Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення\~аліментів на\~утримання доньки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня подання позовної заяви і до повноліття. В обґрунтування\~пред`явлених позовних\~вимог вказала,\~що з\~06.06.2019\~року вони\~з відповідачем\~перебувають у\~шлюбі.\~Шлюбні відносини\~ними припинені\~з листопада\~2020\~року.\~Від шлюбу\~мають неповнолітню\~доньку \~ [PERSON] ,\~ [INFO] , яка мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Батьком дитини є відповідач. Добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач не надає. Не займається її вихованням. Просить позовну заяву задовольнити. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась. Надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Подав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав частково. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що заявлена позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Південним районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-СЧхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Сторони сімейні відносини припинили. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Позивачка вважає, що відповідач зобов`язаний та у змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у встановленому законом розмірі. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходів її матері, батька. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів не може бути менший ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини добровільно не надає, є працездатним, працює ТОВ «Аксор» вкладником-пакувальником. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їхньої дитини, від дня пред`явлення позову до досягнення нею повноліття, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позовну заяву, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved