Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

У березні 2020 року до Дніпропетровського районного суду із заявою звернувся [PERSON] , згідно якої просив встановити юридичний факт належності йому Державного акту серія II ДП №036650 від 12.03.2003 року, виданого на підставі розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації від 29 листопада 2002 року за №690-р на право приватної власності на земельну ділянку яка розташована на території Підгородненської міської ради, кадастровий номер земельної ділянки №1221411000:01:062:0014, та який надано на ім`я [PERSON] . Оскільки при видачі вказаного Державного акту на право приватної власності на землю була зроблена помилка та невірно прізвище та по батькові заявника - « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Заявник у судове засідання надав суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, свої вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник зацікавленої особи Підгородненська міська рада Дніпровського району Дніпропетровської області надав до суду письмову заяву про можливий розгляд справи без їх участі та проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник зацікавленої особи Відділу управління Держгеокадастру у Дніпровському районі надав до суду не з`явився, жодних заяв щодо неможливості розгляду справи суду також не надавав, тому вважаю за можливе провести розгляд справи за їх відсутності на підставі доказів наявних в матеріалах спорави. Згідно з ч.3\~ст.211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.1\~ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~у разі\~неявки в\~судове засідання\~всіх учасників\~справи фіксування\~судового процесу\~за допомогою\~звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню, оскільки відповідно до п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним в свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено,\~що 12\~березня 2003\~року,\~на підставі\~розпорядження голови\~Дніпропетровської районної\~державної адміністрації\~від 29\~листопада 2002\~року за\~№690-р,\~заявник [PERSON] ,\~отримав державний\~акт на\~право приватної\~власності на\~земельну ділянку,\~площею 3,340\~га розташовану\~на території Підгородненської міської ради. Проте, як вбачається з матеріалів справи, при оформленні вищевказаного державного акту в написанні відомостей щодо прізвища та по батькові власника, було допущено помилку і замість « [PERSON] » було помилково зазначено як « [PERSON] ». Так, згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого 15.06.2012 року, прізвище, ім`я та по батькові заявника вказано українською мовою як « [PERSON] ». Крім того, аналогічні відомості про особу зазначені і в картці фізичної особи - платника податків виданої на ім`я заявника. Процесуальні питання розгляду судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення регламентуються главою\~6\~розділу\~IV ЦПК України. Відповідно до ч.1\~ст.293 ЦПК,\~окреме провадження\~-\~це вид\~непозовного цивільного\~судочинства,\~в порядку\~якого розглядаються\~цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з положеннями п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно\~ст. 319 ЦПК України\~у рішенні\~суду повинно\~бути зазначено\~відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Встановлення фактів не пов`язані з вирішенням спору про право, при цьому наявний спір про факт, який має безспірний характер і необхідний заявникові для того, щоб вона мала можливість підтвердити факт свого етнічного походження як полячка. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293\~та п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України\~та роз`яснень, викладених у п.1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,\~суд розглядає\~в порядку\~окремого провадження\~справи про\~встановлення фактів,\~якщо:\~згідно з\~законом такі\~факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6\~ст.256 ЦПК\~(у новій редакції\~ЦПК України\~відповідно норма\~міститься у\~ст.315)\~факту належності\~правовстановлюючих документів\~особі,\~прізвище,\~ім`я,\~по батькові,\~місце і\~час народження\~якої,\~зазначені в\~документі,\~не збігаються\~з ім`ям,\~по батькові,\~прізвищем,\~місцем і\~часом народження\~цієї особи,\~вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності документів. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, які були підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявником доведено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії II ДП №036650 від 12.03.2003 року належить саме заявнику [PERSON] . Зокрема, встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника, який через розбіжності в написанні його відомостей щодо прізвища та по батькові у вищевказаному правовстановлюючому документі, не може в повному обсязі реалізувати свої права. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.

Outcome: approved