Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

У березні 2017 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки, в якій просить стягнути з неї заборгованість за договором споживчого кредиту, зазначивши в обґрунтування позову, що відповідачка є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» з 12 липня 2012 року на підставі заяви про вступ до спілки. Між відповідачкою та філією №2 КС «Азовська кредитна компанія» 10 січня 2014 року було укладено договір споживчого кредиту № 99/14-Ф2, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 3000 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 12 місяців. Згідно з п. 2.1. договору споживчого кредиту за користування кредитом відповідачка повинна щомісячно сплачувати 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідачкою вносились платежі, однак залишок по кредиту склав 1177,26 грн. У зв'язку з простроченням платежів за кредитним договором виконання зобов'язань втратило інтерес, розрахунок загальної суми заборгованості відповідачки станом на 02 березня 2017 року складає 1861,37 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 1177,26 грн. та відсотків за користування кредитом у розмірі 684,11 грн. На підставі викладеного, просив стягнути з відповідачки заборгованість за договором споживчого кредиту в зазначеному розмірі та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн. У ході судового розгляду представник позивача уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість за договором споживчого кредиту станом на 01 червня 2017 року в розмірі 1177,26грн. та нараховані відсотки відповідно до п.2.1 договору споживчого кредиту в розмірі 823,38 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а також не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, визнала суму боргу за кредитним договором. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідачка є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» з 12 липня 2012 року на підставі заяви про вступ до спілки. Між відповідачкою та філією № 2 КС «Азовська кредитна компанія» 10 січня 2014 року було укладено договір споживчого кредиту № 99/14-Ф2, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 3000 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 12 місяців. Згідно з п.2.1. договору споживчого кредиту за користування кредитом відповідач повинен щомісячно сплачувати 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідачкою внесено наступні платежі: 14 лютого, 14 квітня, 27 травня, 17 листопада, 18 грудня 2014 року - по 325,00 грн. щомісяця, 12 лютого, 17 березня, 15 квітня 2015 року - по 325 грн. щомісяця, 15 травня, 16 червня 2015 року - 200 грн. щомісяця, 25 вересня 2015 року - 350 грн., , 23 листопада 2015 року-200 грн., 11 грудня 2015 року-350 грн. Залишок по кредиту склав 1177,26 грн. Станом на 01червня 2017 року заборгованість за кредитом склала 1177,26 грн., нараховані відсотки відповідно до п.2.1 договору споживчого кредиту за період з 12 грудня 2015 року по 01 червня 2017 року складають 2000,64 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу порушувались умови договору споживчого кредиту, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами договору споживчого кредиту проценти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, однак витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з Управління Державного Казначейської служби України в м.Маріуполі, оскільки відповідачка звільняється від сплати судового збору на підставі посвідчення № Г 312235, яке надає право на пільги, встановлені для сімей померлих ветеранів війни. На підставі викладеного,

Outcome: approved