Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

У березні 2021 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом, поданим в інтересах [PERSON] , до Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, в якому просив визнати за [PERSON] право власності на земельну частку (пай) у розмірі 4,61 умовних кадастрових гектара без визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0127333 від 20 січня 1997 року у землі колективної власності кооперативно-пайового підприємства «Лан», виданого на ім`я [PERSON] відповідно до рішення Уманської районної державної адміністрації від 09 січня 1997 року № 5. В обґрунтування позову зазначав, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) в розмірі 4,61 умовних кадастрових гектара, яка належала померлій відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0127333 від 20 січня 1997 року, виданого на підставі рішення Уманської районної державної адміністрації від 09 січня 1997 року № 5. Оригінал вказаного сертифікату був виданий, але не зберігся. Після смерті [PERSON] залишився заповіт від 21.03.2021, яким вона усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на момент смерті, і на те, на що вона матиме право за законом, заповіла [PERSON] . Відповідно до чинного на час смерті померлої [INFO] [PERSON] законодавства спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину за двох умов, визначених ст. 549 ЦК (1963 року): 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (08 лютого 2003 року по 08 серпня 2003 року). Між [PERSON] та [PERSON] наявні родинні стосунки як матері та сина. Тобто, [PERSON] склала заповіт, яким своїм спадкоємцем визначила свого сина [PERSON] . Відповідно до довідки Ладижинської сільської ради від 04.05.2020 [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , до дня своєї смерті спадкодавець була зареєстрована разом із сином [PERSON] . Також сільська рада повідомляє, що вищевказаний заповіт змінено чи скасовано не було. Відповідно до довідки Ладижинської сільської ради № 606 від 14.07.2020 [PERSON] проживав та був зареєстрований з матір`ю [PERSON] в будинку [ADDRESS] . При зверненні до Уманської районної державної нотаріальної контори для отримання у позасудовому порядку свідоцтва про право на спадщину нотаріусом встановлено, що [PERSON] фактично прийняв спадщину за заповітом від імені [PERSON] , але юридично не оформив своїх спадкових прав. Таким чином, [PERSON] зареєстрований за обраним ним місцем проживання, яке водночас є місцем проживання і реєстрації його матері [PERSON] , померлої [INFO] , що доводить факт прийняття ним спадщини фактичними діями, фактичним вступом в управління і володіння спадковим майном. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] залишився заповіт, яким він все належне йому майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, та належну земельну ділянку площею 4,0846 га, що знаходиться на території Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області заповів [PERSON] . Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 18.06.2018 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , видано свідоцтво про право на спадщину на ім`я спадкоємця [PERSON] . Спадщина, на яку видано Свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 4,0847 га, кадастровий номер 7124385100:03:001:1225, яку він успадкував повністю. Інших спадкоємців не вказано, майно отримано в повному обсязі, а не його частка, таким чином, [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину та отримав правовстановлюючі документи на спадкове майно [PERSON] . Враховуючи ту обставину, що після смерті [PERSON] її син [PERSON] фактично прийняв спадщину, але свідоцтво про право на спадщину не отримав і не зареєстрував за собою право на вказане майно, та сам помер [INFO] , наступний спадкоємець - позивач у цій справі не має можливості у позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) в розмірі 4,61 умовних кадастрових гектара, яка належала померлій [PERSON] відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (ай) серії ЧР №0127333 від 20 січня 1997 року. Позивачу нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на це майно. На підставі положень щодо спадкування ЦК (1963 року) та чинного ЦК України право на земельну частку (пай) в розмірі 4,61 умовних кадастрових гектара, яка належала [PERSON] , померлій [INFO] , відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР №0127333 від 20 січня 1997 року, фактично успадковане [PERSON] , яке в подальшому, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , успадкував позивач [PERSON] . Однак в силу того, що [PERSON] свого часу не оформив дане право шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину і не зареєстрував його, оригінал Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР №0127333 від 20 січня 1997 року втрачений, необхідно дане право визнати за позивачем у судовому порядку, що захистить права та інтереси позивача в цьому питанні. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, однак останній подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, зазначав, що позовні вимоги підтримує. Просив позов задовольнити. Представник відповідача Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області у судове засідання не з`явився, 21.04.2021 до суду надійшов лист за підписом сільського голови Цоколенка С., в якому зазначено, що Ладижинська сільська рада Уманського району Черкаської області проти задоволення позову не заперечує та просить справу розглядати без участі представника Ладижинської сільської ради за наявними в справі матеріалами. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в селі Ладижинка Уманського району Черкаської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим (повторно) 02 грудня 2020 року Уманським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 7. За життя [PERSON] склала заповіт від 21.03.2002, посвідчений секретарем Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області, в якому заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на те, що вона за законом матиме право, - [PERSON] . За життя [PERSON] склав заповіт від 30.11.2006, посвідчений секретарем Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області, в якому заповів все своє майно [PERSON] . [PERSON] , яка померла [INFO] , на момент смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] , разом з [PERSON] , який помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 28.01.2014 Виконавчим комітетом Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області, відповідний актовий запис № 4). Зазначене підтверджується довідками Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області за вих. № 429 від 04.05.2020 та № 606 від 14.07.2020. У листі Управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області від 19.02.2021 зазначено, що відповідно до запису № 517 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КПП «ЛАН» с. Ладижинка Уманського району на ім`я [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КПП «ЛАН» с. Ладижинка серії ЧР № 0127333 згідно з розпорядженням Уманської РДА від 09 січня 1997 року № 5, середній розмір паю по КПП «Лан» с. Ладижинка Уманського району складав 4,61 умовних кадастрових гектара. Позивач [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Звенигородської державної нотаріальної контори Черкаської області Шалденко Л.В., що діє в порядку заміщення Уманської районної державної нотаріальної контори Черкаської області, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та 18.06.2018 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4,0847 га, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 18.06.2018, зареєстрованим в реєстрі за № 384, та Витягом про реєстрацію в Спадковoму реєстрі № 52314622 від 18.06.2018. При цьому постановою від 19.01.2021 державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори Дібровою Л.М. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , на право на земельну частку (пай) КПП «Лан» с. Ладижинка розміром 4,61 в умовних кадастрових гектара, належне [PERSON] , померлій [INFO] , спадкоємцем якої на підставі заповіту, посвідченого Ладижинською сільською радою 21.03.2002 по р. № 56, був [PERSON] , який прийняв спадщину, але юридично не оформив своїх спадкових прав, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на право на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 524 ЦК (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Стаття 534 ЦК (1963 року) визначає, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. За результатами вивчення позовної заяви та доказів, які були надані позивачем, суд не встановив підстав для відмови у прийнятті визнання позову відповідачем. З урахуванням викладеного, позов належить задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved