Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

ТОВ «УЮТ-2011» звернулось в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. Мотивуючи свою заяву тим, що позивач з 01.04.2013 року є постачальником житлово-комунальних послуг з утримання будинку, спорудою або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях Жовтневого району міста Кривого Рогу, т тому числі і по мкрн. [ADDRESS] , за місцем реєстрації відповідачки. [PERSON] не здійснює оплату за отримані послуги, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з 01 травня 2017 року по 01.11.2019 року у розмірі 2 665 грн. 25 коп., яку просить стягнути з відповідача, також у зв`язку із невиконанням відповідачем обов`язків щодо сплати заборгованості, інфляційні витрати у розмірі 239, 53 грн., 3% річних - 110, 54 грн. та пеню у розмірі 5,03 грн., а також відшкодувати судові витрати по справі, сплаченого судового збору в розмірі - 2102 грн. Ухвалою суду від 11 грудня 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Представник позивача до суду не прибув, в матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від неї не надходило. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247ч.2ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно положень до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантованост.124 Конституції України. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивач ТОВ «УЮТ-2011» на підставі договору від 21 грудня 2012 року, укладеного між ним і Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міської ради з 01 квітня 2013 року виконує функції управителя багатоквартирними будинками, що розташовані на території Жовтневого району міста Кривого Рогу, у тому числі в будинку [ADDRESS] (а.с.9). Відповідачка [PERSON] є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає позивач за адресою: [ADDRESS] . В силу ст.634ЦК України та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» сторонами фактично укладено договір про надання житлово-комунальних послуг. Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень статті 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.08.2020 року скасовано судовий наказ № 212/3634/20 від 10.06.2020 року про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиті комунальні послуги за період з 01.05.2017 року по 01.11.2019 року в сумі 2 266, 25 грн., інфляційні витрати в розмірі 239, 53 грн.. Ухвала набрала законної сили 04.08.2020 року (а.с.6). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 01 травня 2017 року по 01 листопада 2019 року по приміщенню за адресою: [ADDRESS] за житлово-комунальні послуги, заборгованість станом на 01.11.2019 року складає 2 665,25 гривень (а.с.11). Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачкою не надано. Згідно з частиною 2статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Оскільки неправомірними діями відповідачки позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України. Таким чином, згідно з розрахунку доданого до позову, з яким погоджується суд, з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати у сумі 239, 53 грн. та три відсотки річних 110, 54 грн., пеня в розмірі - 5, 03 грн. (а.с. 4; 7;10 ). У відповідності до приписів ст. 141 ЦПК України, зв`язку із задоволенням позовних вимог з [PERSON] підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2102 гривня.

Outcome: approved