Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

У вересні 2016 р. позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості розмірі 139193 грн. 99 коп. та судові витрати по справі, посилаючись на ті підстави, що 01.06.2012 між сторонами було укладено договір №5 цивільно-правового характеру відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу правові послуги пов'язані із статутною діяльністю відповідача у строк з 01.06.2012 до 31.12.2012, а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити виконавцем роботу. Після чого 11.01.2013 позивачем було подано претензію - вимога №1 з проханням сплатити заборгованість, але відповіді на претензію не отримав, тому станом на 15.07.2016 відповідачем кошти сплачено не було, заборгованості по 8 актам виконаних робіт №001, №002, №003, №004, №004/2, №005, №006, №007. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовні заяві. Відповідач в судовому засіданні надав заяву у якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с. 43). Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 01.06.2012 між сторонами було укладено договір №5 цивільно-правового характеру відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу правові послуги пов'язані із статутною діяльністю відповідача у строк з 01.06.2012 до 31.12.2012, а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити виконавцем роботу (а.с. 13, 14). Після чого сторонами було підписано відповідні акти виконаних робіт №001, №002, №003, №004, №004/2, №005, №006, №007 за червень-грудень 2012 р. відповідно де зазначено, що роботи виконанні позивачем у повному обсязі та на умовах, що передбачені договором, відповідач зауважень та претензій по якості і строкам виконаних робі не має (а.с. 15-22). 11.01.2013 позивачем була подана претензія-вимога №1 відповідачу з проханням сплатити заборгованість, тому станом на 15.07.2016 відповідачем кошти сплачені не були, заборгованість по 8 актах виконаних робіт за період з 01.06.2012 по 31.12.2012 становить 32800 грн. 00 коп. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14.12.2015 було задоволено позовні вимоги [PERSON] до Державного підприємства дорожнього зв'язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв'язок» про стягнення коштів та стягнення заборгованість у розмірі 32800 грн. 00 коп. (а.с. 23). Згідно розрахунку заборгованості за несвоєчасне виконання договірних зобов'язань станом на 15.07.2016 складається із: відшкодування (компенсація) витрат на проїзд за червень-грудень 2012, а всього 4200 грн. 00 коп.; 3% річних 4141 грн. 20 коп.; індекс інфляції (ч. 2 ст. 625 ЦК України) 26174 грн. 80 коп.; штраф 7% 2590 грн. 00 коп.; подвійна облікова ставка НБУ 39087 грн., а всього разом становить 139193 грн. 99 коп. (а.с. 9-12). Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. З урахуванням доказів, оцінку яким суд дав вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтвердженні судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved