Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

У березні 2018 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла заява Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва до [PERSON] , публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що 20.09.2017 року на вул. Старонаводницька,10в, в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Шкода», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] з автомобілем марки «Шкода», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок якої пошкоджено колесо-відбійну стрічку, яка знаходиться на балансовому обліку позивача. Відповідно до акту обстеження об`єкта благоустрою при визначені його відновної вартості від 20.09.2017 року сума матеріального збитку внаслідок пошкодження складає 32625,60 грн. Враховуючи наведене, позивач просив суд стягнути з відповідачів [PERSON] як власника транспортного засобу та з публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» як страховика обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за страховим полісом АК/8835774, - автомобіля марки «Шкода», державний номерний знак [NUMBER] , кошти у розмірі 32625,60 грн. та судові витрати. 17.05.2018 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов (а.с. 35-38), відповідно до якого позовні вимоги не визнає, вказує, що за його рахунок позивач бажає відновити дорожне покриття. Також зазначив, що розмір позивач визначив на свій розсуд і включив до вказаної суми кошти які не мають відношення до завданих збитків. 21.05.2018 року від представника відповідача публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» надійшов відзив на позов (а.с. 39-76), щодо позову заперечував в повному обсязі, просив відмовити в його задоволенні. 27.10.2017 року до товариства надійшло повідомлення про ДТП, відповідно до якого пошкоджено колесо-відбійну стрічку. Після отримання повідомлення ПАТ «Страхова компанія «Країна» направило свого представника на місце знаходження пошкодження майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. 02.11.2017 року складено Акт місця огляду події/пошкодженого майна ,яким встановлено, що деяке пошкоджене майно має сліди відновлювального ремонту, деяке замінені, а пошкоджені секції відсутні на місці пригоди, зі слів представника перебуває буває на складі. Крім того, відповідно до листа оцінювача [PERSON] майно частково відновлено. У зв`язку з тим, що майно відновлено, ПАТ «Страхова компанія «Країна» прийняло рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Вказує, що саме невиконання позивачем свого обов`язку передбаченого ст. 33.3 Закону, потягло за собою неможливість виплати страхового відшкодування. 31.05.2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якому просить не приймати доводи відповідача та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 06.06.2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якому просить не приймати доводи відповідача та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач-1 заперечив щодо задоволення позову з підстав, наведених у відзиві. Представник відповідач-2 заперечив щодо задоволення позову з підстав, наведених у відзиві. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку про закриття провадження в частині відповідача-2 ПАТ «Страхова компанія «Країна» та відмову у задоволенні позовних вимог до [PERSON] , виходячи з такого. Судом встановлено, що 20.09.2017 року на вул. Старонаводницька,10в, в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Шкода», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] з автомобілем марки «Шкода», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок якої пошкоджено колесо-відбійну стрічку, яка знаходиться на балансовому обліку позивача. 17.01.2018 року Печерським районним судом міста Києва винесено постанову у справі №757/58443/17-п, якою встановлено, що [PERSON] вчинив правопорушення за яке передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП України та у зв`язку із закінченням строків провадження закрито. З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Країна» , що стверджується страховим полісом АК/8835774, який був пред`явлений під час оформлення ДТП 20.09.2017 року. Дослідивши матеріали справи, суд, приходить до висновку, що вимоги позивача пред`явлені до ПАТ «Страхова компанія «Країна» підлягають закриттю виходячи з наступного. Так, ч. 1 ст. 19 ЦПК України, в редакції чинній на час відкриття провадження у справі, визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а її розгляд визначений правилами господарського судочинства. Разом з тим, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, у спорах між суб`єктами господарювання, що передбачає ст. 20 ГПК України. Враховуючи суб`єктний склад осіб, який виник між юридичними особами Комунальним підприємством «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва та публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна», а також предмет спору про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, то позовні вимоги в цій частині не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, і належить до юрисдикції господарського суду, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають закриттю, відповідно на підставі ст. 255 ЦПК України. Що стосується вимог пред`явлених до [PERSON] , то позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Так, як вбачається з матеріалів справи на момент вчинення ДТП, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Країна», що стверджується страховим полісом АК/8835774, який був пред`явлений під час оформлення ДТП 20.09.2017 року. Ліміт відповідальності Страховика за договором становить 100 000 гривень. Франшиза за Договором складає 500 гривень. 17.01.2018 року Печерським районним судом міста Києва винесено постанову у справі №757/58443/17-п, якою встановлено, що [PERSON] вчинив правопорушення за яке передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП України та у зв`язку із закінченням строків провадження закрито. В силу ч. 4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до акту обстеження об`єкта благоустрою при визначені його відновної вартості від 20.09.2017 року сума матеріального збитку внаслідок пошкодження складає 32 625,60 грн. Для відшкодування збитків позивач звернулась до ПАТ «Страхова компанія «Країна» з письмовою претензією. Згідно ст. 33.3 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що після отримання повідомлення ПАТ «Страхова компанія «Країна» направило свого представника на місце знаходження пошкодження майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. 02.11.2017 року складено Акт місця огляду події/пошкодженого майна ,яким встановлено, що деяке пошкоджене майно має сліди відновлювального ремонту, деяке замінені, а пошкоджені секції відсутні на місці пригоди, зі слів представника перебуває буває на складі. У зв`язку з тим, що майно відновлено, ПАТ «Страхова компанія «Країна» прийняло рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Вказує, що саме невиконання позивачем свого обов`язку передбаченого ст. 33.3 Закону, потягло за собою неможливість виплати страхового відшкодування. Також слід зазначити, що на підтвердження обставин про які йдеться у позові щодо розміру завданих збитків, позивачем не надано належних та допустимих доказів. Згідно ст. 33.3 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Згідно ст. 37.1.3 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом. Відповідно до ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до вимог п. 1 статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно з ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до вимог статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З урахуванням наведеного позовні вимоги про стягнення суми завданої майнової шкоди з відповідача [PERSON] задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем за подання позову, йому не відшкодовується.

Outcome: dismissed