Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

У вересні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав та припинення стягнення з нього аліментів на утримання дитини, в обґрунтування якого вказав, що він з 22.09.2001 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який у грудні 2011 року рішенням суду шлюб було розірвано. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], на утримання якого рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 29.12.2011 року з нього стягнуті аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх його доходів. Після розірвання шлюбу вони з відповідачкою дійшли згоди, що дитина буде мешкати з матір'ю, сподіваючись, що остання не буде зловживати спиртними напоями. Однак, в неї трапляються запої по 7-10 днів з періодичністю 2-3 рази на місяць. Починаючи з кінця 2011 року позивач періодично забирав сина у свій будинок, який належить йому на праві власності, оскільки дитина хоче проживати з ним. Він працює, отримує заробітну платню біля 3000,00грн. та пенсію в розмірі 1800,00грн. В зв'язку з вищевикладеним позивач був вимушений звернутись до суду та просив позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього [PERSON] та зупинити виконавче провадження по виконавчому листу №2-3844/2011. Позивач [PERSON] під час розгляду справи збільшив позовні вимоги, просив також визначити місце мешкання сина за місцем його постійного проживання, 12.12.2013 року зменшив позовні вимоги та просив вимоги щодо позбавлення відповідачки батьківських прав залишити без розгляду. В судовому засіданні просив позов задовольнити і пояснив, що купляє дитині одяг до школи, влітку до табору. Забирає сина зі школи. Відповідачка не працює, зловживає спиртними напоями, за дитиною не доглядає, не годує належним чином, в будинку брудно, бачив як вона знаходилась у запої, аліменти, які отримує на сина, витрачає на придбання спиртних напоїв. Вважає, що дитина, знаходячись у нього за матір'ю не сумує. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги в судовому засіданні підтримала зменшені позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, просила в їх задоволенні відмовити і пояснила, що вона хороша мати, спиртними напоями не зловживає, в будинку все добре, дитина сита, влаштувалась працювати прибиральницею. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, до судового засідання не з'явилась, надала заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності на підставі матеріалів, які маються у справі. Представник третьої особи Служби у справах дітей Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради до судового засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином Представник третьої особи Служби у справах дітей Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради, Бартош Н.О., яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні просила відповідно до висновку комісії визначити місце проживання малолітнього [PERSON] з батьком [PERSON] Суд заслухавши пояснення сторін, їх представників, представника третьої особи та свідків, дослідивши письмові матеріали справи та наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав . Статтею 141 СК України встановлено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності до вимог ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя , а також зобов'язані поважати дитину. Статтею 161 СК України передбачено, що спір між матір'ю та батьком щодо місця проживання малолітньої дитини, які проживають окремо, та не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. За ч.2 ст.161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має постійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. За ст.9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. Відповідно до положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Таким чином, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо про те, з ким із них залишається дитина, суд, виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своєї дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітнього. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Згідно зі ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. [INFO] народився [PERSON], батьками якого є позивач та відповідачка, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. Судом встановлено, що рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 06.12.2011 року шлюб, зареєстрований 22.09.2001 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої Маріупольської державної нотаріальної контори Мудрою О.М., [PERSON] є власником 3/4 доліі домоволодіння з надвірними прибудовами [ADDRESS]. З довідки Маріупольського БТІ вбачається, що рішенням Маріупольської міської ради від 24.01.1990 року №28 проведена переномерація домів по вул.Ракетній, новий [ADDRESS]. Відповідно до довідок розрахункового відділу головної бухгалтерії ПАТ «ММК імені Ілліча» від 08.08.2013 року та від 13.08.2013 року з заробітної платні [PERSON] на підставі виконавчого листа №2-3844 від 12.01.2012 року проводиться утримання аліментів в розмірі 1/4 частини на користь [PERSON], на утримання дитини [INFO]. Заробітна платня позивача за червень 2013 року складає 2900,04грн., за липень 2013 року - 2797,16грн. [PERSON] знаходиться на обліку в УПФУ в Іллічівському районі м.Маріуполя та отримує пенсію за віком за списком №2, по виконавчому листу №2-3844 від 12.01.2012 року утримуються аліменти на користь [PERSON], що підтверджується відповідною довідкою від 08.08.2013 року. Позивач за місцем проживання згідно характеристики дільничного інспектора міліції зарекомендував себе посередньо, громадській порядок не порушує, спиртними напоями не зловживає, приводів не має. З 05.11.2002 року працює слюсарем в ЦРОА ПАТ «ММК імені Ілліча», за місцем роботи зарекомендував себе, як відповідальний, дисциплінований співробітник, претензій, зауважень або стягнень не має. Відповідачка з 02.09.2012 року працювала в ОШ №65, проявила себе з негативного боку, часто здійснювала прогули, приходила на роботу з перегаром, сварилась з колегами, була звільнена у травні 2013 року, що підтверджується виданою характеристикою. За місцем проживання, згідно характеристики дільничного інспектора міліції виданої 03.12.2013 року, та зі сторони сусідів характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, допускає сварки у биту. [PERSON] проходила курс лікування від алкоголізму строком на 3 роки з 20.10.2007 року до 20.10.2010 року, що підтверджується довідкою, виданою лікарем [PERSON] Згідно характеристики з місця навчання [PERSON] навчається у 3-Г класі ЗОШ №65, хлопець не виявляє зацікавленості до навчання, потребує постійного контролю з боку вчителя. Домашнє завдання виконує не завжди і не в повному обсязі. Проживає з матір'ю, [PERSON], яка не приділяє належної уваги вихованню сина, дитина пропускає заняття, не завжди має охайний вигляд. Батьківські збори відвідувала постійно, цікавилась успіхами сина. Батька, [PERSON], відвідував школу та спілкувався з класоводом, цікавився успіхами сина, приносив йому подарунки. Постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 05.10.2011 року встановлено, що за адресою [ADDRESS] мешкає [PERSON] зі своєю дружиною [PERSON] та сином [PERSON] Зі слів [PERSON] його жінка зловживає спиртними напоями, ніде не працює і постійно б'є їхнього сина. 01.10.2011 року біля 16.30год. він прийшов з роботи та побачив, що у сина на лиці маються тілесні ушкодження, як пояснив син їх йому завдала мати. В своїх поясненнях [PERSON] вказала, що так вона виховує сина і це її особиста справа. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов КСН сел.«Україна» від 30.08.2013 року [PERSON] мешкає в м.Маріуполі по [ADDRESS] разом з сином [PERSON] Будинок складається із чотирьох жилих кімнат, веранди. Мається пічне отеплення, ванна, санвузол, підведено газ, також в будинку є газова плита, холодильник, телевізор, мікрохвильова піч. Є дитяча кімната, в якій стоїть диван-малютка, письмовий стіл і шафа. Згідно акту обстеження будинку [ADDRESS] щодо умов проживання малолітньої дитини [PERSON], обстежити побутові умови сім'ї не вдалося, тому що співмешканець [PERSON]- [PERSON], категорично відмовився допускати комісію до будинку, мотивуючи тим, що господарка на даний момент відсутня. Відповідно до акту обстеження КСН «Новоселівка» будинку [ADDRESS] щодо умов проживання малолітньої дитини [PERSON] від 28.01.2014 року, [PERSON] тимчасово не працює, сама виховує сина [PERSON], який навчається в 3 класі ОШ №65, живуть на аліменти батька дитини. В акті обстеження побутових умов сім'ї по [ADDRESS] Служби у справах дітей Жовтневої райадміністрації від 09.12.2013 року вказано, що на даний момент дитина не має свого куточка, спить з мамою на одному дивані, домашнє завдання виконує в залі, речі зберігає в різних шафах, іграшок практично не має, книжок нема. Мати не приділяє достатньої уваги вихованню сина, так як хлопець часто приходить до школи без виконаного домашнього завдання, не завжди охайний, забуває спортивну форму. Мати зловживає спиртними напоями. З останнього місця роботи позивачки звільнилась 01.07.2013 року за власним бажанням, після чого не працевлаштовувалась, що підтверджується записами в її трудовій книжці. Згідно довідки Маріупольського міського центру зайнятості , [PERSON] 17.01.2014 року звернулась до їхньої установи за сприянням у працевлаштуванні. З постанов про відмову в порушенні кримінальної справи від 03.10.2010 року та від 22.05.2010 року вбачається, що між позивачем та відповідачкою постійно виникали сварки у зв'язку зі зловживанням спиртних напоїв та на битовому грунті, в ході яких прибігали до нанесення тілесних ушкоджень з обох сторін. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона старша рідна сестра відповідачки. [PERSON] п'є давно, останні два роки взагалі не керована. Із-за вагітності була кодована, після народження сина повинна була продовжити кодування, взяла гроші у [PERSON], але так і не закодувалась. Бунок, в якому мешкає відповідачка їхніх батьків, в домі брудно. Відповідачка проживає разом з співмешканцем [PERSON], вони постійно курять, сплять на полу. Хвилюється, щоб сестра в стані алкогольного сп'яніння не зробила нічого дитині, вона б'є сина, бачила на хлопчику рани, він казав, що це зробила мама. Вважає, що дитині буде краще з батьком, оскільки він приділяє сину належну увагу, займається його вихованням. Свідок [PERSON], допитаний в судовому засіданні пояснив, що є хрещеним дитини. Зі всіх місць роботи відповідачку звільняли із-за зловживанням спиртним, всі гроші, отримані нею, вона пропиває. Дитина скаржилась, що мати б'є його книгою по голові Згідно витягу з протоколу №3 від 12.02.2014 року Комісії з питань захисту прав дитини Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради, останні вважають за доцільне встановити місце проживання малолітнього [PERSON] з батьком [PERSON] Батько дитини [PERSON] має постійне джерело доходів у вигляді заробітної платні та пенсії, за місцем проживання характеризується посередньо, спиртними напоями не зловживає, матеріально утримує дитину, бере активну участь у її вихованні та догляді за нею, піклується про її фізичний та духовний розвиток, створив належні умови для її проживання. Мати дитини [PERSON] під час розгляду справи належними і допустимими доказами не довела власних тверджень про те, що вона спиртними напоями не зловживає, створила належні умови для життя та розвитку дитини, наявність у неї постійного місця роботи. Враховуючи наведене, та беручи до уваги наявність підтверджуючих відомостей про зловживання відповідачкою спиртними напоями й витрачання аліментів на утримання дитини на власні потреби, а також наявність агресії у відношенні дитини, внаслідок чого позивач звертався із заявами до правоохоронних органів, суд вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON], разом з батьком за адресою: м.Маріуполь, [ADDRESS], де йому створено рівень життя, достатній для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні достовірно встановлено, що на даний час неповнолітній [PERSON], [INFO] мешкає разом з батьком [PERSON] та знаходиться на повному його утриманні. З аналізу ст.192 СК України вбачається, що припинення стягнення аліментів можливе у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів- матері дитини. При цьому обов'язок батька- платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] в частині припинення стягнення аліментів також підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджується належними доказами, що одержувач аліментів [PERSON] матеріально не утримує дитину, яка на теперішній час фактично мешкає з платником аліментів, з яким їй визначено місце проживання, - батьком та знаходиться на повному його утриманні. На підставі ст.ст. 10,11,60,88,212,213,215-218,367 ЦПК України,

Outcome: approved