Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

у вересні 2013 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй на праві власності належить ? частина квартири [ADDRESS]. ? частин даної квартири знаходяться у спільній сумісній власності відповідачів - її сина, онука та колишної дружини сина. Позивачка проживає з чоловіком [PERSON] у кімнаті площею 13,4 кв.м, з якої є вихід на балкон. У квартирі зареєстровано вісім осіб: позивачка, відповідачі, троє неповнолітніх дітей та третя особа. Вважає, що відповідачі забезпечені житлом, мають інші квартири, де і проживають постійно, проте відповідачка [PERSON] бажає виселення її та її чоловіка із спірної квартири. Така ситуація для неї, як власниці житла, є неприйнятною. Позивачка та її чоловік є особами похилого віку, мають ряд хронічних захворювань, в тому числі гіпертонічну хворобу, яка супроводжується частими хронічними захворюваннями. Кожне хвилювання лише загострює хворобу, завдаючи ризику їх здоров»ю. За таких обставин позивачка бажає на підставі рішення суду виділити в своє користування кімнату, до якої ніхто не матиме права заселятися та втручатися в її життя. На підставі ст.ст. 317, 319, 358 ЦК України позивачка заявила вимогу про виділення їй в користування меншої кімнати площею 13,4 кв.м з балконом в квартирі, що є предметом спору, а відповідачам - більшої кімнати площею 18,4 кв.м, що не порушує прав та законних інтересів відповідачів. Місця загального користування позивачка просила залишити у спільному користуванні сторін. У грудні 2013 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з зустрічним позовом до [PERSON] та [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання права власності на частку квартири, вселення та встановлення порядку конкретного користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначили, що між сторонами протягом довгих років існують не просто неприязні, а гостро конфліктні відносини. Вважають, основний позов пред»явлений до суду з метою позбавити їх можливості взагалі користуватися квартирою, що є предметом спору, оскільки виділення [PERSON] разом з повнолітнім сином [PERSON] та її колишнім чоловіком [PERSON] в спільне користування ізольованої кімнати спірної квартири, в силу гостро конфліктних відносин, взагалі позбавить можливості реально користуватись цією квартирою. Враховуючи наведене, [PERSON] та [PERSON] змушені звернутися з зустрічним позовом. [PERSON] перешкоджала і перешкоджає на даний час користуватися жилою площею спірної квартири, що підтверджується рішенням суду з даного питання про вселення. Відповідачі у справі про вселення добровільно не виконували рішення суду і [PERSON] з неповнолітнім сином була вселена в примусовому порядку. Після вселення [PERSON] знову змінила замки на вхідних дверях квартири і з вересня 2013 року знову перешкоджає їм та неповнолітнім дітям користуватися квартирою. На підставі вимог ст. 317, 358 ЦК України [PERSON] та [PERSON] заявили зустрічну позовну вимогу про вселення та встановлення порядку користування приміщеннями квартири. Вважають, що виділення в сумісне користування [PERSON] та [PERSON] меншої жилої кімнати площею 13,4 кв.м з балконом в квартирі, що є предметом спору, а [PERSON] та [PERSON] більшої кімнати площею 18,4 кв.м не порушує законних прав та інтересів відповідачів, а тому просили виділити кімнати саме в таке користування. Крім того, відповідачі за зустрічним позовом не тільки перешкоджають у користуванні спірної квартирою, але й утримують у себе свідоцтво про право власності, чим перешкоджають законному праву позивачів розпоряджатись своїми частками у спільній сумісній власності. Позивачка за зустрічним позовом просила визнати за нею та [PERSON] за кожним окремо право власності на ? частину двокімнатної квартири [ADDRESS]. Ухвалою суду від 31.03.2014 року зустрічний позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] ,третя особа [PERSON] в частині визнання права власності на частку квартири залишено без розгляду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свій позов підтримала, просила його задовольнити. Проти зустрічного позову заперечує. Вважає, що не чинить перешкоди відповідачам у користуванні квартирою, проте один замок на вхідних дверях дійсно змінила і ключів від неї у відповідачів немає. Також вважає, що відповідачі всі забезпечені житлом в інших квартирах і не потребують користування спірною квартирою. Просила її позов задовольнити, в задоволенні зустрічного відмовити. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав, проти зустрічного позову заперечував. Пояснив, що позивачка не чинить відповідачам перешкоди у користуванні житлом. Сама вона особа похилого віку, і, з врахуванням, що відповідачі забезпечені житлом в інших квартирах, вважає можливим виділити у користування її та її чоловіка кімнату у спірній квартирі площею 13,4 кв.м з балконом. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти зустрічного позову заперечувала. Пояснила, що після примусового вселення позивачка замінила замки на вхідних дверях і ключі їй не дає. Вони намагалися вселитися у спірну квартиру, проте [PERSON] заявила через двері, що ніколи цього не допустить. Вона з дітьми проживає у квартирі своїх батьків, старший син відповідач [PERSON] є повнолітнім і він має бажання проживати окремо, на що має право, оскільки має житло у власності. Вона має намір подарувати свою частину у власності квартири сину. Крім того, пояснила, що не заперечує проти зайняття нею та сином будь-якої з кімнат спірної квартири та погоджується на кімнату, що за площею є меншою за її та сина частку. Оскільки між сторонами гостро конфліктна ситуація, то без виділення в користування окремих кімнат, проблема користування житлом вирішена не буде. Також, на її думку, є неможливим виділення однієї кімнати в користування їй та її колишньому чоловіку [PERSON], оскільки вони не можуть дійти згоди і на сьогодня з будь-якого питання, не є членами сім»ї. Просила в задоволенні позову [PERSON] відмовити, зустрічний позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача [PERSON] Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти позову [PERSON] заперечував. Зустрічний позов його довірителів просив задовольнити. Вважає незаконною вимогу про виділення позивачці в окреме користування одній кімнати площею 13,4 кв.м, що значно більша за її частку у власності квартири при тому, що особам, які не є членами сім»ї - [PERSON] та [PERSON] і знаходяться у конфліктних стосунках після розірвання шлюбу та їх поновлітньому сину - втрьох - іншої кімнати. [PERSON] чинить перешкоди у користуванні власністю відповідачам і право власності [PERSON] та [PERSON] підлягає судовому захисту. Разом з тим без виділення кімнат в конкретне користування спір між сторонами буде невирішеним і право власності його довірителів буде порушуватись. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] визнав повністю. Пояснив, що в разі задоволення позовних вимог його матері, він не має наміру користуватся разом з відповідачами кімнатою площею 18,4 кв.м. В іншому разі вважати, що він є користувачем своєї власності. Пояснив, що оскільки відповідачка та його діти забезпечені житлом внаслідок поділу майна подружжя при розірванні шлюбу в судовому порядку, то спірною квартирою повинні користуватися його батьки. Вважає, що правомірно утримує у себе свідоцтво про право власності на спірне жиле приміщення, оскільки є уповноваженим власником, але може під розписку в тимчасове користування надати свідоцтво відповідачці. Пояснив суду, що постійно проживає за адресою: [ADDRESS]. Проти задоволення зустрічного позову заперечував. Просив в його задоволенні відмовити. Третя особа [PERSON] є чоловіком позивачки [PERSON] та батьком відповідача [PERSON] Позов [PERSON] підтримав. Проти зустрічного позову заперечував. Пояснив, що він з дружиною приймали активну участь у забезпечнні своїх дітей житлом і вважає, що він та [PERSON]заслуговують на те, щоб проживати в окремій кімнаті в квартирі, де все зроблено його руками. Суд, вислухавши сторони, свідка [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. Спірною жилою площею є двохкімнатна квартира [ADDRESS]. Загальна площа 53,1 кв.м; жилою площею - 31,8 кв.м, одна кімната - 18,4 кв. м, друга кімната - 13,4 кв. м, балкон 2,1 кв.м, кухня - 8,8 кв.м, ванна кімната - 3,2 кв.м, вбиральня - 1,2 кв.м, коридор - 8,1 кв.м (технічний паспорт а.с.4,5). Відповідно до свідоцтва про власність на житло від 28.10.1994 року № 11998 (а.с.6) спірна квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. [PERSON] одержала у спадщину 14 частину спірної квартири відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 27.03.1998 року після смерті [PERSON] (а.с.7). Відповідно до довідки форми №3 від 18.09.2013 року у спірній квартирі зареєстровано вісім осіб : чотири співвласники - сторони у справі, а також чоловік позивачки третя особа [PERSON], та троє неповнолітніх дітей (а.с.8). Судом встановлено, що фактично у спірній квартирі проживає позивачка [PERSON] та її чоловік [PERSON] Відповідач [PERSON] проживає за адресою : [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON], син [PERSON] та неповнолітні проживають за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 14.06.2012 року [PERSON] з двома неповнолітніми дітьми була вселена до спірної квартири. Рішення суду виконано у примусовому порядку 31.05.2013 року, що підтверджується актом державного виконавця на а.с.22. Позивачка [PERSON] чинить перешкоди у користуванні квартирою [PERSON] з дітьми, що підтверджується також зверненням останньої до органів міліції 15.11.2013 року, поясненнями свідка [PERSON] Свідок пояснила, що у вересні 2013 року після повернення [PERSON] з відпочинку, вона звернулась з проханням допомогти первезти речі до спірної квартири. Вона бачила, що ключі [PERSON] не підійшли до замка квартири [ADDRESS], і вона не змогла її відчинити. Через двері їм відповіла позивачка, що відповідачка не буде проживати у цій квартирі, а буде ходити по судах. Суд критично відноситься до пояснень [PERSON] про те, що відповідачі [PERSON]та [PERSON] не намагалася ввійти в квартиру, оскільки сама ж пояснила суду, що замок вона поміняла і у них ключів немає. Своїми поясненнями про те, що відповідачі забезпечені житлом і немають морального права користуватися спірної квартирою, позивачка також фактично підтвердила свою позицію щодо перешкоди користування відповідачами [PERSON] та [PERSON] спірною квартирою. Доказів на підтвердження своїх заперечень стосовно позовних вимог про вселення відповідачів, позивачка суду не надала. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Оцінюючи у сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що [PERSON] порушені права власності [PERSON] та [PERSON] - право володіння, користування та розпорядження своїм майном - 2/3 частинами квартири [ADDRESS], а тому позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про вселення підлягають задоволенню. Згідно ч.4 ст. 355 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Свідоцтвом про право власності сторін на спірну квартиру зазначено спільна власність у рівних долях, тобто фактично кожному з співласників сторін належить ? частина спірної квартири. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співласниками за їхньою згодою. Кожен із співласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до роз»яснень, викладених у п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити стронам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Судом встановлено, що участники спільної часткової власності спірної квартири, які повинні погоджувати один з одним свою поведінку по володінню, користуванню та розпорядженню спільним майном за спільною згодою, не можуть досягти такої згоди, що призводить до порушення прав власності одного з них, а тому суд вважає можливим встановити порядок користування квартирою. Враховуючи, що жила площа спірної квартири становить 31,8 кв.м,то частка на одного становить 7,95 кв.м. Вимога позивачки [PERSON] про виділення їй у користування кімнати площею 13,4 кв.м значно перевищує її частку, при цьому виділення відповідачам у користування кімнати площею 18,4 кв.м не відповідає їх праву користування і звужує їх права, крім того вони не є членами однієї сім»ї. На цій підставі суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Враховуючи, що залишення спірної квартири у спільному користуванню сторін при конфліктних відносинах сторін є неможливим, і всі співвласники наполягають на встановленні порядку користування, враховуючи, що [PERSON]та [PERSON] не заперечують проти зменшення їх частки, відповідач [PERSON] не наполягає на користуванні спірним житлом, суд вважає можливим виділити в користування [PERSON] та [PERSON] як матері та сину кімнату площею 18,4 кв м, що є більшим за їх частки, [PERSON] та [PERSON] як матері і сину кімнату площею 13,4 кв. м з балконом, що є меншим за їх частки. Місця загального користування - кухню площею 8,8 кв.м; ванну кімнату площею 3,2 кв.м, вбиральню площею 1,2 кв.м, коридор площею 8,1 кв.м - залишити в спільному користуванні сторін співласників. Суд вважає, що саме такий порядок користування є законним і справедливим, не буде порушувати прав та законних інтересів співвласників квартири. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів за зустрічним позовом підлягають стягненню в рівних частках судові витрати на користь позивачів. Враховуючи викладене,

Outcome: approved