Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом. Зазначало, що між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір від 20 березня 2005 року, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п.п. 6.5 - 6.7 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом , відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. У разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Згідно п. 5.4 Правил користування платіжною карткою строк погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним картам без встановлення мінімального обов'язкового платежу - щомісячно за передостанній місяць. У зв'язку з невиконанням відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань, позивач просив стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором станом на 10.08.2015 року в сумі 7468,14 грн., яка складається з наступного:1609,74 - заборгованість за кредитом; 3534,68 - заборгованість по процентам за користування кредитом;1730 - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи: 250 грн. - штраф (фіксована частина), 343,72 грн. - штраф ( процентна складова). Представник позивача просив суд розглянути справу за його відсутності, підтримуючи заявлені позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до ст. 74 ЦПК України, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 20 березня 2009 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір від 20 березня 2005 року, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки до 20.03 2011 року. Банк свої зобов'язання виконав, надавши [PERSON] кредитні кошти, а остання порушила умови сплати кредиту(пунктів 4.6, 5.3, 6.4, 6.5 - 6.7 Умов та правил надання банківських послуг, пунктам 5.6 Правил користування кредитною карткою, у зв'язку з чим станом на 10.08.2015 року утворилася заборгованість в сумі 7468,14 грн., яка складається з наступного: 1609,74 грн.- заборгованість за кредитом; 3534,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1730 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 250 грн. - штраф (фіксована частина), 343,72 грн. - штраф (процентна складова). Зазначені позивачем розрахунки боргу відповідають вимогам та ст.ст. 534, 536, 550 ЦК України. Відповідно до вимог ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Пунктом 5. 4 Правил користування платіжною карткою встановлено, що строк погашення процентів за кредитом здійснюється щомісячно. Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань, що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на підставі договору. Однак суд не може застосувати до виниклих правовідносин наслідки спливу позовної давності, оскільки відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові лише за заявою сторони у справі. Таких заяв до суду від сторін не надійшло. На підставі викладеного, суд вважає, що з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача 7468,14 грн. Відповідно до вимог ч.1ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь банку підлягає стягненню понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved