Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

У березні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, стверджуючи, що 12.03.2007 року ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір ODILA00000060. Згідно даного договору банк надав відповідачці 15000,00 доларів США на термін до 09.03.2017 року. Цього ж дня, в забезпечення умов виконання зобовязання за договором ODILA00000060, між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки. Однак, в порушення умов кредитного договору [PERSON] зобовязання за кредитним договором не виконує, у звязку з чим станом на 20.02.2015 року виникла заборгованість у розмірі 9793.24 доларів США. У звязку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідачів заборгованість\~ у розмірі 9793.24 доларів США, що за курсом 27,85 відповідно до службового розпорядження НБУ від 2.0.02.2015 року складає 272741,85 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини своєї неявки суд не повідомила. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог до нього, просив суд відмовити в задоволенні вимог, мотивуючи тим, що він здійснював сплату по кредитку до квітня 2014 року, шлюб між відповідачкою та ним розірвано та він наразі не має можливості сплачувати кредит за станом здоровя, який підірвав у зоні АТО, перебуваючи на службі. Заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору ODILA00000060 від 12.03.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 15000,00 доларів США на термін до 09.03.2017 року (а.с.15-17). Згідно копії договору поруки ODILA00000060, між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки (а.с.21). У порушення вимог договору [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом 20.02.2015 року виникла заборгованість у розмірі 9793.24 доларів США (а.с.6-9), з яких заборгованість за кредитом у розмірі 6038,67 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 1499,02 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 690,00 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором у розмірі 1090,66 доларів США, а також штрафи відповідно до Договору: 8,98 доларів США (фіксована частина), 465,92 доларів США (процентна складова). Згідно копії рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 16 січня 2015 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.74-75). Згідно ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Положеннями статей 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобовязання не допускається. Згідно ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1056 - 1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Отже, зважаючи на те, що [PERSON] порушила кредитні зобовязання, вимоги позивача про стягнення боргу та інших штрафних санкцій, передбачених у кредитному договорі, підлягають задоволенню. Разом з тим, частиною 4 ст. 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. За своєю правовою природою строк, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим) і його закінчення є підставою для припинення поруки. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права, а строком існування (дії) самого зобов'язання поруки, тому і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються. Сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання зобов'язання перед кредитодавцем, зазначена у п.11 договору поруки не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Згідно п.5 даного договору пред'явленням вимоги до поручителя є направлення йому письмової вимоги із зазначенням невиконаного обов'язку. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу, так і пред'явлення до нього позову. При цьому навіть в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання (п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»). Відповідно до п.6 даного договору, поручитель зобовязаний виконати зобовязання, зазначені у письмовій вимозі кредитора, на протязі 5 (пяти) днів з моменту отримання вимоги. З наведеного видно, що банком пропущено строк пред'явлення вимоги до поручителя [PERSON] Згідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial