Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

У березні 2014р. позивач звернулася до Ладижинського міського суду Вінницької області з позовом, в якому поставлено питання про стягнення з відповідача на її користь відсотків за договором строкового банківського вкладу №1456931 від 29.05.2012р. в розмірі 6052,65грн. Ухвалою судді від 28.03.2014р. відкрито провадження у даній цивільній справі. В подальшому, під час розгляду справи, з посиланням на п.2 ч.1 ст.116 ЦПК України, справу передано для розгляду за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва, про що постановлено ухвалу від 16.05.2014р. 03.06.2014р. вказана справи надійшла до Шевченківського районного суду м. Києва. В порядку автоматизованого розподілу справ в Шевченківському районному суді м.Києва, 11.06.2014 р. справі присвоєно № 761/16992/14-ц, провадження №2/761/5285/2014 та передано її на розгляд судді Гриньковської Н.Ю. Ухвалою від 13.06.2014р. вказана справа прийнята до провадження суддею Гриньковською Н.Ю. та призначена до розгляду. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що 29.05.2012р. між її чоловіком [PERSON] (далі-вкладник) та відповідачем було укладено договір №1456931 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформленого в рамках пакету послуг «Новий ПУ «Забота» №2260997 (далі-депозитний договір), відповідно до умов якого вкладник передав відповідачеві 22000,00грн., на строк 12 місяців, з відсотковою ставкою за вкладом в розмірі 17,9% річних. Зазначила, що [INFO]. [PERSON] (вкладник за депозитним договором) помер, внаслідок чого, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.10.2013р., позивач є спадкоємцем майна, що залишилось після смерті спадкодавця, зокрема й грошового вкладу за депозитним договором. Крім цього вказувала про те, що 12.12.2013р. депозитний вклад в сумі 22000,00грн. був їй повернутий відповідачем, однак, відсотки, що повинні були бути нараховані та сплачені вкладнику за депозитним договором, за період користування вкладом з 30.05.2012р. по 11.12.2013р. в сумі 6052,65грн., відповідачем не сплачені, що змусило її звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. В подальшому, 08.07.2014р. до суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог від 01.07.23014р., в якій позивач просить встановити юридичний факт набуття нею права власності на грошовий вклад, розміщений у відділенні №0127 ПАТ КБ «Надра» за депозитним договором №1456931 від 29.05.2012р. на суму 22000,00грн. разом з відсотками на вклад, в порядку спадкування за законом, після смерті її чоловіка - [PERSON], померлого [INFO]. Також, просила стягнути з відповідача на її користь відсотки за договором строкового банківського вкладу №1456931 від 29.05.2012р. в розмірі 6052,65грн. за увесь період користування вкладом з 30.05.2013р. по 11.12.2013р., витрат на правову допомогу в сумі 2000,00грн. та судового збору. В судове засідання позивач не з'явилася, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 01.07.2014р., підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, однак, через канцелярію суду, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, мотивуючи тим, що, оскільки позивачем до банку надано свідоцтво про право на прийняття спадщини за законом від 08.10.2013р., згідно якого вона є лише спадкоємцем грошового вкладу на суму 22000,00грн., а також, оскільки до депозитного договору вкладником не було складено заповідальне розпорядження на її ім'я, у зв'язку з чим, банком здійснено виплату коштів лише в сумі 22000,00грн., оскільки у свідоцтві не зазначено, що до складу спадкового майна входить грошовий вклад та відсотки за депозитним договором, нараховані на нього, тому у банка не має підстав для виплати позивачу суми відсотків за депозитним договором. Крім того, представником відповідача було надано заперечення на заяву про уточнення позовних вимог, в яких він просив залишити указану заяву без розгляду, оскільки подана з порушенням вимог ст.31 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 29.05.2012р. між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] було укладено договір №1456931 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення оформлений в рамках пакету послуг «Новий ПУ «Забота» №2260997, відповідно до п.п.1.1., 2.1., 2.2., 2.3. якого вкладник передає, а банк приймає грошову суму в розмірі 22000,00грн. на строк 12 місяців зі сплатою процентної ставки по вкладу в розмірі 17,9% річних (а.с.10). Факт внесення вкладником коштів на депозитний рахунок підтверджується квитанцією №9867 від 29.05.2012р. (а.с.11). Відповідно до положень п.4.2., 4.3. депозитного договору проценти на вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня що передує його поверненню вкладникові. Проценти нараховуються щомісячно в кожний передостанній робочий день місяця. При розрахунку процентів приймається метод «факт/факт», який полягає у нарахуванні процентів за вкладом виходячи з фактичної кількості днів перебування вкладу на зберіганні в банку і фактичної кількості днів у календарному році. [INFO]. [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.03.2013р. (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.10.2013р., виданого державним нотаріусом Тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області Середою Н.М., [PERSON] (позивач у справі) є спадкоємцем майна спадкодавця, а саме грошового вкладу, який зберігається в відділенні №0127 ПАТ КБ «Надра», депозитний договір №1456931 від 29.05.2013р. на суму 22000,00грн, належних спадкодавцю на підставі довідки ПАТ КБ «Надра» від 18.09.2013р. за №38-02/27-22-8 (а.с.9). 12.12.2013р. відповідачем було повернуто позивачу суму вкладу в розмірі 22000,00грн., що підтверджується заявою на видачу готівки №119174955 від 12.12.2013р. (а.с.12). Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Перелік прав та обов'язків, які не входять до складу спадщини визначено ст.1219 ЦК України. Відповідно до ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Проте, як вбачається з матеріалів справи, банк не виплатив позивачу, як спадкоємцю вкладника за законом за депозитним договором проценти за користування вкладом. Як вже було встановлено судом, сума вкладу в розмірі 22000,00грн. була отримана позивачем 12.12.2013р., а отже, вказана дата є датою розірвання депозитного договору. Однак, проценти за користування вкладом, за період з 30.05.2012р., що є початком періоду нарахування процентів по 11.12.2013р., що є кінцевою датою періоду нарахування процентів в розмірі 6052,65грн., що підтверджується розрахунком позивача, відповідачем не сплачені. При цьому, відповідачем не надано суду належних письмових доказів, що підтверджували б твердження відповідача про те, що у разі дострокового отримання вкладу та розірвання депозитного договору, у відповідності до п.4.6. депозитного договору, проценти за вкладом перераховуються із розрахунку 0,01% річних, а тому заперечення відповідача в цій частині є безпідставними. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.12 ЦПК особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. Пунктом 2 ч.3 ст.79 ЦПК України визначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011р. № 4191-VI, який набрав чинності 01.01.2012р., встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Отже, приймаючи до уваги, витяг з договору №9 від 29.04.2014р. про надання правових послуг, укладений між [PERSON] (позивач у справі) та адвокатом [PERSON], яким обумовлено надання позивачеві правової допомоги (а.с.31), а також, акт виконаних робіт до вказаного договору від 01.07.2014р., яким наведено розрахунок згідно переліку наданих правових послуг, квитанцію №25 від 29.04.2014р., якою підтверджено оплату послуг в розмірі 1600,00грн. (а.с.33), тому, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 1461,60грн., із врахуванням 2-х годин роботи представника позивача в судовому засіданні 16.05.2014р. та 1-єї години складання процесуальних документів. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на користь [PERSON] підлягають стягненню проценти за договором №1456931 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення оформлений в рамках пакету послуг «Новий ПУ «Забота» №2260997 в розмірі 6052,65грн., а також підтверджені документально та сплачені позивачем витрати на правову допомогу в сумі 1461,60грн. Також, на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60грн. Щодо уточненої вимоги про встановлення юридичного факту про набуття позивачем права власності на грошовий вклад померлого чоловіка разом з відсотками, то суд дійшов висновку, що така вимога не підлягає задоволенню, оскільки належним захистом порушеного права, в даному випадку, є стягнення з відповідача суми зобов'язань за депозитним договором. З огляду на викладене та

Outcome: partial