Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

У березні 2019 року представник Виконавчого комітету Маріупольської міської ради звернувся до суду із позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що за рішенням Маріупольської міської ради № 6/30-3649 від 08.10.2013 року «Про прийняття в міську комунальну власність гуртожитків: по [ADDRESS] , з майном, яке знаходиться на балансі Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча», гуртожиток по [ADDRESS] був безоплатно переданий у міську комунальну власність. На підставі ордеру № [NUMBER] від 02.12.2013 року, наданого ПАТ «ММК імені Ілліча» ліжко-місце в кімнаті [ADDRESS] , було надане [PERSON] , 1993 р.н. Згідно інформації відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг № 29.3/44826 від 27.12.2018 року у кімнаті [ADDRESS] , з 11.12.2013 року зареєстрований [PERSON] , [INFO] Більше п`яти років останній за місцем реєстрації не проживає, особистих речей у кімнаті немає. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідно позивачу з метою надання житла для заселення категорії осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Представник позивача Драпак Е.О., яка діє на підставі довіреності від 28.12.2018 року, в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутністю, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи ЖКП «Керуюча компанія «Кальміуська» у судове засідання не прибув з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. У цьому випадку, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 18 Житлового кодексу України, управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником. Відповідно до ст. 15 ЖК України виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів на території району, міста, району в місті здійснюють управління житловим фондом місцевих Рад, здійснюють контроль за використанням і схоронністю житлового фонду, приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевої Ради, видають ордери на жилі приміщення. Згідно ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів міських рад належать повноваження щодо управління об`єктами житлово-комунального господарства, що перебуває у комунальній власності відповідних територіальних громад, розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності. Стаття 71 Житлового кодексу України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, є підставою для визнання осіб в судовому порядку такими, що втратили право користування ним.> Рішенням Маріупольської міської ради № 6/30-3649 від 08.10.2013 року «Про прийняття в міську комунальну власність гуртожитків: по [ADDRESS] , з майном, яке знаходиться на балансі Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча», гуртожиток по [ADDRESS] безоплатно переданий у міську комунальну власність. Ордером на жилу площу у гуртожитку № [NUMBER] від 02.12.2013 року [PERSON] надано ліжко-місце в кімнаті № [ADDRESS] . Згідно інформації відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг № 29.3/44826 від 27.12.2018 року у кімнаті [ADDRESS] , з 11.12.2013 року зареєстрований [PERSON] , [INFO] Відповідно до акту обстеження житлового приміщення від 05.10.2018 року, складеному комісією Управління міського майна Департаменту по роботі з активами, встановлено, що [PERSON] у кімнаті не проживає більше п`яти років, комунальні послуги не сплачує, особистих речей у кімнаті немає. За вимогами ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користуванням житловим приміщенням. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , не проживає у кімнаті [ADDRESS] більше п`яти років, оплата за користування житлом не здійснюється, що перешкоджає позивачеві у здійсненні прав щодо майна, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 грн., тому суд вважає необхідним стягнути на користь позивача вказану суму судового збору з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved