Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому, посилаючись на норми статей 25, 373, 1216 кодексу України, просить суд визнати за ним право на спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно - пайового товариства закритого типу імені Мічуріна Краснопільського району Сумської області площею 3,94 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, належне [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0109645 виданого на підставі рішення Краснопільської районної державної адміністрації від 21 серпня 1996 року за № 361 та зареєстрованого 13 вересня 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 225, по праву спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON], яка фактично прийняла, але юридично не оформила спадщину після померлого [INFO] її чоловіка [PERSON]. Вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], в спадщину після смерті якого вступила його дружина та мати позивача - [PERSON] шляхом фактичного проживання зі спадкодавцем на день його смерті відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР, який діяв на час відкриття спадщини. Позивач спадщину прийняв в установленому законом порядку, але отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом на майно у вигляді права на земельну частку /пай/ на ім'я [PERSON] немає можливості, оскільки правовстановлюючий документ на це майно - Сертифікат серія СМ № 0109645 при житті батьком не отримано, а відділ Держземагенства у Краснопільському районі Сумської області відмовив йому у видачі по причині смерті власника. Про наявність вищезазначеного майна і те, що [PERSON] був включений до списку тих, хто має право на земельний пай, він дізнався нещодавно, оскільки сертифікат взагалі не видавався, а земельний пай по сільській раді значиться до цього часу не витребуваним. В судовому засіданні представник позивача доводи позовних вимог підтримала. Відповідач та третя особа явку представників в судове засідання не забезпечили, відповідно поданих заяв не заперечують проти задоволення позову і просять справу розглянути за відсутності їх представників /ас. 33, 41/. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. З вимог ч.1 ст. 3 ЦПК України вбачається, що захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси. Як убачається з матеріалів справи, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно - пайового товариства закритого типу імені Мічуріна Краснопільського району Сумської області площею 3,94 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі виникло у [PERSON] на підставі Державного акту на право колективної власності на землю виданого колективному сільськогосподарському підприємству ім. Мічуріна с. Сінне (далі - КСП) у розмірі 2435,5 га для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Сіннівської сільської ради народних депутатів від 17 травня 1995 року, де [PERSON] значиться під номером 226 у додатку до списку громадян-членів КСП та 12 вересня 1996 року за № 225 на його ім'я оформлено Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0109645 /копії ас. 12, 14-15, 45-50/. [INFO] [PERSON] помер, місце реєстрації смерті виконком Сіннівської сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис за № 17 від 18 серпня 1995 року /копія свідоцтва про смерть ас. 7/. Згідно довідок № 182 та № 159 від 17 лютого 2014 року виданої виконавчим комітетом Сіннівської сільської ради Краснопільського району Сумської області, [PERSON] до дня своєї смерті проживав в [INFO] разом з дружиною [PERSON], заповіт у виконкомі сільради не посвідчувався /ас. 6, 8/. [INFO] померла [PERSON], місце реєстрації смерті Сіннівська сільська рада Краснопільського району Сумської області, актовий запис за № 05 від 01 березня 2000 року /копія свідоцтва про смерть ас. 21/. Родинні відносини позивача та померлих [PERSON] і [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження та посвідкою про шлюб (Свідоцтво про шлюб) / копії на ас. 10-11/. Згідно довідки № 176 від 26 лютого 2014 року позивач більше 20-ти років фактично проживає в с. Сінне за адресою проживання його батьків, прийняв спадщину шляхом користування майном - житловим будинком та земельною ділянкою /ас. 9/. За інформацією відділу Держземагенства в Краснопільському районі Сумської області № 156 від 21 лютого 2014 року [PERSON] не отримав сертифікату на право на земельну частку (пай) площею 3,94 га умовних кадастрових гектарів і видати його не можливо у зв'язку зі смертю власника /ас. 16/. Згідно витягу з технічної документації по грошовій оцінці земель № 441 від 21.02.2014 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сіннівської сільської ради Краснопільського району Сумської області площею 3,94 га складає 19263 гривень і значиться за [PERSON] /ас. 17/. Постановою державного нотаріуса Краснопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області від 17 березня 2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку /пай/ після смерті [PERSON], яка прийняла спадщину, але юридично її не оформила після смерті її чоловіка [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа /ас. 13/. Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Правовідносини, що склалися між сторонами, виникли із спадкових правовідносин і врегульовані нормами цивільного та земельного законодавства України. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України зазначений Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. До правовідносин, що виникли необхідно застосувати норми ЦК УРСР від 18.07.1963 року, так як спадщина після померлої [INFO] [PERSON] відкрилась до 01.01.2004 року. Статтею 548 ЦК УРСР ( 1963 року ) передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] помер, не отримавши сертифікату на право на земельну частку (пай), проте таке право, яке належало йому на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. [PERSON] бувши дружиною [PERSON] та єдиним спадкоємцем на все майно померлого, спадщину прийняла шляхом фактичного проживання зі спадкодавцем на день його смерті в селі Сінне Краснопільського району Сумської області відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, чинного на день відкриття спадщини. Позивач є сином [PERSON] та єдиним спадкоємцем на все майно та права померлого за законом. Право на отримання сертифікату на земельну частку (пай) не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини, та передбачені ст. 1219 ЦК України. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача, який є спадкоємцем померлої. За таких обстави, суд прийшов до висновку, що [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, яке залишилось після смерті померлого [INFO] її чоловіка [PERSON], а тому вважає можливе визнати за позивачем [PERSON] право на спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно - пайового товариства закритого імені Мічуріна Краснопільського району Сумської області площею 3,94 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі нормативною грошовою оцінкою 19263, 00 гривень, по праву спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] . Встановлені факти суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заперечень проти позову і доказів відносно належності спадкового майна іншим особам в суд не надійшло, інших спадкоємців, які б вступили у спадщину, немає, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру № 63989755, №36989677, № 36989649 та № 36988242, спадщина не визнана відумерлою /ас. 26-32/. Таким чином, позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved