Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із даною заявою, в якій просять встановити юридичний факт, що вони громадяни ФРН є батьком та матір`ю [PERSON] , який народився [INFO] . В обґрунтування вимог зазначається, що [INFO] у подружжя [PERSON] та [PERSON] громадян Федеративної Республіки Німеччина у результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій методом сурогатного материнства народився син [PERSON] , який має генетичну спорідненість із заявниками. Згідно із медичним свідоцтвом про народження № 116 від 02 лютого 2021 року, виданим КНП «КОЛ КОР», [PERSON] , [INFO] народила дитину чоловічої статі вагою 3\~950 грамів. 11 лютого 2021 року сурогатна мати, [PERSON] , надала свою нотаріально засвідчену згоду на запис заявників батьками новонародженого нею хлопчика. 11 лютого 2021 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) видано свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , батьками дитини у якому записані [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим, відповідно до законодавства ФРН, для оформлення батьківських прав заявників щодо цієї дитини та реєстрації сина на території даної держави із урахуванням забезпечення якнайкращих інтересів дитини, необхідним є рішення компетентного суду України, яким було б встановлено юридичний факт їхньої спорідненості з сином [PERSON] , [INFO] , оскільки свідоцтва про народження дитини для визнання походження дитини від батьків недостатньо. З підстав встановлення юридичного факту заявники звернулися до суду. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2021 року відкрито провадження у даній справі. У судове засідання заявники [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. До початку судового засідання 26 квітня 2021 року від їх представника адвоката Пелеха В.В. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, в якій він також вказав, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Заінтересована особа Кропивницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) у судове засідання представника не направила. 23 квітня 2021 року від виконуючого обов`язки начальника відділу Деніскової О.М. до суду надійшов лист про розгляд даної справи без участі представника відділу. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] у місті Худе (Олдб) зареєстровано шлюб між громадянином [PERSON] та громадянкою [PERSON] , актовий запис про укладення шлюбу № Е 30/2018. [INFO] о 10 год. 15 хв. [PERSON] , на 41 тижні вагітності народила хлопчика вагою 3\~950 грамів, що підтверджується копією медичного свідоцтва про народження № 116 від 02 лютого 2021 року, виданого КНП «КОЛ КОР». 11 лютого 2021 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Бондаренко А.В. посвідчено заяву [PERSON] , зареєстровану у реєстрі № 623, в якій остання надала свою згоду на те, щоб батьками народженої нею [INFO] у місті Кропивницький дитини чоловічої статі на ім`я [PERSON] (медичне свідоцтво про народження № 116, видане 02 лютого 2021 року, КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради», яка народилася у результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій методом сурогатного материнства та має генетичну спорідненість зі своїм генетичним батьком громадянином Федеративної Республіки Німеччина [PERSON] та генетичною матір`ю громадянкою Федеративної Республіки Німеччини [PERSON] були записані ці особи, які є генетичними батьками новонародженої дитини. Заявою від 11 лютого 2021 року, посвідченою приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Бондаренко А.В., зареєстрованою у реєстрі № 625, [PERSON] підтвердила, що ніколи в зареєстрованому шлюбі, як в Україні, так і за її межами, не перебувала та не перебуває на даний час. Генетична спорідненість дитини [PERSON] з батьком [PERSON] підтверджується довідкою про генетичну спорідненість батьків (матері чи батька) з плодом № 1002/1-21/2 від 10 лютого 2021 року, виданою товариством з обмеженою відповідальністю «ВІОТЕХСОМ». 11 лютого 2021 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) видано свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , батьками дитини у якому записані [PERSON] (громадяни Федеративної Республіки Німеччина) та [PERSON] (громадянка Федеративної Республіки Німеччина). Відповідно до копії Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00029561758 від 13 лютого 2021 року, 11 лютого 2021 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) зареєстровано актовий запис № 150 про народження [PERSON] , який народився [INFO] у місті Кропивницький; відомості про батька: [PERSON] , [INFO] , громадянин Федеративної Республіки Німеччина; відомості про матір: [PERSON] , [INFO] , громадянка Федеративної Республіки Німеччина; підстава запису відомостей про батька: свідоцтво про шлюб, видане відділом РАЦС Худе (Олдб) Федеративна Республіка Німеччина, 02 червня 2018 року на підставі актового запису про укладення шлюбу № Е30/2018 від 02 червня 2018 року, складеного в Худе (Олдб). Державна реєстрація народження проведена відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України. Частиною першою статті 4\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. За змістом статті 496 ЦПК України\~іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених\~Конституцією\~та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Частиною першою статті 122\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України) визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. За змістом частин другої та третьої статті 123\~СК України у разі перенесення в організм іншої жінки ембріона людини, зачатого подружжям в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, батьками дитини є подружжя. Подружжя визнається батьками дитини, народженої дружиною після перенесення в її організм ембріона людини, зачатого її чоловіком та іншою жінкою в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій. Відповідно до статті 133\~СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Враховуючи той факт, що в актовому записі № 150 від 11 лютого 2021 року про народження, батьками дитини записані заявники, громадяни Федеративної Республіки Німеччини [PERSON] та [PERSON] , слід дійти висновку, що за законодавством України вони являються батьками [PERSON] , [INFO] , що не потребує доказування. Згідно із частиною третьою статті 8\~Закону України\~«Про міжнародне\~приватне право» особи, які беруть участь у справі, мають право подавати документи, що підтверджують зміст норм права іноземної держави, на які вони посилаються в обґрунтуванні своїх вимог або заперечень, іншим чином сприяти суду чи іншому органу у встановленні змісту цих норм. За змістом статей 65, 66\~Закону України\~«Про міжнародне\~приватне право» встановлення та оскарження батьківства визначається особистим законом дитини на момент її народження. Права та обов`язки батьків і дітей визначаються особистим законом дитини або правом, яке має тісний зв`язок із відповідними відносинами і якщо воно є більш сприятливим для дитини. Судом встановлено, що Верховний федеральний суд Німеччини у рішенні від 20 березня 2019 року у справі ХІІ ZB 320/17, на яке заявники посилаються у заяві, предметом розгляду якого було питання запису матір`ю в Німеччині саме особи, яка була записана такою у свідоцтві про народження в Україні відповідно до українського права, зробив такий висновок: «Запис в українському реєстрі про народження, а також видане на його підставі свідоцтво про народження, не є рішенням, яке може бути визнаним у розумінні § 108 Закону про провадження у справах сім`ї та з питань добровільної підсудності». У частині 1 § 108 Закону про провадження у справах сім`ї та з питань добровільної підсудності (визнання інших закордонних рішень) передбачено, що крім рішень у шлюбних питаннях, закордонні рішення визнаються без проведення будь-яких спеціальних процедур з їх визнання. Згідно із пункту 6.9 розділу VI Сурогатне (замінне) материнство Порядку застосування допоміжних репродуктивних технологій в Україні, затвердженого наказом Міністерств охорони здоров`я України від 09 вересня 2013 року № 787, у разі народження дитини жінкою, якій в організм було перенесено ембріон людини, зачатий подружжям у результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, державна реєстрація народження дитини проводиться за заявою подружжя, яке дало згоду на таке перенесення. У цьому разі одночасно з документом, що підтверджує факт народження дитини цією жінкою, подається заява про її згоду на запис подружжя батьками дитини, справжність підпису на якій має бути нотаріально засвідчена, а також довідка про генетичну спорідненість батьків (матері чи батька) з плодом. Відповідно до частини першої статті 2, частини першої статті 3 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішеннях від 26 червня 2014 року у справі «Меннессон проти Франції» (скарга № 65192/11) та у справі «Лабассе проти Франції» (скарга № 65941/11) Європейський суд з прав людини конкретно визначив, що кожна країна має право заборонити сурогатне материнство на її території. Однак суд також визнав, що заборона сурогатного материнства не може негативно впливати на дітей, народжених у такий спосіб за кордоном. У цьому контексті суд висловив позицію, що країни, де сурогатне материнство заборонене, повинні визнати родинний зв`язок між дітьми, народженими від сурогатної матері за кордоном, та їхніми біологічними батьками, інакше буде мати місце порушення прав дітей на повагу до приватного та сімейного життя, гарантованого статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Проаналізувавши вищезазначені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення даної заяви та встановлення юридичного факту родинного зв`язку дитини, яка народилася шляхом використання допоміжних репродуктивних технологій із заявниками, враховуючи при цьому, що подружжю заявників для захисту своїх прав та інтересів їхньої дитини, іншим способом, крім встановлення рішенням суду України юридичного факту родинних відносин, є неможливим. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved