Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 20 липня 2007 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина Батьків [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з серпня 2016 року, з цього часу сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини. Спільне з відповідачем життя не склалось у звязку з різними поглядами на сімейні взаємини, ведення спільного господарства, виховання дитини та відсутність взаєморозуміння та довіри між ними. У відношенні спільного майна між сторонами досягнута усна домовленість та на даний час спір про поділ майна відсутній. Крім того, зазначила, що між сторонами є домовленість про місце проживання дитини за місцем реєстрації позивача. У звязку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.\~ Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.\~\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 липня 2007 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 491, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 078779, виданим 20 липня 2007 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина Батьків [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 155780, виданим 18 грудня 2007 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1178 (а.с. 5). Згідно довідки № 690 від 28.02.2017 року, виданої Комунальним підприємством «Жилсервіс-2» Дніпропетровської міської ради, спільна з відповідачем малолітня дитина син Батьків [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Причиною розпаду сім'ї стала відсутність взаєморозуміння та довіри між сторонами, а також те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, виховання дитини. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з серпня 2016 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112,113 СК України,

Outcome: approved