Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

У березні 2018 року представник позивача [PERSON] звернувся до Марганецького міського суду із позовом, в якому просить встановити факт постійного проживання Лукянова [PERSON] із Лукяновою [PERSON]. Позов обґрунтовує тим, що позивач з Лукяновим [PERSON] перебувала у шлюбі з 13 грудня 1964 року. Разом з чоловіком вони приватизували квартиру № [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про власність на житло від 20 грудня 1993 року кожному з них належить по Ѕ частині квартири № [ADDRESS]. 04 листопада 2016 року Лукянов М.Ф. помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді Ѕ частини квартири № [ADDRESS]. [PERSON]янова А.М. є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка, що фактично прийняла спадщину. 02 листопада 2017 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Марганецького міського нотаріального округу [PERSON] з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, однак отримала відмову в звязку з тим, що нею пропущено шестимісячний строк подачі заяви про прийняття спадщини. Заяву про прийняття спадщини вона не подавала, оскільки до листопада 2014 року разом із чоловіком проживала за місцем її реєстрації, а саме по вул.Толбухіна, 33 м.Марганець Дніпропетровської області, а з листопада 2014 року і до смерті чоловіка вони разом проживали у належній їй квартирі. Просить суд встановити факт постійного проживання Лукянова [PERSON] з Лукяновою [PERSON] в період з 14 листопада 2014 року по 04 листопада 2016 року в квартирі № [ADDRESS], так як встановлення факту постійного проживання однією сімєю із Лукяновим М.Ф. необхідно позивачу для оформлення спадщини. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся про розгляд справи належним чином. Відзиву на позовну заяву, а також будь-яких заяв та клопотань до суду не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Судом встановлено, що Лукянова [PERSON] є дружиною Лукянова [PERSON] з 13 грудня 1964 року (а.с.10). Згідно копії свідоцтва про власність на житло від 20 грудня 1993 року за Лукяновим [PERSON] та Лукяновою [PERSON] зареєстровано право власності по Ѕ частині кожному на квартиру № [ADDRESS] (а.с.11). 04 листопада 2016 року Лукянов [PERSON] помер (а.с.9). Після його смерті відкрилася спадщина на Ѕ частину квартири № [ADDRESS]. Згідно з положеннями ч.1 ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 1 ст.1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом року, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно ч.1 та ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частина 2 вказаної статті передбачає, що ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Факт постійного проживання однією сімєю з Лукяновим МФ. Позивач підтверджує наступними доказами. Згідно довідки від 30 листопада 2017 року, виданої головою квартального комітету Марганецької міської ради [PERSON], Лукянова А.М. до листопада 2014 року проживала разом зі своїм чоловіком Лукяновим М.Ф. в будинку № 33 по вул.Толбухіна в м.Марганець Дніпропетровської області (а.с.28). Згідно акту від 27 жовтня 2017 року, складеного працівниками Марганецького КП «Центр комунальних послуг та комунального майна територіальної громади м.Марганець» в присутності мешканців будинку №3 по вулиці Садовій м.Марганець Дніпропетровської області [PERSON], [PERSON], Лукянова [PERSON] фактично проживала без реєстрації по даному адресу зі своїм чоловіком Лукяновим [PERSON] з листопада 2014 року по день смерті останнього, тобто до 04 листопада 2016 року (а.с.12). Представником позивача до суду надано також письмові пояснення свідків [PERSON] і [PERSON], які підтверджують факт постійного проживання позивача з Лукяновим М.Ф. за адресою Садова, 33 в м.Марганець Дніпропетровської області. Дослідивши та оцінивши докази, надані позивачем, суд приходить до висновку, що факт постійного проживання Лукянова [PERSON] з Лукяновою [PERSON] в період з 14 листопада 2014 року по 04 листопада 2016 року в квартирі № [ADDRESS] позивачем доведено, а тому, позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved