overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

У березні 2018 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 06.05.1995 року та зареєстровано Новогуйвинською селищнею радою Житомирського району Житомирської області. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Тривалий час сторони стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, хоча і проживають в одному будинку. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 07.03.2018 року відкрито провадження у справі. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог, в якій просив позовні вимоги задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 06.05.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Новогуйвинською селищнею радою Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 26 (а.с. 4). Сторони по справі мають дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [PERSON],[INFO], що підтверджується копію свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст.141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного ст.ст. 4, 10,76, 141, 264-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

У березні 2018 року позивач звернулася із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем 18 вересня 2013 року уклали шлюб, який зареєстрований Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 1737. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки не склалися внаслідок різних поглядів на сімейне життя, через повну відсутність взаєморозуміння та взаємоповагу, спільного господарства не ведуть, протягом тривалого часу спільно не проживають та подружніх стосунків не підтримують. Збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю, просить про задоволення позову. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, наполягає на його задоволенні. В наданий строк для примирення сторони не дійшли згоди щодо збереження сім»ї, тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, заслухавши доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 18 вересня 2013 року уклали шлюб, який зареєстрований Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 1737. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, фактично припинили шлюбні відносини та наміру їх відновлювати сторони не мають, спільного господарства не ведуть, проживають окремо один від одного. Суд з метою збереження сім'ї неодноразово надавав сторонам строк для примирення, однак вони не дійшли згоди щодо налагодження подружніх стосунків. Тому за наведених обставин шлюб підлягає розірванню, оскільки сім'я розпалась остаточно та збережена бути не може. Неповнолітня дитина залишається проживати з матір'ю. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

У березні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Державного підприємства «СЕТАМ», [PERSON] , Ковпаківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання недійсними прилюдних електронних торгів та протоколу проведення електронних торгів від 19.01.2018 року. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що між нею та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») 24.12.2007 року укладено договір кредиту №752/5-206 за умовами якого банк надав грошові кошти в сумі 33 000,00 дол. США, зі сплатою 12,5 процентів річних щомісячно, з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 10.12.2024 року. Кредит надано Позивачці на придбання нерухомого майна - двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім того, в забезпечення виконання своїх зобов`язань по погашенню кредиту, сплати процентів, та інших витрат, 24.12.2007 року між позивачкою та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалка К.Д. за р. №7231, за умовами якого, позивачка передала в іпотеку двохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Дніпровським районним судом м. Києва на виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків в особі третейського судді Мороз О.А. від 29.11.2010 року у справі №1652/10, 13.08.2012 року видано виконавчий лист (справа №2604/9670/12 провадження №6/2604/1926/12) про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - 297 104,82 грн. заборгованості та 3 371,05 грн. витрат пов`язаних з вирішенням спору третейським судом. 25.06.2013 р. старшим державним виконавцем ВДВС Сумського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №38603716 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 300 475,87 грн. 19.01.2018 року відбулися електронні торги по продажу предмета іпотеки двокімнатної квартири розташованої на п`ятому поверсі п`ятиповерхового будинку, загальною площею 43,65 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , організатором яких виступило Державне підприємство «СЕТАМ», а переможцем [PERSON] . Позивачка стверджує про те, що нею не надавалася згода на примусове стягнення предмета іпотеки. Враховуючи зазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

У березні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 01 жовтня 2007 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Шульганівській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 05. Від спільного подружнього життя в них є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. З відповідачем разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Причиною є постійні сварки та суперечки. Їх сімя розпалася, існує лише формально, тому [PERSON] прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що 01 жовтня 2007 року сторони зареєстрували шлюб в Шульганівській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 05. Від спільного подружнього життя в них є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбних відносин стали постійні сварки та суперечки. Це привело до того, що їх сімя розпалася, існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Неповнолітню доньку сторін суд залишає проживати з матірю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

У березні 2018 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 червня 2017 року помер її син [PERSON] і після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 1,0001 га, кадастровий номер 3221084500:06:001:0106, з цільовим призначенням для ведення ОСГ, розташованої на території Майданівської сільської ради Бородянського району Київської області, належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЙ № 349494. Однак, вона /позивачка/ у визначений законодавством термін із відповідною заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті сина не звернулась через сімейні обставини, тому просила визначити їй додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого 17 червня 2017 року [PERSON] В судовому засіданні позивачка позов підтримала та викладене підтвердила. Представник відповідача Майданівської сільської ради Бородянського району Київської області [PERSON] позов визнала у повному обсязі. Третя особа Бородянська райдержнотконтора свого представника в судове засідання не направила, просила справу розглядати без його участі. Вислухавши позивачку та представника відповідача, оглянувши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 17 червня 2017 року помер син позивачки [PERSON] і після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 1,0001 га, кадастровий номер 3221084500:06:001:0106, з цільовим призначенням для ведення ОСГ, розташованої на території Майданівської сільської ради Бородянського району Київської області, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЙ № 349494. Однак позивачка у визначений законодавством термін із відповідною заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті сина не звернулась через сімейні обставини, інших спадкоємців майна померлого немає, згідно повідомлення Бородянської районної державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, так як позивачка в звязку зі збігом складних сімейних обставин у визначений чинним законодавством термін не звернулась до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], то суд, враховуючи визнання позову представником відповідача, визнає за необхідне, задовольняючи позов, надати [PERSON] додатковий строк для подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті спадкодавця терміном два місяці з моменту набрання чинності даним рішенням. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, так як представник відповідача визнав позов до початку розгляду справи по суті, то суд вважає за необхідне повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що становить 352,4 грн. (704,8 грн. х 50 %).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

У березні 2018 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, і мають спільну доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то просила стягнути з нього /відповідача/ на свою користь аліменти на утримання доньки у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред»явлення даного позову до суду, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 26 квітня 2018 року було відкрито провадження по даній справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу роз»яснено його право у п»ятнадцятиденний термін після отримання ухвали про відкриття провадження по справі подати до суду відзив на позов. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не подав. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено,\~що сторони\~мають спільну\~доньку [PERSON],\~[INFO],\~яка проживає\~разом з\~позивачкою і\~знаходиться на\~її утриманні /а.с. 3-4/. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~182\~СК України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач ухиляється від утримання доньки, ухилився від участі у розгляді справи і жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 930 грн. /1/2 х 1860 грн./, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір в розмірі 704,8 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

У березні 2018 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, і у них народилося двоє дітей: сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Оскільки відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі у їх вихованні та розвитку не приймає, крім того, діти часто хворіють, що потребує додаткових витрат на їх лікування, які вона /позивачка/ вимушена нести сама, то просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей у розмірі 2000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи від дня пред»явлення даного позову до суду, до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 18 квітня 2018 року було відкрито провадження по даній справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу роз»яснено його право у п»ятнадцятиденний термін після отримання ухвали про відкриття провадження по справі подати до суду відзив на позов. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не подав. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають двох малолітніх дітей: синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні /а.с. 3-4,7-9/. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач ухиляється від утримання дітей, ухилився від участі у розгляді справи і жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 22 березня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір в розмірі 704,8 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

У березні 2018 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 04 жовтня 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем в Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану ММУЮ в Донецькій області, актовий запис № 408. Від шлюбу мають спільних дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони однією сімєю не проживають з січня 2018 року, спільного господарства не ведуть, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обовязків, через що в сімї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй прізвище «Штанькевич». Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує та вважає недоцільним призначати строк на примирення. Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 04 жовтня 2008 року в Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану ММУЮ в Донецькій області, актовий запис № 408. Від шлюбу мають спільних дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили в січні 2018 року, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сімєю, втратили почуття любові та поваги один до одного. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved