Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначав, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого за №1374. Вказував, що після придбання житла йому стало відомо, що в ній залишився бути зареєстрованим відповідач по справі, який не був власником квартири, особистих речей його в квартирі не має. Тому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, повідомлявся належним чином. Представник позивача [PERSON] ,яка діє на підставі довіреності від 21.03.2014 року надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) установив наступне. Так у ході судового розгляду було встановлено, що позивач - [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі - продажу від 08.09.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого за №1374 (а.с.4), Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.5). Судом досліджено, що відповідач зареєстрований за зазначеною в позовній заяві адресою. Так, відповідно до відомостей адресно - довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області встановлено, що [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 21.03.2001 року (а.с.7). За приписами ч.ч. 1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Проте відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 ЖК ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК та ст.150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Таким чином, виникнення права членів сім'ї власника будинку (квартири) на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а відтак - припинення права власності особи на будинок припиняє право членів його сім'ї на користування цим будинком. Судом встановлено, що [PERSON] не мешкає в квартирі [ADDRESS] в м. Харків, його речей за зазначеною адресою не має. Оскільки, позивач на підставі договору купівлі - продажу квартири є власником жилого будинку, а відповідач зареєстрований у ньому як член сім'ї колишнього власника квартири, не є членом сім'ї нового власника, не проживав у ньому без поважних причин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачену позивачем суму судового збору відповідно до квитанції №1713 від 11.09.2014 року у розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved