overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

У березні 2014 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини всіх його доходів на своє утримання, посилаючись на те, що з нею проживає їхня дочка - [PERSON], [INFO], а відповідач не надає їй матеріальної допомоги. Позивач надала суду заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка поштового відділення № 79 м. Кривого Рогу про закінчення терміну зберігання листа. Відповідно до абзаців 2, 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Це є підставою для постановлення заочного рішення відповідно до ст. 169 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки, відповідно до ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка, до досягнення дитиною 3-х років, якщо дитина проживає з нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

У березні 2014 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/3 частини його доходів на утримання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Позивач надала заяву про підтримку позову, розгляд справи в її відсутність. Відповідач надав суду заяву про згоду з позовом та про розгляд справи в його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком дітей, які мешкають з позивачем, та не надає матеріальної допомоги на їх утримання, що відповідно до ст.180 СК України, є підставою для стягнення аліментів. (а.с. 4, 5, 8) Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

У березні 2014 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/3 частини його доходів на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Позивач надала заяву про підтримку позову, розгляд справи в її відсутність. Відповідач надав суду заяву про згоду з позовом та про розгляд справи в його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком дітей, які мешкають з позивачем, та не надає матеріальної допомоги на їх утримання, що відповідно до ст.180 СК України, є підставою для стягнення аліментів. (а.с. 6, 7) Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

У березні 2014 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON], аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх її видів доходу на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вона є матір'ю - вихователем, а відповідач - [PERSON] - його матір, яка в цей час засуджена і відбуває покарання в Дніпропетровській області м. Дніпродзержинськ, УВП № 34, відповідно ніякої матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Позивач надала заяву про підтримку позову та згоду на заочний розгляд справи в її відсутність. Відповідач була допитана за місцем відбування покарання та надала до суду пояснення про визнання позовної заяви. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є матір'ю дитини, яка мешкає з позивачем - матір'ю вихователем призначеною рішенням № 164 від 15.05.2013 р. Виконкому Тернівської районної у м. Кривому Розі ради, та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що відповідно до ст.180 СК України, є підставою для стягнення аліментів (а.с. 4-6, 9-10, 11). Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

У березні 2014 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач надала до суду заяву про згоду на заочний розгляд справи та про розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка поштового відділення № 89 м. Кривого Рогу про закінчення терміну зберігання листа. Відповідно до абзаців 2, 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які немають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Крім цього відповідач був повідомлений 23.06.2014 р. під розпис у судді про розгляд справи 18.07.2014 р.. Суд ухвалює заочне рішення, зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних і доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком дитини, яка мешкає з позивачем - матір'ю дитини, та не надає матеріальної допомоги на її утримання, що відповідно до ст.180 СК України, є підставою для стягнення аліментів. (а.с. 6,7)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

У березні 2014 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач надала заяву про підтримку позову та розгляд справи в її відсутність. Відповідач надав суду заяву про згоду з позовом та про розгляд справи в його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком дитини, яка мешкає з позивачем, та не надає матеріальної допомоги на її утримання, що відповідно до ст.180 СК України, є підставою для стягнення аліментів (а.с. 2, 7). Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

У березні 2014 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що 01.01.2008 р. уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати разом із нею. Спільне життя з відповідачем не склалось у звязку із різними поглядами на життя та відсутність взаєморозуміння. Між ними втрачене почуття кохання один до одного. З 2013 р. припинені шлюбно-сімейні відносини, родина існує лише формально, примирення між ними неможливе. Спорів стосовно спільно нажитого майна вони не мають. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 01.08.2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 328, що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 095898 (а.с. 3). Сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). З 2013 р. подружжя спільне господарство не веде, шлюбно-сімейні стосунки не підтримує, сімейний бюджет відсутній, родина фактично розпалася й існує формально, доказів іншого суду не надано. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно із ст. 110 СК України шлюб скасовується у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливе. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, підстав для її збереження не вбачається. Винними у розпаді сімї суд вважає обох із подружжя, застосування засобів щодо примирення подружжя на думку суду є недоцільним. Ст. 124 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

У березні 2014р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що відповідач відповідно до рішення суду сплачував аліменти на її користь на утримання сина - [PERSON], [INFO] до його повноліття. [PERSON] досяг повноліття, але продовжує навчання в групі №8 на ІІІ курсі ДНЗ «Запорізький професійний ліцей» на денному відділенні, знаходиться на утриманні позивачки, проживає з нею і потребує матеріальної допомоги, а відповідач у змозі таку допомогу надавати. У зв'язку з тим, що позивачка ще утримує молодшого сина [PERSON], [INFO], та має тяжке матеріальне становище, просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] на період навчання у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення останнім 23-х років. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, при цьому уточнила позовні вимоги, просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно з 25.03.2014р. до досягнення останнім 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, уточнений позов визнав у повному обсязі. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

У березні 2014р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 18.07.1987р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], з 2006р. шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивачка вважає, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісність поглядів на спільне життя та сімейні відносини, просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб, оскільки відповідач відмовляється добровільно розірвати шлюб в органах РАЦС. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

У березні 2014 р. позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить шлюб із відповідачем розірвати та стягнути аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісяця посилаючись на те, що спільне життя у них не склалось, проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні надав заяву в якій проти позову не заперечує позовні вимоги визнає у повному обсязі та просив їх задовольнити. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено у судовому засіданні між сторонами 06 червня 2008 року було звреєстровано шлюб згідно свідоцтва про укладення шлюбу видане відділом ВРАЦС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 605 /а.с.6/. Від шлюбу у них є спільна дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою /а.с. 4/. Сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проти примирення заперечують. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи обставини, зазначені у ст. 182 Сімейного Кодексу, що відповідач інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, погодження сторін щодо розміру аліментів, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

У березні 2014р. позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що, [INFO] помер її батько [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть останнього, виданим Запорізьким міським відділом РАЦС Головного управління юстиції у Запорізькій області від 27.01.2009 р., актовий запис № 1014. Батько позивачки [PERSON] мешкав за адресою: [ADDRESS], працював в період з 23.02.1993 року по 06.09.1996 р. інженером-конструктором 1 категорії на Запорізькому машинобудівному заводі ім. Омельченко АО «Мотор Січ». Фактично шлюбні відносини між батьками позивачки були припинені в червні 1976 р., а шлюб розірвано у 1982 році, після розірвання шлюбу батьків, позивачка залишилася проживати з матір*ю [PERSON], яка фактично не підтримувала з батьком ніяких відносин. По досягненню повноліття вона почала спілкуватися з батьком, декілька разів, проживаючи у м. Горлівка Донецької області, приїжджала до м. Запоріжжя провідати батька, який завжди допомогав їй матеріально. Останній раз позивачка бачилася з батьком у грудні 2008 р. Про те, що [INFO] у м. Запоріжжі помер її батько, вона дізналася випадково у грудні 2013р., коли до неї з*явився працівник фірми ТОВ «Фірма «Мотор-Ділер» та повідомив про смерть батька. Після смерті батька залишилася спадщина у вигляді 43 акцій «Мотор Січ» на загальну суму 5805 грн. Згідно до виписки про стан рахунку у цінних паперах № 166417, акції іменні прості АТ «Мотор Січ» в кількості 43 штук, які належать [PERSON] та знаходяться у ТОВ «Фірма «Мотор-, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя вул. Омельченко, 21. На початку 2013р позивачка звернулася до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2014р. у задоволенні позову відмовлено та зазначено у рішенні, що позивачу необхідно відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України звернутися до суду про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Позивачка просить суд призначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її батька [PERSON], [INFO], який помер [INFO] До судового засідання позивачка не з»явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила суд задовольнити позов. Представник відповідача Запорізької міської ради та представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Мотор-Ділер» до судового засідання не з*явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили. При цьому представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Мотор-Ділер» надав суду заяву, у якій просив суд розглянути справу без участі їх представника та не заперечував проти задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

У березні 2014 р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON], [INFO]. Через 3-4 місяці після смерті чоловіка вона звернулася до 12-ої державної нотаріальної контори в м. Києві на консультацію з приводу оформлення спадщини. В зв'язку з необхідністю вирішення організаційних питань пов'язаних з роботою 15 лютого вона виїхала до території АРК Крим. Оскільки в період після 20 лютого 2014 р. на території АРК Крим почалися масові безлади політичного характеру, вона не мала можливості виїхати із зазначеної території, лише 28 лютого 2014 з'явилась можливість виїхати. З 28 лютого по 02 березня 2014 р. були вихідні дні, до нотаріуса звернулася 3 березня 2014 р., а строк прийняття спадщини закінчився 25 лютого 2014 р. Позивачка вважає, що є підстави для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка та її представник у судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду оповіщений у встановленому порядку, від відповідача надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника. Просять постановити рішення на розсуд суду. Третя особа у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду оповіщена у встановленому порядку. Суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін для її розгляду у відсутності представника відповідача та третьої особи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], [INFO] який є чоловіком позивачки (а.с. 11-14). У встановлений законом 6 - ти місячний строк на прийняття спадщини позивачі не звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у зв'язку з тим, що в зв'язку з необхідністю вирішення організаційних питань пов'язаних з роботою 15 лютого позивачка виїхала до території АРК Крим. Оскільки в період після 20 лютого 2014 р. на території АРК Крим почалися масові безлади політичного характеру, вона не мала можливості виїхати із зазначеної території, лише 28 лютого 2014 з'явилась можливість виїхати. З 28 лютого по 02 березня 2014 р. були вихідні дні, до нотаріуса звернулася 3 березня 2014 р., а строк прийняття спадщини закінчився 25 лютого 2014 р. (а.с. 20-24). Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви. За таких обставин, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення, оскільки позивачкою строк прийняття спадщини пропущено з поважних причин, а тому суд встановлює додатковий строк для прийняття спадщини в два місяці з дня набуття рішенням законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

у березні 2015 позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.06.2009 помер її син [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з ? частки квартири 59, корпус 2 по вул. Г. Сталінграду, 24 у м. Полтаві. Вона являється спадкоємцем його майна. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки на спадкове майно старшим державним виконавцем Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ 01.12.2009 накладено арешт. В даний час зняти арешт з майна державна виконавча служба не може, оскільки виконавче провадження ВП № 3493903 завершено на підставі ухвали Октябрського районного суд м. Полтави віл 30.12.2009 у звязку зі смертю боржника та 12.02.2014 знищено. У звязку з цим, позивач просить суд зняти арешт з нерухомого майна, накладеного постановою старшого державного виконавця Октябрський ВДВС Полтавського МУЮ [PERSON] від 01.12.2009, ВП № 3493903 . У судове засідання прибули позивач [PERSON] та її представник [PERSON], які позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. У судове засідання прибув представник відповідача [PERSON], позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення. \~Суд,\~\~\~\~заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку: з витягу з Єдиного реєстру заборон на відчуження обєктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів вбачається, що на все нерухоме майно, яке належить [PERSON] на підставі постанови старшого державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ [PERSON]А, ВП № 3493903, 11.12.2009, в ході примусового виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави накладено арешт. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 131274, виданого 23.06.2009 Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області [PERSON] помер 22.06.2009. З листа Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ від 26.02.2015 № 9339 вбачається, що згідно даних ЄДРВП у відділі на виконанні з 01.12.2009 перебувало виконавче провадження ВП № № 3493903 на підставі виконавчого листа, виданого 13.04.2007 Октябрського районного суду м. Полтави про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. 16.06.2010 державним виконавцем винесено постанову про завершення виконавчого провадження на підставі ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 30.12.2009 у звязку зі смертю боржника. Згідно акту вилучення виконавчих проваджень від 12.02.2014 зазначене виконавче провадження знищено. Відповідно до\~ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накледно арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно і про звільнення майна з-під арешту. Таким чином, оскільки боржник у виконавчому провадженні № 3493903 [PERSON] помер, а томусуд приходить до висновку про необхідність зняття арешту з його майна, накладеного державним виконавцем в ході примусового виконання виконавчого провадження № № 3493903. \~\~\~\~

Outcome: approved