Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

У вересні 2015р. [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з 02 жовтня 2010р. з відповідачем у справі вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис 683. В період шлюбу у подружжя народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Позивачка зазначала, що вони з чоловіком припинили подружні стосунки та проживають окремо. Відповідач належним чином не виконує свої батьківські обовязки, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, у звязку із чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Угоду про добровільну сплату аліментів сторони не укладали. Посилаючись на вищевикладене, позивач просила суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], починаючи з дня звернення до суду, у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 07.04.2030р., а з 08.04.2030р. у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку на утримання [PERSON] Позивачка у судовому засіданні позовні вимог підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, зазначав, що він є інвалідом ІІІ групи та на його утриманні перебуває мати пенсіонерка, у звязку із чим він не має змоги офіційно сплачувати аліменти на утримання дітей. Стверджував, що він постійно купує їжу та речі для дітей. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 02 жовтня 2010р. Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис 683, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8). В період шлюбу у подружжя народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.6,7). Діти проживають разом з матірю, що підтверджується довідкою про склад сімї та реєстрацію (а.с.9). Судом встановлено, та сторонами не заперечувалось, що подружжя на час звернення до суду проживає окремо, відповідач проживає у своєї матері. За час окремого проживання відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка у судовому засіданні, посилаючись ст.182 СК України, наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, стверджувала, що відповідач достатньої матеріальної допомоги на дітей не надає, діти фактично повністю знаходяться на її утриманні. У відповідності до вимог ст.182 СК України обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на утримання дитини, підлягає задоволенню і з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 02.09.2015р. до досягнення найстаршою дитиною [PERSON] повнолітнього віку, тобто до 07.05.2030р., включно. Після досягнення [PERSON], [INFO] повноліття, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 08.05.2030р. до досягнення [PERSON], [INFO], повнолітнього віку, тобто до 07.11.2032р., включно. Суд не приймає до уваги, посилання відповідача на те, що він не має можливості сплачувати аліменти на дітей, оскільки він інвалід і на його утриманні знаходиться його мати, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні відповідач працює та офіційно отримує заробітну плату в середньому 4292,35грн. Крім того, він є інвалідом та офіційно отримує пенсію в розмірі 1049,00грн. За таких обставин, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на дітей. При цьому, відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Що стосується тверджень відповідача, що його мати знаходиться на його утриманні, то дані твердження не знайшли свого підтвердження, оскільки відповідач не заперечував, що його мати отримує пенсію, інших доказів суду надано не було. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі становить 487,20грн., які слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст.180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved