Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулась до Словянського міськрайонного суду з позовом до [PERSON]. про стягнення боргу, обґрунтувавши свої доводи тим, що 01.12.2015 року відповідач взяла в неї в борг 1\~300\~000 грн. 00 коп., які повинна була повернути не пізніше 01 вересня 2016 року. Факт укладання договору позики підтверджується укладеним в простій письмовій формі договором, а передачі грошей підтверджується власноруч написаною відповідачем розпискою, але на день звернення до суду відповідач борг не повернув. У звязку з чим просила стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 1\~3000 00 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи у суді повідомлялась належним чином, що підтверджується телефонограмою №2 від 21.11.2016 року (а.с.45), просила винести заочне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час, дату і місце судового засідання повідомлялась належним чином, що підтверджується телефонограмою №3 від 21.11.2016 року (а.с.46), про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01.12.2015 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики строком до 01.09.20126 року на суму 1 3000 00 грн., що підтверджується укладеним в простій письмовій формі договором (а.с.7). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Факт укладення між сторонами договору позики підтверджується договором позики, а передача грошей позивачем відповідачу в день укладання договорів та в зазначеному в договорі розмірі підтверджується власноруч написаною відповідачем розпискою (а.с. 7) Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідність до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно до ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документу у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Оригінал боргового документу, тобто розписки боржника надані позивачем, тобто кредитором, вона долучена до матеріалів справи. На розписці напис про повернення боргу відсутній. Наявність боргового документа у кредитора підтверджує факт не виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором позики від 01.12.2015 року. Тобто, станом на час настання строку виконання зобов'язання за договором позики, 01.09.2016 року заборгованість позичальника [PERSON] складала 1\~3000 00 грн. 00 коп., яка до теперішнього часу позивачу не повернута. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача [PERSON] суми заборгованості за договором позики у розмірі 1 3000 00 грн. 00 коп. Вирішуючи питання стосовно забезпечення позову, суд виходить з наступного. Так, відповідно до ухвали Словянського міськрайонного суду від 16.09.2016 року було задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову шляхом накладання арешту на нежитлові приміщення другого поверху будівлі гуртожитку 1-13,2-49,2-50,2-52,2-53,2-54,2-56,2-57,2-58,2-59,2-60,2-61,2-62,2-63,2-64,2-65,2-66,2-67,2-83 і частина 2-48, загальною площею 337,6 кв. м., яке розташоване по вул. Світлодарській (Чубаря), буд. 4, прим. 2 у м. Словянську Донецької області та належать [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 24.12.2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №7656 КП «БТІ» м. Слов»янська. В той же час, відповідно до договору іпотеки №459Ю-5 від 07.10.2013 року [PERSON] є іпотекодавцем за кредитним договором №459Ю від 25.09.2013 року. Предметом іпотеки є нежитлові приміщення другого поверху будівлі гуртожитку 1-13,2-49,2-50,2-52,2-53,2-54,2-56,2-57,2-58,2-59,2-60,2-61,2-62,2-63,2-64,2-65,2-66,2-67,2-83 і частина 2-48, загальною площею 337,6 кв. м., яке розташоване по вул. Світлодарській (Чубаря), буд. 4 (а.с. 47-56). Відповідно до договору відступлення прав за договором забезпечення від 25.03.2015 року та переліком договорів забезпечення ТОВ Південний фінансовий партнер набуло функції нового заставодержателя від ПАТ Фідобанк, в тому числі й на іпотечне майно [PERSON]. Тому відповідно до Закону України Про іпотеку має переважне право перед іншими кредиторами для задоволення забезпечення іпотекою зобовязання. При вирішення питання про накладання арешту на зазначене майно, суду дана інформація відома не була. Також, вказане обтяження відповідно до договору іпотеки є у інформаційній довідці (а.с.57-62) Враховуючи положення Закону України Про іпотеку, ст.ст. 151-154 ЦПК України, суд вважає, що накладання арешту на майно, яке знаходиться у іпотеці в іншої особи не може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У звязку з наведеним, суд вважає за необхідне заходи забезпечення позову накладені на підставі ухвали Словянського міськрайонного суду Донецької області від 16.09.2016 року скасувати. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При звернення до суду позивачем були понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 275 грн. 61 коп. (а.с.1) та 6890 грн. (а.с.2), які підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved