Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

У березні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй на праві приватної власності земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 0,03 га., кадастровий номер 4824883400:05:005:0009. Вимога обґрунтована тим, що вона є власником вказаної земельної ділянки на підставі нотаріально - посвідченого договору від 20 жовтня 2008 р., але не отримала на своє ім'я Державний акт на право приватної власності на землю. У зв'язку із змінами в законодавстві та відсутністю Державного акту державний реєстратор відмовляє їй у реєстрації права власності Через це заявниця позбавлена можливості розпорядитися своєю власністю, що можна виправити встановленням вказаного факту. В судовому засіданні представник заявниці вказані вимоги та їх обґрунтування підтримав. Заінтересована особа Костянтинівська сільська рада направила суду заяву на підтримку заяви Суд заслухавши пояснення представник заявниці, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи на підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів суд розглядає в порядку окремого провадження, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно копії договору від 20 жовтня 2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Новодеського районного нотаріального округу Миколаївської області, за реєстровим №3819, [PERSON]. купила у [PERSON], земельну ділянку що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 0,03 га., кадастровий номер 4824883400:05:005:0009, договір зареєстрований у Державному реєстрі право чинів 20 жовтня 2008 р.(а.с.13-15). Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії МК №305, виданого 30 листопада 1993 р. Костянтинівською сільською радою (а.с.7). 17 грудня 2013 р. державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Ново одеського РУЮ Миколаївської області зупинено розгляд заяви [PERSON] про реєстрацію за нею права власності на вказану земельну ділянку через відсутність державного акту про право власності на неї відповідно до ст. 126 ЗК України (в редакції14 жовтня 2008 р.).(а.с.17,18). Суд звертає увагу, що право позивачки на земельну ділянку набуту за чинним дотепер договором купівлі-продажу від 20 жовтня 2008 р. ніким не оспорюється, у зв'язку з чим відсутні підстави для залишення позову без розгляду згідно ч. 6 ст. 235 ЦПК України. Заявниця не довела неможливості відновити свої права в інший спосіб. Встановлення факту набуття права власності на земельну ділянку за наявності чинного та невтраченого правовстановлюючого документу законодавством є передчасним.

Outcome: dismissed