Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

У вересні 2014р. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі - ПАТ КБ «Приват Банк») звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 13.08.2013р. між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір №OD0MFB08082330 від 13.08.2013р., згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 13140,37грн. зі сплатою 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.08.2014р. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», складає між ним і Банком Договір. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Оскільки відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань, встановлених кредитним договором, позивач просив стягнути з останньої суму заборгованості за кредитним договором №OD0MFB08082330 від 13.08.2013р. у розмірі 9397,83грн. та судові витрати. Представник ПАТ КБ «Приват Банк», діюча за довіреністю від 13.03.2013р., в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути поданий позов за її відсутності в порядку заочного провадження, у зв'язку з неявкою відповідача в судові засідання (а.с.32, 38-39). Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с. 34,37). У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що 13.08.2013р. між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір №OD0MFB08082330 від 13.08.2013р., згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 13140,37грн. зі сплатою 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.08.2014р. (а.с.6,7-16) [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», складає між нею і Банком Договір. Встановлено, що ПАТ КБ «Приват Банк» є юридичною особою відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки (а.с.20,23). Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, однак відповідач від виконання своїх зобов'язань ухиляється. Через невиконання зобов'язань за кредитним договором №OD0MFB08082330 від 13.08.2013р. у відповідача станом на 15.08.2014р. склалася заборгованість перед ПАТ КБ «Приват Банк» в сумі 9397,83, яка складається з: - заборгованості за кредитом - 7549,05грн. - заборгованості за відсотками та за користування кредитом - 2,38грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань - 922,69грн. а також штрафів відповідно до п.2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг - штраф (фіксована частина) - 500,00грн., - штраф (відсоткова складова) - 423,71грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов Кредитного договору №OD0MFB08082330 від 13.08.2013р.(а.с.5). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом та умовами договору кредиту для досудового врегулювання спірних правовідносин. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутньою у судових засіданнях відповідач також розпорядилась на свій розсуд. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно п.6 ч.3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, пов'язані з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір в сумі 243,60грн., та понесенні витрати за публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 540,00грн, тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача (а.с.2,35,36).

Outcome: approved