Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказуючи на те, що 20 липня 2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Вказуючи на те, що їх подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки постійні непорозуміння зіпсували їх сімейні стосунки, а намагання позивача зберегти сім'ю ні до чого не привели. Кім того, відповідач, проживаючи в сім'ї, весь час поводив себе як вільний від всіх зобов'язань чоловік, не даючи пояснень своїй поведінці, а згодом став зловживати алкогольними напоями та на ґрунті цього став агресивно себе поводити в присутності дитини. Позивач посилаючись на те, що на ґрунті непорозумінь та не бажанням рахуватись один з одним, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, як подружжя не проживають протягом одного року, спільного господарства не ведуть, життям один одного не цікавляться вважає, що їх шлюб розпався, в майбутньому поновленим бути не може, а тому підлягає розірванню за рішенням суду. Позивач 12 травня 2016 року подала до суду заяву, в якій вимоги позову підтримує та просить проводити розгляд справи без її участі, визначити місце проживання дитини разом з нею, після розлучення і прізвище залишити без змін та не стягувати з відповідача судовий збір (а.с.14). Відповідач, будучи неодноразово належно повідомленою про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явилась, причини неявки не повідомила (а.с. 12). Зв'язку з цим, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 20 липня 2012 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], актовий запис № 15, виданим 20 липня 2012 року виконкомом Недержинщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області (а.с. 7). Сторони від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження, [NUMBER], виданим 08 травня 2014 року виконавчим комітетом Лосятинської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 7 (а.с. 8). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Майнового спору сторони не мають. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач просила не стягувати із відповідача сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved