Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

У вересні 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачки [PERSON] посилаючись на те, що з вини останньої 15 вересня 2013 року було залито водою її квартири. Внаслідок цього їй завдано матеріальну шкоду на загальну суму 6 000 грн. яку просила стягнути з відповідачки разом із моральною шкодою в розмірі 5 000 грн. Рішенням Петровського районного суду м. Донецька від 18 грудня 2013 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. В апеляційній скарзі позивачка просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам у справі та на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки [PERSON], яка просила скаргу задовольнити, пояснення відповідачки [PERSON], яка просила залишити рішення суду без змін, вивчивши письмові матеріали справи в межах апеляційного оскарження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду скасувати та позовні вимоги задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до положень п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не доведено з якої причини сталося залиття її квартири. Проте з такими висновком суду погодитися не можна. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 6). У ночі 15 вересня 2013 року квартиру позивачки було залито водою з розташованої поверхом вище квартири [ADDRESS] про що 16 вересня 2013 року о 14 год. складено відповідний акт. З цього акту вбачається, що у кухні залиті водою три стіни, а зі стелі через софіти продовжує витікати вода, лінолеум на підлозі піднявся, у ванній кімнаті є вода рудого кольору, електропроводка в квартирі намокла та електроприлади не вмикаються. При обстеженні квартири [ADDRESS] порив виявити не вдалося (а.с. 8). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні суду першої інстанції також підтвердили факт залиття квартири позивачки. Відповідачка [PERSON] заперечуючи проти позовних вимог посилалася на те, що залиття нижче розташованої квартири позивачки сталося не з її вини. Між тим, згідно із ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Апеляційний суд вважає, що факт залиття своєї квартири з квартири відповідачки доведений позивачкою допустимими і належними доказами: актом житлового органу, показаннями свідків. В той же час відповідачка будучі присутньою в судових засіданнях, як суду першої інстанції, так і апеляційного суду, не була позбавлена можливості надавати докази у підтвердження своїх доводів. Проте таким своїм правом не скористалася і не довела, що вода з її квартири потрапляла до квартири позивачки не з її вини. Таким чином не можна погодитися з висновком суду про необхідність відмови у задоволенні позову, а тому ухвалене ним рішення необхідно скасувати. Вартість матеріальної шкоди завданої позивачці залиттям її квартири за висновками судової будівел79 ёьно-технічної експертизи № 5641/24 від 05 грудня 2013 року складає 3 319 грн. (а.с. 27-31) яку і необхідно стягнути на її користь разом із витратами на оплату проведення цієї експертизи в сумі 1 058 грн. 40 коп. (а.с. 32, 33) у відповідності з вимогами п. 5 ч. 3 ст. 79, 88 ЦПК України. Обговорюючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, колегія суддів апеляційного суду враховує, що внаслідок залиття квартири була пошкоджена її власність, змінився звичайний уклад її життя та вона були вимушена додавати додаткових зусиль для його організації. Тому з урахуванням обставин справи, характеру та обсягу страждань, яких зазнала позивачка, а також виходячи із засад розумності і справедливості, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідачки у відшкодування моральної шкоди 300 грн. Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідачки необхідно також стягнути понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову та апеляційної скарги в сумі 344 грн. 10 коп. (229 грн. 40 коп. + 114 грн. 70 коп.)(а.с. 1, 39).

Outcome: partial