Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

У березні 2019 року представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що [PERSON] має малолітніх дітей - [PERSON] , 2013 р.н., [PERSON] , 2015 р.н., та [PERSON] , 2016 р.н. Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 10.01.2018 року діти відібрані у матері без позбавлення її батьківських прав та стягненні аліменти на утримання дітей. Відомості про батька дітей записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Малолітнім дітям надані статуси дітей, позбавлених батьківського піклування, та на теперішній час вони влаштовані до прийомної сім`ї на базі родини [PERSON] та [PERSON] , мешкають разом з ними, прийомна сім`я забезпечує всебічний розвиток дітей, відповідає за їх моральне та матеріальне становище. Відповідачка дітей не відвідує, матеріальну або іншу допомогу не надає, не виявляє бажання повернути дітей до родини, до Служби у справах дітей з питання повернення дітей не зверталась, зареєстрована в с.Солодководне Запорізької області, фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] , знаходиться на соціальному супроводі з 2016 року по теперішній час, за інформацією Кальміуського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради має недостатній рівень батьківського потенціалу, не усвідомлює наявність проблем, не виконує рекомендацій фахівців центру, не готова до співпраці з надавачами послуг та не прикладає жодних зусиль для збереження біологічної родини малолітніх дітей. При цьому, раніш, з 27.07.2016 року по 27.08.2018 року за заявою матері - [PERSON] , малолітні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , були тимчасово влаштовані до комунального закладу «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області», у зв`язку зі складними життєвими обставинами. З моменту призначення судом виплати аліментів жодних коштів на рахунок дітей не перераховувала. За час перебування дітей у дитячому будинку [PERSON] останній раз навідала їх 11.04.2017 року. У зв`язку із цим, з метою соціального захисту дітей, просили прийняти рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Представник позивача Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради Ващенко О.Р., яка діє на підставі довіреності від 26.12.2018 року, у судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явилася з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила. Ухвалою суду від 23.09.2019 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи, оскільки відповідачка, будучи неодноразово належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала, в той же час представник позивача не заперечувала проти заочного вирішення справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Так, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 15.02.2017 року Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , про що зроблено актовий запис №690. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 15.02.2017 року Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , про що зроблено актовий запис №84. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 15.02.2017 року Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , про що зроблено актовий запис №2388. Вказані відомості також підтверджуються витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00018111130 , №00018111141 та №00018111136 від 26.05.2017 року, згідно яких відомості про батька дітей записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 10.01.2018 року (справа №263/8034/17, провадження №2/263/131/2018) [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відібрані у матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав та стягненні аліменти на утримання дітей. Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради прийняте рішення №254 від 16.05.2018 року, за якими малолітнім дітям - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надані статуси дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради №383 від 15.08.2018 року вказані малолітні діти влаштовані на виховання та спільне проживання до прийомної сім`ї на базі родини [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії паспорту серії [NUMBER] , виданого 06.12.2016 року Розівським РВ УДМС України в Запорізькій області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] . Згідно власноруч викладеної [PERSON] заяви від 19.02.2019 року адресою фактичного її мешкання є [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження умов проживання родини [PERSON] від 05.03.2019 року, складеного комісією Служби у справах дітей по Кальміуському району, остання проживає за адресою: [ADDRESS] разом із [PERSON] , 1988 р.н. З листа Кальміуського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради №43.4/4163 від 01.02.2019 року убачається, що [PERSON] має недостатній рівень батьківського потенціалу, не усвідомлює наявність проблем, не виконує рекомендацій фахівців центру, не готова до співпраці з надавачами послуг та не прикладає жодних зусиль для збереження біологічної родини малолітніх дітей, при цьому знаходиться в стані вагітності та періодично перебуває у пологовому будинку на збереженні. Згідно листа комунального закладу «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області» №871 від 11.05.2017 року за час перебування дітей у дитячому будинку, мати дітей, [PERSON] , навідала їх 29 разів, останній раз - 11.04.2017 року. [PERSON] за допомогою у зборі всіх необхідних документів для підготовки позовної заяви до суду для повернення дітей не зверталась. На засіданні Центральної районної комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради від 06.03.2019 року було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. За тлумаченням ст.166 СК України, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В рішенні Європейського Суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватись вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Отже, судом достовірно встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, життям та здоров`ям своїх малолітніх дітей не цікавиться, з ними тривалий час не бачиться, будь-якої участі у їх вихованні не приймає, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. За таких підстав, з урахуванням всіх встановлених обставин, суд приходить до висновку, що така поведінка [PERSON] щодо приймання участі у житті та вихованні дітей свідчить про її небажання виконувати батьківські обов`язки щодо малолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а тому суд вбачає підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її малолітніх дітей. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1921,00 грн., від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved