Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до СК «Еталон» про стягнення коштів. Свої вимоги мотивує тим, що між СК «Еталон» та [PERSON] був укладений договір страхування наземного транспорту № 6195476, предметом якого є страхування транспортного засобу марки «Honda Accord» державний реєстраційний номер [NUMBER]. 04 січня 2014 року по а/д Козелець-Остер сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Honda Accord» державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Toyota Rav 4» державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить їй на праві власності. У результаті пригоди був пошкоджений належний їй автомобіль марки «Toyota Rav 4» державний реєстраційний номер [NUMBER]. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 07 березня 2014 року [PERSON] визнано винною у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді. Відповідно до рахунку № 36 від 11 лютого 2014 року розмір шкоди, завданої власнику автомобіля марки «Toyota Rav 4» державний реєстраційний номер [NUMBER], складає 26330 гривень. 27 січня 2014 року вона звернулась до СК «Еталон» з заявою про виплату страхового відшкодування, яка залишена страховою компанією без розгляду. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь 26330 гривень страхового відшкодування та судовий збір у справі. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи в суді повідомлений належним чином (а.с. 40). Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 04 січня 2014 року по а/д Козелець-Остер сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Honda Accord» державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Toyota Rav 4» державний реєстраційний номер [NUMBER]. В результаті пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Toyota Rav 4» державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності (а.с. 8). Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 07 березня 2014 року [PERSON] визнано винною у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді (а.с. 21). Постанова набрала законної сили. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у СК «Еталон», що підтверджується Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6195476 (а.с. 7). 27 січня 2014 року [PERSON] звернулась до СК «Еталон» з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 11). Відповідно до рахунку № 36 від 11 лютого 2014 року розмір шкоди, завданої власнику автомобіля марки «Toyota Rav 4» державний реєстраційний номер [NUMBER], складає 26330 гривень (а.с. 17). З позову вбачається, що СК «Еталон» заяву [PERSON] про виплату страхового відшкодування залишила без розгляду, кошти останній не виплатила. Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4 з урахуванням змісту статті 979 ЦК України та статті 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (пункт 5 частини першої статті 989 ЦК України, пункт 5 частини першої статті 991 ЦК України) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком. У матеріалах справи міститься копія повідомлення [PERSON] про настання випадку від 08 січня 2014 року (а.с. 9-10). Вбачається, що СК «Еталон» була обізнана про настання страхового випадку, оскільки позивач зверталась до страхової компанії з заявами про дорожньо-транспортну пригоду та виплату страхового відшкодування. За таких обставин, невиплата страхової компанії страхового відшкодування є безпідставною та стягненню з СК «Еталон» підлягає несплачене страхове відшкодування. З Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6195476 вбачається, що розмір франшизи складає 500 гривень. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 25830 гривень страхового відшкодування (26330 - 500 = 25830). З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 258 гривень 30 копійок судового збору.

Outcome: partial