Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

У березні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗІ КРЕДИТ» (надалі - ТОВ«ІЗІ КРЕДИТ»), треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що у лютому 2021 року йому стало відомо що приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С. прийняв виконавчий напис № 52232, вчинений 26 вересня 2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ«ІЗІ КРЕДИТ» заборгованість за кредитним договором № 240439 від 29 серпня 2019 року в сумі 30800 грн. На підставі даного виконавчого напису, приватний виконавець Дорошкевич В.Л. відкрила виконавче провадження. Посилаючись, що виконавчий напис вчинено зі порушенням Порядку нотаріальних дій нотаріусами України, а саме за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості, а також порушення умов виникнення права вимоги, а також відсутність належного сповіщення боржника про звернення для вчинення виконавчого напису нотаріуса, окрім того. Зазначає, що кредитний договір не укладав, його не підписував, просить суд задовольнити позовні вимоги та вирішити питання розподілу судових витрат. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 04 березня 2021 року визначено головуючим у справі суддю Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10 березня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження та призначеного справу до розгляду, за клопотанням позивача витребувано у приватного нотаріуса належним чином засвідчену копію нотаріальної справи за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса. Ухвалою суду від 10 березня 2021 року за заявою позивача забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 52232, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С. 26 вересня 2020 року, щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» заборгованості за кредитним договором № 240439 від 29 серпня 2019 року в сумі 30800 грн. Від представника відповідача 15 квітня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилаючись на дотримання вимог законодавства під час прийняття оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, просить відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог. Також в мотивування викладеного заперечення представник ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» зазначає, що [PERSON] з 2013 року не однократно користувався кредитними послугами, кожного разу погашав їх у повному обсязі. Проте. кредитні кошти отримані 29 серпня 2019 року на придбання техніки в сумі 18000 грн. не погасив. Кредитор намагався повідомити боржника, що підтверджується реєстром поштових відправлень, проте він кореспонденцію не отримав. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису визнав достатніми наданих стягувачем документів. За клопотанням представника позивача, ухвалою суду 10 червня 2021 року у справі призначена судова - почеркознавча експертиза на вирішення якої поставлено питання чи відповідають підписи на паспорті споживчого кредиту від 29 серпня 2019 року та на видатковому касовому ордері від 29 серпня 2019 року [PERSON] . На виконання ухвали суду з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз 19 серпня 2021 року надійшов висновок експертів № 19651/19652/21-32 від 17 серпня 2021 року. За результатами якого, підписи в графі підпис споживача у паспорті споживчого кредиту, на заяві по видачу кредиту та на видатковому касовому ордері № 810 від 29 серпня 2019 року виконані [PERSON] . Ухвалою суду від 06 вересня 2021 року відновлено провадження по справі та справу призначено до судового розгляду на 21 вересня 2021 року. В судовому засіданні представник позивача - адвокат - Романко В.В., підтримав заявлені позовні вимоги з підстав та мотивів викладених у позовній заяві. Наполягав на їх задоволенні, звернув увагу суду, що виконавчий напис нотаріуса оскаржують. З підстав того, що він вчинений не на підставі нотаріально посвідченого договору, боржник не сповіщався про усунення порушень за 30 днів до звернення до нотаріуса. Також зауважує, що позичальник наполягає на тому, що не підписував документи по споживчому кредиту, висновки експертизи не мають правового значення для розгляду спірного питання, тому що нотаріусом не дотримано порядку прийняття виконавчого напису. Представник відповідача ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» не скористався правом безпосередньої участі, в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надсилав, про причину неявки суду не повідомив. В заяві, що надійшла на адресу суду 12 квітня 2021 року відповідач просить суд розглянути справу без участі представника. Від третьої особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай Олег Станіславович, на вимогу суду копії матеріалів нотаріальної справи не надійшло. Двічі кореспонденція надсилалась за зареєстрованим місцем розташування нотаріуса, але повернута без вручення з позначкою, що адресат відсутній за місцем проведення нотаріальної діяльності. Також в матеріалах справи наявні докази належного сповіщення про час та місце розгляду приватного виконавця Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л., яка не скористалась правом безпосередньої участі в розгляді справи. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази наявні в справі, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутність представника відповідача та третіх осіб. Судом встановлено, що між ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» та [PERSON] 29 серпня 2019 року укладено кредитний договір № 240439 на підставі заяви позичальника. За умовами якого, позивач отримав в кредит грошові кошти в сумі 18000 грн. для придбання техніки. Зі строком повернення, що відповідає графіку платежів до 19 грудня 2019 року. (а.с.54-61). Як видно з тексту виконавчого напису, вчинено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С. 26 вересня 2020 року за заявою ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» про стягнення з [PERSON] заборгованість за період з 29 серпня 2019 року по 11 березня 2020 року, в сумі 30800 грн., яка складається із: 18000 грн. - прострочена заборгованості за кредитом, 10800 прострочена заборгованість за відсотками; 2000 грн. - штрафі та пеня. (а.с.20). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. 06 жовтня 2020 року відкрито виконавче провадження № 63216897 за виконавчим написом № 52232 виданим 26.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С. (а.с.18). Між сторонами виник спір стосовно дотримання вимог діючого законодавства при вчиненні приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С. виконавчого напису № 52232 виданим 26.09.2020 року за заявою стягувача ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ». Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такий правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19). При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 (№ 754/9711/14-ц). Суд вважає слушними доводи позивача [PERSON] в частині порушення нотаріусом порядку вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Остаточне рішення адміністративного суду набрало чинності 22 лютого 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, що діяла на момент вчинення виконавчого напису 10 листопада 2020 року) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Даний висновок міститься в Постанові Верховного суду від 12 березня 2020 року (справа № 757/24703/18-ц, провадження № 61-12629св19), який суд в порядку ч.4 ст.263 ЦПК України застосовує до спірних правовідносин. Судом встановлено, що досліджений кредитний договір, який наданий приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, який не має нотаріального посвідчення (а.с. 21-23), що свідчить про недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Також, суд вважає слушними доводи позивача, щодо порушення підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржник, якщо він є відмінний від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Судом витребовувались документи нотаріальної справи за оспорюваним виконавчим написом, проте ухвала суду залишилася без виконання. Кредитором ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» надано суду претензію, яка датована 11.03.2020 року, проте до претензії наданий список поштових відправлень на якому міститься за № 34 відправлення на ім`я [PERSON] зі штампом поштового відправлення 18 вересня 2020 року (а.с. 79). Тобто, лише за вісім днів до вчинення оскаржуваного напису нотаріуса, боржнику надсилалась вимога. Відповідно до заяви ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» на адресу нотаріуса на вчинення виконавчого напису її надіслано 04 вересня 2020 року, отже на час звернення до нотаріуса боржника не було своєчасно сповіщено про звернення зі заявою про вчинення виконавчого напису(а.с. 80). З огляду на зазначене, суд приходить до переконання про порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, та порушення порядку повідомлення боржника про вимогу про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, на підставі чого, суд дійшов до висновоку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] та визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С. за № 52232 від 26 вересня 2020 року, за яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» грошових коштів в розмірі 30800 грн., таким, що не підлягає виконанню. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. В судовому засіданні представник позивача повідомив, що у передбачений процесуальними вимогами подасть докази розміру витрат позивача на правничу допомогу. При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 908 грн. та за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн., що разом становить 1362, 00 грн. які підлягають стягненню з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗІ КРЕДИТ» на користь позивача, на підставі ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved