Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

у березні 2019 року до суду надійшла заява [PERSON] , в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] де і померла [INFO] . Заяву мотивує тим, що заявник є сином [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] в [ADDRESS]. Однак зареєструвати факт смерті не виявилось можливим, оскільки у заявника відсутній документ, що є підставою для державної реєстрації смерті. Отримання подібного документу від відділу реєстрації актів цивільного стану в м. Євпаторія не є можливим, оскільки дана територія визнання тимчасово окупованою, у зв`язку з чим вимушений звернутись до суду для встановлення даного факту. Встановлення факту заявнику необхідно для отримання свідоцтва про смерть його матері. У судове засідання заявник не з`явився, до його початку надійшла заява представника заявника про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримує. Від представника заінтересованої особи надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника, заперечень проти прийняття рішення не має та покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та надані суду письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню за таких підстав. [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно копії атестату, виданого управлінням ПФУ у м. Євпаторія АРК від 07.06.2006, особовий рахунок закрито з 01.07.2006 у зв`язку зі смертю [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно листа Чернігівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 16.07.2019, актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO], у Чернігівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області відсутній, перевірку проведено з 2006 року по теперішній час по м. Чернігову. Під час перевірки відомостей про смерть вищевказаної особи в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян актовий запис про смерть на [PERSON] , [INFO] не виявлено. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час, приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК України. За правилами ст. ст. 1, 9, 17, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України; державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків; у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна; громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі, соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Виходячи з викладеного та враховуючи, що встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved