Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

У вересні 2016 року ПАТ«Державний ощадний банк України» звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], вказавши, що 14.03.2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №77, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит на споживчі потреби в сумі 100\~000 грн., строком на 10 років з терміном остаточного погашення 13.03.2018 року, зі сплатою за користування кредитом 15,5 відсотків річних, а відповідач [PERSON] зобовязався щомісячно проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 833,34 грн. та сплачувати проценти, нараховані на залишок заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання [PERSON] зобовязань по кредитному договору між ним та ВАТ «Державний ощадний банк України» 14.03.2008 року було укладено іпотечний договір, згідно з яким в іпотеку банку було передано квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], а також квартиру [ADDRESS], що належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Крім того, відповідачі [PERSON], [PERSON] і [PERSON] зобовязалися відповідати по зобовязаннях відповідача [PERSON] по кредитному договору згідно з договорами поруки №77, №77/1 та №77/2 від 14.03.2008 року відповідно. 01.07.2008 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено додаткову угоду №1, якою було внесено зміни до кредитного договору щодо розміру відсотків за користування кредитом та змінено їх розмір із 15,5% на 17,5%. Позивач вказує, що банк повністю виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором, надавши обумовлену договором суму грошових коштів позичальнику [PERSON], тоді як останній порушив свої зобовязання, не сплачуючи передбачених договором коштів, у звязку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем. Враховуючи те, що в добровільному порядку погасити її відповідач не бажає, позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів, із урахуванням уточнених позовних вимог, заборгованість, що склалася станом на 12.01.2017 року у розмірі 38\~673,97 грн., з яких 32\~162,71 грн. залишок по тілу кредиту, 1445,05 грн. відсотки за користування кредитом, 3566,21 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань, 1500 грн. - комісія за супроводження кредиту, 3040,97 грн. інфляційні витрати, 1779,05 грн. 3% річних від прострочених сум заборгованості. Крім того, позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом його продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з початковою ціною реалізації 115\~844,00 грн., а також стягнути з відповідачів понесені ним витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] повторно до суду не з'явилися, однак належним чином\~ повідомлялися\~ про слухання справи, про причини своєї неявки не повідомили. Суд рахує за можливе слухати справу за їх відсутності в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Судом встановлено, що 14.03.2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено кредитний договір №77, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит на споживчі потреби в сумі 100\~000 грн., строком на 10 років з терміном остаточного погашення 13.03.2018 року, зі сплатою за користування кредитом 15,5 відсотків річних. Для забезпечення виконання [PERSON] зобовязань по кредитному договору 14.03.2008 року між ВАТ«Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, згідно з яким останній надав в іпотеку нерухоме майно, яким є квартира [ADDRESS], загальною площею\~28,2 кв.м., з яких: одна житлова кімната, площею 12,5 кв.м.; кухня, площею 5,8 кв.м.; ванна, площею 3,0 кв.м.; коридор, площею 4,8 кв.м.; кладовка, площею 1,2 кв.м.; балкон, площею 0,9 кв.м., що належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 26.01.2004 року приватним нотаріусом Деражнянського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в Деражнянському ГМП «Інвентаризатор» в реєстровій книзі за №254. Також за вказаним іпотечним договором в іпотеку банку було передано нерухоме майно, яким є квартира [ADDRESS], загальною площею\~38,2 кв.м., з яких: одна житлова кімната, площею 20,5 кв.м.; кухня, площею 5,3 кв.м.; ванна, площею 3,2 кв.м.; коридор, площею 6,1 кв.м.; кладовка, площею 1,2 кв.м.; балкон, площею 0,9 кв.м., яка є обєктом права спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Хмельницьким бюро технічної інвентаризації 31.01.2003 року та зареєстрованого в Деражнянському ГМП «Інвентаризатор» в реєстровій книзі за №254. Крім того, в забезпечення виконання [PERSON] зобовязань по кредитному договору 14.03.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачами [PERSON], [PERSON] і [PERSON] було укладено договори поруки за №77, №77/1 та №77/2 відповідно. Як вбачається з матеріалів справи, 01.07.2008 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено додаткову угоду №1, якою було внесено зміни до кредитного договору щодо розміру відсотків за користування кредитом та змінено їх розмір із 15,5% на 17,5%. Згідно із ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п.1.5. кредитного договору відповідач [PERSON] зобовязався щомісячно не пізніше останнього робочого дня кожного платіжного місяця, починаючи з наступного місяця після отримання кредиту, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 833,34 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків, відкритих в ВАТ «Ощадбанк», починаючи з квітня 2008 року, на відповідні рахунки позичальника, відкриті у філії Деражнянському відділення 3204 ВАТ «Ощадбанк». Згідно з п.1.6.1 кредитного договору проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит. Пунктом 5.2. кредитного договору передбачено, що за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобовязується сплатити на користь банку пеню в розмірі 19% від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. Згідно з п.3.4. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому, або у визначеній банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобовязань за цим договором або невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або майновими поручителями будь-яких зобовязань за іпотечним договором. Крім того, як вбачається із п.7.8. кредитного договору, сторони, відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України, домовились про збільшення строків позовної давності до трьох років по всіх грошових зобовязаннях позичальника (в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені тощо), що передбачені умовами цього договору. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 530 цього Кодексу якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610-612 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 цього Кодексу, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України. Згідно із ст. 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що банк повністю виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором, перерахувавши обумовлену договором суму грошових коштів на поточний рахунок позичальника, однак відповідач [PERSON] допускав несвоєчасне погашення кредиту, сплати відсотків та комісій банку, чим порушував умови кредитного договору. Згідно з наданими позивачем розрахунками, станом на 12.01.2017 року відповідачем [PERSON] допущено заборгованість по тілу кредиту в розмірі 32\~162,71 грн., по відсотках за користування кредитом - в розмірі 1445,05 грн., по пені за несвоєчасне виконання зобовязань - в розмірі 3566,21 грн., по комісії за супроводження кредиту - в розмірі 1500 грн. Крім цього, у звязку з порушенням позичальником [PERSON] зобовязань по кредитному договору банком було нараховано інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості за кредитом в сумі 2471,82 грн., інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 569,15 грн., три проценти річних від простроченої заборгованості за кредитом в сумі 1323,03 грн. та три проценти річних за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 456,02 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. В силу ст. 554 цього Кодексу у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про доведеність невиконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором та додатковою угодою, забезпечених порукою відповідачів [PERSON], [PERSON] і [PERSON], та про наявність підстав для солідарного стягнення заборгованості по кредиту з боржника та поручителів.\~\~ Загальний розмір боргу за кредитним договором, який підлягає солідарному стягненню з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] на користь ПАТ«Державний ощадний банк України» становить\~ 38\~673,97 грн., з яких: 32\~162,71 грн. залишок по тілу кредиту, 1445,05 грн. відсотки за користування кредитом, 3566,21 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань, 1500 грн. - комісія за супроводження кредиту, 3040,97 грн. інфляційні витрати, 1779,05 грн. 3% річних від прострочених сум заборгованості. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Стаття 38 Закону визначає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, а також встановлення ціни продажу іпотеки за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Статтею 41 Закону передбачена реалізація предмету іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Таким чином, оскільки [PERSON] зобовязання за кредитним договором не виконується, а також виходячи з умов іпотечного договору та беручи до уваги, що вибір способу реалізації\~\~предмета іпотеки належить позивачу, суд доходить висновку, що ПАТ «Державний ощадний банк України», як іпотекодержатель, набув право звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором для задоволення своїх вимог за договором кредиту, шляхом його продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з початковою ціною реалізації 115\~844,00 грн. В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 4134,00 грн. підлягають стягненню з відповідачів у розмірі по 1033,50 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved