Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 18.11.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції за актовим записом № 1939. В обґрунтування позову зазначила, що 18.11.2004 року вона уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу у сторін є троє неповнолітніх дітей -- [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось. Чоловік ігнорував прохання дружини та між ними часто виникали сварки з приводу ведення спільного господарства та утримання дітей. Відповідач веде одноосібний спосіб життя, не враховує думки позивача та неповнолітніх дітей. З червня 2014 року сторони подружніх відносин не підтримують, проживають окремо і їхній шлюб існує формально. Тому [PERSON] , не вбачаючи підстав для збереження шлюбу, просила його розірвати. Ухвалою суду від 29.03.2019 року у справі відкрито провадження. Ухвалою суду від 19.04.2019 року у справі закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання 10.05.2019 року учасники справи, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не з`явились. Представник позивача [PERSON] -- [PERSON] надала письмову заяву, в якій підтримала заявлені вимоги, та просила розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим належним чином про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заяви про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавав. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов належить задовольнити. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 18.11.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін є троє неповнолітніх дітей -- [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із матір`ю, тобто позивачем. Як випливає із змісту позовної заяви, через різні характери та погляди на сімейне життя сторони подружніх відносин не підтримують, проживають окремо і їхній шлюб існує формально. Позивач примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб між сторонами існує формально, оскільки позивач та відповідач не пов`язані спільним побутом, понад п`ять років проживають порізно, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Однак, беручи до уваги, що позивач наполягає на припиненні шлюбу, а відповідач у судове засідання не з`явився, суд вважає за недоцільне відкладати розгляд справи та надавати подружжю строк для примирення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved