Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 25.11.2007, від якого сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , які перебувають на її утриманні та проживають із нею. Матеріальне становище позивачки погіршилось і вона не може повністю забезпечити та задовольнити потреби дітей. В даний час ніде не працює, оскільки доглядає дитину інваліда з дитинства, яка потребує постійних курсів реабіліції. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сім`ї не надає, хоча спроможний утримувати своїх дітей. Тому [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 31 березня 2021 року прийнято дану справу до розгляду та відкрито провадження, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Встановлено сторонам строки на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечення. Ухвалою того ж суду від 22 червня 2021 року, заяву [PERSON] про уточнення позовних вимог до [PERSON] про стягнення аліментів, повернуто позивачу, згідно її заяви. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте подав до суду відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому вказав про часткове визнання ним позовних вимог. Зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дати подання позовної заяви до суду та до досягнення ними повноліття. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позицію свого довірителя викладену у відзиві, тому не заперечив проти задоволення позову про стягнення аліментів з [PERSON] у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу). Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області 25 листопада 2007 року за актовим записом № 185, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області 25 листопада 2007 року. Від шлюбу подружжя мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Діти фактично проживають із позивачем та знаходяться на її утриманні. Ці обставини підтверджуються, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області 03 листопада 2008 року та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області від 13 липня 2012 року. Позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] та їх неповнолітні діти: син [PERSON] , донька [PERSON] , зареєстровані за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою 22 березня 2021 року Ізяславською міською радою Ізяславського району Хмельницької області за № 923. Місце реєстрації [PERSON] також підтверджується повідомленням Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області за № 610 від 29.03.2021 року. Згідно із довідки №33 для одержання путівки на санаторно-курортне лікування від 20.04.2021, медичної карти амбулаторного хворого, довідки № 126 від 26.04.2021 лікарсько-консультативної комісії Ізяславського центру ПМСД, виписки із медичної картки амбулаторного хворого № 15 від 24.02.2021, консультативного висновку ДУ «Науково-практичного медичного центру дитячої кардіології та кардіохірургії» від 16.12.2015, виписки із медичної картки амбулаторного хворого від 22.03.2021, виписок із історії хвороби про проходження 10-го, 11-го, 12-го курсів інтенсивної нейрофізіологічної реабілітації в Міжнародній реабілітаційній клініці Козявкіна м. Трускавця, епікризу ПП Центр медичної реабілітації дітей інвалідів «Апіс-Меліфіка» проходження курсу реабілітації, вбачається, що донька подружжя [PERSON] , [INFO] , хворіє з дитинства і потребує постійних курсів реабілітації, є дитиною- інвалідом, що також підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 26.11.2015. [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області і отримує державну соціальну допомогу пов`язану з інвалідністю дитини. Згідно довідки Ізяславської районної філії Хмельницького обласного центру зайнятості від 04.03.22021 року №55, [PERSON] за послугами служби зайнятості до Ізяславської районної філії Хмельницького обласного центру зайнятості не зверталася. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, ч. 1 ст. 141 СК України встановлюється рівність прав та обов`язків обох батьків щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Схоже роз`яснення щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, надане Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із положень ч. 1 ст. 183 СК України слідує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд приймає до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку, має можливість працевлаштування. Відповідачем суду не надано будь-яких доказів наявності аліментних зобов`язань перед іншими особами та соціальних зобов`язань, які могли бути враховані при визначенні розміру аліментів. Малолітні діти проживають разом з позивачем та потребують матеріальної допомоги. Відповідач повинен у відповідності до вимог закону утримувати дітей, відчувати відповідальність за них, забезпечувати їм добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально, однак відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання в добровільному порядку. Однак позивачем не доведено здатність відповідача сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, позицію позивача та відповідача, який частково визнає позовні вимоги, суд приходить до висновку, що відповідач здатний утримувати своїх неповнолітніх дітей. З врахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, обов`язку відповідача утримувати дітей до досягнення ними повноліття, принципу законності, суд приходить до висновку, що розмір аліментів слід визначити у частці від доходу відповідача. Однак розмір аліментів, який просить стягнути позивачка, є завищеним. Суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей, суд виходить з того, що відповідач, як батько малолітніх [PERSON] та [PERSON] , зобов`язаний утримувати їх до досягнення повноліття. При цьому, суд враховує те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Суд, також, виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України,\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних\~із розглядом\~справи. Таким чином, та на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави 908 грн. 00 коп. судового збору. На підставі ст.ст. 80, 84, 141, 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial