Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], що померла 01.02.2004. На обгрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що на час відкриття спадщини спадкодавець була зареєстрована у [INFO], але фактично проживала у [INFO]. За життя 19.10.1988 [PERSON] склала заповіт на користь [PERSON], яким на випадок своєї смерті заповідала належне їй домоволодіння, остання померла 04.02.1995. Позивач являється спадкоємцем першої черги за законом, про наявність іншого спадкового майна йому нічого не було відомо, тому уважав, що нема необхідності для звернення до нотаріуса за прийняттям спадщини. По переїзду до с. Боромля у 2016 році дізнався про належність [PERSON] права на земельну частку /пай/ розміром 5.70 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Маючи намір прийняти спадщину після смерті матері, він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, проте у прийнятті останньої йому було відмовлено через пропуск встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку немає, майновий спір відсутній, відумерлою спадщина не визнавалась. На поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини указує необізнаність зі спадковим законодавством, що діє на території України, віддаленість проживання від місця відкриття спадщини. Просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися, згідно поданих заяв просили справу розглянути за їх відсутності, позивач підтримує заявлені вимоги, відповідач не заперечує проти задоволення позову /ас 26, 38/. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог статей 158, 169,197 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/. Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставини спору сторонами визнаються, а тому доказуванню у відповідності до положень статті 61 ЦПК України не підлягають. Згідно статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно частини першої статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд встановив, що 01 лютого 2004 року у с. Боромля Тростянецького району Сумської області померла [PERSON], про що складено відповідний актовий запис за № 03 від 02 лютого 2004 року, місце державної реєстрації: Чернеччинський сільвиконком Краснопільського району Сумської області, після смерті якої відкрилась спадщина на її майно/копія ас 7/. На час відкриття спадщини 01 лютого 2004 року [PERSON] була зареєстрована за проживанням у [INFO], проживала одна /ас 8/. Наявна спадкова маса складається з права на земельну частку / пай/ у землі, яка перебувала у колективній власності ВАТ «Грязнянський бурякорадгосп» розміром 5.70 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі / копія ас 10/. До правовідносин, що виникли, необхідно застосувати норми ЦК України у редакції 2004 року, так як спадщина після смерті [PERSON] відкрилась після 01.01.2004. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( статті 1220, 1222, 1270 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом /копії ас 14-15/, на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, разом з тим, із заявою про прийняття спадщини у визначений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк позивач до нотаріуса не звернулась. 11 вересня 2017 року приватний нотаріус Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої спадкоємцю [PERSON] відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини та у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті 01 лютого 2004 року [PERSON], у звязку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини /ас 11/. Згідно Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 49325531 та № 49325550 від 03.10.2017 після померлої 01 лютого 2004 року [PERSON] спадкова справа не заводилася, заповіт не посвідчувався /ас 23-25/. Відповідно до вимог частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи те, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи. Таким чином, наведене вище свідчить про те, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом і мав намір прийняти спадщину, яка відкрилась після померлої 01 лютого 2004 року [PERSON], і від неї як спадкоємець не відмовився. У теперішній час спір про спадкове майно відсутній і спадщина не визнана відумерлою. Належним відповідачем у даній справі є Чернеччинська сільська рада Краснопільського району Сумської області, на території якої відкрилася спадщина та знаходиться наявне спадкове майно. Згідно з частиною третьою статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За викладеного, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке приймається Судом, оскільки не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд уважає, що причини, на які посилається позивач, що завадили їй вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, є поважними, а тому позов є обґрунтованим, і з метою поновлення порушених прав позивача на спадщину після смерті [PERSON], що померла 01 лютого 2004 року, підлягає задоволенню. Достатнім для подання позивачу заяви про прийняття спадщини суд вважає надання їй строку у два місяці.

Outcome: approved