Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Ізюмської міської ради Харківської області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом. Оформити в нотаріальній конторі свої спадкові права не може, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без присутності представника міської ради. 13 грудня 2007 року померла мати [PERSON]. (а.с.6). 15 грудня 2015 року помер батько [PERSON]. (а.с.5). Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок № 20 по вулиці Оболонній в м. Ізюмі Харківської області, який складається з: трьох житлових кімнат пл. 22,2 кв.м., кухні пл. 6,7 кв.м., веранди пл. 4,0 кв.м., тамбуру пл. 1,9 кв.м. та кухні пл. 7,2 кв.м. загальна площа будинку складає 42,0 кв.м., на господарські приміщення: Б, В, Е, Ж сараї, Г погріб, Д гараж, З навіс, И вбиральня, № 1 колодязь, № 2 паркан, та на земельну ділянку, розташовану за вищезазначеною адресою пл. 0,1000 га. Позивач є єдиною спадкоємицею після смерті батьків. [PERSON] отримала в звязку з одруженням свідоцтво про одруження від 24 вересня 1983 року, актовий запис № 470, видане відділом РАЦС м. Ізюма Харківської області. (а.с.15). В Ізюмській державній нотаріальній конторі отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку пл. 0,1000 га реєстраційний номер 1-569 від 22 липня 2016 року. Спадкова справа № 13/2016. 17 лютого 1971 року був складений акт про закінчення будівництва і ввода в експлуатацію індивідуального домоволодіння. Господарські будівлі складаються з: сараю, погреба, колодязя, вбиральні, який був зареєстрований виконавчим комітетом Ізюмської міської ради Харківської області № 158 від 18 лютого 1971 року. (а.с.14). Право власності на забудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. Вказаний будинок збудований в 1971 році. У 1971 році питання набуття права власності регулювалось Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР , яка була затверджена Міністерством комунального господарства УПСП 31 січня 1966 року. Згідно з п. 6,7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності ( правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції). Зокрема за п. 10 цього переліку такими правовстановлюючими документами про право власності на жилий будинок, збудований після видання Указу від 26 червня 1948 року є затверджений виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів акт державної комісії про прийняття будинку в експлуатацію. Таким чином, з моменту затвердження виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів акта державної комісії про прийняття збудованого батьком позивача у 1971 році житлового будинку, цей громадянин набув статусу власника житлового будинку і набув право в межах, установлених законом, володіння, користування й розпорядження цим майном, а тому будинок з надвірними будівлями є обєктом права спадщини. Таким чином, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved