Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

У вересні 2015 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 20.03.2012 р. у загальному розмірі 16029,09 грн. (з яких : заборгованість за кредитом 12125,46 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами 3903,63 грн.), мотивуючи свої вимоги невиконанням відповідачем своїх зобовязань за цим договором щодо повернення наданого кредиту та внесення плати за користування кредитними коштами у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором. Позивач просив розглянути справу без участі його представника, про що зазначив в тексті позовної заяви. Направлена судом судова повістка відповідачу [PERSON], за останньою відомою судові адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, була повернута судові з поміткою пошти про те, що відповідач більше не проживає за такою адресою. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а ч.1 ст.530 ЦК України встановлює, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).. Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом установлено, що згідно з договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 20.03.2012 р. публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» надало [PERSON] кредит в сумі 13188,00 грн. шляхом встановлення кредитної лінії до карткового рахунку, з строком дії кредитної лінії 3 роки з моменту підписання цього договору, з погашенням кредиту та сплатою процентів за користування кредитом шляхом внесення щомісячних платежів в терміни та розмірах, що встановлені цим договором. Однак відповідач [PERSON] встановлені цим договором терміни повернення наданого кредиту та терміни внесення плати за кредит не дотримує. Відповідно до п.2.13.1. цього договору, незважаючи на інші положення угоди, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання держателем та/або довіреною особою держателя своїх боргових та/чи інших зобовязань за угодою чи іншими укладеними з банком договорами. При цьому, зобовязання держателя щодо дострокового виконання боргових зобовязань в цілому настає з дати отримання держателем відповідної письмової вимоги та повинно бути проведено держателем протягом 30-ти календарних днів з дати отримання вимоги. Крім того, вказаний пункт договору містить застереження, згідно з яким для цілей відправки вимоги за допомогою засобів поштового звязку, сторони дійшли згоди, що у випадку неотримання держателем вимоги, відправленої банком рекомендованим листом на адресу держателя, зазначену в договорі/угоді чи іншу відому банку адресу держателя, та повернення до банку відповідного документу поштової організації з відміткою про неотримання держателем листа з вимогою, з будь-яких причин, тощо, вимога вважається отриманою держателем на 7-й календарний день з дати відправки вимоги. Виконання боргових зобовязань в цілому, у випадку неотримання держателем вимоги, повинно бути проведено держателем протягом 30-ти календарних днів з моменту , коли вимога вважається отриманою. Також судом установлено, що відповідно до договору факторингу № 08/03/2013 від 06.03.2013 р. ПАТ «ОТП Банк» передало, а ТОВ «Росвен Інвест Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № [NUMBER] від 20.03.2012 р. в розмірі 16029,09 грн. до [PERSON] Позивач ТОВ «Росвен Івест Україна» направив на адресу [PERSON] письмову вимогу за вих. № 2-5978 від 29.05.2015 р., яка містить вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором № [NUMBER] від 20.03.2012 р. в розмірі 16029,09 грн. протягом 30-ти календарних днів, але відповідач залишив цю вимогу без задоволення. Через невиконання відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором № [NUMBER] від 20.03.2012 р., його заборгованість за цим договором станом на 06.03.2015 року склала у загальному розмірі 16029,09 грн., з яких : заборгованість за кредитом 12125,46 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами 3903,63 грн. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати у розмірі 243,60 грн., повязані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved