Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

У березні 2015 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем, який рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 20.12.2011 року було розірвано. Від шлюбу мають двох дітей, які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Молодший син [PERSON] займається хоровим співом в музичній школі та згідно запрошення і графіка концертної діяльності у червні 2015 року хор виїжджає до [PERSON] та інших країн Європи. Відповідач із серпня 2012 року проживає у м. Москві Російської Федерації та не піклується про розвиток здібностей дитини, безпідставно не надає дозволу на виїзд дитини закордон, чим перешкоджає її гармонійному розвитку та фізичному вихованню. Тому просить надати дозвіл на виїзд [PERSON], [INFO] до [PERSON] та країн Європи з 25.06.2015 року по 10.07.2015 року без згоди та супроводу його батька [PERSON], [INFO] та надати дозвіл на оформлення та отримання проїзного документу на [PERSON], [INFO] без згоди його батька [PERSON], [INFO]. Сторони в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач подала заяву про розгляд справи в її відсутності, вказавши про підтримання позовних вимог, а відповідач надіслав заяву, в якій вказав, що у звязку з неможливістю виїхати та надати нотаріальний дозвіл на оформлення проїзного документа і дозвіл на виїзд його сина [PERSON], [INFO] до [PERSON] та країн Європи позов визнає та просить його задовольнити. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що з 16.05.2003 року сторони перебували у шлюбі, який рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 20.12.2011 року було розірвано. Відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Зазначеним рішенням суду вирішено, що малолітній [PERSON] залишений на подальше проживання з матірю. Конвенцією про права дитини, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до вимог ст. ст. 7, 155 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно довідки № 42 від 18.03.2015 року, виданої Комунальним початковим спеціалізованим мистецьким навчальним закладом музична школа № 1 імені [PERSON], [PERSON], [INFO] дійсно навчається у вказаному закладі на вокально-хоровому відділі, є активним учасником Міжнародних конкурсів у складі Зразкового хору Глорія, і з 28.06.2015 року по 05.07.2015 року зразковий хор Глорія відїжджає на 38 Фестиваль Музичні імпресії Бидгоща ([PERSON]). Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та у їхньому супроводі, або у супроводі осіб, які ними уповноважені. Положеннями ст. 4 Закону України від 21.01.1994 року Про порядок виїзду з України громадян України визначено можливість ухвалення судом рішення на виїзд дитини за кордон. Частиною 2 ст. 4 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України передбачено, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Тобто законодавцем надано право суду примати рішення щодо виїзду дитини за кордон при умові разової поїздки. Згідно п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 (у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2010 року № 724), виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки необхідність виїзду за кордон малолітнього [PERSON] викликана участю в 38 Фестивалю Музичні імпресії Бидгоща ([PERSON]) у складі Зразкового хору Глорія у період з 28.06.2015 року по 05.07.2015 року, тому суд вважає за необхідне надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини з України до вказаної країни без згоди та супроводу батька відповідача [PERSON] протягом зазначеного періоду часу, а також надати дозвіл на оформлення та отримання проїзного документу без згоди відповідача. В даному випадку виїзд дитини за кордон не пов'язаний із виїздом на постійне місце проживання або довгострокове перебування за межами України з інших причин, а тому внаслідок ухвалення такого рішення право батька на піклування, спілкування чи виховання дитини ніяким чином не порушується і не обмежується. Разом з тим, суд вважає безпідставними вимоги в частині надання дозволу на виїзд [PERSON], [INFO] до країн Європи з 25.06.2015 року по 10.07.2015 року без згоди та супроводу його батька [PERSON], [INFO], оскільки такі вимоги є неконкретизованими і доказів на підтвердження необхідності виїзду дитини до інших країн Європи, окрім [PERSON], до суду не надано. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею за подання позову судовий збір в сумі 487,20 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial