Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

У березні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати недійсним договір іпотеки за кредитним договором №248/07-824 укладений між [PERSON] та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] На обґрунтування позову послався на те, що перебуває в шлюбі з [PERSON] з 09.06.1979 року, під час сімейного життя 08.08.2006 року була придбана квартира [ADDRESS] та зареєстрована на [PERSON], яка є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 22.01.2015 року за ним визнано право власності на ? ідеальну частку вказаної квартири. 06.12.2007 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком був укладений кредитний договір №248/07-824, у забезпечення зобов'язань за яким 06.12.2007 року був укладений іпотечний договір, відповідно до якого мати позичальника - [PERSON] передала в іпотеку квартиру, яка належала їй на праві власності згідно з договором купівлі-продажу від 08.08.2006 року. 17.12.2012 року між ТзОВ «Кредитні ініціативи» та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком був укладений договір відступлення прав вимоги, за яким відбулося відступлення прав вимоги за вищевказаним договором. Оскільки своєї згоди на укладення вищевказаного договору іпотеки він не давав, так як у цей час знаходився на заробітках за межами України, вважає, що унаслідок укладення цього договору порушено його права як співвласника майна і нотаріусом не було виконано вимог діючого законодавства щодо укладення договору іпотеки. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та пояснили, що з дружиною [PERSON] позивач не розлучений, квартиру вони придбали за кошти, зароблені ним за кордоном, та записали на дружину, йому не було відомо про кредит сина, при укладенні договору іпотеки участі не приймав, згоди на відчуження квартири не давав, так як знаходився за межами України з 2000 року по 2010 рік, приїжджав лише на 15-20 днів в літній період та на Різдво. Третя особа - приватний нотаріус [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що 06.12.2007 року нею був посвідчений договір іпотеки, договір посвідчувався у її кабінеті, власником квартири була [PERSON], потрібна була згода її чоловіка на передачу квартири в іпотеку, така заява була надана, заяву позивач складав у її кабінеті, оскільки присутність особи у такому випадку є обов'язковою. Було перевірено квартиру на відсутність заборон, перевірялась прописка осіб. Договір було нею посвідчено та внесено дані в реєстр іпотек та накладена заборона. До неї сторони звернулись з повним пакетом документів. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що була присутня коли її син укладав договір, її чоловіка не було, він на той час не приїжджав, в нотаріуса документи підписувала вона та її син, за чоловіка документів не підписувала. Припустила, що документи за чоловіка могла підписати стороння особа. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судові засідання, призначені на 21.08.2015 року та 25.08.2015 року, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав заяви про розгляд справи за його відсутності. Згідно з частиною 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин судом здійснено заочний розгляд справи. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, свідка, з'ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на таке. Установлено, що згідно з копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 09.06.1979 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладений 09.06.1979 року. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу 2-2245 від 08.08.2006 року, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. 06.12.2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та [PERSON] укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], предметом якого є квартира [ADDRESS], що підтверджується копією вказаного договору. Згідно з копією нотаріально посвідченої заяви від 06.12.2007 року (оригінал якої було досліджено у судовому засіданні) [PERSON] дав згоду на передачу в іпотеку квартири [ADDRESS] його дружиною [PERSON], належної їм на праві спільної сумісної власності та набутої за час шлюбу, на умовах на її розсуд. Згідно з копією рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 22.01.2015 року за [PERSON] визнано право власності на ? ідеальної частки квартири [ADDRESS]. Згідно з висновком № 1573 від 06.07.2015 року криміналістичної експертизи з дослідження почерку та підписів за матеріалами цивільної справи №459/1006/15-ц рукописний запис «[PERSON]» розташований після запису дати «06 грудня 2007 року» на заяві від імені [PERSON] від 06.12.2007 року про надання згоди на передачу його дружиною [PERSON] в іпотеку квартири [ADDRESS], яка належить їм на праві спільної сумісної власності, посвідчений приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу Львівської області, - виконаний [PERSON]. Підпис від імені [PERSON], розташований після рукописного запису «[PERSON]» на заяві від імені [PERSON] від 06.12.2007 року про надання згоди на передачу його дружиною [PERSON] в іпотеку квартири [ADDRESS], яка належить їм на праві спільної сумісної власності, посвідчений приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу Львівської області, - виконаний самим [PERSON]. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України (далі - ЦК), підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень (ст. 369 ЦК). Ураховуючи, що позивач дав письмову, нотаріально посвідчену згоду на укладення його дружиною оспорюваного договору іпотеки, предметом якого була квартира, яка є об'єктом права їх спільної сумісної власності, що у сукупності підтверджується висновком експерта № 1573 від 06.07.2015 року, поясненнями нотаріуса [PERSON], суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання договору недійсним у зв'язку з відсутністю волевиявлення позивача на укладення цього договору. Суд відхиляє покази свідка [PERSON] у частині, що при укладенні договору іпотеки позивач участі не приймав, згоди на передачу квартири в іпотеку не давав, оскільки вона як дружина позивача є заінтересованою у вирішенні справи на його користь. Крім того, ці показання спростовуються поясненнями нотаріуса [PERSON] та висновком експерта № 1573 від 06.07.2015 року. З аналогічної підстави суд відхиляє пояснення позивача про те, що на час укладення оспорюваного договору він перебував за кордоном та що він не давав своєї нотаріально посвідченої згоди на укладення цього договору. Щодо поданих ним копій: першої сторінки закордонного паспорта на своє ім'я, робочих записів та квитка, то необхідно зазначити, що такі не виключають присутності позивача в Україні 06.12.2007 року та можливості дачі ним письмової, нотаріально посвідченої згоди на укладення його дружиною оспорюваного договору іпотеки. Наведене є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed