Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

У вересні 2015 року ПАТ «Правекс-Банк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 02 листопада 2006 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 50 000 дол. США. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% річних, строком до 02 листопада 2021 року. Банк зобовязання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У звязку з чим [PERSON] має заборгованість 33\~428,28 дол. США, яка складається з боргу по кредиту 27\~713,47 дол. США, пені за несвоєчасне погашення кредиту 4754,61 дол. США, пені за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитними коштами 960,20 дол. США. Просили суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 33\~428,28 дол. США; судові витрати стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не зявився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти зустрічного позову заперечує. У судове засідання відповідач не зявивсь. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказах. \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що 02 листопада 2006 року між АКБ «Правекс-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №806-001/06Р, за яким [PERSON] отримав кредит в розмірі 50 000 дол. США на строк до 02 листопада 2021 року зі сплатою 12% річних. За ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. За умовами кредитного договору [PERSON] мав вчасно сплачувати відсотки, нараховані за користування кредитом і частку кредиту у визначений договором строк. У п.9 кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених договором, позичальник сплачує кредитору пеню. У п.7 кредитного договору вказано, що банк має право вимагати дострокового повернення кредиту у разі невиконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором. З наданих суду документів встановлено, що [PERSON] порушив строки погашення заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідачу по справі направлено 31 липня 2015 року вимогу про погашення заборгованості. За ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається та, які підтверджували їх вимоги та заперечення. Позивачем надано суду достатньо доказів на підтвердження прострочення відповідачем строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. З поданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що борг станом на 22 червня 2015 року становив 33\~428,28 дол. США, яка складається з боргу по кредиту 27\~713,47 дол. США, пені за несвоєчасне погашення кредиту 4754,61 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату ухвалення рішення (23,37 грн.) становить 111\~115,24 грн., пені за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитними коштами 960,20 дол. США, що на день ухвалення рішення за офіційним курсом НБУ становить 22\~439,87грн. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. За ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За правилом ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З матеріалів справи встановлено, що загальна сума пені нарахована позивачем за період з 2010 року по листопад 2014 року. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за При визначенні розмірі неустойки суд також враховує положення ст. 551 ЦК України, за якою розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи. Відповідно до розяснень п. 27 постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року істотними обставинами в розумінні ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на вагу (відсутність негативних наслідків для позивача через просторочене виконання зобовязань). За ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, відсутність негативних наслідків, часткове погашення заборгованості, значне підвищення курсу, дослідивши подані суду докази, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки до 50 000 грн.. Таким чином, враховуючи, що чинним законодавством стягнення пені можливе лише в гривнях, тому з відповідача слід стягнути суму заборгованості по кредиту в розмірі 27\~713,47 дол. США, пені за несвоєчасне погашення кредиту та пені за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитними коштами 50 000 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжні документи від 13 серпня 2015 року. При поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 3 654грн.. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача понесених судових витрат підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved