Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

У вересні 2017 року Інгульське об'єднане Управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області пред'явило зазначений позов, який обґрунтувало наступним чином. [PERSON] знаходилася на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України Жовтневого району Миколаївської області, правонаступником якого є позивач. В той же час, відповідно до інформації Вітовського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Миколаївські області її паспорт, зазначений в особовій справі, був втрачений і є недійсними. Вказуючи, що оскільки відповідачка внаслідок зловживань отримувала пенсію за недостовірними даними за недійсним паспортом, тому просило стягнути її в сумі 40409 грн., нараховану за період з 1 лютого 2013 року по 1 червня 2016 року. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, про його час та місце була повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази в справі, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст.ст. 26, 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками 55 років та наявності страхового стажу не менше 5 років. Заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Стаття 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачає, що пенсії за віком призначаються довічно, незалежно від стану здоров'я. Відповідно до пунктів 7, 16, 29, 30 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: а) довідка податкової адміністрації про присвоєння ідентифікаційного номера заявнику. За документ, що засвідчує відсутність у заявника ідентифікаційного номера для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні державні органи та мають відмітку у паспорті, береться копія сторінки паспорта з відміткою про те, що особа має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера; б) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року\~ № 367; в) довідка про заробітну плату особи (додаток 1) за період страхового стажу, а починаючи з 01.07.2000 індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку за формою згідно із додатком 2; г) документи про місце проживання (реєстрації) особи; ґ) документи, які засвідчують особливий статус особи; д) клопотання (направлення) про достроковий вихід на пенсію (для призначення пенсії відповідно до статті 26 Закону України «Про зайнятість населення». Особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік). За документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка уповноважених органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземні громадяни та особи без громадянства подають також копію посвідки на постійне проживання (реєстрації). Документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, засвідчених у нотаріальному порядку, або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. Статті 102, 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» регламентують, що пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Згідно з ст.ст. 49, 50 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що громадянка [PERSON] перебувала на облік як пенсіонерка в Жовтневому районному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області, правонаступником якого є позивач, і їй з 17 березня 2009 року було призначено пенсійне забезпечення. Серед документів, наданих пенсійному органу при призначенні пенсійного забезпечення, нею був пред'явлений паспорт громадянина України серії ЕР №308738, виданий Жовтневим РВ УМВС України в Миколаївській області 20 лютого 2008 року. В подальшому цей паспорт нею був втрачений, і їй було видано тимчасове посвідчення особи № 71 від 7 серпня 2009 року. В подальшому, до особової справи [PERSON] буди внесені відомості про зміни отримання нею нового паспорту серії ЕР № 361383, виданого Жовтневим РВ УМВ України в Миколаївській області 9 жовтня 2008 року. В той же час, згідно з повідомленнями Вітовського (раніше Жовтневого) районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області вказаний паспорт серії ЕР № 361383 бу визнаний недійсними через його втрату з 30 січня 2013 року. На підставі отриманої інформації рішенням позивача від 28 жовтня 2016 року виплата пенсії їй припинено. Відповідно до розрахунку позивача відповідачці [PERSON] за період з 1 лютого 2013 року по 1 червня 2016 року їй було безпідставно виплачено 40409 грн. пенсії. Проаналізувавши викладене, суд вважає, що призначення пенсії відповідачу відбулося на підставі дійсних документів про особу і при призначенні пенсії недійсних та неправдивих відомостей в наслідок зловживання пенсіонеркою подано не було. Нею не були подані недостовірні дані щодо себе. Втрата нею паспорту та оформлення нового не є підставою для припинення пенсії і не може вважатися поданням при призначенні пенсії недостовірних даних щодо особи отримувача пенсії. Виходячи з цього, підстав для визнання отриманої вказаної вище пенсії громадянкою [PERSON] в наслідок порушення закону, судом не встановлено. В силу ст. 88 ЦПК України та п. 19 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, з врахуванням звільнення позивача від сплати судового збору за подання позову до суду, судові витрати слід віднести на рахунок держави. З врахуванням викладеного,

Outcome: dismissed