оренди, укладеного між позивачем та батьком відповідача. Відповідно до ч. 4 ст. 32 Закону України « Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачене договором оренди землі. Умовами договору оренди землі, який укладений між [PERSON] та ФГ «Сатурн» 01.04.2005 року, не передбачено припинення дії договору в разі зміни власника переданої в оренду земельної ділянки. Відповідач [PERSON], у встановленому порядку отримав спадщину у вигляді даної земельної ділянки, відповідно, отримав всі права та обовязки спадкодавця, і тому договір оренди землі від 01.04.2005 року на переконання позивача є чинним до 01.09.2016 року. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити. Представники відповідачів [PERSON] та ПСП «Полтавка» в судовому засіданні позов не визнали, так як вважають, що на час розгляду справи в суді договір оренди землі від 01 квітня 2005 року укладений між [PERSON] та ФГ «Сатурн» є припиненим, так як строк його дії сплив. Представники третіх осіб Управління Держземагентства в Первомайському районі та Реєстраційної служби Первомайського МРУЮ Миколаївської області в судове засідання не зявились, надали заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що дійсно 01 квітня 2005 року між [PERSON] та ФГ «Сатурн» було укладено договір оренди належної [PERSON], земельної ділянки площею 5.72 га., розташованої в межах Полтавської сільської ради Первомайського району Миколаївської області строком на 10 років. Державну реєстрацію договору оренди землі було здійснено лише 01.09.2006 року. 27 жовтня 2006 року [PERSON] помер. 22 червня 2012 року син [PERSON] [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку. 12 листопада 2012 року [PERSON], на підставі розпорядження Первомайської районної адміністрації від 14 вересня 2012 року за № 431-р отримав державний акт на право власності на цю ділянку серії ЯК №979128, ділянка площею 5,7229 га, кадастровий номер 4825485500:04:000:0004. 26 вересня 2013 року [PERSON] уклав договір оренди вказаної земельної ділянки з Приватним сільськогосподарським підприємством «Полтавка» строком на 50 років. Цей договір був зареєстрований Реєстраційною службою Первомайського МРУЮ Миколаївської області 12.11.3013 року. Таким чином відповідач [PERSON] уклав договір оренди отриманої ним у спадщину після смерті батька земельної ділянки під час дії договору оренди тієї ж земельної ділянки, укладеного його батьком за життя, з іншим сільськогосподарським підприємством. Представники відповідачів в судовому засіданні стверджували, що [PERSON] не знав про існування договору оренди землі від 01 квітня 2005 року укладеного між його батьком та ФГ «Сатурн», а тому уклав договір оренди успадкованої ним земельної ділянки з ПСП «Полтавка» після отримання на неї правовстановлюючих документів. Крім того представники відповідачів наголошували на тому, що на момент розгляду справи в суді попередній договір оренди є припиненим з 01 квітня 2015 року, оскільки він був укладений 01 квітня 2005 року на строк 10 років, а тому предмет спору фактично відсутній. Суд погоджується з тим, що договір оренди землі від 01 квітня 2005 року дійсно є припиненим з 01 квітня 2015 року виходячи з положень ст.ст. 627, 638 ЦК України, ст.ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі» та правової позиції викладеної у Постанові Верховного Суду України № 6-162цс13 від 19 лютого 2014 року, які визначають, що строк дії договорів оренди слід обчислювати з моменту їх укладення а не державної реєстрації, та враховуючи те, що з 2015 року вказана земельна ділянка не використовується ФГ «Сатурн», що підтвердив в судовому засіданні представник позивача. В той же час, позивач звернувся до суду 30 березня 2015 року, тобто під час дії попереднього договору, а спірний правочин, договір оренди землі, взагалі був укладений ще 26.09.2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Статтею 215 ч. 1 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачене договором оренди землі. За наведених обставин слід задовольнити позов та визнати недійсним договір оренди земельної ділянки належної [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №979128, площею 5,7229 га, кадастровий номер 4825485500:04:000:0004, укладений між [PERSON] та ПСП «Полтавка» 26.09.2013 року. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в рівних частках з кожного.

Outcome: approved