Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги позивача обгрунтовані наступним. 23.10.2015 року померла її бабуся [PERSON], яка заповіла її земельну ділянку та житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Вовківське, вул. Центральна, 55, проте через розбіжність написання ПІБ спадкодавця у правовстановлюючому документі та спадкове майно і свідоцтві про смерть її було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за заповітом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, та задовольнення позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надано суду заяву про розгляд страви за відсутності сторони відповідача, та відсутності заперечень щодо задовольнення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до норм Цивільного законодавства України спадкоємством є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). Згідно ст. 1233 ЦК України заповіт це особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У відповідності з п. 6 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Вивчивши матеріали справи судом встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Вовківське, вул. Центральна, 55, що підтверджується свідоцтвом №50 про право приватної власності на житловий будинок від 03.02.1997 р. Згідно технічного паспорту на житловий будинок, виготовленого на імя [PERSON] станом на 05.05.2016 року, житловий будинок, що розташований за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Вовківське, вул. Центральна, 55, має загальну площу 69,3кв.м., житлову площу 38,7кв.м., допоміжну площу 30,6кв.м. [PERSON] заповіла земельну ділянку та житловий будинок за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Вовківське, вул. Центральна, 55 [PERSON], що підтверджується заповітом від 06.10.2015 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за №898. 23.10.2015 року [PERSON] померла, про що 27.10.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області складено відповідний актовий запис за №788, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №442188 від 10.03.2016 року. Постановою ВРУ №1465 від 14.07.2016 року назву Комінтернівського району змінено на Лиманський район. Таким чином, судом встановлено факт належності правовстановлюючого документу свідоцтва №50 про право приватної власності на житловий будинок від 03.02.1997 р. за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Вовківське, вул. Центральна, 55, [PERSON]. Відповідно до ст.2 Закону України від 1.07.2004 р. №1952-1V «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. В той же час, здійснення державної реєстрації права власності в порядку, передбаченому цим законом, є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1216-1218, 1221, 1223, 1233, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved