Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

У березні 2018 року позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» (далі - ПАТ «Криворіжгаз», Відповідач 1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (далі - ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», Відповідач 2) просили визнати незаконними дії ПАТ «Криворіжгаз» щодо встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу в будинку [ADDRESS] ; визнати незаконним встановлений ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» позивачам режим нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкового прибору обліку газу для побутових споживачів природного газу; зобов`язати ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» з 01.11.2016 року поновити позивачам як побутовим споживачам режим нарахування природного газу відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2500 між позивачами та ПАТ «Криворіжгаз» був укладений публічний типовий договір з постачання природного газу споживачам. Сумлінно виконуючи всі умови даного договору Споживачі регулярно оплачували рахунки ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про сплату послуг за договором в терміни, визначені в рахунках. В свою чергу ПАТ «Криворіжгаз» в односторонньому порядку перестало виконувати свої зобов`язання, визначені п. 6.2. даного договору в частині забезпечення споживачів безперервним постачанням природного газу в порядку та на умовах, передбачених цим договором та забезпечення належної якості надання послуг з постачання природного газу відповідно до вимог чинного законодавства та цього договору. В листопаді 2016 року ПАТ «Криворіжгаз» встановило відповідачам на будинок за адресою: [ADDRESS] загальнобудинковий вузол обліку газу. У грудні 2016 року їм стало відомо, що ПАТ «Криворіжгаз» в односторонньому порядку з 01.11.2016 року почало нараховувати об`єми використаного природного газу згідно показань загальнобудинкового прибору обліку газу. ПАТ «Криворіжгаз» по теперішній час не уклав договору на зняття показань будинкового вузла обліку, не складено акт балансового розмежування зі схемою та акт первинних показників лічильника та вводу лічильника в експлуатацію. Тому вони вважають, що їм неправомірно відповідач нараховує плату за спожитий природній газ. У зв`язку із численними порушеннями процедури вводу в експлуатацію загальнобудинкового вузла обліку газу існує вірогідність у завищенні фактичних показань лічильника з метою покладення на позивачів додаткових витрат за спожитий природний газ. Фактично їх ПАТ «Криворіжгаз» усунуло від процедури щомісячного зняття показань загальнобудинкового прибору обліку газу. У зв`язку із чим позивачі вимушені звернутися до суду із вищезазначеними позовними вимогами. 10 квітня 2018 року до суду надійшов відзив представника ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки будь-яких порушень щодо нарахувань позивачам вартості послуг з газопостачання товариство не допускало, діяло на підставі п.13 розділу 3 Правил постачання природного газу затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015, яким визначено, що розрахунки за послуги з газопостачання здійснюються на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) газу, визначений за підсумками місяця за договором розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ.ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» відповідно до Правил та Закону України «Про ринок природного газу» є гарантованим постачальником природного газу в м. Кривий Ріг, до обов`язків якого не входить здійснення розподілу природного газу або зміни об`ємів та обсягів розподіленого природного газу споживачам. 10 квітня 2018 року до суду надійшов відзив представника ТОВ «Криворіжгаз» на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки Планом розвитку газорозподільчої системи ПАТ «Криворіжгаз» на 2016 рік передбачено встановлення загальнобудинкових вузлів обліку газу за адресою: [ADDRESS] за рахунок товариства. Вказаний План розвитку газорозподільчої системи затверджено постановою НКРЕП від 31.03.2016 № 547, а тому є обов`язковим до виконання ПАТ «Криворіжгаз». Зазначає, що оскільки споживачі вже забезпечені на день подачі позову до суду загальнобудинковим вузлом обліку газу, тому у ПАТ «Криворіжгаз» відсутній обов`язок встановлювати індивідуальні лічильники газу цим споживачам. Ухвалою суду від 26 березня 2018 року відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. 24 жовтня 2018 року на підставі Протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями ухвалою суду прийнято до провадження цивільну справу та призначено до судового розгляду в новому складі суду. Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 26.03.2019 року відмовлено в задоволені клопотання представника відповідача ПАТ «Криворіжгаз» про залучення в якості третьої особи Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг. Представник позивачів надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність на позовних вимогах наполягав, просив їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Криворіжгаз» у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, посилаючись на підстави викладені у відзиві на позов, який долучений до матеріалів справи. Представник відповідача ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, посилаючись на підстави викладені у відзиві на позов, який долучений до матеріалів справи. Суд, вислухавши пояснення представників відповідачів, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживають у будинку [ADDRESS] та є побутовими споживачами газу. Мешканці будинку [ADDRESS] 12 березня 2018 року звертались до ПАТ «Криворіжгаз» із заявою про надання копії актів: «Розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін стосовно системи газопостачання», «Приймання в експлуатацію загальнобудинкових (або під`їзних» приладів обліку газу». Постановою НКРЕКП № 547 від 31.03.2016 року затверджено План розвитку газорозподільної системи ПАТ «Криворіжгаз» на 2016-2025 роки та джерела його фінансування, згідно п.3.3.15 Додатку визначено витрати на встановлення загальнобудинкових вузлів обліку газу, зокрема в будинку [ADDRESS] в розмірі 28,5 тис.грн. Як вбачається з Акту від 29.03.2017 року представниками ПАТ «Криворіжгаз» у відсутності представників споживача здійснено опломбування вузла обліку газу, встановленого за адресою: [ADDRESS] . Листом від 31.08.2018 технічного директора ПАТ «Криворіжгаз» Пономаренко А.О. було повідомлено директора ТОВ «Керуючої Компанії «Дом. Ком» про необхідність складання та підписання акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін відносно внутрішньобудинкових систем газопостачання будинків, які знаходяться на утриманні ТОВ «Керуючої Компанії «Дом. Ком» за адресою [ADDRESS]. Згідно Акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між Оператором ГРМ та споживачем від 2018 року (точна дата відсутня), ПАТ «Криворіжгаз» визначило межі балансової належності в т. «А» по будинку [ADDRESS], згідно схеми, проте вказаний документ не підписано іншою стороною - ТОВ «Керуюча Компанія «Дом. Ком». 31 липня 2018 року за адресою абонента [PERSON] ( [ADDRESS] ) працівниками ПАТ «Криворіжгаз» відбулось встановлення пломби на індивідуальний лічильник газу, що підтверджується актом № 2105. 17 листопада 2018 року за адресою абонента [PERSON] ( [ADDRESS] ) працівниками ПАТ «Криворіжгаз» відбулось встановлення пломби на індивідуальний лічильник газу, що підтверджується актом № 2709. За змістом статті 1 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» (далі - Закон № 3533-VI) споживачі природного газу - фізичні особи (населення), фізичні особи-підприємці та юридичні особи, які відповідно до договору користуються послугами з газопостачання та використовують природний газ для приготування їжі, опалення, підігріву води, а також як паливо або сировину. Відповідно до приписів ст.6 Закону № 3533-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані, зокрема, забезпечити встановлення лічильників газу: для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - до 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - до 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року. У разі не встановлення населенню у строки, зазначені у цьому підпункті, лічильників газу з вини суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України. Зміст статті 6 Закону № 3533-VI свідчить про наявність безумовного обов`язку відповідних суб`єктів господарювання - газорозподільних організацій забезпечити встановлення лічильників для такої категорії споживачів природного газу, як населення, у вигляді приладів обліку природного газу, що дозволяють визначати обсяги споживання газу кожним окремим споживачем. При цьому таких споживачів не зобов`язано відшукувати джерела фінансування приладів та робіт, які підлягають встановленню, або забезпечувати цими приладами відповідних суб`єктів господарювання. Стаття 6 Закону № 3533-VI визначає обов`язок газорозподільної організації встановити саме квартирні прилади обліку газу в багатоквартирному будинку. Вказаного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові № 14-347цс18 від 07 листопада 2018 року (справа № 214/2435/17). Окрім цього, згідно з п.5.4 глава 5 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2494 (в редакції, чинній на момент виникнення спору) за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. Балансоутримувач (управитель) не може відмовити оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ. У разі наявності ВОГ природного газу, встановленого для ведення такого обліку в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків або гуртожитків, визначення об`єму спожитого природного газу мешканцями зазначених об`єктів здійснюється відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2002 року №620. Відповідно до п.5.5 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2002 року №620 (в редакції чинній на момент виникнення спору) встановлення будинкового вузла обліку, в тому числі витрати на проектування, монтаж, здійснюється за кошти сторони, яка ініціювала встановлення такого вузла обліку. Власник (власники) будинку (будинків) (квартир), особа, відповідальна за експлуатацію будинку (будинків) (далі - експлуатаційна організація), балансоутримувач будинку (будинків) тощо та оператор газорозподільної системи зобов`язані врегулювати між собою договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (далі - квартирні лічильники газу) (за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку. У разі не врегулювання зазначених питань газопостачання такому будинку, групі будинків, групі споживачів може бути припинено відповідно до законодавства. У разі незгоди власника квартири (будинку) розрахуватися за спожитий газ за показниками будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти. Як вбачається із матеріалів справи загальнобудинковий вузол обліку природного газу встановлений за ініціативою ПАТ «Криворіжгаз», однак договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (далі-квартирні лічильники газу) (за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку не врегульовані між балансоутримувачем будинку ТОВ «Керуючої Компанії «Дом. Ком» та Відповідачем 1. Договори між окремими побутовими споживачами (власниками квартир, не обладнаних квартирними лічильниками газу) та відповідачами, зокрема - щодо встановлення загальнобудинкового лічильника та проведення оплати за показниками такого лічильника, також не укладалися. За таких обставин вбачається, що встановлення загальнобудинкового лічильника із позивачами у житловому будинку не погоджувалось та відповідач ПАТ «Криворіжгаз» у відповідності до вимог статті 6 Закону № 3533-VI не забезпечив встановлення саме індивідуального лічильнику газу, тому дії Відповідача 1 із встановлення загальнобудинкового лічильника газу підлягають визнанню незаконними. Також визначення фактичного об`єму споживання (розподілу/постачання) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника газу з урахуванням вимог Кодексу та договору (глава 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем). Як встановлено судом, загальнобудинковий вузол обліку газу мешканцям будинку [ADDRESS] було опломбовано 29.03.2017, зазначене свідчить про те, що саме з цієї дати вважається встановленим такий вузол обліку. Водночас із наданих позивачами квитанцій вбачається, що Відповідачем 2 з 01.11.2016 року здійснюються нарахування споживання природного газу на підставі показань будинкового лічильника. Зважаючи на неправомірність встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу мешканцям будинку [ADDRESS] , обсяг газу та розмір оплати, які відповідачі пред`явили для оплати позивачам на підставі даних загальнобудинкового лічильника з 01 листопада 2016 року є безпідставними та необґрунтованими. Крім цього, встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу в процесі споживання газу не відображає фактичного споживання газу кожним споживачем багатоквартирного будинку окремо, що породжує нарахування сум за споживання газу, який насправді не використовується споживачем. Отже, якщо у побутового споживача не встановлено індивідуального лічильника, то в даному випадку відбувається математичний розрахунок спожитого газу оператором газорозподільної системи між споживачами у яких є квартирні лічильники газу та у яких немає таких лічильників, а отже неможливо встановити та перевірити правильність такого розрахунку. Відповідно до чинного законодавства оплата за спожитий газ в такому випадку здійснюється відповідно до норми споживання, встановлених відповідними Постановами Кабінету Міністрів України, згідно зареєстрованих осіб. Відповідно до п.п.3, 4, 7 ч.1 ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином. З аналізу матеріалів справи та наведених положень законодавства вбачається, що в даному випадку порушуються права позивачів та призводять до невідповідності умов договору на постачання природного газу між побутовими споживачами та газорозподільною компанією, яким передбачається, що кошти сплачуються споживачем тільки за той газ, який він дійсно спожив. За таких обставин підлягає поновленню позивачам з 01 листопада 2016 року режим нарахування природного газу відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників із відповідним зобов`язанням ТОВ Дніпропетровськгаз збут» здійснити перерахунок таких нарахувань. Оскільки під час розгляду справи у суді позивачам [PERSON] та [PERSON] було встановлено квартирні лічильники газу, а саме 31 липня 2018 року та 17 листопада 2018 року відповідно, тому цим абонентам з часу встановлення таких лічильників змінено режим нарахування норм споживання природного газу населенням. За таких обставин вбачається, що ТОВ Дніпропетровськгаз збут» повинен поновити з 01 листопада 2016 року цим відповідачам режим нарахування природного газу відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників із відповідним перерахунком по час встановлення ним квартирних лічильників, а саме по 31 липня 2018 року та по 17 листопада 2018 року, відповідно. Позивачі, відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів», звільнені від сплати судового збору при зверненні з даним позовом, однак, при зверненні до суду в березні 2018 року кожен з позивачів, мав сплатити по 704,80 грн. судового збору, а разом 7048,00 грн. Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі по 3524,00 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved