Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

У вересні 2016року [PERSON] [PERSON] звернулася до суду з позовом до Херсонської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], [PERSON] про визнання права власності за набувальною давністю, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло №\~19792 від 09.02.1995\~року, виданого Фондом комунального майна [ADDRESS], за адресою: м. Херсон, вул. Карбишева 22, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] 25.02.1995\~року у віці 83 роки померла [PERSON], якій на праві власності належала 1\\4 частина квартири №42, по вул. Карбишева,22, у м. Херсоні. Після її смерті ніхто з родичів чи інших осіб не подавали заяву про прийняття спадщини. На день смерті [PERSON] вона проживала з нею однією сімєю, що підтверджується довідкою ОСББ «Карбишева -22». Після смерті [PERSON] вона добросовісно заволоділа і продовжує по теперішній час відкрито, безперервно володіти належною [PERSON] 1\\4 часткою у спірній квартирі та сплачує всі передбачені законом комунальні платежі. З огляду на те, що вона більш ніж 20років добросовісно, відкрито та безпосередньо володіє майном [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на 1\\4 квартири №\~42, по вул. Карбишева, 22, у м. Херсоні, яка належала [PERSON]. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Представник Херсонської міської ради в судовому засіданні при вирішенні справи покладалась на розсуд суду. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися надали заяву про розгляд справи в їх відсутність і не заперечували проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно до статей 3, 4 ЦПК України \~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя суд, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно(набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно до ч. 4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 9 постанови № 5 від 07 лютого 2014року «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя\~статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга\~статті 344 ЦК). Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі свідоцтва про право власності на житло №\~19792, виданого 09 лютого 1995\~року Фондом комунального майна [ADDRESS], по вул. Карбишева, 22, у м. Херсоні належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON](а.с.4). За змістом статей 355,368-372 ЦК України вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільній сумісній власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду Отже, частка кожного із співвласників квартири №\~42, по вул. Карбишева 22, у м. Херсоні складає по 1\\4. Згідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу прізвище [PERSON] після укладення шлюбу з [PERSON], [PERSON] [PERSON]П.(а.с. 46 ). [PERSON] померла у віці 83 роки, 25.02.1995року, актова запис №804(а.с.6). Згідно до довідки ОСББ «Карбищева -22» на день смерті [PERSON] на 25.02.1995року, вона була зареєстрована та проживала в квартирі №42, по вул. Карбишева, 22, а також були зареєстровані та проживали [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], позивач зареєстрована та проживає в даній квартирі по теперішній час. Допитані в судому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що позивач проживала разом із [PERSON] доглядала за нею і після смерті [PERSON] здійснила її поховання. Згідно акту від 19.09.2016року, затвердженого головою правління ОСББ «Карбишева -22» позивач проживала однією сімєю з [PERSON], доглядала за нею і після її смерті займалася похованням. Відповідно до повідомлення Другої Херсонської державної нотаріальної контори від 06.02.2017року за №213\\01-16, Державного нотаріального архіву Херсонської області від 08.02.2017року № 160\\01- 18, після смерті 25.02.1995року [PERSON] спадкова справа не заводилася. Наданими позивачем квитанціями та розрахунковими книжками підтверджується сплата нею житлово комунальних послуг, у тому числі за частку, що належала [PERSON] Отже, факт відсутності заборгованості по сплаті житлово комунальних послуг за квартирою №42, по вул. Карбишева, 22, у м. Херсоні станом на даний час, свідчить про відкритість та безперервність володіння позивачем чужим майном, а саме 1\\4 часткою вказаної квартири, яка в даному випадку є безхазяйною нерухомою річчю, оскільки [PERSON] спадкоємців не мала, а рішення про передачу цієї нерухомої речі у комунальну власність в установленому законом порядку не приймалось. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] [PERSON] добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом двадцяти років, починаючи 25.02.1995року, яким є 1\\4 частина квартири №\~42, по вул. Карбишева, 22, яка належала [PERSON], у звязку з чим набула право власності на вказане майно на підставі ст. 344ЦК України. На підставі викладеного, ст.ст. 344,355,368-372 ЦК України,

Outcome: approved