Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

У вересні 2014 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 13 526 грн. 56 коп. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ «Український Бізнес Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № КЭКСФ/ 1000904.2 від 10.10.2013 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 12 640,00 грн., зі сплатою процентної ставки за користування кредитом у розмірі 0,290 % на рік без ПДВ, щомісячна комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 377,94 грн., з кінцевим терміном повернення 09.10.2015 року. Відповідно до умов договору [PERSON] повинна була щомісяця, починаючи з місяця отримання кредиту, частково погашати суму зобов'язання згідно графіку погашення кредиту. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому, відповідно до цього, станом на 08 вересня 2014 року, Банк нарахував заборгованість за кредитом у сумі 13526,56 грн., з яких: заборгованість за кредитом складає 9983,79 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом складає 19,61 грн.; заборгованість за щомісячною комісією - 1500,76 грн., та штрафні санкції 2022,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, відповідно до договору № КЭКСФ/ 1000904 від 10.10.2013 року (а.с. 8-13) [PERSON] отримала кредит у сумі 12640,00 грн., із зобов'язанням сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 0,290% на рік. Однак, в порушення умов договору [PERSON] не сплачувала суму кредиту та відсотки за його користування, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість. У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім цього, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Суд перевіривши розрахунок заборгованості за кредитним договором № КЭКСФ/ 1000904.2 від 10.10.2013 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Український бізнес банк» та [PERSON] встановив, що станом на 08 вересня 2014 року утворилась заборгованість на загальну суму 13526 грн. 56 коп., з них 9983,79 грн. - заборгованість за кредитом, 19,61 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1500,76 грн. - заборгованість за щомісячною комісією; 2022,40 - штрафні санкції. (а.с. 6). Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобов'язання повинна бути стягнена з відповідача [PERSON] Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved