Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 13 листопада 2016 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння №72, розташованого в м.Маріуполі по вул.Миргородській. З липня 2015 року позивач мешкав у родичів в м.Суми через проведення на території м.Маріуполя антитерористичної операції та не мав можливості у передбачений законом шестимісячний строк звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Вважав, що строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ним пропущений з поважних причин та просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], померлого 13 листопада 2016 року. Позивач надав заяву про можливість слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник позивача адвокат [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON], яка діє на підставі довіреності, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 14.01.1993 року у [PERSON] та [PERSON] народився [PERSON] (а.с.9). Як вбачається зі свідоцтва про смерть, виданого 14.11.2016 року Кальміуським районним у м.Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер 13.11.2016 року (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Відповідно до повідомлення Третьої маріупольської державної нотаріальної контори від 02.11.2017 року вбачається, що в справах державної нотаріальної контори відсутня спадкова справа після смерті [PERSON], померлого 13.11.2016 року. Встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], померлого 13.11.2016 року, є його син [PERSON], який у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся, оскільки знаходився за межами міста Маріуполя, а також раніше не звертався до суду із заявою про визначення йому додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Із ч.ч. 1, 3 ст. 1268 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом шестимісячного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. З роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. З урахуванням наявних доказів, суд вважає, що позивач з поважних причин пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті батька. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача.

Outcome: approved