Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

У березні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу від 23 грудня 2013 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] про відчуження 243,56 кв.м., житлового будинку з вбудованою авто майстернею, що знаходиться в [ADDRESS] та в цілому складається з: вбудованої автомайстерні, що складає 176,56 кв.м. (роздягальня 2, площею 9,2 кв.м., туалет 6 площею 1,05 кв.м., коридор 7 площею 2,31 кв.м., офіс 9 площею 59,5 кв.м., автобокс 13 площею 51,8 кв.м., автобокс 14 площею 52,7 кв.м.) та гаража, що складає 67,0 кв.м., розташований на земельній ділянці комунальної власності, визнати право власності за ним на вказаний об'єкт нерухомості, виділити в окрему одиницю авто майстерню: гараж [NUMBER] площею 67,0 кв.м., та земельну ділянку на якій знаходиться даний об'єкт загальною площею 283 кв.м., що знаходиться у [ADDRESS] та визнати право власності на авто майстерню: гараж [NUMBER] площею 67,0 кв.м. за [PERSON], як на окрему одиницю. В позові позивачем зазначено, що 23 грудня 2013 року між ним та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким відповідачка зобов'язувалась передати йому у власність 243,56 кв.м. житлового будинку з вбудованою майстернею, що заходиться у [ADDRESS], та в цілому складається з: вбудованої автомайстерні, що складає 176,56 кв.м. ( роздягальня 2 площею 9,2 кв.м., туалет 6 площею 1,05 кв.м., коридор 7 площею 2,31 кв.м., офіс 9 площею 59,5 кв.м., авто бокс 13 площею 51,8 кв.м., авто бокс 14 площею 52,7 кв.м., гараж 67,0 кв.м., що розташовані на земельній ділянці комунальної власності, а саме, отримав право власності на нежитлове приміщення авто майстерню та гараж, які знаходяться на першому поверсі вказаної будівлі. Поряд з цим, в позові [PERSON] зазначив, що згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 27 травня 2004 року, площа авторемонтної майстерні складає 180 кв.м., але враховуючи те, що рішення суду виносилось на недобудований об'єкт, фактична площа складає 176,56 кв.м., згідно технічного паспорту від 27 липня 2004 року.. В зв'язку з тим, що відповідачка [PERSON] станом на 24 березня 2014 року відмовилась його нотаріально посвідчувати, тому останній змушений був звернутися до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву в якій прохала проводити судовий розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов [PERSON] таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 23 грудня 2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким відповідачка зобов'язувалась передати [PERSON] у власність 243,56 кв.м. житлового будинку з вбудованою автомайстернею, що знаходиться у [ADDRESS], та в цілому складається з: вбудованої автомайстерні, що складає 176,56 кв.м., (роздягальня 2 площею 9,2 кв.м., туалет 6 площею 1,05 кв.м., коридор 7 площею 2,31 кв.м., офіс 9 площею 59,5 кв.м., автобокс 13 площею 51,8 кв.м., автобокс 14 площею 52,7 кв.м.) та гаража, що складає 67,0 кв.м., який розташований на земельній ділянці комунальної власності, що відповідно до договору оренди землі становить 2084 кв.м., кадастровий номер земельної ділянки 5310136700:16:006, відповідно до умов договору позивач зобов'язувався прийняти вказане майно та сплатити за нього кошти у сумі 450 000 грн.( а.с.6-7). Як вбачається з матеріалів справи, 23 грудня 2013 року відповідачка [PERSON] надала позивачу розписку в якій [PERSON] вказала, що отримала від [PERSON] кошти в сумі 450 000 грн. в свою чергу остання зобов'язувалась нотаріально посвідчити вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна ( а.с. 8). Відповідно до вказаного вище договору позивач [PERSON] отримав від відповідачки 243,56 кв.м. житлового будинку з вбудованою авто майстернею, що знаходиться в [ADDRESS]. Відповідно до даних технічного паспорту на садибний житловий будинок, що знаходиться у [ADDRESS], будівля в цілому складається з: вбудованої майстерні 176,56 кв.м. ( роздягальня 2 площею 9,2 кв.м., туалет 6 площею 1,05 кв.м., коридор 7 площею 2,31 кв.м., офіс 9 площею 59,5 кв.м., автобокс 13 площею 51,8 кв.м., автобокс 14 площею 52,7 кв.м., м) гаража 67,0 кв.м., що розташовані на земельній ділянці комунальної власності, а саме, [PERSON] отримав право власності на розташовані на земельній ділянці комунальної власності, а саме, отримав право власності на нежитлове приміщення авто майстерню та гараж, які знаходяться на першому поверсі вказаної будівлі. В судовому засіданні позивач [PERSON] вказав, що згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 27 травня 2004 року, площа авторемонтної майстерні складає 180 кв.м., але враховуючи те, що рішення суду виносилось на недобудований об'єкт, фактична площа складає 176,56 кв.м., згідно технічного паспорту від 27 липня 2004 року. Частиною 2 ст. 220 ЦК України встановлено, що якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, договір купівлі-продажу між сторонами по справі відбувся і є дійсним. Згідно ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі - продажу від 23 грудня 2013 року позивач отримав 243,56 кв.м. житлового будинку з вбудованою авто майстернею, що знаходиться у [ADDRESS] та в цілому складається з: вбудованої автомайстерні, що складає 176,56 кв.м. (роздягальня 2 площею 9,2 кв.м., туалет 6 площею 1,05 кв.м., коридору 7 площею 2,31 кв.м., офіс 9 площею 59,5 кв.м., автобокс 13 площею 51,8 кв.м., автобокс 14 площею 52,7 кв.м.,) та гаража площею 67,0 кв.м., який розташований на земельній ділянці комунальної власності. Таким чином, позивач [PERSON] став фактично співвласником вказаного об'єкту нерухомості з відповідачкою. Частиною 1 статті 356 ЦК України, визначено, що власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частиною 1 статті 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 47 від 14 березня 2014 року вказано, що фактична частка приміщення гаража [NUMBER] площею 67,0 кв.м., з частиною огорожі № 4 довжиною 8,12 м., частиною огорожі № 1 довжиною 0,9 м та частиною вимощення №6 площею 16,8 кв.м.у складі об'єкту «житловий будинок з вбудованою майстернею за адресою: [ADDRESS], складає 1/10. Зазначена частка входить до складу 6/10 частин та належить на праві приватної власності [PERSON]. Земельна ділянка для обслуговування 1/10 частини житлового будинку з вбудованою авто майстернею (гаража [NUMBER] площею 67,0 кв.м.) складає 283 кв.м.. Земельна ділянка для обслуговування інших частин складає 1801 кв.м.. Вказані земельні ділянки окремо виділені, площі загального користування відсутні. На основі проведеного аналізу, експертом зроблено висновок, що виділити у самостійний об'єкт нерухомого майна 1/10 частину житлового будинку з вбудованою майстернею за адресою: [ADDRESS], що належить на праві приватної власності [PERSON], технічно можливо за умови встановлення порядку користування земельною ділянкою у відповідності до схеми варіанту № 1, що надана у додатку № 1. До складу об'єкту нерухомого майна, що можливо виділити у самостійний об'єкт, входять наступні складові: -земельна ділянка для обслуговування 1/10 частини житлового будинку з вбудованою авто майстернею за адресою: [ADDRESS], площею 283 кв.м.; - приміщення і споруди, що складають 1/10 частину: А1-1 приміщення [NUMBER] гараж площею 67,0 кв.м., № 1 частина огорожі довжиною 0,9 м., № 4 частиною огорожі довжиною 8,12 м.; №6 частиною вимощення площею 16,8 кв.м.. Поряд з цим, експертом визначено, що ринкова вартість 1/10 частини житлового будинку з вбудованою авто майстернею за адресою: [ADDRESS], станом на дату проведення дослідження складає 148 940 грн. ( а.с.9-32). Частиною 3 статті 364 ЦК України визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обгрунтованими. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved