Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

У березні 2018 року до суду надійшла вищевказана позовна заява [PERSON], в обґрунтування якої остання посилається на те, що [PERSON], [INFO], є її спільною із відповідачем дочкою. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2011 року стягнуто із [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі ? частини від усіх видів щомісячних доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10.08.2011 року. З початку січня 2018 року сума аліментів від відповідача становить 620 грн., однак такої суми аліментів не вистачає на утримання дитини, оскільки остання підростає, розвивається, навчається у престижній гімназії у м. Києві «Домінант», де навчання та харчування є платним. Також, дочка вивчає англійську мову з репетитором, займається танцями, все це додатково оплачується. За таких обставин, позивач просить збільшити розмір аліментів та щомісячно стягувати із відповідача на її користь на утримання дочки аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. У ході розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги, відповідно до яких просила змінити спосіб стягнення аліментів з частки на тверду грошову суму у розмірі 2000 грн. 04 вересня 2018 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. В позовній заяві [PERSON] зазначає, що розмір аліментів, який сплачується відповідачем становить 620 грн. Однак, це не відповідає дійсності, оскільки щомісячний розмір аліментів, який сплачує відповідач відповідно до нарахованого відділом державної виконавчої служби розміру, становить 1000 (одна тисяча) грн. Аліменти відповідач сплачує вчасного та заборгованості по сплаті аліментів не має. Офіційна заробітна плата відповідача становить 4000 (грн.). Яка є єдиним заробітком і будь-якого іншого заробітку чи доходу відповідач не має. Як визначено ЗУ «Про Державний бюджет на 2018 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 1944 грн. У відповідність до вимог СК України, обовязок по утриманню дитини покладається на обох батьків порівну. Так, розмір аліментів, який відповідач сплачує, не є меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини, тому відсутні підстави для збільшення аліментів. Позивачем не надано будь-яких доказів для доведення розміру витрат на дитину, які несе позивач. Позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються лише на припущеннях, отже, не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог. За таких обставин, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. У відзиві на позовну заяву просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у сторін 14 січня 2006 року народилася дочка [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ОК № 023933, виданого 25 січня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області. Батьком у свідоцтві про народження дитини записаний [PERSON] (а.с. 5). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2011 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2011 року стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів щомісячних доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з 10.08.2011 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 65). Зі змісту довідки № 30165, виданої 30 жовтня 2017 року Броварським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області, вбачається, що [PERSON] у період із 01.04.2017 р. по 01.10.2017 р. аліменти від [PERSON] не отримувала (а.с. 66). Згідно довідки-розрахунку № 57503 від 27.08.2018 р., виданої Броварським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01.10.2018 р. складає 853,52 грн. Відповідно до копії наказу № 1 від 23 листопада 2017 року [PERSON] з 23 листопада 2017 року працює на посаді директора ТОВ «Будиночок» (а.с. 55). Із копії наказу № 2 від 03 січня 2018 року ТОВ «Будиночок» видно, що [PERSON] призначив собі, як директор товариства, заробітну плату згідно штатного розпису у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. (а.с. 54). Згідно копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, [PERSON] є засновником та керівником ТОВ «Будиночок» (а.с. 52-53). Однак, у матеріалах справи відсутні докази про розмір фактично отриманого доходу відповідачем, як директором та засновником ТОВ «Будиночок». До матеріалів справи відповідачем додано копії квитанцій про сплату останнім щомісячного розміру аліментів у сумі 1000 грн. (а.с. 47-51). Із копії прибуткового касового ордеру від 04 вересня 2018 року видно, що оплата за навчання [PERSON] за вересень 2018 р. становить 1000 (одна тисяча) грн. До матеріалів справи стороною відповідача додано копію інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно на підтвердження того, що у відповідача є нерухоме майно, а саме[ADDRESS], що розташована у будинку № 6 по вул. 50 років ВЛКСМ у м. Чернігові. Однак, суд не бере до уваги даний доказ, оскільки матеріалами справи встановлено, що дана квартира належить іншій особі [PERSON], який має РНОКПП під № [NUMBER], а не № [NUMBER], який належить відповідачу. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом\~ст.\~12\~та ст.\~81\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обовязків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст.\~89\~Цивільного процесуального\~кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом\~ст.\~ст.\~181,182\~СК України\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються за\~рішенням суду\~у частці\~від доходу\~її матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина.\~При визначені\~розміру аліментів\~суд,\~враховує:\~1)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідність\~до ч.\~3\~ст.\~181\~СК України\~за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як передбачено ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Дослідивши письмові матеріали справи, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, одержувача та платника аліментів, враховуючи зміну економічної ситуації в країні та збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та з огляду на те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, а також те, що СК України надано право позивачу обирати спосіб стягнення аліментів (частка чи тверда грошова сума), суд приходить до висновку про необхідність змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати із відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1700 грн. щомісячно. У відповідності\~до ч.\~1\~та ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови у позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, та

Outcome: partial