Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до СТОВ «Роль-Поль» в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив розірвати договір оренди земельної ділянки, стягнути орендну плату та судові витрати. Позивач зазначав, що 21 червня 2010 року між ним та СТОВ «Роль-Поль» було укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 8,9553 га, яка розташована на території Іванівської Другої сільської ради Барвінківського району Харківської області, строком на 10 років зі сплатою орендної плати в розмірі 3% від її нормативної грошової оцінки у наступі строки: 50% - до 01 вересня , інші 50% - до 20 грудня звітного року. Проте, всупереч умовам договору, починаючи з 20 грудня 2011 року відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання своїх зобов'язань по сплаті орендної плати. Станом на 26.02.2014 р. заборгованість по орендній платі становить 13 309 грн. 94 коп. Посилаючись на зазначене, просив розірвати договір оренди земельної ділянки, стягнути з відповідача 13 309 грн. 94 коп. , як суму заборгованості по орендній платі, а також судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримав зазначені позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнала у повному обсязі, зазначила, що зазначені у позовній заяви обставини не відповідають дійсності. СТОВ «Роль-Поль» жодним чином не відмовлялось від виконання умов договору оренди земельної ділянки, вчасно перераховував поштовими переказами на адресу позивача орендну плату, неодноразово направляв листи з проханням з'явитися в касу підприємства для отримання грошових коштів, але позивач навмисно ухиляється від отримання орендної плати з метою створення передумов для розірвання договору оренди земельної ділянки Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Встановлено, що позивачу на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 24 грудня 2003 року року серії ХР № 092202, на праві власності належить земельна ділянка площею 8, 9553 га, яка знаходиться на території Іванівської Другої сільської ради Барвінківського району Харківської області (а.с.22). 21 червня 2010 року між позивачем та СТОВ «Роль-Поль» було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 10 років зі сплатою орендної плати в розмірі 3% від її нормативної грошової оцінки у наступі строки: 50% - до 01 вересня , інші 50% - до 20 грудня звітного року. Договір зареєстровано в Державному реєстрі земель 01.09.2010 року за № 0411068400110 (а.с. 13-18). Згідно з договором оренди орендодавець передав у володіння і користування орендареві належну йому на праві власності земельну ділянку площею 8, 9553 га строком на 10 років, а орендар зобов'язувався використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та сплачувати орендну плату в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у наступі строки: 50% - до 01 вересня , інші 50% - до 20 грудня звітного року. Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди. Частиною 2 статті 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. У судовому засіданні представник відповідача пояснила, що СТОВ «Роль-Поль» неодноразово перераховував поштовими переказами на адресу позивача орендну плату, а також направляв листи з проханням з'явитися в касу підприємства для отримання грошових коштів. Зазначені обставини свідчать про те, що несвоєчасна виплата орендної плати сталося не з вини СТОВ «Роль-Поль». Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог. При розгляді справи суду не надано належних доказів відмови відповідача від виконання умов договору оренди земельної ділянки (систематична несплата орендної плати), що є підставою для розірвання договору оренди та стягнення орендної плати. Не надано також доказів того, що позивач звертався до відповідача з вимогами про виплату заборгованості з орендної плати в добровільному порядку до звернення з цим позовом до суду. Разом з тим, до матеріалів справи приєднані копії листів відповідача від 27.09.2013 р. та 24.02.2014 р., з яких убачається, що позивач запрошувався до каси СТОВ «РОЛЬ-ПОЛЬ» для отримання орендної плати у розмірі, відповідно, 7 297,77 грн., та 13309,94 грн., а також копії фіскальних чеків №2368 від 01.11.2012 р. та №9735 від 13.09.2013 р. про здійснення на адресу позивача поштових переказів ( а.с.33-37). Крім того, відповідно до письмових повідомлень Укрпошти від 01.11.2012 р. та 13.02.2013 р. [PERSON] відмовився від отримання грошових переказів на суму 7297 грн. 77 коп. та 9853 грн. 08 коп. (а.с.38, 39) Встановлені факти свідчать про те, що позивач навмисно створює умови для невиконання умов договору. Пунктом 39 зазначеного договору оренди земельної ділянки ( а.с.9) передбачено, що сторона, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності, якщо доведе, що це порушення сталося не з її вини. Аналізуючи надані докази суд вважає, що відповідач не виконав належним чином істотні умови договору оренди земельної ділянки в частині своєчасної сплати орендної плати не з його вини, а тому вимоги позивача про розірвання укладеного між ним та відповідачем договору оренди земельної ділянки задоволенню не підлягають. Позивач також ставив питання про стягнення з відповідача 13 309 грн. 94 коп. заборгованості по орендній платі. Суд вважає, що в цій частині позовні вимоги задоволенню також не підлягають, так як судовим розглядом встановлена відсутність будь яких перешкод для отримання позивачем належної орендної плати в добровільному порядку. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачкою, компенсації не підлягають.

Outcome: dismissed