Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

У вересні 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що її мати [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з листопада 1987 року по 12 травня 1993 рік. Але фактично вони разом проживали лише до 1988 року, а з травня 1991 року її мати познайомилась та проживала без реєстрації шлюбу з [PERSON] Від їх спільного проживання народилась вона. Але у свідоцтві про народження вказаний як батько [PERSON] На даний час виникла необхідність привести всі документи у відповідність, зокрема свідоцтво про народження, вказавши в актовому записі про народження її батька [PERSON] На підставі ст.ст.129, 145, 147, 128 СК України просив суд визнати [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: 08133, [ADDRESS], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], батьком [PERSON] (до одруження Войтенка) [PERSON], яка народилась12 травня 1992 року в смт. Борова Фастівського району, Київської області; внести зміни до актового запису про народження [PERSON] ( до одруження Войтенка) [PERSON], яка народилась 12 травня 1992 року, зазначивши батьком [PERSON], [INFO], та в графі прізвища дитини замість Войтенко замінити на [PERSON]; судові витрати покласти на відповідачів. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали. Просили задоволити позов у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечували. У судове засідання представник Фастівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТЮ в Київській області не зявився. Направив суду листа про розгляд справи в його відсутність. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримали та визнали обставини справи, зазначені у позові щодо спільного проживання, народження, виховання позивача. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.121 права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому\~статтями 122\~та\~125\~цього Кодексу. При розгляді справи судом встановлено, що 05 серпня 1992 року видане виконавчим комітетом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області свідоцтво про народження [PERSON], [INFO]. Батько вказаний [PERSON], мати [PERSON]. Відомості про батька вказані на підставі актового запису про шлюб №80 від 11 листопада 1987 року виконавчого комітету Борівської селищної ради Фастівського району Київської області. За ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір'ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком. З актового запису про народження дитини встановлено, що відомості про батька вказані на підставі актового запису про шлюб №80 від 11 листопада 1987 року виконавчого комітету Борівської селищної ради Фастівського району Київської області. Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. \~ \~ \~ \~Походження дитини від батька, як встановлено ст. 126 СК України, визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. \~ \~ \~ \~Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з листопада 1987 року по 12 травня 1993 рік. \~ \~ \~ \~Також з пояснень сторін, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] без реєстрації шлюбу та в цей період в них народилась донька [PERSON]. Дана обставина не оспорювалась сторонами. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~За ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінка доказів - завершальний етап процесу доказування. Вона полягає в перевірці судом доброякісності засобів доказування, що має на меті визначити їх доказову силу. На підставі наведеного, враховуючи, що обставини справи визнавались сторонами щодо батьківства відповідача, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог в частині визнання батьківства та відповідно внесення змін в актовий запис про народження дитини. Відповідачі жодних доказів на спростування вищевказаних доказів позивача суду не надали. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно позивачів, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивачі в іншій спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушене право не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту їх права шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову.

Outcome: approved