Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 08.10.2010 між сторонами зареєстровано шлюб. В шлюбі у сторін народилось двоє дітей. Протягом останніх трьох років сімейне життя погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільного сумісного майна сторони не мають, будь-які майнові спори між ними відсутні. Позивач просив шлюб розірвати, залишивши судові витрати за ним. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.03.2021 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Вказаною ухвалою сторонам встановлено строки подання відповідних заяв по суті. Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Від сторін надійшли письмові заяви, в яких вони просили розгляд справи проводити за їх відсутності. Відповідач зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що між сторонами по справі 08.10.2020 укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №3029. В шлюбі у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Сторони не виявили бажання примиритись. Згідно із положеннями ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин укладений шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню. Згідно із ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, проте таких вимог не було заявлено З викладеного,

Outcome: approved