Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

У вересні 2017 р. позивач звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 16.09.2002 р. було розірвано, актовий запис № 349. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO], який є інвалідом 2 гр. з психічного захворювання. Як вказує позивач, [INFO] їх спільний син досяг повноліття, але потребує подальших витрат на його лікування, так як є інвалідом 2 гр. Позивач зазначає, що відповідач постійно ухилявся від виконання обов'язку щодо утримання дитини. Крім того, на даний час позивач понесла значні витрати на лікування сина, половину з яких мав би компенсувати відповідач, а також син потребує подальшого лікування, яке також є значним фінансовим навантаженням на позивача. Витрати на лікування до досягнення дитиною повноліття складають: 10004,73 грн. Позивач вважає, що половину цих витрат у розмірі 5002,37 грн. зобов'язаний понести відповідач. Як вказано у позові, витрати на лікування після досягнення повноліття становить 43320,81 грн., половину з яких витрат, на думку позивача, зобов'язаний також понести відповідач, а саме розмір яких становить 21660,40 грн. Також позивач вказує, що відповідач не брав участі в утриманні дитини до досягнення ним повноліття, з нього слід стягнути аліменти за 3 останні роки. Дохід відповідача позивачу невідомий, а тому вважає за необхідне визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на місяць. Таким чином, розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача за останні три роки становить 72000 грн. Тому посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] 1999 р.н. останні три роки до досягнення ним повноліття в сумі 72000 грн.; додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 26662,77 грн. та аліменти на утримання [PERSON] після досягнення ним повноліття до досягнення ним повноліття до досягнення 23 років в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на місяць. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав свій письмовий відзив щодо відмови у позові. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши отримані письмові докази по справі, прийшов до висновку щодо проведення заочного розгляду справи. Так судом встановлено, що позивач із відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 16.09.2002 р. було розірвано, про що зроблено актовий запис № 349 в книзі реєстрації актів сімейного стану ВРАГС Олександрійського МУЮ. (а.с.5). Від даного шлюбу [INFO] народився [PERSON] (а.с. 8), згідно якого батьками дитини є відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] 05.06.2015 р. [PERSON] змінив прізвище на «[PERSON]» (а.с. 6). У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Як з'ясовано судом, (а.с. 97) рішенням Олександрійського міського суду Кіровоградської обл. 12.01.2000 р. було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, але не менше Ѕ неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 23.12.1999 р. до досягнення повноліття дочкою [PERSON] або до 24.01.2015 р., а потім по ј частині заробітку до досягнення повноліття сином [PERSON], або до [INFO] З цього приводу позивач [PERSON] пояснила суду, що дійсно повинна отримувати аліменти з відповідача [PERSON], а донька [PERSON] - це донька [PERSON] від першого шлюбу, так як її шлюб із ним був другим, і у рішенні суду існують помилки щодо резолютивної частини цього рішення. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Так судом з'ясовано, що дійсно [INFO] [PERSON] 1999 р.н. досяг повноліття, але потребує подальших витрат на лікування, так як є інвалідом 2 гр., а відповідач [PERSON] постійно ухилявся від виконання обов'язку щодо утримання дитини. Витрати на лікування до досягнення дитиною повноліття складають по розрахункам позивача 10004,73 грн., і половину цих витрат у розмірі 5002,37 грн. зобов'язаний понести відповідач. При цьому витрати на лікування після досягнення повноліття становлять 43320,81 грн., половину з яких, зобов'язаний також понести відповідач, а саме розмір яких становить 21660,40 грн. Тому суд приходить до висновку щодо задоволення в цій частині позову позивача. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Тому суд приходить до висновку щодо стягнення із відповідача на користь позивача аліменти за останні 3 роки до досягнення [PERSON] [INFO] повноліття в сумі 72000 грн., які остання вираховувала з розрахунку 2000 грн. щомісячно, а тому в цій частині позов також підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи розмір матеріальної допомоги яку має можливість надавати відповідач, суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов в частині стягнення з відповідача аліментів у розмірі 2000 грн. щомісяця на утримання [PERSON] 1999 р.н. на користь позивача, таким чином задовольняючи і в цій частині позов [PERSON] Згідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь держави витрати по оплаті судового збору у розмірі 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial