Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

У березні 2019р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів. На обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що перебувала у шлюбі з відповідачем, під час якого у них [INFO] народився син [PERSON] . Дитина проживає разом з матір`ю та повністю знаходиться на її утриманні. Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 31.05.2013 № 147/644/13-ц з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання спільного сина стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 400грн., починаючи з 19 квітня 2013р. Зазначила, що відповідач офіційно працевлаштований та має стабільний дохід, а тому просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 31.05.2013р. справа № 147/644/13-ц з 400 грн. до 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. 08.04.2019 р. справу прийнято до свого провадження суддею Дудіковим А.В. та призначено до розгляду по суті. [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що на її користь стягуються аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400грн. На даний час ця сума для утримання сина є замалою та оскільки відповідач працює, просила суд стягнути аліменти в розмірі ј частини від усіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судовому засідання пояснив, що не заперечує проти збільшення розміру аліментів, однак хоче контролювати використання цих коштів, оскільки думає, що вини використовуються не на дитину. Додатково пояснив, що офіційно працевлаштувався. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 31.05.2013 р. по справі № 147/643/13-ц було розірвано (а.с. 8). [INFO] народився [PERSON] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданим 14.06.2004р. Будянською сільською радою Тростянецького району Вінницької області (а.с. 6). 30.05.2017 р. Тростянецький районний суд Вінницької області ухвалив рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 19.04.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Тростянчикської сільської ради Тростянецького району Вінницької області № 253 від 20.03.2019 року, [PERSON] , 2004р.н., проживає разом матір`ю та перебуває на її утриманні (а.с.7). Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Звертаючись до суду із позовом, [PERSON] просила суд змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Тростянецького районного суду від 31.05.2013 року з 400 гривень до 1/4 частини всіх видів доходів [PERSON] щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на зміни в законодавстві щодо мінімального розміру аліментів та посилаючись покращення матеріального стану відповідача. Судом встановлено, що [PERSON] офіційно працевлаштувався, що свідчить про покращення його матеріального стану. На момент ухвалення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів, останній офіційно не працював, а тому розмір аліментів було визначено у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно. Окрім того, відповідачем не подано до суду жодного доказу та заперечень на спростування зазначених позивачем обставин. Разом з тим, не зважаючи на дані обставини, відповідач не відмовлявся від обов`язку утримувати сина [PERSON] та суд вважає, що він може сплачувати аліменти у розмірі 1\\4 частки від всіх видів його заробітку (доходу). Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Частиною 1ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 400 гривень щомісяця на 1/4 частину усіх видів заробітку відповідача, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Згідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Щодо встановлення мінімального розміру аліментів, про який просить позивач, суд зазначає наступне. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. Однак при присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України, а тому в цій частині позову слід відмовити. За наведених вище обставин суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню частково, в зв`язку з вищезазначеними вимогами чинного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на викладене необхідно стягнути з [PERSON] на користь Держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial