Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

У вересні 2017 року до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 01 липня 1995 року сторони зареєстрували шлюб у Омутнінському районному РАГСі Кіровської області, Російської Федерації. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. 24 жовтня 2002 року шлюб між сторонами розірвано. Після припинення сімейних відносин дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її повному утриманні. З 01.09.2016 року по 26.06.2017 року [PERSON] навчалася у Державному навчальному закладі «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти туристичного сервісу» ІІІ рівня акредитації за спеціальністю «Адміністратор. Агент з туризму» на денній формі навчання. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2017 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти за час навчання [PERSON] у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з 02 вересня 2016 року по 26 червня 2017 року. Наразі [PERSON] навчається на Дніпровському факультеті менеджменту і бізнесу Київського університету культури денної форми навчання на контрактній формі фінансування. Термін навчання - з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2018 року, що підтверджується копією довідки від 12 вересня 2017 року №228. Дочка сторін потребує матеріальної допомоги, оскільки не має ніяких доходів і знаходиться на утриманні позивача. Відповідач в свою чергу має можливість надавати дочці матеріальну допомогу. З цих підстав просила стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, постійно проживає на території Російської Федерації. Судом направлялося судове доручення про вручення відповідачеві копії позову та повідомлення про час і місце судового розгляду справи із пропозицією надати заперечення проти позову. Вказане доручення було виконано 16.04.2018 року Мурашинським районним судом Кіровської області Російської Федерації. Відповідачеві було вручено копію позовної заяви із доданими до неї документами. Із протоколу судового засідання вбачається, що останній позовні вимоги не визнав, оскільки припускає, що дочка сторін навчається та працює, тому відсутня необхідність матеріальної підтримки. Крім того, вказував, що крім дочки [PERSON] має інших утриманців та просив врахувати той факт, що рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 04 липня 2017 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти за час навчання [PERSON] у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісяця. При цьому не заперечував проти розгляду справи за його відсутності. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 01.07.1995 року по 24.10.2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO], яка на теперішній час є повнолітньою. З 01.09.2016 року по 26.06.2017 року [PERSON] навчалась у Державному навчальному закладі «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти туристичного сервісу» ІІІ рівня акредитації за спеціальністю «Адміністратор. Агент з туризму» на денній формі навчання. Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 04 липня 2017 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти за час навчання [PERSON] у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з 02 вересня 2016 року по 26 червня 2017 року. З 01 вересня 2017 року [PERSON] навчається на денній формі навчання у Дніпровському факультеті менеджменту і бізнесу Київського університету культури денної форми навчання на контрактній формі фінансування. Термін навчання - з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2018 року, що підтверджується копією довідки від 12 вересня 2017 року №228. Позивач звернулась до суду з цим позовом 14 вересня 2017 року. В силу вимог частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з частини 1 статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до статей 199, 200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У пункті 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відтак, за змістом статті 199 Сімейного кодексу України обов'язок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків. Позивач [PERSON] не має достатніх коштів для забезпечення всіх потреб дочки, яка потребує матеріальної допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач працездатний та може надавати матеріальну допомогу, на утриманні має двох дітей від іншого шлюбу, що також підтверджується матеріалами доручення. При цьому сторони наполягали на встановленні аліментів саме у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з 14 вересня 2017 року та до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. В силу пункту 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Разом з цим, суд роз'яснює сторонам, що відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Оскільки в силу частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, відповідно до частини 6 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial