Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

У березні 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить автомобіль [NUMBER]. 15.11.2017 року о 15-10 год. на а/д Мар'янське-Берислав на 73 км, [PERSON], керуючи т/з АЗЛК-21412, д/н [NUMBER], в порушення п.14.2 Правил дорожнього руху, перед початком обгону, не переконався, що транспортний засіб, який рухається за ним не розпочав обгін, розпочав обіг, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем позивача. В результаті вчинення ДТП автомобіль [PERSON] отримав механічні пошкодження. Постановою Бериславського районного суду Херсонської області від 08.12.2017 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Внаслідок ДТП [PERSON] завдана матеріальна шкода, згідно висновку авто-товарознавчого дослідження від 23.11.2017 року, в розмірі 53 290, 93 грн. Для проведення страхових виплат за пошкодження автомобіля ПрАТ «СК «Провідна» перерахувала на рахунок позивача 42 583, 59 грн., а для отримання решти суми 10 707, 34 грн. та 1 000,00 грн. франшизи, запропоновано звернутися до суду. Крім того, внаслідок ДТП [PERSON] спричинена моральна шкода, яка полягає у тому, що було порушено звичайний спосіб життя останнього, він втратив єдиний засіб пересування, необхідністю витрачати час та зусилля на вчинення дій щодо захисту порушених прав та стягнення спричиненої шкоди. Моральну шкоду позивач оцінює у 10 000 грн. Оскільки в добровільному порядку шкода, спричинена внаслідок ДТП, відповідачем не відшкодована, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на його користь 16 998, 66 грн. в рахунок матеріальної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, 10 000,00 грн. моральної шкоди та судові витрати. Ухвалою суду від 02.04.2018 року позовну заяву було залишено без руху. 29.05.2018 року на адресу суду надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на його користь 14 805, 54 грн. в рахунок матеріальної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, 10 000,00 грн. моральної шкоди та судові витрати. Ухвалою суду від 06.06.2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а третій особі строк для надання письмові пояснень щодо позову або відзиву. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав. Третя особа ПрАТ «СК «Провідна» повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. У встановлений судом строк письмових пояснень щодо позову або відзиву не надала. За відсутності клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін, у відповідності до ч.ч.5, 8 ст.279 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Зі згоди позивача, який заявою не заперечував проти винесення заочного рішення у випадку не надходження до суду відзиву у визначений строк, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного провадження. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до постанови Бериславського районного суду Херсонської області від 08.12.2017 року [PERSON] 15.11.2017 року о 15-10 год. на а/д Мар'янське-Берислав на 73 км, керуючи т/з АЗЛК-21412, д/н [NUMBER], перед початком обгону, не переконався, що транспортний засіб, який рухається за ним не розпочав обгін, розпочав обіг, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який здійснював обгін його транспортного засобу, чим порушив вимоги п.14.2 а ПДР. [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.8). В порядку ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З повідомлення вбачається, що [PERSON] запропоновано з'явитися особисто або прислати представника за довіреністю для огляду пошкодженого автомобіля Рено Трафік, д/н [NUMBER], після ДТП, яке сталося 15.11.2017 року та повідомлено, що огляд проводитиметься о 12-00 год. 23.11.2017 року за адресою м.Кривий Ріг, вул.Свято-Георгіївська, 19 (а.с.9). Дане повідомлення було відправлено [PERSON] 16.11.2017 року, про що свідчить квитанція «УКРПОШТА» ЦПЗ №2, на суму 64,20 грн. (а.с.10). З висновку авто-товарознавчого дослідження№Д30/11/17 від 23.11.2017 року судового експерта [PERSON] вбачається, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER], ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER], станом на 23.11.2017 року, з урахуванням втрати товарної вартості, складає 53 290, 93 грн. (а.с.11-36). Вартість проведення експертизи, згідно квитанції №040197 від 16.11.2017 року та квитанції №040087 від 20.11.2017 року складає 1 500,00 грн. та 1564, 00 грн.(а.с.37, 54). Згідно із листом №17-12/2280 від 19.02.2018 року ПрАТ «СК «Провідна», розмір страхового відшкодування було визначено ПрАТ «СК «Провідна» на підставі Звіту №307/17 про визначення вартості матеріального збитку пошкодженого ТЗ Renault Trafic, д/н [NUMBER], складеного ТОВ «Декра Експерт», тавстановлено вартість відновлюваного ремонту у розмірі 43 583, 59 грн. Відповідно до п.12.1. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, завжди зменшується на суму франшизи. Договором страхування №АМ/0100063 від 23.06.2017 року передбачена франшиза у розмірі 1 000 грн. Таким чином, розмір завданого збитку було зменшено на розмір франшизи, внаслідок чого 14.02.2018 року [PERSON] було перераховано 42 583, 59 грн., що також підтверджується випискою по картковому рахунку останнього (а.с.38, 39). З приводу відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, суд виходить з наступного. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із вимогами ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язуються у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Пунктом 3 частини 1 статті 988 ЦК України визначено, що страховик зобов'язаний: у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно ст.29 вказаного Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому Уповноваженим органом, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Статтею 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. ПрАТ «СК «Провідна» у відповідності до договору страхування №АМ/0100063 від 23.06.2017 року, сплатила [PERSON] 42 583, 59 грн. в рахунок страхового відшкодування, за відрахуванням франшизи в сумі 1 000 грн. Згідно положень ст.12.1. Закону, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Статтею 36.6. цього ж Закону передбачено, що страхувальником або оcобою, відповідальною за завдані збитки має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Зважаючи на те, що розміру страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування завданої з вини [PERSON] шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, різниця між фактичним розміром шкоди і виплаченим страховим відшкодуванням в розмірі 10 707, 34 грн. (53 290, 63 грн. - 42 583, 59 грн. = 10 707, 34грн.), а також понесені позивачем додаткові витрати на повідомлення [PERSON] про проведення експертизи, які складають 64,20 грн. (а.с.10), та витрати на проведення авто-товарознавчого дослідження №36/12-15 від 16.12.2015 року, які складають 3 064, 00 грн. (а.с.37, 54), франшиза в розмірі 1 000 грн., а всього - 14 835, 54 грн. підлягають стягненню із [PERSON] Разом із тим, зважаючи на те, що позивачем було заявлено до стягнення в рахунок матеріальної шкоди 14 805, 54 грн., враховуючи, що в порядку ч.1 ст.13, ч.2 ст.264 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках та при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, із [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 14 805, 54 грн. відшкодування матеріальної шкоди. Крім того, відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Судом встановлено, що внаслідок ДТП певним чином змінився звичайний спосіб життя позивача, який, будучи власником пошкодженого майна, докладав зусиль для встановлення товарного виду автомобіля, був позбавлений можливості користування повсякденно автомобілем, через що змінився ритм його життя. Визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує обставини у справі, характер, тривалість та обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, істотність вимушених змін у його житті, ступінь вини відповідача, а також вимоги розумності і справедливості, та вважає достатньою компенсацією заподіяної позивачу моральної шкоди 2 000 грн. Отже, на підставі наявних у справі доказів, яким суд дав належну оцінку відповідно до норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (68%) в сумі 958,80 грн.

Outcome: partial