Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом та стягнення коштів, сплачених за житлово-комунальні послуги. Збільшивши позовні вимоги (а.с. 53-54), [PERSON] просила суд про наступне: визнати її дорослу дочку [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] , та стягнути з неї на користь позивачки 1/3 частину оплачених витрат за житлово-комунальні послуги за період з січня 2018 року по вересень 2019 року включно в сумі 5 572, 98 грн. У вересні 2019 року [PERSON] звернулася в суд із зустрічним позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні спірною квартирою. Просила суд зобов`язати відповідачку не чинити їй перешкод у користуванні квартирою та видати ключі від вхідних дверей та інші ключі від квартири. В судовому засіданні [PERSON] та її представник адвокат Оловятенко О.Ю. збільшені позовні вимоги підтримали, проти зустрічного позову заперечували. Позивач суду пояснила, що її доросла дочка [PERSON] у спірній квартирі не проживає з 2014 року; має свою родину, з якою проживає в місті Києві. Дочка не сплачує комунальних платежів та відмовляється знятися з реєстрації у спірній квартирі, із-за чого неможливо оформити субсидію. Всі комунальні платежі за квартиру повністю сплачує позивач. 1/3 частка витрат, які сплачені нею у період з січня 2018 року по вересень 2019 року за опалення квартири, за утримання будинку, за вивіз сміття, за газопостачання згідно показань загальнобудинкового приладу обліку газу, становить 5 572, 98 грн. Послуги холодного і гарячого водопостачання та водовідведення, а також спожита електроенергія обліковуються лічильниками. За ці послуги також сплачує позивач, і на компенсацію частини цих витрат не претендує. [PERSON] вимоги зустрічного позову заперечувала, пояснила, що заміна замка на вхідних дверях до квартири пов`язана з тим, що він вийшов з ладу. [PERSON] та її представник адвокат Копичко С.І. зустрічний позов підтримали. Суду пояснили, що у липні 2019 року вона змушена була звернутися до поліції по факту заміни замка на вхідних дверях квартири. [PERSON] пояснила, що раніше сплачувала за комунальні послуги в квартирі, але потім між нею та матір`ю виник конфлікт, оскільки мати вимагала від неї знятися з реєстрації у спірному житлі. Провадження у справі було відкрите ухвалою судді від 3 травня 2019 року (а.с. 37). 18 вересня 2019 року позови були об`єднані в одне провадження (а.с. 89). Ухвалою суду від 10 жовтня 2019 року суд залишив без задоволення клопотання представника [PERSON] про залишення без руху зустрічного позову (а.с. 99). Підготовчий розгляд у справі був закритий ухвалою суду від 10 жовтня 2019 року (а.с. 98). Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані ними докази, суд встановив такі фактичні обставини справи: Квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Кожна зі співвласниць має право на 1/3 частку спірної квартири, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим Управлінням ЖКГ виконкому Кременчуцької міської ради 14 листопада 2006 року (а.с. 12). У квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Фактично у квартирі постійно проживає [PERSON] , а [PERSON] тривалий час разом з родиною проживає в іншому місті України. Послуги з холодного, гарячого водопостачання і водовідведення, а також спожита електроенергія обліковуються лічильниками. За ці послуги сплачує [PERSON] і на часткове відшкодування їх вартості не претендує. Послуги з опалення приміщення, утримання будинку, вивіз сміття та газопостачання сплачуються згідно затверджених тарифів. Вартість цих послуг залежить або від опалювальної площі (опалення та утримання будинку), або від кількості зареєстрованих осіб (вивіз сміття та газопостачання). У період з січня 2018 року по вересень 2019 року включно вартість цих послуг сплачувала [PERSON] 1/3 частина цієї вартості згідно розрахунку, наданого [PERSON] , становить 5 695, 20 грн. (а.с. 111-112). Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] в частині визнання її дорослої дочки [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою у зв`язку з тривалим непроживанням у ній без поважних причин, суд зазначає наступне: Відповідно до статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Частиною першої статті 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його дії. Отже, право користування спірною квартирою є складовою змісту права власності на неї. Факт тривалого непроживання співвласника [PERSON] у спірній квартирі у зв`язку з фактичним проживанням в іншому житловому приміщенні не є підставою для визнання її такою, що втратила право користування нею. Позовні вимоги [PERSON] в частині визнання [PERSON] такою, що втратила право користування спірною квартирою, задоволенню не підлягають. З іншого боку, суд враховує, що власність зобов`язує (частина четверта статті 319 ЦК України). У частині першій статті 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлене договором або законом. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник, відповідно до своєї частки у спільній частковій власності, зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частина четверта статті 544 ЦК України). Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника ії відшкодування (право зворотної вимоги - регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Такі правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц (провадження № 61-26462 св 18), від 19 серпня 2020 року у справі № 703-2200/15-ц (провадження № 61-7289 св 20). Розмір витрат, які підлягають стягненню зі співвласника, [PERSON] довела розрахунком, а також квитанціями про сплату комунальних послуг, оригінали яких були досліджені в судовому засіданні. Суд встановив також, що у квітні 2019 року через несправність замка на вхідних дверях в квартиру [PERSON] його замінила. Ключі від нового замка [PERSON] були передані тільки в судовому засіданні 18 вересня 2019 року. Через неможливість потрапити у квартиру у липні 2019 року [PERSON] зверталася до поліції, що підтверджується письмовою відповіддю Кременчуцького відділу поліції від 19 липня 2019 року (а.с. 69). Ці обставини підтверджують той факт, що [PERSON] чинила певні перешкоди у користуванні квартирою своїй дочці [PERSON] . У зв`язку з цим зустрічні позовні вимоги в частині покладення на [PERSON] обов`язку не чинити співвласнику такі перешкоди підлягають задоволенню. У той же час, як було зазначено, ключ від замка вхідних дверей [PERSON] отримала в судовому засіданні. Доказів того, що задля доступу до квартири потрібні інші ключі, суду не надано. Отже, зустрічні позовні вимоги в частині покладення обов`язку передати екземпляри ключів суд залишає без задоволення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями частини першої статті 141 ЦПК України про те, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Слід зазначити, що сторони сплатили судовий збір в однаковій сумі - по 768, 40 грн. кожна (а.с. 2, 74). Первісні та зустрічні вимоги задоволені частково. Отже, практичного сенсу у компенсації судових витрат шляхом стягнення їх з однієї сторони на користь іншої і навпаки - немає. На підставі викладеного, відповідно до 263-265 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial