Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

У березні місяці 2017 року позивач [PERSON] звернулася із позовом до суду, який мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень [PERSON] належать на праві спільної часткової власності 9/50 частки жилого будинку № 61 з надвірними спорудами, розташованого по вулиці Вайсера у м. Хмельницькому. У вказаному житловому будинку з 26.08.2008 року зареєстровані, але ніколи не проживали та не проживають відповідачі [PERSON] та [PERSON], ним не користуються, власного майна в ньому не зберігають. Всі обов»язки по сплаті комунальних послуг позивач несе самостійно. Факт не проживання відповідачів у означеному будинку підтверджується актом. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право на житло. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала, просить їх задоволити та визнати відповідачів такими, що втратили право на житло у вказаному будинку. Суду пояснила, що відповідачі ніколи у вказаному будинку не проживали, речей та майна у ньому не зберігали та ним не користувались. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явились, повідомлені про час і місце розгляду справи у визначеному законом порядку. Заслухавши доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що позивач [PERSON] є власником 9/50 частин житлового будинку з надвірними будівлями за № 61, що знаходиться по вулиці Вайсера у м. Хмельницькому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] 08.02.2017 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень. У вказаному будинку з 26.08.2008 року зареєстровані, але не проживають та ніколи не проживали [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради. Факт не проживання відповідачів у означеній частині будинку власника [PERSON] підтверджується показаннями свідка [PERSON], котра підтвердила суду факт не проживання у будинку відповідачів. Означений факт підтверджується актом від 28.04.2017 року. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частиною 2 статті 64 ЖК України передбачено, що до членів сім»ї наймача належать дружина, їх діти і батьки. Членами сім»ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом із наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Право членів сім»ї власника на проживання в квартирі є похідним від прав власника на цю квартиру. [PERSON] стала власником спірного житла 08.02.2017 року, і з цього часу позивачеві належить право реалізації складових частин права власності, визначених Цивільним кодексом України. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини 1 статті 156 ЖК України з урахуванням положень частини 1 статті 405 ЦК України члени сім»ї власника житла, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Отже право члена сім»ї власника квартири користуватись житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Судом достовірно установлено і ці обставини є беззаперечними, що позивач [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не є членами однієї сім»ї, ніколи не проживали разом, не були пов»язані спільним побутом та не мали спільного сімейного бюджету. [PERSON] членом сім»ї якої були відповідачі помер 20 вересня 2014 року. Виникнення права членів сім»ї власника квартири (будинку) на користування ним та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника права власності на будинок, а відтак припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сім»ї на користування ним, оскільки є похідним від прав самого власника. Законом не передбачено перехід прав і обов»язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім»ї колишнього власника у випадку зміни власника будинку. Відповідно частина 2 статті 405 ЦК України передбачає втрату права на користування житлом лише для членів сім»ї власника житла у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Тому із наведених підстав позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved