Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

У березні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітної плати, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який зареєстрований 15.10.2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану Нововоронцовського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №46 (копія свідоцтва про одруження серії 1-КГ №056415 від 15.10.2002 року). 06.01.2004 року шлюб між сторонами розірвано, згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-КГ №083501 від 06.01.2004 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Нововоронцовського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №01. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії 1-КГ №122304 від 11.06.2004 року). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України, суд враховує - стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 4 ст.206 ЦПК України визначено, що в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи, що відповідачем позов визнано, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.133, 141, п.3 ч.1 ст.176 ЦПК України,\~суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн, у зв'язку з тим, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про зміну розміру аліментів. На підставі ст.ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved