Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким солідарно стягнути з відповідачів грошові кошти у розмірі 363\~826,40 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 08 вересня 2012 року між гр. [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРОСТОК» (надалі Відповідач-1) було укладено Договір позики грошових коштів. Згідно умов договору позичальник отримав позику в сумі 22\~000,00 доларів, що є еквівалентом 177\~100,00 грн. за курсом НБУ, встановленим на день підписання договору. Факт надання позичальнику позики у розмірі 177\~000,00 грн. підтверджується власноручним підписом на договорі директора ТОВ «ЄВРОСТОК» - [PERSON]. Відповідно до договору, позичальник зобов`язується повернути позикодавцю суму позики, виражену у гривні, в сумі, еквівалентній 22\~000,00 доларів за курсом НБУ на день повернення позики, в строк до 08 грудня 2012 року. [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання в зв`язку з чим станом на 19 серпня 2015 року за ТОВ «ЄВРОСТОК» виникла заборгованість: 177\~100,00 грн. заборгованість за договором позики; 133\~101,49 грн. індекс інфляції за період з 09.12.2012 року по 19.08.2015 року; 39\~301,64 грн. пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення в період з 07.04.2015 року по 19.08.2015 року; 14\~323,27 грн. 3% річних від простроченої суми боргу. Загальна сума заборгованості за Договором позики становить 363\~826,40 грн. Крім того, з метою забезпечення зобов`язання за договором позики між [PERSON] та [PERSON] (надалі Відповідач-2), 12.10.2012 року було укладено Договір поруки, згідно умов якого Відповідач-2 зобовязався солідарно відповідати перед позикодавцем за виконання зобовязання по поверненню позику у повному обсязі. На підставі вищевикладеного Позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до заперечень відповідача [PERSON], які надійшли на адресу суду 07.10.2015 року, останній посилається на те, що позовна заява про солідарне стягнення заборгованості за договором позики не може бути задоволена відносно стягнення з нього суми боргу за договором позики, а факти викладені в позовній заяві не відповідають фактичним обставинам справи та норм чинного законодавства. Відповідач [PERSON] не заперечує проти фактів, що викладені в позовній заяві, щодо укладення договору поруки 12.10.2012 року, однак виконувати свої зобов`язання відносно погашення заборгованості у розмірі 363\~826,40 грн. він не має обов`язку у зв`язку з тим, що позивачем не було надіслано жодної вимоги або претензії йому, як поручителю відносно повернення суми позики. Також відповідачем ТОВ «ЄВРОСТОК» не було прохання або письмового звернення щодо погашення позики перед позивачем. Просив відмовити в позовних вимогах [PERSON], щодо стягнення заборгованості з [PERSON]. Прохав справу розглядати без його участі. У судове засідання позивач не зявився, але надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача ТОВ «ЄРОВСТОК» у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до договору позики грошових коштів від 12 вересня 2012 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 11109, [PERSON] надав у власність, а ТОВ «ЄВРОСТОК» прийняло грошові кошти в сумі 22\~000 доларів 00 центів, що є еквівалентним 177\~100,00 грн. за курсом НБУ, встановленим на день підписання договору, строком до 08 грудня 2012 року (а. с. 4). Відповідно до умов договору позивач свої зобов'язання за договором позики виконав в повному обсязі надавши Відповідачу-1 обумовлену суму грошових коштів. В порушення умов Договору позики грошових коштів ТОВ «ЄВРОСТОК» суму позики у зазначений термін не повернув, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 363\~826,40 грн., яка складається з 177\~100,00 грн. заборгованість за договором позики; 133\~101,49 грн. індекс інфляції за період з 09.12.2012 року по 19.08.2015 року; 39\~301,64 грн. пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення в період з 07.04.2015 року по 19.08.2015 року; 14\~323,27 грн. 3% річних від простроченої суми боргу (а. с. 7-10). Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до положень\~ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. З матеріалів цивільної справи вбачається, що з метою забезпечення зобов`язання за договором позики між [PERSON] та [PERSON], 12 жовтня 2012 року був укладений Договір поруки. Відповідно до умов якого, [PERSON] безумовно, безвідклично та безоплатно зобовязався перед Позикодавцем ([PERSON]М.) відповідати солідарно з [PERSON] (ТОВ «ЄВРОСТОК») за виконання в повному обсязі зобовязання (а. с. 5-6). Згідно розділу 7 Договору поруки від 12.10.2012 року сторони обумовили, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами та діє протягом трьох років з моменту підписання Договору до 12 жовтня 2015 року або до повного виконання зобовязання Сторонами. Закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за порушення його умов, якщо такі мали місце. Відповідач-2 обгрунтовуючи свої заперечення на позов посилається на той факт, що позивачем не було надіслано на його адресу жодної вимоги або претензії як Поручителю щодо повернення позики. Відповідач-1 також не звертався до нього з повідомленням про необхідність повернення позики. А тому, зазначає Відповідач-2, підстав для стягнення з нього заборгованості за договором позики не має. З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно п. 3.1.1 розділу 3 Договору поруки від 12.10.2012 року «Порядок виконання договору» сторони обумовили, що Поручитель зобовязується самостійно контролювати дотримання та своєчасне виконання [PERSON] зобовязання перед Позикодавцем. Пункт 3.1.2 Договору поруки передбачає, що у випадку повного або часткового невиконання [PERSON] зобовязання, Поручитель та [PERSON] відповідають як солідарні боржники. Згідно п. 3.1.4.3 договору поруки, з метою реалізації відповідно до умов цього Договору права вимоги до Поручителя [PERSON] має право пред`явити (направити) Поручителю [PERSON]. Не направлення [PERSON] вимоги не позбавляє [PERSON] права вимагати у Поручителя виконання зобов`язання відповідно до умов цього Договору та законодавства. Сторони також обумовили, що порука діє незалежно від інших способів виконання зобовязання [PERSON] перед Позикодавцем. Позикодавець не зобовязаний перед відправленням вимоги та/або реалізацією будь-яких інших прав відповідно до умов цього договору: -предявляти будь-які вимоги (претензії), подавати будь-які позови та/або отримувати будь-які судові рішення щодо [PERSON], -стягувати заборгованість за Договором позики за рахунок будь-якого іншого виду забезпечення виконання зобовязання; -вчиняти будь-які інші дії щодо [PERSON] та/або попередньо звертатися до [PERSON] з вимогою про виконання порушених зобовязань. Крім того сторони обумовили, що згідно п. 4.3.1 Договору поруки Позикодавець має право без повідомлення Поручителя здійснювати у будь-який час будь-яким способом право,передбачене Договором позики, вимагати погашення заборгованості та застосовувати будь-які способи правового захисту. Право на звернення до суду передбачене ст. 16 ЦК України, відповідно до змісту якої передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Нормами статті 55 Конституції України, які є нормами прямої дії, передбачено що, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Як зазначено в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року у справі № 6-125цс14 предявленням вимоги до поручителя є предявлення до нього позову. На підставі вищевикладеного, суд зазначає про те, що доводи Відповідача-2 про відсутність підстав для стягнення з нього заборгованості у звязку з не зверненням Позивача до нього із вимогою про повернення позики, судом до уваги не приймаються, оскільки є безпідставними, та спростовуються умовами укладеного між сторонами Договору поруки, нормами діючого законодавства та усталеної судової практики України. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Як вже зазначалося, Сторони обумовили строк дії договору поруки до 12.10.2015 року. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобовязання. [PERSON] до поручителя про виконання взятого ним зобовязання повинна бути предявлена в межах строку дії поруки. Виходячи з положень другого рішення ч. 4 ст. 559 ЦК України суд приходить до висновку, що вимога до поручителя про виконання ним солідарно з боржником зобовязання за договором позики повинна бути предявлена в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто до 12.10.2015 року. Закінчення строку, установленого договором поруки, мало б наслідком припинення договору поруки лише за умови, якби Позикодавець протягом строку дії поруки не звернувся б з позовом до поручителя. Позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав 07 вересня 2015 року. Таким чином, суд вважає, що порушене право Позивач підлягає захисту, оскільки позов було предявлено в межах строку дії Договору поруки. Згідно\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Враховуючи що в судовому засіданні було встановлено, що відповідачі по справі взятих на себе зобовязань не виконали, суд приходить до переконання про наявність правових підстав для задоволення позову, та стягнення в солідарному порядку з Відповідачів заборгованості за договором позики у розмірі 177\~100,00 грн. Вирішуючи питання про розмір грошових коштів, які слід стягнути з Відповідачів за прострочення виконання грошового зобовязання,, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що згідно п. 4 договору позики від 08.09.2012 року сторони обумовили, що у разі неповернення боргу в сумі і строки, передбачені даним договором, позичальник зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, а також пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення повернення грошових коштів. У відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог. З огляду на вищенаведене суд вважає, що вимоги Позивача про солідарне стягнення з Відповідачів пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення у період з 07.04.2015 року по 19.08.2015 року у розмірі 39\~301,64 грн. підлягають задоволенню та стягненню зазначеної суми з Відповідачів. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з Відповідачів у солідарному порядку 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання у розмірі 14\~323,27 грн. підлягають задоволенню. Щодо вимог про солідарне стягнення з відповідачів грошового еквіваленту процентів індексу інфляції, суд зазначає, що вони задоволенню не підлягають, оскільки норми ч.\~2 ст.\~625 ЦК щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобовязання, яке визначене у гривні.\~Таким чином, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Враховуючи, що згідно умов договору позики позика надавалася у іноземній валюті, підстав для стягнення з Відповідачів суми заборгованості за прострочення виконання грошового зобовязання з урахуванням індексу інфляції у розмірі 133\~101,49 грн. не має. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що відповідачами ТОВ «ЄВРОСТОК» та [PERSON] не виконані умови договору позики та договору поруки, а позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст.1 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до\~\~висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та стягненню з Відповідачів солідарно 230\~724,91 грн. Крім того, в силу\~ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вимоги\~ст. 80 ЦПК України, відповідно до якої ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, той факт, що позовні вимоги задоволені частково, враховуючи положення Закону України «Про судовий збір», відповідно до яких судовий збір справляється за позовними вимогами майнового характеру у розмірі 1 % ціну позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (який становить 63,4 %) у розмірі 2 307,24 грн. (3\~654,00 х 63,4% / 100). На підставі ст.ст. 16, 525, 526, 546, 549, 553, 554, 559, 610, 625, 1046, 1047 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial