Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання в якому вказувала, що до 16 червня 2000 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають спільну доньку [PERSON] [INFO] на утримання якої до її повноліття відповідач сплачував аліменти. Донька проживає з позивачкою, досягла повноліття, проте навчається, а саме є студенткою Уманського державного педагогічного університету імені [PERSON]. Навчається за денною формою за контрактом. Строк закінчення навчання 30 червня 2020 року. Також позивачка вказувала на те, що донька знаходиться на її повному матеріальному утриманні та в звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги, відповідач в добровільному порядку таку допомогу на утримання [PERSON] не надає. Посилаючись на те, що [PERSON] є працездатною особою, працює, отримує дохід, а тому позивачка вважала, що він має змогу та зобовязаний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подачі нею позовної заяви і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення [PERSON] 23 років. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним в позові. Додатково пояснили, що [PERSON] має задовільний стан здоров'я, прибутків не отримує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. При цьому відповідач вказував на те, що: -він дійсно працює та отримує щомісячний прибуток у визгляді заробітної плати, інших доходів не має, проте має серйозні розлади здоров'я та потребує лікування, протезування (зокрема придбання дорогого протезу), утримує сім'ю в складі чотирьох осіб, значні кошти витрачає на проживання (житло), утримання сім'ї, лікування, а тому не має змоги надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці; -позивачкою не доведено неможливість надання утримання доньці одноосібно та потребу доньки в такому утриманні. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим розглянути справу без особистої участі третьої особи. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], її представника [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] [INFO], на утримання якої до її повноліття відповідач сплачував аліменти. З матеріалів справи також вбачається, що остання досягла повноліття, проте навчається, а саме є студенткою Уманського державного педагогічного університету імені [PERSON]. Навчається за денною формою на контрактній основі. Строк закінчення навчання 30 червня 2020 року. У відповідності зі ст. 199 СК України якщо повнолітня донька, син продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як вбачається із роз'яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15 травня 2006 року\~\~«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України розмір аліментів на утримання повнолітніх доньки, сина визначаються судом у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку платника аліментів з врахуванням стану здоровя та матеріального становища доньки, сина, платника аліментів, наявності в останнього інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Судом з матеріалів справи встановлено, що [PERSON] зареєстрована та мешкає разом з матір'ю (а.с. 4), проте навчається за контрактом у вищому учбовому закладі в іншому населеному пункті, несе витрати на навчання, плата за надання освітніх послуг за весь період навчання складає 21\~960 грн. (а.с. 5-6), тобто потребує коштів на проїзд, проживання, навчання. А тому, враховуючи те, що остання в зв'язку з навчанням не працює, доходів не отримує, вона потребує матеріальної допомоги від батьків. При встановленні можливості відповідача матеріально утримувати доньку суд виходить з того, що [PERSON] працює та отримує щомісячний прибуток у вигляді заробітної плати, середній заробіток за вирахуванням обов'язкових платежів становить 5 345,33 грн. (а.с. 32), не є інвалідом (а.с. 28), проте має серйозні розлади здоров'я, потребує реабілітаційних заходів, медикаментозного та фізіотерапевтичного лікування, ортопедичного взуття, рекомендоване оперативне втручання з протезуванням (а.с. 29), утримує сім'ю в складі чотирьох осіб, тобто окрім себе дружину, власного сина та сина дружини (а.с. 25-27, 30-31, 40-42), власного житла сім'я не має (а.с. 43-46). Решта доводів відповідача, зокрема щодо витрачання останнім значних коштів на проживання (житло), лікування, необхідності придбання протезу вартістю понад 65\~000 грн. не знайшли свого належного підтвердження жодними доказами в той час як згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України обов'язок доказування та подання доказів покладється на сторони, а суд ухвалює судове рішення тільки на підставі встановлених обставин, підтверджених належними, допустимими та достатніми доказами. Водночас суд враховує, що у висновку ЛКК від 05 жовтня 2017 року (а.с. 29) відповідачу лише рекомендовано оперативне втручання та протезування, що не має обов'язкового характеру. В зв'язку з наведеним, враховуючи можливість надання утримання другим з батьків (позивачкою), яка отримує лише сезонні прибутки від реалізації сільськогосподарської продукції, інших доходів не має, суд прийшов до висновку, що відповідач може приймати участь в матеріальному утриманні доньки, розмір такого утримання з врахуванням встановлених обставин суд визначає в 1/12 частину його заробітку (прибутку). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню на користь бюджету 213,33 грн. судового збору.

Outcome: partial