Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

У вересні 2014 року позивачка звернулася до суду із зазначеними вимогами, просила суд визнати за нею у порядку спадкування право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Обґрунтовуючи позов зазначила, що її тітка [PERSON] за життя заповіла їй 1/2 частину квартири [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] померла. У визначені законом строки позивачка звернулася до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину не отримала через неможливість надання нотаріальній конторі правовстановлюючого документа на вказану частину квартири. Посилаючись на те, що внаслідок вищевикладених обставин вона позбавлена можливості оформити своє право на 1/2 частину зазначеного об'єкта нерухомого майна шляхом звернення до органу нотаріату, позивачка просила суд задовольнити пред'явлені вимоги. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали пред'явлені вимоги. Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечували. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість пред'явлених вимог. Судом встановлено, що [PERSON] за життя склала заповіт від 10 серпня 2007 року, яким заповіла позивачці належну їй 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Також судом встановлено, що 1/2 частина спірної квартири належить відповідачеві. [INFO] року [PERSON] померла. 05 лютого 2009 року Шостою Київською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 99/2009 щодо майна [PERSON] Як вбачається з матеріалів спадкової справи, копії якої надані органом нотаріату, 11 лютого 2009 року позивачка звернулася до Шостої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте свідоцтво про право на спадщину за заповітом їй видане не було. 18 серпня 2014 року Шостою київською державною нотаріальною конторою було зроблено запит до КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» з метою отримання довідки з інформацією чи зареєстрована та на підставі яких правовстановлюючих документів квартира під [ADDRESS], на ім'я [PERSON], яка померла [INFO] року. Зі змісту наявної в матеріалах справи інформаційної довідки КВ-2014 №672349 від 28.08.2014 р., наданої КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», за [PERSON] на праві власності зареєстрована 1/2 частина квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Печерського району 27.05.1993 року, зареєстрованого КП «КМБТІ та РПВ на ОНМ» 21.06.1993 р. за реєстровим №3264 в реєстровій книзі 32-69. 03 вересня 2014 року позивачка повторно звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постановою державного нотаріуса Шостої Київської державної нотаріальної контори від 03 вересня 2014 року позивачці відмовлено у видачі відповідного свідоцтва, оскільки позивачкою не наданий правовстановлюючий документ на квартиру [ADDRESS]. Обґрунтовуючи пред'явлені вимоги позивачка посилається на те, що оскільки в неї відсутній правовстановлюючий документ на майно, яке їй заповідала спадкодавець, вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та реалізувати свої спадкові права. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як наведено в ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. При цьому, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ст. 1297 ЦК України). У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, будучи єдиною спадкоємицею за заповітом, що прийняла спадщину, позивачка набула право на 1/2 частину спірної квартири, проте оформлення даного права шляхом звернення до органів нотаріату є неможливим з огляду на вищезазначені обставини, відтак суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Оскільки в ході розгляду справи не встановлено порушення прав позивачки з боку відповідача, судові витрати у вигляді сплати судового збору суд покладає на позивачку. Враховуючи викладене та

Outcome: approved