Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.01.2008 року між ним та Акціонерним комерційниним промислово-інвестиційним банком, правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвесиційний банк», було укладено кредитний договір № Ф-1. 17.12.2012 року на підставі договору відступлення права вимоги банк відступив вимоги за кредитним договором на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», про що листом № 0054571 від 20.12.2012 року банк повідомив його. Проте зазначені в договорі відступлення прав вимоги реквізити кредитного договору не збігаються з реквізитами укладеного кредитного договору, в листі-повідомленні значився неіснуючий борг за зобовязанням і до того ж банк після надіслання листа-повідомлення відмовив у прийомі будь-яким способом платежів від позичальника на виконання його обовязків за кредитним договором, відсутні будь-які докази того, що новий кредитор уклав з позичальником договір про внесення змін до кредитного договору, де б були вказані нові рахунки для виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором, він не отримав беззаперечних доказів відступлення прав вимоги за кредтним договором, у зв'язку з чим вважає, що існує прострочення кредитора. Тому позивач, уточнивши позовні вимоги (а.с. 69, 70), просить: 1) визнати за ним право тимчасово не виконувати перед ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» або ТОВ «Кредитні ініціативи» умови кредитного договору №Ф-1 вiд 04.01.2008 року, укладеного мiж Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком, правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», та [PERSON], в період з дати укладання договору відступлення прав вимоги № б/н вiд 17.12.2012 року мiж ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» по дату підтвердження одного з відповідачів свого законного права вимоги за кредитним договором № Ф-1 вiд 04.01.2008 року, а в разі підтвердження свого права в судовому порядку, до дати набрання рішенням суду законної сили; 2) заборонити кому-небудь з відповідачів проводити (вчиняти) будь-які дiї за зобов'язаннями за кредитним договором № Ф-1 вiд 04.01.2008 року, який був укладений мiж Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком, правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», та [PERSON], а також договором забезпечення до нього, в період з дати укладення договору відступлення прав вимоги № б/н вiд 17.12.2012 року мiж ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестицiйний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», до дати підтвердження одного з відповідачів свого законного права вимоги за кредитним договором № Ф-1 вiд 04.01.2008 року, а в разі підтвердження свого права в судовому порядку, до дати набрання рішенням суду законної сили. А також просить стягнути з відповідачів судові витрати. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, обгрунтовуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, пояснивши, що рішенням Шевченківського районного суду міста Житомира від 15.07.2015 року у справі № 761/4280/15-ц, яке набрало законної сили, встановлено, що перехід до нового кредитора прав у зобов'язанні за кредитним договором № Ф-1 від 04.01.2008 року відбувся, і тому ТОВ «Кредитні ініціативи» мають право вимоги до позивача за зобов'язаннями, яки виникли в нього згідно зазначеного укладеного кредитного договору, та позивач отримував повідомлення, в якому був указаний новий рахунок для сплати коштів за договором. Представник відповідача ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.\- Судом встановлено, що 04.01.2008 року між позивачем та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком, правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», було укладено кредитний договір № Ф-1, за яким позивачу було надано кредит для ремонту квартири в сумі 170000,00 грн. з кінцевим терміном повернення до 31.12.2027 року (а.с. 7-10). 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений договір відступлення прав вимоги, яким ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» передав, а ТОВ «Кредитні ініціативи» як новий кредитор набув усіх прав вимоги первісного кредитора, зокрема і за укладеним між [PERSON] та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком, правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», кредитним договором № Ф-1 від 04.01.2008 року (73-103). Обовязки кредитора визначені в п. п. 5.1.1, 5.1.2, 5.1.3 договору, згідно яких банк взяв на себе зобовязання видати кредит у готівковій формі на умовах, передбачених цим договором, дотримуватися вимог законодавства в процесі здійснення кредитування позивальника та забезпечувати позичальника консультаційними послугами з усіх питань, що стосуються кредитування, яке здійснюється згідно цього договору. Пунктами 5.2.1 та 5.2.2 позивач зобовязався, зокрема, погасити заборгованість по кредиту перед банком відповідно до розробленого графіку погашення та сплати проценти, своєчасно сплачувати кредит, проценти за користування кредитом, суми неустойки в порядку, передбаченому цим договором. 20.12.2012 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» направив позивачу повідомлення про відступлення первісним кредитором новому кредитору ТОВ «Кредитні ініціативи» прав вимоги за укладеним кредитним договором та іншими договорами, укладеними в забезпечення виконання зобовязань за ним, вказавши номер банківського рахунку, на який необхідно позивачу здійснювати платежі (а.с. 6). Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 15.07.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 09.11.2015 року, відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестицiйний банк», ТОВ «Кредитні ініціативи», третя особа Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про визнання частково недійсним договору відступлення права вимоги із застосуванням наслідків недійсності. Рішенням встановлено, що перехід до нового кредитора прав у зобовязанні за кредитним договором № Ф-1 від 04.01.2008 року відбулося, що підтверджується оглянутим оригіналом додатку №1 до договору про відступлення права вимоги від 17.12.2012 року. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Порушення чи невиконання первісним та новим кредиторами п. п. 5.1.1, 5.1.2, 5.1.3 договору судом не встановлено і внаслідок укладення 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» договору відступлення прав вимоги відбувся перехід до нового кредитора права вимоги до позичальника у зобовязанні за кредитним договором № Ф-1 від 04.01.2008 року, а також сторонами кредитного договору № Ф-1 від 04.01.2008 року не було передбачено випадків, коли у позичальника може виникнути право тимчасово не виконувати умови цього договору, тому суд вважає, що зобовязання позичальника, що виникли у звязку з укладенням кредитного договору, тривають і можуть бути припинені лише з підстав, встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 613 ЦК України якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Посилання позивача на те, що згідно ч. 2 ст. 613 ЦК України відбулося прострочення кредитора з дня закриття банком розрахункових рахунків (17.12.2012 року), зазначених в п. 5.2.1 кредитного договору, на переконання суду, є безпідставним, так як новим кредитором ТОВ «Кредитні ініціативи» 20.12.2012 року позивачу було направлено повідомлення із зазначенням номеру банківського рахунку для проведення платежів на виконання зобовязань за кредитним договором, чого не заперечує сам позивач, а отже прострочення кредитора не відбулося і позивач не був позбавлений можливості виконання свого обовязку зі сплати коштів, визначеного пунктами 5.2.1, 5.2.2 кредитного договору, та інших обумовлених договором зобовязань. Окрім того, обраний позивачем спосіб захисту його прав не відповідає передбаченим ст. 16 ЦК України способам захисту цивільних прав та інтересів. За наведених обставин вимоги позову не ґрунтуються на положеннях закону, через що суд не знаходить підстав для його задоволення. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed