Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

У вересні 2014р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 18136,35грн, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що у 2007р. за договором банк надав відповідачу 1269,00грн кредиту через платіжну картку терміном, що відповідає строку дії карти, під 5,04% річних; умови повернення кредиту порушені та існуюча заборгованість відповідачем не погашена. У судовому засіданні представник позивача був відсутній, надав заяву про підтримку позову і розгляд справи без його участі. Відповідач, повідомлений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, до суду не з'явився вдруге. За таких обставин суд за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статей 525,526,625,1054 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, а також боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За кредитним договором позичальник зобов'язується повернути банку кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, встановлених договором, при цьому неможливість виконання грошових зобов'язань не звільняє боржника від відповідальності. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що відповідно до наявної в справі копії заяви від 11.06.2007р. позивач надав відповідачу [PERSON] у кредит грошові кошти у розмірі 1269,00грн через платіжну картку зі сплатою за користування 5,04% річних, з кінцевим строком повернення кредиту, що відповідає строку дії карти, що підтверджується копією заяви, що є у справі. За твердженнями банку умови повернення кредиту позичальником порушені, існує заборгованість, яка згідно розрахунку позивача на 22.08.2014р. становить: за відсотками - 4877,22грн, за комісією - 114,21грн. Крім того, за умовами договору за прострочення зобов'язань відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) - 500,00грн, штраф (процентна складова) - 839,83грн. Що стосується нарахування банком пені на суму заборгованості за весь період прострочення, суд вважає за доцільне застосувати положення пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України, якою передбачено спеціальну позовну давність в один рік щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Оскільки позов заявлено в межах строку позовної давності, а пеню обраховано без урахування вимог частини 2 статті 258 ГК України, суд вважає, що позичальник прострочив виконання зобов'язань, та за умовами договору має бути сплачена пеня в розмірі 2695,37грн. станом на 22.08.2014р. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягають стягненню заборговані відсотки, комісія, суми штрафу, пені. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial