Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

У березні 2019 р. [PERSON] звернувся з вказаним позовом, у якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього за рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.11.2018 р. у справі № 274/3317/18, на утримання дитини - [PERSON] , яка народилась [INFO] , до 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що змінився його матеріальний стан. [PERSON] позов визнала, про що зазначено у її заяві від 10.06.2019 р. Судом з`ясовано, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.11.2018 р. у справі № 274/3317/18 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки - [PERSON] , яка народилась [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.07.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 19 - 21). Відповідно до частини першої статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Визнання [PERSON] свідчить про те, що нею не заперечуються підстави позову, а саме - що з моменту ухвалення рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.11.2018 р. у справі № 274/3317/18 змінився матеріальний стан [PERSON] . Зміна матеріального стану, як випливає зі змісту частини першої статті 192 Сімейного кодексу України, є підставою для зміни розміру аліментів. Визначаючи новий розмір аліментів, Суд виходить з такого. Частиною першою та другою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Визнання [PERSON] позову вказує на те, що розмір аліментів на утримання дитини - [PERSON] , яка народилась [INFO] , що стягуються з [PERSON] за рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.11.2018 р. у справі № 274/3317/18, може бути змінено до 1/6 частки заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, тобто до того розміру, у якому просить [PERSON] . Таким чином позов [PERSON] підлягає задоволенню. При цьому Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням, про що зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.09.2018 р. у справі № 459/2181/17 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/76596523). Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи викладене та зважаючи, що визнання [PERSON] позову [PERSON] не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов. На підставі статей 141 та 142 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 50% судового збору (384,20 грн.), сплаченого при поданні позову, інші 50% судового збору (384,20 грн.) підлягають поверненню [PERSON] з державного бюджету.

Outcome: approved