Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини отриманого відповідачем заробітку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 21.06.2003 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем по даній справі. Від спільного шлюбу у них [INFO] року народився син - [PERSON]. Однак, шлюб із відповідачем виявився невдалим, тому згодом його було розірвано. Відповідач матеріально сім'ю не забезпечує, добровільно не надає ніякої допомоги на утримання малолітнього сина, у зв'язку з чим і змушена звернутися до суду. У судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити, надала аналогічні пояснення фабулі позовної заяви. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме, пояснив, що у зв'язку з тим, що він офіційно не працевлаштований, то згодний сплачувати на утримання сина 300 грн. Заслухавши сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 21 червня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві зареєстровано шлюб між сторонами по даній справі. [INFO] року від спільного подружнього життя у сторін народився син - [PERSON], про що свідчить наявна у матеріалах справи копія свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Батьком в свідоцтві про його народження зазначений [PERSON] ( а.с.3). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно із ч. ч. 1,2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і ( або) натуральній формі За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом ( п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181,182 СК України кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі, а при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, заслухавши пояснення сторін по справі, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, шляхом стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved