Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, у якому зазначила, що вона є власником частини житлового будинку за адресою: Херсонська область, Бериславський район, село Львово, вулиця Молодіжна, будинок 8. Поряд з нею по вулиці Молодіжній №10 проживає відповідач [PERSON], який в порушення правил добросусідства здійснив самочинне будівництво господарської споруди поблизу її будинку (в санітарній зоні від її будинку 11 метрів), де тримає свиней, чим створює їй незручності, через велику кількість щурів, комах та сморід. Неправомірними діями відповідача їй завдано матеріальну шкоду у вигляді витрат на отраву для щурів в сумі 219,50 гривень та витрат на ліки для неї у сімі 847,37 гривень. Також їй заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює у 10000 гривень. У звязку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 1066,87 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 10000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] наполягали на задоволенні позову з підстав, зазначених у заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, вважає позов необґрунтованим. Вислухавши позивача та його представника, представника відповідача, представника третьої особи, допитавши свідка, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] є співвласником житлового будинку та користувачем земельної ділянки за адресою: Херсонська область, Бериславський район, село Львово, вул. Молодіжна №8. [PERSON] є власником житлового будинку та користувачем земельної ділянки за адресою: Херсонська область, Бериславський район, село Львово, вул. Молодіжна №10. Позивач та відповідач є суміжними землекористувачами. [PERSON] на земельній ділянці №10 по вул. Молодіжна, яка знаходиться у нього в користуванні, самовільно збудував господарську споруду, в якій утримуються тварини (свині), що підтверджується наданими позивачем доказами, а саме, довідкою комісії від 04.04.2014 року(а.13), змістом постанови від 30.08.2012 року(а.18), письмовою заявою відповідача від 22.04.2015 року про узаконення сараю(а.72), актом від 03.09.2015 року (а.70). Згідно довідки від 04.04.2014 року (а.13) комісією за результатами розгляду скарги [PERSON] було встановлено, що відстань від сараю [PERSON] до будинку [PERSON] становить близько 11 метрів. В літньому майданчику знаходилося близько 25 поросят, крім літнього майданчика є сарайдля свиней та свиноматок, кількість свиней у сараї не встановлена, оскільки [PERSON] не пустив комісію на подвір'я. Комісія рекомендувала [PERSON] узаконити сараї. Також зафіксовано неприємний запах, який з настанням тепла посилюється. Згідно акту від 03.09.2015 року комісією було встановлено, що (а.70) комісією за результатами звернення [PERSON] на гарячу урядову лінію було встановлено, що відстань від сараю, де утримує свиней [PERSON], до будинку [PERSON] становить 11 метрів. На момент перевірки [PERSON] тримав 12 голів свиней. Відповідно до пунктів 3.25, 3.26 ДБН 360.92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. Відповідно до санітарних вимог майданчики для компосту, дворові вбиральні та очисні споруди каналізації повинні знаходитись у глибині двору не ближче 15м від вікон житлових будинків, в тому числі і сусідніх садиб, сараї для худоби і птиці - не ближче 12м. Зазначена обставина свідчить про те, що відповідачем порушені санітарні норми та встановлені ст.103 ЗК України правила добросусідства, за якими власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Протягом 2011-2014 років позивач зверталася з цього приводу до органів місцевого самоврядування, міліції та Бериславського міжрайонного управління державної санітарно-епідеміологічної служби з приводу порушення відповідачем вимог ДБН та Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, про що свідчать надані докази (а.12, 14, 15, 16, 17, 18, 34). Свідок [PERSON] пояснила суду, що у сторін давно триває конфлікт з приводу розведення відповідачем свиней. Вона часто буває у позивача вдома за адресою: Херсонська область, Бериславський район, село Львово, вул. Молодіжна №8, і протягом останніх років там дуже відчувається запах від свиней, які розводить її сусід, а у будинку позивача з'явилися криси. З приводу неприємного запаху та крис позивач сильно хвилюється, її стан здоров'я погіршився. Представник третьої особи - голова Львівської сільської ради також підтвердила, що під час складання актів на території позивача вона відчувала різкий неприємний запах від свиней що у сараї відповідача. Враховуючи викладені факти та покази свідка і представника третьої особи, суд приходить до висновку про порушення відповідачем його прав як землекористувача та власника будинку, оскільки внаслідок порушення відповідачем санітарних норм та встановлених ст.103 ЗК України правил добросусідства, на території позивача та у будинку присутній неприємний запах у зв'язку з розведенням свиней відповідачем. Позивач не вимагає усунення порушень її прав згідно ст.152 Земельного кодексу України, а просить відшкодувати спричинену їй шкоду. Згідно ч.3 ст. 10, ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем чеки на придбання отрути та чеки на придбання ліків (а.19-20, 26-27) всього на загальну суму 1066,87 гривень, як підтвердження матеріальної шкоди, судом не можуть бути прийняті в звязку з відсутністю причинно-наслідкового звязку між діями відповідача та наслідками. Квитанції на придбання ліків в звязку з погіршенням стану здоровя, надані позивачем, як докази наявності такого причинного зв'язку, на думку суду, не є достовірними, оскільки прямої вказівки про це не містять. Так, позивачем в судовому засіданні не доведено, що гризуни (криси) зявилися саме від діяльності відповідача по утриманню свиней. Так само не доведено, що хвороба позивача загострилася саме від таких дій відповідача. В звязку з цим, вимоги про стягнення 1066,87 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди задоволенню не підлягають. Відповідно до положень ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Враховуючи, що факт порушення відповідачем прав позивача, як власника і землекористувача, доведений, він має право на відшкодування завданої йому моральної шкоди. Порушивши санітарні норми та встановлені ст.103 ЗК України правила добросусідства, відповідач вчинив щодо позивача притиправні дії та спричинив їй позивачу моральну шкоду, оскільки позивач тривалий час вимушена терпіти на своїй території та у будинку неприємний запах у зв'язку з розведенням свиней відповідачем, втратила душевний спокій. Розмір моральної шкоди, що заявлений позивачем суд вважає завищеним, тому в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди позивачеві суд враховує глибину душевних страждань, яких вона зазнала, час протягом якого вона душевно страждає, та визначає розмір стягнення у сумі 3000 гривень. Згідно квитанції від 01.03.2015 року [PERSON] сплатила адвокату [PERSON] 2000 гривень в рахунок надання адвокатських послуг (а.36), судові витрати позивача по оплаті судового збору складають 243,60 гривень(а.1), і підлягають стягненню на її користь з відповідача. Таким чином, стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає 3000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, 2243 гривні 60 копійок в рахунок відшкодування судових витрат на правову допомогу та витрат по сплаті судового збору, згідно наданих квитанцій.

Outcome: partial