Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

У вересні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на день відкриття спадщини, встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 11.11.2015 року померла його рідна мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді цілого житлового будинку № 120 по вул. Балтійська м. Миколаєва та 31/100 часток житлового будинку № 71/2 по вул. Спаська м. Миколаєва. У звязку з цим позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], де йому було повідомлено, що з поданих ним документів не вбачається прийняття спадщини у передбачений законом строк. Позивач заявлені позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити та просили суд розглядати справу у їх відсутність, про що надали відповідні заяви. Відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позову, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, але належним чином повідомлена про розгляд зазначеної справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Так судом встановлено, що 11.11.2015 року померла рідна мати позивача [PERSON] На день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO] (до перейменування вул. Артема), 58, кв. 33. Однак фактично, мати позивача разом з батьком позивача [PERSON] проживали по день смерті разом з позивачем у житловому будинку № 120 по вул. Балтійській м. Миколаєва, оскільки дуже хворіли та за станом свого здоровя потребували стороннього догляду. Позивач здійснював за ними постійний догляд, допомагав їм, піклувався про них. Після смерті матері позивача відкрилася спадщина у вигляді цілого житлового будинку № 120 по вул. Балтійська м. Миколаєва та 31/100 часток житлового будинку № 71/2 по вул. Спаська м. Миколаєва. Згідно ст. 1261 ЦК України, позивач [PERSON], є спадкоємцем першої черги за законом на спадщину, яка відкрилася після смерті його матері. Батько позивача [PERSON] помер 13.06.2016 року. Спадщину після смерті матері позивача не прийняв. Відповідач по справі [PERSON], що є рідною донькою померлої [PERSON], на спадщину не претендує та не заперечує проти оформлення спадщини на свого рідного брата. Спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась взагалі, що підтверджує відсутність інших спадкоємців на спірне спадкове майно після смерті спадкодавця. Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадщини, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки існують розбіжності у прізвищах позивача та його матері, існують розбіжності прізвища матері позивача в її свідоцтві про смерть та правовстановлюючих документах на спадкове майно, а також позивачем пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року за N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», передбачено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Суд вважає доведеним позивачем факт його проживання зі спадкодавцем на день відкриття спадщини. Це підтверджується відповідними документами, в тому числі й актом про проживання з померлою за адресою : м. Миколаїв вул. Балтійська, 120. Існування розбіжностей у літерах прізвища матері позивача є формальними помилками при перекладі її прізвища на українську мову. Це підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть за № 854 виданим 12.11.2015 року, де прізвище матері позивача на українській мові зазначено як «Нєєжпапа Людмила Яківна», та померла вона 11.11.2015 року, та датою народження є 03.04.1955 рік. Це підтверджує що [PERSON], померла 11.11.2015 року у віці 60 років є рідною матірю позивача. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлих документів померлій є обґрунтованими та підтвердженими. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України,\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якого, вказані в документі, не співпадають з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом, вказаним в свідоцтві про народження або в паспорті. Судовим порядком можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки при зверненні до суду існував спір про право між спадкоємцями , то суд вважає за можливим задовольнити вимоги позивача з урахуванням позиції відповідача щодо визнання права власності на спадкове майно в повному обсязі.

Outcome: approved