Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

У березні 2021 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», від імені\~якого діє\~філія Закарпатське обласне управління АТ «Ощадбанк», звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 12 березня 2020 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №120320084, згідно з яким відповідачу надано кредит в розмірі 27000,00 (двадцять сім тисяч) гривень строком на 60 місяців з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 11 березня 2025 року на споживчі цілі. Згідно п.п. 2.4.1., 3.3.3., 4.3.1.-4.3.3., 8.3. Кредитного договору відповідач зобов`язувалася за користування кредитом сплачувати відповідну плату (проценти) в розмірі 56% річних; здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 450 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 11-го числа місяця, наступного за звітним, починаючи з квітня 2020 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим Договором; належним чином виконувати всі умови цього Договору та взяті на себе цим Договором зобов`язання; у строки, обумовлені цим Договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим Договором, а у випадку порушення умов цього Договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в Договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки; за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу. У відповідності до п.п. 3.1.1., 3.2.1. Кредитного договору банк надає кредит протягом одного банківського для з моменту виконання позичальником всіх та кожної з наведених нижче умов надання кредиту, зокрема, сплати позичальником комісійної винагороди за надання кредиту в розмірі 1350 грн. протягом 1 банківського дня з моменту підписання цього Договору; банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок позичальника. Пунктом 3.9.1. Кредитного договору банку надано право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником та/або Поручителем взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим Договором та/або договорами забезпечення (за наявності) та/або іншими договорами, укладеними позичальником з банком, вимагати повернення суми кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають до сплати за цим Договором), строк сплати яких ще не настав, в повному обсязі у тому числі, але не виключно, у разі якщо відбулася будь-яка із наступних подій, зокрема, затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та/або процентів за користування кредитом на один календарний місяць. Згідно з п.3.9.3. Кредитного договору строк повернення кредиту є таким, що настав і позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після настання будь-якого із наступних випадків (обставин), зокрема, прострочення виконання зобов`язань позичальника за цим Договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 календарних днів. Тому у відповідності до п.3.10.1. Кредитного договору, сторони домовились про зміну умов зобов`язання за цим Договором, а саме: зміну терміну остаточного повернення кредиту у зв`язку з настанням вказаних в п.3.10.2. Договору обставин (порушення зобов`язань позичальника за цим Договором) (відкладальні обставини). Позивач виконав свої зобов`язання та перерахував на поточний рахунок відповідача 25650,00 грн. (з врахуванням різниці, сплаченої відповідачем на користь банку комісійної винагороди за надання кредиту згідно п.3.1.1. Кредитного договору). Відповідач взяті на себе зобов`язання щодо сплати основного боргу та відсотків за користування кредитними коштами, у розмірі та строки, визначені Кредитним договором, не виконав. Прострочення виконання зобов`язань [PERSON] за Кредитним договором виникло починаючи із 11 листопада 2020 року. Позивач вказує, що свої зобов`язання по видачі кредиту виконав, тоді як відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим за ним станом на 17 лютого 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 23691 гривня 13 копійок, з яких: 19442 гривні 04 копійки - заборгованість за основним боргом; 3703 гривні 15 копійок заборгованість по відсотках за користування кредитом, що нараховані за період із 12.03.2020 року по 11.02.2021 року; 108 гривень 72 копійки - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту та процентів; 437 гривень 22 копійки втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та процентів. Зважаючи на викладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у зазначеному вище розмірі за договором про споживчий кредит та судові витрати. У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву не надав. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 22 березня 2021 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, зазначивши, що позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] 27 липня 2021 року подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, також в заяві зазначила про те, що позов визнає. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, зважаючи на таке. Судом установлено, що 12 березня 2020 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 120320084, згідно якого відповідачу надано кредит в розмірі 27000,00 (двадцять сім тисяч) на споживчі цілі з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 11 березня 2025 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього Договору, а також зі сплатою процентів в розмірі 56% річних (фіксована процентна ставка). Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Факт виконання позивачем вказаних зобов`язань підтверджується меморіальним ордером №120320084 від 12 березня 2020 року, згідно якого відповідач [PERSON] отримала кредитні кошти в сумі 25650,00 грн. (з врахуванням різниці, сплаченої відповідачем на користь банку комісійної винагороди за надання кредиту згідно п.3.1.1. Кредитного договору). У зв`язку з порушеннями відповідачем своїх зобов`язань за договором, останній згідно розрахунку заборгованості позивача станом на 17 лютого 2021 року має заборгованість за Кредитним договором у розмірі 23691 гривня 13 копійок, з яких: 19442 гривні 04 копійки - заборгованість за основним боргом; 3703 гривні 15 копійок заборгованість по відсотках за користування кредитом, що нараховані за період із 12.03.2020 року по 11.02.2021 року; 108 гривень 72 копійки - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту та процентів; 437 гривень 22 копійки втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та процентів. Позивач, вказуючи на ухилення відповідача від виконання своїх зобов`язань і непогашення заборгованості за договором, що є порушенням його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості. Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов`язання із приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та загальними положеннями ЦК України про зобов`язання та договір. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначено приписами ч. 1 ст. 610 ЦК України. Згідно положень ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі й сплата неустойки. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Як зазначено у ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, суд вважає, що позивач в силу ст. 1050 ЦК України має право вимагати повернення позики та сплати відсотків, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. З огляду на вимоги вище зазначених норм закону та умови договору, згідно яких банк має право стягнути заборгованість за кредитом, відсотки та штрафні санкції, суд знаходить необхідним провести таке стягнення з відповідача [PERSON] , захистивши в такий спосіб порушене право позивача. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені ним в позові на підтвердження підстав для його задоволення, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних по справі доказів, які, на переконання суду, є належними, допустимими та достовірними в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України. Водночас суд зауважує, що розрахунок позивача є належним доказом розміру заборгованості, що виникла в зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором, оскільки відповідачем такий розрахунок не оспорений. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 526-530, 546, 549, 599, 610, 611, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України, та на окремі з яких вірно посилається позивач в поданому позові. При цьому, судом враховується, що відповідач [PERSON] визнала позов, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб. З урахуванням наведеного, позов АТ «Ощадбанк» в особі філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» підлягає задоволенню повністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому у відповідності до вимог ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору стягнути на користь позивача з відповідача згідно приписів ч. 1\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved