Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

У березні 2016 р. [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовною заявою щодо визнання недостовірною та такою що порушує особисті немайнові права та завдає шкоди його діловій репутації інформацію, яка поширена [PERSON] 16.10.2015 р. на його власній сторінці у соціальній Інтернет-мережі Fecebook («Фейсбук») за адресою: [INFO] наступного змісту: «Посмотрите-ке на упыря. Вот джип [PERSON] - сотрудника СБУ, который винтил нашего коллегу [PERSON] из программы «Схемы». Пока по [PERSON] идет проверка, чувак спокойно ездит на работу. В машине весь набор перекрасившегося коррупционера: патриотичный флаг и семки. Много семок. Джип, семки - очень нужны в этой работе. Иначе, в преступную среду не внедришься. А внедрившись, ему оттуда уже не выбраться не хочеться. Оборотни, мля». Вимогами позовної заяви також просить зобов»язати [PERSON] припинити поширювати та видалити з власної сторінки у Fecebook вищезазначену нформацію; зобов»язати [PERSON] спростувати вищезазначену інформацію шляхом повідомлення на власній сторінці у Fecebook про ухвалене рішення та опублікувати на власній сторінці текст резолютивної частини рішення на наступний день з моменту набуття ним законної сили. Також просить стягнути з [PERSON] на свою користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 47720,00 грн. та сплачений судовий збір. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва справа була передана до Святошинського районного суду за підсудністю. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримує та просить їх задовольнити. Недостовірною вважає наступну інформацію: -«Вот джип [PERSON]», тобто належність позивачу автомобіля, хоча автомобіль зображення якого міститься на сторінці відповідача йому не належить; -«который винтил нашего коллегу [PERSON] из программы «Схемы», тобто вчиняв правопорушення проти третьої особи, хоча ніяких правопорушеньз його сторони відносно такої особи не вчинялось; -«Пока по [PERSON] идет проверка», вважає недостовірною інформацією, оскільки ніяких перевірок відносно позивача не проводилось; -«перекрасившегося коррупционера», відсутність існування підстав, за яких можна б було стверджувати про визнання в його діях корупціойної складової; -«Джип, семки - очень нужны в этой работе. Иначе, в преступную среду не внедришься. А внедрившись, ему оттуда уже не выбраться не хочеться», у даному випадку недостовірною вважає інформацію про те, що позивач перебуває у злочинній спільноті, вчиняє злочини і така злочинна спільнота ідентифікується відповідачем вийнятково через асоціацію з професійною належністю позивача. Інформацією, яка порушує особисті немайнові права позивача вважає: -«Посмотрите-ке на упыря» , даний вислів вважає порушенням норм моралі, етики та спрямвоване на порушення його честі та гідності ; -«чувак», вважає застосоване до нього слово принизливим для честі, гідності, а також до його ділової репутації в контексті даного посту; «Оборотни, мля» таке формулювання у контексті даного посту направлене саме на позивача саме по собі є принизливим. Відповідач та його представник заперечують проти вимог позовної заяви та просять відмовити у їх задоволенні вважаючи пост розміщений на сторінці [PERSON] його оціночним судженням. Як встановлено в судовому засіданні, 16.10.2015 р. [PERSON] на його персональній сторінці у соціальній мережі Facebook з доменним ім'ям [INFO]було поширено інформацію наступного змісту: «Посмотрите-ке на упыря. Вот джип [PERSON] - сотрудника СБУ, который винтил нашего коллегу [PERSON] из программы «Схемы». Пока по [PERSON] идет проверка, чувак спокойно ездит на работу. В машине весь набор перекрасившегося коррупционера: патриотичный флаг и семки. Много семок. Джип, семки - очень нужны в этой работе. Иначе, в преступную среду не внедришься. А внедрившись, ему оттуда уже не выбраться не хочеться. Оборотни, мля». Нижче, під текстовим повідомленням відповідачем розміщено три фотографії автомобіля [NUMBER] : номеру автомобіля, внутрішньої передньої частини автомобіля, салону автомобіля з відкритим пакетиком насіння. Факт про те, що дане інформаційне повідомлення вподобали 2812 користувачів Інтернет -мережі Facebook,і 392 кристувачі розмістили (поширили) його на своїх персональних сторінках відповідачем визнається та не спростовується. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За приписами ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації. Згідно з ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Статтею 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до Конституції України життя і здоров'я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. За приписами ст. 269 ЦК України особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав. Особистими немайновими правами фізична особа володіє довічно. Згідно з ст. 270 ЦК України відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров'я, право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, тощо. У відповідності до положень ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Згідно з п. 15 Постанови Пленуму ВС України при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. Пунктом 19 зазначеної Постанови Пленуму ВС України встановлено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до ч. 2 ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції. Згідно з положеннями ст. 277 ЦК України і ст. 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача. Що стосується питання спростування недостовірної інформації поширеної [PERSON] на його персональній сторінці у соціальній мережі Facebook з доменним ім'ям [INFO]. «Вот джип [PERSON]». Суд не вважає даний фрагмент ані недостовірною інформацією, ані оціночним судженням. Суду були надані докази, що [PERSON] користується автомобілем [NUMBER] про що свідчать матеріали програми «Секретний автопарк СБУ». Суд вважає, що один лише факт використовування будь-особою будь-якого автомобіля можна пов»язувати із належністю (правом користування) цього автомобіля цій особі. І допустимо пов»язувати належність автомобіля особі, яка його використовує, навіть у випадку, коли автомобіль належить на праві власності іншій особі, зокрема дружині такої особи. Фрагмент «который винтил нашего коллегу [PERSON] из программы «Схемы». Суд не вважає даний фрагмент ані недостовірною інформацією, ані оціночним судженням. Суду незрозуміло слово «винтил». Але якщо припустити, що воно означає затримання журналіста М.Ткача та знімальної групи телевізійної програми «Схеми» у якому брав участь позивач, то відповідачем надані відповідні докази, які підтверджують цей факт. Фрагмент «Пока по [PERSON] идет проверка». Поизвач наполягає, що жодної перевірки стосовно його професійної діяльності не здійснювалось. Відповідач пов»язує даний фрагмент із заявою голови СБУ [PERSON] про проведення перевірки відносно вищазазначеного факту затримання журналістів працівниками СБУ. Суд не вважає даний фрагмент ані недостовірною інформацією, ані оціночним судженням, оскільки відповідачем надані відповідні докази, які підтверджують цей факт. Фрагменти «перекрасившегося коррупционера», а також «Джип, семки - очень нужны в этой работе. Иначе, в преступную среду не внедришься. А внедрившись, ему оттуда уже не выбраться не хочеться», суд вважає оціночними судженнями відповідача. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй ч. 1 ст. 277 ЦК України та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (ст. 37 Закону про пресу, ст. 65 Закону України «Про телебачення і радіомовлення») у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Суд вважає, що вищезазначені оціночні судження принижують честь, гідність позивача, а також мають негативний вплив на його ділову репутацію. Окрім того фрагменти де позивач називається «упирем» та прирівнюється до «оборотнів» також принижують честь, гідність позивача, а також мають негативний вплив на його ділову репутацію. У будь-якому випадку, оціночні судження навіть із використанням жаргону, «тюремних понять», і як продовження цього ряду - нецензурної лексики, не перестають бути оціночними судженнями автора, оскільки є відображенням його світогляду, і саме автор обирає чи піднімати культурну «планку» його аудиторії, чи орієнтуватись на відсутність у частини його аудиторії загальнолюдських моральних принципів. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду. Суд вважає, що визнання вищезазначеної інформації такою, що порушує особисті немацйнові права та завдає шкоди діловій репутації позивача є достатньою сатисфакцією понесеній ним моральній шкоді. До стягнення з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial