Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа без самостійних вимог Запорізька районна державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно. Свої вимоги позивач мотивує тим, 09.06.2013 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на : -житловий будинок та господарські споруди , що розташовані за адресою : с. Юльївка вул. Рибна, 20 Запорізького району Запорізької області, -земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку ( присадибна ділянка) за адресою : с. Юльївка вул. Рибна,20 Запорізького району Запорізької області, -земельну ділянку площею 0,1000 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою : с. Юльївка вул. Рибна, 20 Запорізького району Запорізької області. Ще за життя, а саме, 25.04.2013 року, [PERSON] склала заповіт, в якому вона зробила наступне заповідальне розпорядження: все належне їй на час смерті майно вона заповідала позивачу [PERSON]. Спадщину, відкриту після смерті [PERSON] позивач прийняв своєчасно та належним чином, в звязку з чим Запорізькою районною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа. Однак, коли позивач звернувся до Запорізької районної державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на спадкове майно, то йому було відмовлено в цьому в звязку з тими обставинами, що у позивача відсутній оригінали Державних актів на право власності на спадкові земельні ділянки, а право власності на спадковий житловий будинок не оформлене на спадкодавицю, тому нотаріусом позивачу була видана Постанова про відмову в вчинені нотаріальної дії. Посилаючись на те, що оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку він не має змоги, позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на: - житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться за адресою: с. Юльївка вул. Рибна, 20 Запорізького району Запорізької області, а саме, на: житловий будинок літ. «А», прибудову літ. «а», вбиральню літ. «Г», гараж літ. «В», сарай літ. «Б», погріб з шийкою літ. «пг», паркан №1, ворота №2, паркан №4, хвіртка №3; - земельну ділянку площею 0,2500 для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими спорудами( присадибна ділянка), що розташована в с. Юльївка вул. Рибна, 20 Запорізького району Запорізької області, яка належала [PERSON], померлій 09.06.2013 року на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ЗП №022654, виданого Новоолександрівською сільською радою Запорізького району Запорізької області; - земельну ділянку площею 0,1000 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Юльївка вул. Рибна, 20 Запорізького району Запорізької області, яка належала [PERSON], померлій 09.06.2013 року на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ЗП №022654, виданого Новоолександрівською сільською радою Запорізького району Запорізької області. Представник позивача адвокат [PERSON] надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача Територіальної громади в особі Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області до суду не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Надав до суду письмову заяву, відповідно до якої визнав позов, а також просив розглядати справу без його участі. Представник третьої особи Запорізької районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про час та місце слухання повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою, надав до суду заяву, відповідно до якої просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст.\~174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 червня 2013 року померла [PERSON]. Факт смерті підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 265934, виданим 12.06.2013р. Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, актовий запис №14. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на : -житловий будинок та господарські споруди , що розташовані за адресою : с. Юльївка вул. Рибна, 20 Запорізького району Запорізької області; -земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку ( присадибна ділянка) за адресою : с. Юльївка вул. Рибна,20 Запорізького району Запорізької області; -земельну ділянку площею 0,35 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована за адресою : с. Юльївка вул. Рибна, 20 Запорізького району Запорізької області. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1233 ЦК України заповіт є особистим розпорядженням фізичної особи. Згідно зі ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За життя, а саме, 25 квітня 2013 року, [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений секретарем Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, реєстровий №13, в якому вона зробила заповідальне розпорядження : все належне їй на час смерті майно вона заповідала [PERSON].. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 352/2013р., наданої суду Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що спадщину, відкриту після смерті [PERSON], померлої 09.06.2013р., прийняв [PERSON], про що ним було складено заяву, зареєстровану 22.08.2017р. за №\~934. При оформленні [PERSON] своїх спадкових прав в нотаріальному порядку на спадковий житловий будинок, йому було відмовлено в цьому в звязку з тими обставинами, що у позивача відсутній оригінали Державних актів на право власності на спадкові земельні ділянки, а право власності на спадковий житловий будинок не оформлене на спадкодавицю, тому нотаріусом позивачу 28.04.2016 року була видана Постанова про відмову в вчинені нотаріальної дії. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.3.1. [PERSON] спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається: «При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок». Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів працівників, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади(публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до даних погосподарської книги Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області головою домогосподарства за адресою: с. Юльївка вул. Рибна,20 Запорізького району Запорізької області є [PERSON], що підтверджується випискою, виданою Новоолександрівською сільською радою. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року встановлює, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зізбереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Факт належності [PERSON] земельних ділянок площею загальною площею 0,35 га, що розташовані за адресою : с. Юльївка вул. Рибна, 20 Запорізького району Запорізької області, підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія І-ЗП №022654, виданого Новоолександрівською сільською радою Запорізького району Запорізької області 25.06.1998 року. Згідно технічного паспорту від 23.02.2007р., наданого суду, вбачається, що за адресою: Запорізька область Запорізький район, с. Юльївка, вул.Рибна, 20 розташовані: житловий будинок літ. «А», козирок до літ. «а», ганок до літ. «а», вбиральня літ. «Г», гараж літ. «В», сарай літ. «Б», погріб з шийкою літ. «пг», паркан №1, ворота №2, паркан №4, хвіртка №3. Згідно Цивільного кодексу України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду як з позовом про визнання права власності ( ст. 392 ЦК України). Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа ( фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Всі викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, ніким не заперечуються. Суд не піддає сумніву достовірність документів, наданих позивачем як докази, а тому вважає що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved