Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №11 «Одеського регіонального управління» АТ «Банк «Фінанси та кредит» з позовом, стверджуючи, що 14 червня 2014 року між нею та відповідачем було укладено Договір - заявка №328823/46267/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) в іноземній валюті, відповідно до якого відповідач прийняв 2018,47 доларів США з терміном повернення вкладу 14 січня 2015 року. Після закінчення строку депозиту та закінчення дії договору позивачка звернулася до відповідача із заявою про повернення суми вкладу, однак відповідач відмовив і до сих пір не повернув вклад. У зв'язку з цим позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить суд зобов'язати відповідача повернути їй (позивачці) вклад у сумі 2018,47 доларів США. Позивач був належним чином повідомлений про день і час судового розгляду справи, до суду не з'явився та надав заяву про розгляд справи без його участі, просив суд задовольнити позов в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно\~ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, у зв'язку з повторною неявкою відповідача у судове засідання, суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму (вклад), або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Так, відповідно до ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що 14 червня 2014 року між позивачкою та відповідачем було укладено Договір - заявка №328823/46267/7-14 про банківський строковий вклад в іноземній валюті, відповідно до якого відповідач прийняв 2018,47 доларів США з терміном повернення вкладу 14 січня 2015 року (а.с.4). 14 січня 2015 року строк дії договору закінчився. Отже, приймаючи до уваги те, що в порушення вищезазначених приписів закону та договору, відповідачем не було повернуто позивачу грошовий вклад у розмірі 2018,47 доларів США, що є істотним порушенням умов договору, внаслідок якого позивач значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved