Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом про стягнення на його користь з публічного акціонерного товариства Чернігівагроавтосервіс 1 140 828 грн. у відшкодування вартості викраденого автомобіля Lexus GX 460, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], а також 50 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої йому викраденням вказаного автомобіля, який він передав на зберігання відповідачу 28.06.2016 року. У обґрунтування вимог заявленого позову [PERSON] посилався на ті обставини, що він користувався автомобілем Lexus GX 460, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], на підставі виданої на його імя довіреності власником вказаного автомобіля [PERSON] У позовній заяві [PERSON] зазначав, що 28.06.2016 року о 22 год. 50 хв. він залишив вказаний автомобіль на зберігання на платній автостоянці відповідача. В подальшому, прибувши на автостоянку 29.06.2016 року о 10 год. 30 хв., позивач виявив відсутність автомобіля Lexus GX 460, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Як зясувалося пізніше, зазначений автомобіль було викрадено з автостоянки відповідача 28.06.2016 року з вини охоронців автостоянки, які не забезпечили належний контроль за майном, прийнятим на зберігання. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.04.2017 року позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з публічного акціонерного товариства Чернігівагроавтосервіс на користь [PERSON] 1 140 828 грн. у відшкодування вартості викраденого автомобіля, та 8000 грн. у відшкодування судових витрат, а всього 1 148 828 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено. В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство Чернігівагроавтосервіс просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 28.04.2017 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог заявленого позову. Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному зясуванні обставин, які мають значення для справи, а також з неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права. ПАТ Чернігівагроавтосервіс вказує, що [PERSON], розмістивши автомобіль, який належить [PERSON] на автостоянці відповідача,уклав з відповідачем договір зберігання, тобто, вчинив правочин та діяв в рамках представницьких правовідносин. За даних обставин ПАТ Чернігівагроавтосервіс вважає, що право на відшкодування збитків, заподіяних викраденням автомобіля, має власник автомобіля, який сплатив кошти за придбання автомобіля, а не особа, яка користувалась даним автомобілем на підставі виданої власником автомобіля довіреності. Доводи апеляційної скарги стверджують, що у задоволенні вимог позовної заяви має бути відмовлено, оскільки позивачу фактично не спричинено будь-якої шкоди, тому що він не є власником викраденого автомобіля, і не сплачував кошти за придбання вказаного автомобіля. ПАТ Чернігівагроавтосервіс також не погоджується із вартістю викраденого автомобіля, визначеною висновком експерта від 04.08.2016 року у рамках кримінального провадження станом на день його викрадення, 29.06.2016 року. Доводи апеляційної скарги зазначають, що суд першої інстанції необґрунтовано не призначив у даній справі судову експертизу, і при цьому безпідставно відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача щодо призначення судової експертизи з метою встановлення ринкової вартості викраденого автомобіля станом на день предявлення позову. За даних обставин ПАТ Чернігівагроавтосервіс вважає висновки суду першої інстанції щодо вартості викраденого автомобіля необґрунтованими, і просить апеляційний суд призначити судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання щодо середньої ринкової вартості колісного транспортного засобу, автомобіля Lexus GX 460, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], станом на день предявлення позову по даній справі. В частині відмови у задоволенні решти позовних вимог рішення суду першої інстанції від 28.04.2017 року не оскаржується. Відповідно до приписів ч.1 статті 303 ЦПК України, яка регламентує межі розгляду справи апеляційним судом, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. У запереченнях на апеляційну скаргу [PERSON] просить її відхилити у звязку з безпідставністю та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 28.04.2017 року. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів п.4 ч.1 статті 309 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції від 28.04.2017 року, - зміні, з викладенням першого абзацу його резолютивної частини в наступній редакції: Позовні вимоги [PERSON] до публічного акціонерного товариства Чернігівагроавтосервіс про відшкодування шкоди, задовольнити частково. Стягнути з публічного акціонерного товариства Чернігівагроавтосервіс на користь [PERSON] 1 051 386 (один мільйон пятдесят одну тисячу триста вісімдесят шість) грн. 12 коп. у відшкодування вартості викраденого автомобіля Lexus GX 460, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], та 8 000 (вісім тисяч) грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат, а всього: 1 059 386 (один мільйон пятдесят девять тисяч триста вісімдесят шість) грн. 12 коп.. Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що [PERSON] користувався автомобілем Lexus GX 460, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], на підставі виданої на його імя власником вказаного автомобіля [PERSON] довіреності. 28.06.2016 року [PERSON] залишив вказаний автомобіль на зберігання на платній автостоянці відповідача, що підтверджується перепусткою для тимчасового зберігання автомобіля, термін дії з 28.06.2016 року по 29.06.2016 року та фіскальним чеком від 28.06.2016 року (а.с.16, 17). В подальшому, прибувши на автостоянку 29.06.2016 року о 10 год. 30 хв., позивач виявив відсутність автомобіля Lexus GX 460, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Як зясувалося пізніше, зазначений автомобіль було викрадено з автостоянки відповідача 28.06.2016 року з вини охоронців автостоянки, які не забезпечили належний контроль за майном, прийнятим на зберігання. Цивільна справа містить в собі матеріали службового розслідування, яке було проведено комісією відповідача згідно наказу №5 від 29.06.2016 року по факту незаконного зникнення автомобіля Lexus GX 460, реєстраційний номер [NUMBER] з території автостоянки (а.с.41-53). 11.07.2016 року директор ПАТ Чернігівагроавтосервіс звернувся до Чернігівського відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області із заявою про злочин, у якій йдеться мова про викрадення 28.06.2016 року з території автостоянки ПАТ Чернігівагроавтосервіс автомобіля Lexus GX 460, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.54). Відповідно до витягу із кримінального провадження №12016270010006170, дата внесення до ЄРДР - 29.06.2016 року (а.с.22), у період часу з 23 години 28.06.2016 року до 01 години 29.06.2016 року, невстановлена особа, знаходячись на стоянці за адресою м.Чернігів, вул.Белова,7, незаконно заволоділа автомобілем Lexus GX 460, н.з. АА5530ВР, який належить [PERSON], чим спричинила йому велику матеріальну шкоду. Згідно висновку судового експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи № 2697/16-24 від 04.08.2016 року на підставі постанови від 20.07.2016 року слідчого ЧВП ГУ Національної поліції України в Чернігівській області [PERSON] щодо призначення судової автотоварознавчої експертизи колісного транспортного засобу автомобіля Lexus GX 460, державний реєстраційний №АА5530ВР, по кримінальному провадженню №12016270010006170 (а.с.19-21), середня ринкова вартість автомобіля [NUMBER], станом на 29.06.2016 року, складала 1 140 828 грн. Вирішуючи по суті вимоги заявленого позову, суд першої інстанції послався на приписи частини першої статті 937 ЦК України, відповідно до якої договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем. Приймаючи до уваги, що прийняття відповідачем від позивача на зберігання 28.06.2016 року автомобіля Lexus GX 460, підтверджується перепусткою для тимчасового зберігання автомобіля та фіскальним чеком ПАТ Чернігівагроавтосервіс про оплату послуг зберігання (а.с.16,17), суд першої інстанції прийшов до висновку, що сторонами спору дотримано письмову форму договору зберігання автомобіля. З врахуванням положень статті 950 ЦК України, яка регламентує відповідальність зберігача за втрату (нестачу) або пошкодження речі та фактичних обставин справи, суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні прийшов до висновку, що оскільки викрадення автомобіля Lexus GX 460 з автостоянки відбулось внаслідок неналежного виконання працівниками відповідача, а саме, охоронцями своїх службових обовязків, то відповідач несе відповідальність за втрату автомобіля, прийнятого на зберігання, перед позивачем, як поклажодавцем. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 951 ЦК України, збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості. За даних обставин суд першої інстанції прийшов до висновку, що положення норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини, у даному випадку передбачають відшкодування завданих збитків саме поклажодавцеві - [PERSON], який на законних підставах користувався автомобілем, а не власнику вказаного автомобіля [PERSON], як про це стверджував в судовому засіданні представник відповідача. У оскаржуваному рішенні суду першої інстанції зазначено, що позивач має право на відшкодування йому збитків, завданих викраденням автомобіля з автостоянки відповідача. Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності вказаного висновку оскаржуваного рішення суду першої інстанції фактичним обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції від 28.04.2017 року у оскаржуваній частині, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи. ПАТ Чернігівагроавтосервіс у доводах апеляційної скарги стверджує, що суд першої інстанції необґрунтовано задовольнив вимоги заявленого позову, оскільки будь-якої шкоди позивачу викраденням автомобіля завдано не було з тих підстав, що він не являється власником викраденого автомобіля, і не сплачував грошові кошти при купівлі даного автомобіля. На думку апеляційного суду, вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для відмови у задоволенні вимог заявленого позову, виходячи із правового аналізу статті 396 ЦК України, а також тих обставин, що спричинення шкоди користувачу майна випливає із факту його користування вказаним майном на достатній правовій підставі, відповідно до пункту 2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із наступними змінами). Станом на час викрадення автомобіля [NUMBER] [PERSON] правомірно володів даним транспортним засобом, і за даних обставин суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач має право на відшкодування вартості викраденого автомобіля. Стягуючи з відповідача на користь позивача 1 140 828 грн. у відшкодування вартості викраденого автомобіля, суд першої інстанції прийняв до уваги висновок судового експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи № 2697/16-24 від 04.08.2016 року на підставі постанови від 20.07.2016 року слідчого ЧВП ГУ Національної поліції України в Чернігівській області [PERSON] щодо призначення судової автотоварознавчої експертизи колісного транспортного засобу автомобіля Lexus GX 460, державний реєстраційний №АА5530ВР, по кримінальному провадженню №12016270010006170 (а.с.19-21). Відповідно до вказаного висновку судового експерта від 04.08.2016 року, середня ринкова вартість автомобіля [NUMBER], станом на 29.06.2016 року, складала 1 140 828 грн. У оскаржуваному рішенні суд першої інстанції прийшов до висновку, що сума збитків, завданих поклажодавцеві, повинна визначатися саме на день втрати речі, яка передана на зберігання. Апеляційний суд вважає, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відносно того, що судом першої інстанції необґрунтовано не прийнято до уваги розяснення п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №5 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду, та відповідно, відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення судової автотоварознавчої експертизи для вирішення питання щодо визначення середньої ринкової вартості автомобіля марки Lexus GX 460, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Приписи статті 1192 ЦК України визначають, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 07.08.2017 року було задоволено клопотання представників відповідача та призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої, з врахуванням приписів статті 1192 ЦК України, було поставлено питання щодо визначення середньої ринкової вартості автомобіля Lexus GX 460, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], станом на час проведення експертизи (а.с.147-148). Відповідно до висновку судового експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 30.10.2017 року №3840/17-24 (а.с.160-162), середня ринкова вартість автомобіля Lexus GX 460, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], станом на час проведення експертизи, складає 1 051 386 грн. 12 коп. Приймаючи до уваги фактичні обставини справи та вищезазначені норми матеріального права, які регламентують спірні правовідносини, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга та вимоги заявленого позову підлягають частковому задоволенню. А саме, стягненню з відповідача на користь позивача у відшкодування вартості викраденого автомобіля Lexus GX 460, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] підлягає 1 051 386 грн. 12 коп., а також відповідно до статті 88 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, 8 000 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених понесених судових витрат за подання позовної заяви до суду першої інстанції (а.с.12). В частині відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення з ПАТ Чернігівагроавтосервіс 50 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.04.2017 року не оскаржується. Посилання представника відповідача в судовому засіданні апеляційного суду на обставини, які не були доводами апеляційної скарги публічного акціонерного товариства Чернігівагроавтосервіс, а саме, на те, що є неукладеним між сторонами спору договір зберігання автомобіля Lexus GX 460, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], не можуть бути підставою для відмови у задоволенні вимог заявленого позову. Оскільки вказані твердження не спростовують висновку суду першої інстанції відносно того, що прийняття відповідачем від позивача на зберігання 28.06.2016 року автомобіля Lexus GX 460, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] підтверджується перепусткою для тимчасового зберігання автомобіля та фіскальним чеком ПАТ Чернігівагроавтосервіс про оплату послуг зберігання (а.с.16,17). За даних обставин суд першої інстанції прийшов до висновку, що сторонами спору дотримано форму договору зберігання автомобіля, визначену приписами ч.1 статті 937 ЦК України. Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга публічного акціонерного товариства Чернігівагроавтосервіс підлягає частковому задоволенню. Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.04.2017 року необхідно змінити, виклавши перший абзац його резолютивної частини у наступній редакції: Позовні вимоги [PERSON] до публічного акціонерного товариства Чернігівагроавтосервіс про відшкодування шкоди, задовольнити частково. Стягнути з публічного акціонерного товариства Чернігівагроавтосервіс на користь [PERSON] 1 051 386 (один мільйон пятдесят одну тисячу триста вісімдесят шість) грн. 12 коп. у відшкодування вартості викраденого автомобіля Lexus GX 460, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], та 8 000 (вісім тисяч) грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат, а всього: 1 059 386 (один мільйон пятдесят девять тисяч триста вісімдесят шість) грн. 12 коп..

Outcome: partial