Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

У березні місяці 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що він є власником житлового будинку, що розташований в с.Галяве по вул.Молодіжна,18 Чорнухинського району Полтавської області. Разом з позивачем в зазначеному будинку зареєстрований [PERSON] Відповідач в даному будинку більше шести місяців не проживає, не бере участі в його утриманні, не сплачує комунальні платежі, але залишився зареєстрованим в його будинку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Посилаючись на те, що відповідач не є членом його сім»ї,\~просив суд визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти його з реєстрації. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні \~[PERSON] \~позовні вимоги підтримав, суду показав,, що у грудні місяці 2015 року [PERSON] подарувала йому житловий будинок з надвірними будовами, який розташований в с.Галяве Чорнухинського району Полтавської області по вулиці Молодіжна,18. 03 грудня 2015 року він уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,07 га для будівлі за вище зазначеною адресою. Після реєстрації будинку на своє ім.»я виявив, що в будинку зареєстрований [PERSON] Виходячи с того, що останній не є членом його сім»ї, не сплачує комунальні послуги, довів будинок до занепаду, більше 6-ти місяців не проживає в ньому, просив суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та зняти з реєстрації. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що у спірний будинок вселився давно, точної дати назвати не може, разом зі своєю матір»ю [PERSON] та братом. У будинку в той час проживав [PERSON] Після смерті останнього, його матері та брата, він залишився проживати в будинку один. Про те, що [PERSON] подарувала будинок [PERSON] дізнався незадовго, перед зверненням позивача до суду з даним позовом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд заслухавши пояснення учасників судового процесу та вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у 1988 році отримала у власність будинок колишнього колгоспу «Шляхом Ілліча». Із того часу по грудень місяць 2015 року була його власником, що підтверджується довідкою, виданою Кізлівською сільською радою. У 1989 році у спірний будинок, за згодою [PERSON], вселився [PERSON] зі своїм сином. Через декілька років із-за сімейних неурядиць власниця будинку, перейшла проживати в інше помешкання, залишивши власний будинок для проживання чоловікові [PERSON] У 2002 році [PERSON] у відповідності зі ст.156 ч.2 Житлового кодексу України запросив у будинок, що в с.Галяве по вул..Молодіжній,18 Чорнухинського району Полтавської області громадянку [PERSON] з її неповнолітніми синами [PERSON] , [INFO] та [PERSON] У 2006 році [PERSON] помер, а в 2015 році померла його співмешканка [PERSON] В спірному будинку залишився проживати відповідач по справі. 03 грудня 2015 року [PERSON] подарувала [PERSON] спірний житловий будинок з надвірними будівлями. Цього ж дня [PERSON] продала [PERSON] земельну ділянку розміром 0,07 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, за тією ж адресою, що підтверджується договором купівлі-продажу. 03 грудня 2015 року житловий будинок та земельна ділянка були зареєстровані у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на його ім.»я. Таким чином житловий будинок за адресою с.Галяве вул..Молодіжна,18 Чорнухинського району Полтавської області належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору дарування від 03 грудня 2015 року. В судовому засіданні допитана в якості свідка [PERSON], яка суду показала, що у 1988 році їй як члену колгоспу «Шляхом Ілліча» наданий будинок у приватну власність для проживання. Пізніше за її згодою у спірний будинок вселився [PERSON] зі своїм сином. За сімейних обставин, через декілька років, вона була змушена залишити будинок і перейшла жити в помешкання сина в с.Кізлівка Чорнухинського району. Їй було відомо, що [PERSON] запросив у спірний будинок [PERSON] та її дітей, про що вона не заперечувала. В даний час вона має житло і тому прийняла рішення подарувати незаселене житлове приміщення, яке їй належало, своєму хрещенику [PERSON] 03 грудня 2015 року договір дарування був оформлений нотаріально. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду показали, що [PERSON], працюючи в колгоспі «Шляхом Ілліча», отримала будинок для проживання. Через деякий час, в будинок вселився на правах чоловіка [PERSON] зі своїм сином. Із-за сімейних негараздів [PERSON] залишила будинок і посилилася в помешканні сина, а [PERSON] запросив для проживання [PERSON] з синами. Хто є власником будинку і хто зареєстрований в даний час в ньому, свідкам, не відомо. Втрата [PERSON] права на користування житловим приміщенням, після відчудження [PERSON] житла, обґрунтовується тим, що відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України РСР із урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить користуються житловим приміщенням в обсязі відповідно до угоди з власником. За змістом правових норм, які регулюють об»єм житлових прав члена сім»ї колишнього власника, слідує, що право члена сім»ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Співмешканець [PERSON] був членом сім»ї [PERSON] А громадянка [PERSON] та [PERSON] поселились в спірний будинок зі згоди [PERSON] За таких обставин суд дійшов висновку, що [PERSON], внаслідок припинення права власності на будинок колишньої власниці [PERSON], втратив право користування спірним житловим приміщенням. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 04 листопада 2014 року справа №6-158ц.14. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Враховуючи вимоги вказаного закону, суд, відмовляє у вимозі [PERSON] щодо примусового зняття з реєстрації відповідача, так як набрання законної сили рішенням суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, є підставою для проведення процедури зняття з реєстрації. Окремої процедури примусового зняття з реєстрації чинним законодавством не передбачено \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial