Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. В обгрунтування заявлених вимог зазначила, що вона є співвласником трикімнатної квартири [ADDRESS], яка належить позивачу та іншим членам її родини на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданого 24.11.1988 р. Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва. Співвласниками квартири [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які постійно мешкають та зареєстровані у зазначеній квартирі. Дана квартира зареєстрована в Київському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомості на праві спільної сумісної власності, що підтверджується відміткою на Дублікаті (№1) Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлового господарства Оболонського району м. Києва, згідно з розпорядження №489-Д від 05.04.2004 р. Позивач зазначає, що Дублікат (№1) Свідоцтва про право власності на житло на квартиру [ADDRESS], за домовленістю між співвласниками знаходився на зберіганні у даній квартирі у кімнаті позивача та у 2013 році зник за нез»ясованих обставин. Один із співвласників квартири [ADDRESS] - [PERSON], [INFO], інвалід ІІ групи (довічно), який мав цілу низку хронічних захворювань знаходився під наглядом спеціалізованих медичних закладів та у 2013-2014 роках систематично неодноразово перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні. [INFO] р. [PERSON] помер, причиною смерті є інфаркт лівої півкулі головного мозку що підтверджується Довідкою про причину смерті №235 від 07.05.2015р. Після реєстрації Спадкової справи №57482968 23.05.2015 р. в Одинадцятій київській державній нотаріальній конторі та після отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 06.05.2015 р. виявилось, що 08.04.2013р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дяченко О.О., як державним реєстратором, на підставі посвідченого вказаним нотаріусом договору дарування №461 від 08.04.2013р., ухвалено рішення про державну реєстрацію права [PERSON] на 1/5 частку у спільній частковій власності на квартиру [ADDRESS], співвласником якої є позивач та до вказаного Держреєстру внесений відповідний запис №589977 про право власності. Позивач зазначає, що укладаючи 08.04.2013р. спірний Договір дарування 1/5 частки квартири [ADDRESS], її батько постійно знаходився під діями ліків та нотаріус, який вносив до Держреєстру відповідних записів та посвідчував вказаний правочин, неправомірно змінив форму власності зазначену у Свідоцтві на право власності та реєстрі БТІ із спільної сумісної на спільну часткову. Даний Договір дарування був вчинений без відома та згоди інших співвласників вказаного нерухомого майна. Позивач вважає, що даними діями приватного нотаріуса, а саме: неправомірною реєєстрацією права спільної часткової власності та посвідченням договору дарування, порушені її законні права, закрема право успадкувати за законом нерухоме майно померлого її батька та право на користування та розпорядження спільним майном. Посилаючись на вищевикладене, позивач просила суд визнати недійсним (нечинним) з моменту укладання договору дарування [PERSON] [PERSON] 1/5 частки квартири [ADDRESS] від 08.04.2013р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дяченко О.О.; визнати нечинними та скасувати: реєстрацію 08.04.2013р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дяченко О.О. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно -приватної власності [PERSON] на 1/5 частки квартири [ADDRESS]; рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дяченко О.О. №1476751 від 08.04.2013р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на підставі договору дарування [PERSON] 1/5 частки квартири [ADDRESS]; реєстрацію 08.04.2013р. пиватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дяченко О.О. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно спільної часткової власності [PERSON] на 1/5 частки квартири [ADDRESS] та стягнути солідарно з відповідачів на її користь витрати по оплаті судового збору. В судовому засіданні 11.08.2016 р. до участі у справі залучено [PERSON] та [PERSON] в якості третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору. 25.05.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дяченко О.О. про визнання правочину недійсним, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є співвласником трикімнатної квартири [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності. Дана квартира належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності в рівних долях. Зазначає, що [INFO] р. помер її дідусь [PERSON] Після смерті дідуся, 06.05.2015 року їй стало відомо про те, що 08.04.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування №461 на 1/5 частини квартири [ADDRESS], який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дяченко О.О. Наявність вказаного договору [PERSON] та її матір та батька дуже здивувало, адже [PERSON] ніколи не виявляв бажання щодо відчуженя частини належної йому на праві власності кувартири, крім того, зазначає, що останні роки життя [PERSON] сильно хворів, не виходив на вулицю, а тому навіть не міг навіть відвідати нотаріуса для підписання угоди. [PERSON] стверджує, що за [PERSON] постійно хтось доглядав з членів їх родини, а тому впевнена в тому, що нотаріус не з»являлась для посвідчення вказаної угоди дарування до місця проживання [PERSON], а саме: квартири [ADDRESS]. Зазначає, що згоди на укладення даного договору дарування частки квартири вона, [PERSON] та [PERSON] не надавали. [PERSON] вважає, що при укладенні договору дарування 1/5 частини квартири [ADDRESS] від 08.04.2013 р. були порушені її права щодо розпорядження спільною сумісною власністю, оскілький спірний договір вчинений без врахування її думки як співвласника, а тому вважає його недійсним з моменту його укладення. Посилаючись на вищевикладене, [PERSON] просила суд визнати недійсним (нечинним) з моменту укладання договір дарування 1/5 частки квартири [ADDRESS] від 08.04.2013р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дяченко О.О.; визнати нечинною та скасувати реєстрацію права власності на 1/5 частку квартири [ADDRESS] на ім»я [PERSON] та стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору. 25.05.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дяченко О.О. про визнання правочину недійсним, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог зазначива, що він є співвласником трикімнатної квартири [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності. Дана квартира належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності в рівних долях. Зазначає, що [INFO] р. помер її дідусь [PERSON] Після смерті дідуся, 06.05.2015 року йому стало відомо про те, що 08.04.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування №461 на 1/5 частини квартири [ADDRESS], який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дяченко О.О. Зазначає, що згоди на укладення даного договору дарування частки квартири він, [PERSON] та [PERSON] не надавали. [PERSON] вважає, що при укладенні договору дарування 1/5 частини квартири [ADDRESS] від 08.04.2013 р. були порушені його права щодо розпорядження спільною сумісною власністю, оскілький спірний договір вчинений без врахування його думки як співвласника, а тому вважає його недійсним з моменту його укладення. Посилаючись на вищевикладене, [PERSON] просив суд визнати недійсним (нечинним) з моменту укладання договір дарування 1/5 частки квартири [ADDRESS] від 08.04.2013р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дяченко О.О.; визнати нечинною та скасувати реєстрацію права власності на 1/5 частку квартири [ADDRESS] на ім»я [PERSON] та стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору. Позивач в судове засідання не з»явилась. Свої нтереси в суді довірила представляти уповноваженому представнику [PERSON] Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити в повному обсязі. Позов третіх осіб [PERSON] та [PERSON] підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Свої інтереси в суді довірив представляти уповноваженому представнику [PERSON] Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити в повному обсязі. Додатково надав суду письмові заперечення, в яких зазначає, що 08.04.2013 року між [PERSON] та [PERSON] дійсно був укладений Договір дарування 1/5 частини приватизованої квартири [ADDRESS] та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дяченко О.О. При укладенні даного Договору, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дяченко О.О. було встановлено осіб сторін, перевірено їх дієздатність та належність [PERSON] 1/5 квартири і роз»яснено сторонам вимоги законодавства щодо змісту і правових наслідків правочину, що укладається. Зазначає, що Договір дарування від 08 квітня 2013 року 1/5 частини квартири [ADDRESS] був укладений з додержанням норм законодавства та позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували недійсність даного договору. Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дяченко О.О. до суду не зявилась. Про дату, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. До початку розгляду справи надала до суду письмові заперечення, в яких зазначає, що 08.04.2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір дарування 1/5 частини приватизованої квартири [ADDRESS]. Даний договір було посвідчено нею за №461 та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Зазначає, що перед посвідченням договору нею було здійснено усі заходи, які необхідні для укладення договору, а саме: перевірено обсяг цивільної дієздатності сторін договору, установлює волевиявлення та дійсні наміри осіб, які вирішили укласти договір дарування та перевірена відсутність заборони відчуження або арешту майна, що дарувалось. Також зазначає, що [PERSON] їй, як приватному нотаріусу були надані усі документи, які підтверджували його право приватної власності на 1/5 частини приватизованої квартири [ADDRESS] та надавали йому можливість укласти договір дарування на 1/5 частини квартири. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Проти первісного позову та позову третьої особи [PERSON] не заперечувала. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Проти первісного позову та позову третьої особи [PERSON] не заперечував. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини викладені нижче. Квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім»ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] /в рівних долях/, що підтверджується копією дубліката №2 Свідоцтва про право власності, виданого 24.11.1988 р. Управлінням житлового-комунального господарства Оболонської РДА в м. Києві. (а.с.6). Квартира [ADDRESS] зареєстрована в Київському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомості на праві спільної сумісної власності, що підтверджується відміткою на Дублікаті (№1) Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлового господарства Оболонського району м. Києва, згідно з розпорядження №489-Д від 05.04.2004 р. Дублікат (№1) Свідоцтва про право власності на житло на квартиру [ADDRESS], за домовленістю між співвласниками знаходився на зберіганні у даній квартирі у кімнаті позивача та у 2013 р. зник з невідомих обставин. [INFO] р. [PERSON] помер, причиною смерті є інфаркт лівої півкулі головного мозку що підтверджується Довідкою про причину смерті №235 від 07.05.2015р.(а.с. 7). Згідно договору дарування 1/5 частини квартири від 08 квітня 2016 року вбачається, що [PERSON] подарував [PERSON] 1/5 частину квартири [ADDRESS], яка належала йому на праві спільної часткової власності. (а.с. 48). Статтею 717 ЦК України передбачено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір дарування є різновидом правочинів, за якими відбувається відчуження майна на користь інших осіб та є підставою для припинення права власності дарувальника і виникнення права власності на обумовлену договором річ у обдарованого. Припинення права власності на майно позбавляє попереднього власника здійснювати права, які становлять зміст права власності, тобто володіти, користуватись та розпоряджатись майном. Із змісту ст. 717 ЦК України випливає, що характерною рисою договору дарування є його безоплатність. Тобто метою договору дарування є передача власником (дарувальником) свого майна у власність іншої особи (обдарованого) без отримання будь-якої взаємної винагороди (майнового задоволення). Таким чином, судом встановлено на підставі зібраних доказів, яким судом надана оцінка у їх сукупності, що позивач є близьким родичем [PERSON], який у відповідності до ст. 319 ЦК України розпорядився своїм майном на власний розсуд шляхом укладання договору дарування. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до пункту 7 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Таким чином, законом встановлена презумпція правомірності правочину і він може бути визнаний судом недійсним тільки з передбачених законом підстав. Стаття 203 ЦК України визначає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (ч.1 ст.203 ЦК України), особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності ( ч.2 ст.203 ЦК України), волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3 ст.203 ЦК України), правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5 ст. 203 ЦК України), правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч.6 ст.203 ЦК України). Відповідно до частини 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Посилання позивача та третіх осіб в судовому засіданні, щодо [PERSON] знаходився під дією ліків та не міг усвідомляваьти значення своїх дій на момент вчинення правичину в судовому засідання підтвердження не знайшли, окрім того жодною строною не заявлялася клопотання про призначення експертизи. Таким чином недоведеність позову з боку позивача є підставою для відмови у задоволенні його основної позовної вимоги щодо визнання правочину недійсним та решти похідних позовних вимог, відповідно, оскільки суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної заяви. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed