Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернувсь в суд з позовом до Старокостянтинівської районної державної адміністрації, Великочернятинської сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування заявленого позову позивач вказав, що з 15 вересня 1990 р. по 20 липня 1996р. він працював електриком в колгоспі «Прогрес» с.В.Чернятин Старокостянтинівського району та був членом колгоспу. 28 грудня 1995р. на підставі рішення Великочернятинської сільської ради Старокостянтинівського району від 24 травня 1995р. КСП «Прогрес» с.В.Чернятин Старокостянтинівського району було видано державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ №030, до якого додано списки громадян членів на отримання земельної частки (паю). Його (позивача) як члена КСП було включено у списки членів КСП «Прогрес», які мають право на земельну частку (пай), однак сертифікат на право на земельну частку, він не отримав. Протокольною ухвалою Старокостянтинівського райсуду від 07.11.2017р. залучено третьою особою на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник відповідача Великочернятинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області звернувсь до суду з заявою в якій просив розглянути справу без його участі, позов визнав. Представник відповідача Старокостянтинівської районної державної адміністрації при вирішенні справи поклався на розсуд суду та доповнив, що на даний час видати Сертифікат позивачу не можливо, оскільки відсутні відповідні бланки сертифікатів на право на земельну частку (пай). Представник третьої особи на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не зявивсь, причини неявки суду не повідомив і від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши сторони, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 15 вересня 1990 р. по 20 липня 1996р. працював електриком в колгоспі «Прогрес» с.В.Чернятин Старокостянтинівського району та був членом колгоспу. 28 грудня 1995р. на підставі рішення Великочернятинської сільської ради Старокостянтинівського району від 24 травня 1995р. КСП «Прогрес» с.В.Чернятин Старокостянтинівського району було видано державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ №030, до якого додано списки громадян членів на отримання земельної частки (паю). [PERSON], як член КСП був включений у списки членів КСП «Прогрес» с.В.Чернятин Старокостянтинівського району, які мають право на земельну частку (пай), однак сертифікат на право на земельну частку (пай), [PERSON] не отримав з незалежних від нього причин. Згідно інформаційної довідки відділу Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі від 28.08.2017 року №631/113-17 [PERSON], як члену КСП «Прогрес» с.В.Чернятин Старокостянтинівського району сертифікат на земельну частку (пай) не видавався та середній розмір розміром земельної ділянки (паю) КСП «Прогрес» с.В.Чернятин Старокостянтинівського району становив 2,28 умовних кадастрових гектара. Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними позивача; даними копії трудової книжки позивача; даними інформаційної довідки відділу Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі від 28.08.2017 року №631/113-17; даними державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №030, з додатними списками громадян членів КСП на отримання земельної частки (паю). Відповідно до\~ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі\~\~ (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~\~ основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), а також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). В ч.1\~ст.1 Закону\~України «Про порядок\~\~ виділення\~\~в натурі (на місцевості) земельних ділянок\~\~ власникам\~\~ земельних часток (паїв)»,\~зазначено, що право на земельну\~\~частку (пай) мають колишні члени\~\~колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів,\~\~\~\~\~\~сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які\~\~отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Також ч. 3\~ст. 1 цього ж Закону\~передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст.2 вказаного Закону, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно п. 2\~Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу,\~\~ товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Із змісту даної норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю, включення до списку осіб, доданого до цього акта. Відповідно до п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» потрібно мати на увазі, що згідно зі ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). За таких обставин, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати право на земельну частку (пай) розміром 2,28 умовних кадастрових гектара у КСП «Прогрес» с.В.Чернятин Старокостянтинівського районуХмельницької області без визначення частки у натурі.

Outcome: approved