Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

У березні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до Територіального сервісного центру №3541 РСЦ МВС в Кіровоградській області, яким просив визнати за ним право власності на транспортний засіб, а саме: мотоцикл з коляскою марки Ява, модель 638, двигун № [NUMBER] , шасі № [NUMBER] , рама № [NUMBER] , коляска Велорекс 700. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.08.1999 року він придбав у магазині «Спорттовари № 1» мотоцикл з коляскою марки Ява, модель 638, двигун № [NUMBER] , шасі № [NUMBER] , рама № [NUMBER] , коляска Велорекс 700, про що було надано довідку-рахунок серії НВК № 184650 від 21.08.1999 року. Після придбання мотоциклу, зазначений транспортний засіб не був зареєстрований у встановленому законом порядку. 22.02.2020 року він звернувся до Територіального сервісного центру №3541 РСЦ МВС в Кіровоградській області із заявою про реєстрацію придбаного мотоцикла з коляскою, надав довідку-рахунок, однак йому було відмовлено у державній реєстрації з посиланням на те, що постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів» № 941 від 18.11.2015 року, довідку-рахунок виключено з переліку документів, які підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Оскільки, ще на підставі довідки-рахунку встановленого зразка він придбав спірний мотоцикл з коляскою, тобто між ним та магазином «Спорттовари № 1» в м. Хмельницький СП «Оптово-торгова міжрайбаза облспоживспілки» була досягнута згода щодо усіх істотних умов договору, відбулось повне виконання договору, а саме передача та прийняття рухомого майна, повна сплата його вартості, однак враховуючи, що він безповоротно втратив можливість оформлення договору купівлі-продажу спірного мотоцикла та його реєстрації у зв`язку з прийняттям Постанови Кабінету Міністрів України № 941 від 18.11.2015 року, що унеможливлює реєстрацію права власності на спірний транспортний засіб за ним в реєстраційних органах, іншим чином відновити своє порушене право, він не має можливості реалізувати право володіння, користування та розпорядження майном, тому він змушений звернутися до суду. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.04.2020 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання /а.с. 16-17/. 13.05.2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просять відмовити в задоволенні позовних вимог до відповідача Територіального сервісного центру № 3541 Регіонального сервісного центру МВС в Кіровоградській області, просив залучити їх в якості третьої особи, та не заперечували право власності [PERSON] на транспортний засіб мотоцикл з коляскою марки ЯВА, модель 638, двигун № [NUMBER] , шасі № [NUMBER] , рама № [NUMBER] , коляска Велорекс 700. На обґрунтування відзиву зазначив, що у лютому 2020 року позивач звернувся до Територіального сервісного центру № 3541 із заявою про реєстрацію транспортного засобу мотоцикл з коляскою марки ЯВА, проте йому було відмовлено, оскільки Єдина на території України процедура державної реєстрації транспортних засобів та мопедів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 року. Відповідно до п. 7 Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів. З моменту придбання транспортного засобу до звернення позивача до відповідача минуло більше 20 років, а відповідно було внесено ряд змін до нормативних актів. Надана довідка-рахунок, починаючи з 18 листопада 2015 року, тобто з моменту внесення змін до Порядку, вже не дає змоги здійснити реєстрацію (перереєстрацію) транспортного засобу. Крім того, відповідач не є правонаступником Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Кіровоградській області. Таким чином, у Територіального сервісного центра № 3541 РСЦ МВС в Кіровоградській області відсутні правові підстави для проведення перереєстрації вказаного транспортного засобу Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.05.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву, в якій позов підтримав, просив задовольнити його в повному обсязі, просить розглядати справу у відсутність позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. \~ \~ \~ \~ Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що 21.08.1999 року [PERSON] придбав у магазині «Спорттовари № 1» в м. Хмельницький СП «Оптово-торгова міжрайбаза облспоживспілки» мотоцикл з коляскою марки Ява, модель 638, двигун № [NUMBER] , шасі № [NUMBER] , рама № [NUMBER] , коляска Велорекс 700, вартістю 1400 грн., про що було надано довідку-рахунок серії НВК № 184650 від 21.08.1999 року. 22.02.2020 року [PERSON] звернувся до Територіального сервісного центра № 3541 РСЦ МВС в Кіровоградській області із заявою про проведення реєстрації транспортного засобу. Згідно листа Територіального сервісного центра № 3541 РСЦ МВС в Кіровоградській області № 31/11/3541-3-3-з`в від 27.02.2020 року [PERSON] було повідомлено, що у зв`язку з зміною законодавства, з 18 листопада 2015 року довідка-рахунок не являється документом-підставою для здійснення операцій з транспортним засобом та не підтверджує право власності /а.с. 10/. За повідомленням Регіонального сервісного центру МВС в Кіровоградській області № 31/11/3541-641 від 03.03.2020 року, відповідно до даних Єдиного державного реєстру МВС України транспортний засіб марки Ява, моделі 638, двигун № [NUMBER] , рама № [NUMBER] , коляска Велорекс 700, за громадянином [PERSON] , [INFO] , не реєструвався /а.с. 12/. Відповідно до статті 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. «Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх марок, типів і моделей, причепів, напівпричепів, мотокалясок та інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388. Відповідно до п. 7 цього Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів. 18 листопада 2015 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова № 941 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів», яка безпосередньо стосується скасування використання довідки-рахунка при купівлі-продажу та оформлення транспортних засобів. У зв`язку з чим з 18 листопада 2015 року довідка-рахунок не являється документом - підставою для здійснення операцій з транспортним засобом та не підтверджує право власності. Згідно з п. 8 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни,поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; укладені та оформлені в центрах надання адміністративних послуг у присутності адміністраторів таких центрів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки),дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою; договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу; свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати; рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном; рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане органом доходів із борів посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт про проведені електронні торги або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем. Таким чином, на теперішній час, відповідно до діючого законодавства, «довідка-рахунок» не є документом на підставі якого здійснюється реєстрація транспортних засобів. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на транспортний засіб марки Ява, моделі 638, двигун № [NUMBER] , рама № [NUMBER] , коляска Велорекс 700 виникло у позивача з часу його придбання згідно довідки рахунка серії НВК № 184650 від 21.08.1999 pоку. Крім того, з моменту придбання транспортного засобу до звернення позивача до Територіального сервісного центру № 3541 минуло більше двадцяти років. Відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України № 1532 від 30 листопада 2015 року «Про ліквідацію Департаменту Державної автомобільної інспекції МВС України, Центру безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем при МВС, управлінь Державної автомобільної інспекції ГУМВС, УМВС України в Автономній Республіці Крим, областях» ліквідовано територіальні органи Міністерства внутрішніх справ, в тому числі і УДАІ УМВС в Кіровоградській області без визначення правонаступників. Постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 889 «Про утворення територіальних органів з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ» утворено територіальні органи з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ України Регіональний сервісний центр МВС в Кіровоградській області до складу якого входять територіальні сервісні центри МВС у межах області (без права окремої юридичної особи), який не є правонаступником Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Кіровоградській області. Таким чином, суд вважає, що у Територіального сервісного центра № 3541 РСЦ МВС в Кіровоградській області відсутні правові підстави для проведення реєстрації транспортного засобу мотоцикл з коляскою марки Ява, моделі 638, двигун № [NUMBER] , рама № [NUMBER] , коляска Велорекс 700 за [PERSON] на підставі довідки-рахунку серії НВК № 184650 від 21 серпня 1999 року, не є суб`єктом спірних відносин та не має обов`язків, які з них випливають. Окрім того, позивачем не надано доказів щодо законності придбання транспортного засобу, так як з наданої довідки-рахунку не можливо встановити продавця транспортного засобу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, з підстав пред`явлення вимоги до неналежного відповідача. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( Проніна проти України, № 63566 / 00,§ 23, Європейського суду з прав людини, від 18 липня 2006 року ). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, при відмові у задоволенні позовних вимог, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed