overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

У березні 2019 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 22 липня 2011 року виконкомом Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 13 розірвати. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 22 липня 2011 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом\~встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 22 липня 2011 року уклали шлюб. /арк.с.8/. Від зазначеного шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . /а.с.9/. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

У березні 2019 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 24 лютого 1979 року Нижньоякушкінською сільською радою Новомаликлінського району Ульянівської області, згідно актового запису № 6 - розірвати. В обґрунтування позову вона зазначила, що 24 лютого 1979 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу вони не мають неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 24 лютого 1979 року уклали шлюб. /а.с.8/. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

У березні 2019 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 28 квітня 2017 року Павлоградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 57 розірвати. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 28 квітня 2017 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом\~встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 28 квітня 2017 року уклали шлюб. /арк.с.9. Від зазначеного шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . /а.с.8/. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

У березні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 01 жовтня 2015 року. В обґрунтування позову зазначає, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на відсутність спільних інтересів та порозуміння, різні погляди на права і обовязки подружжя. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе. За час перебування у шлюбі спільних неповнолітніх дітей не мають, проте, в добровільному порядку розірвати шлюб через органи РАЦС, відповідач відмовляється. Сторони в судове засідання не прибули, надіслали до суду письмові заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутність. Позивач позовні вимоги підтримала, проти чого відповідач не заперечив, погодився на розлучення. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому судовому засіданні, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні відповідачем позову, за наявності для того законних підстав ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сімї неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.10.2015. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, позивач та відповідач не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати. У сімї\~немає перспективи\~возз'єднання.\~До порозуміння\~сторони не\~прагнуть,\~у кожного\~сформувався свій\~погляд на\~життя та\~інтереси,\~а йти\~на поступки\~один одному\~подружжя не\~бажає.\~В письмовій\~заяві до\~суду позивач\~наполягала на\~розірванні шлюбу,\~вважаючи примирення\~і збереження\~їх сімї\~неможливим, проти чого відповідач, в свою чергу, не заперечив. Згідно ч.2\~ст.112\~СК України,\~суд постановляє\~рішення про\~розірвання шлюбу,\~якщо буде\~встановлено,\~що подальшеспільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають остаточне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

У березні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 07 квітня 1979 року. В обґрунтування позову зазначає, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на відсутність спільних інтересів та порозуміння, різні погляди на права і обов`язки подружжя. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе. За час перебування у шлюбі спільних неповнолітніх дітей не мають, проте, в добровільному порядку розірвати шлюб через органи РАЦС, відповідач відмовляється. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач в заяві до суду просила справу розглянути без її участі, прізвище « [PERSON] » залишити без змін, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, відповідно до порядку, визначеному розділом І главою 7 ЦПК України. Про причини неявки до суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 квітня 1979 року. Неповнолітніх дітей подружжя не має. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обов`язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, позивач та відповідач не змогли створити міцної сім`ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати. До порозуміння сторони не прагнуть, у кожного сформувався свій погляд на життя та інтереси, а йти на поступки один одному подружжя не бажає. В письмовій заяві до суду позивач наполягала на розірванні шлюбу, вважаючи примирення і збереження їх сім`ї неможливим, проти чого відповідач, в свою чергу, не надав жодного заперечення та не прибув в судове засідання, що свідчить про погодження з позовними вимогами. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальшеспільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають остаточне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачкою при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

У березні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 26 січня 2008 року, від якого мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], місце проживання яких просить визначити разом з нею. В обґрунтування позову зазначає, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на відсутність спільних інтересів та порозуміння, різні погляди на права і обов'язки подружжя. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе. Сторони в судове засідання не прибули, надіслали до суду письмові заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутність. Позивач позовні вимоги підтримала, проти чого відповідач та його представник не заперечили, [PERSON] погодився на розлучення. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому судовому засіданні, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні відповідачем позову, за наявності для того законних підстав ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.01.2008, від якого мають неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, позивач та відповідач не змогли створити міцної сім'ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати. У сім'ї немає перспективи возз'єднання. До порозуміння сторони не прагнуть, у кожного сформувався свій погляд на життя та інтереси, а йти на поступки один одному подружжя не бажає. В письмовій заяві до суду позивач наполягала на розірванні шлюбу, вважаючи примирення і збереження їх сім'ї неможливим, проти чого відповідач, в свою чергу, не заперечив. Згідно ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дітей, тому є підстави для розірвання шлюбу. Місцем проживання неповнолітніх дітей сторін суд визначає з матір'ю, оскільки спору про це у них не виникло. З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

у березні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 09.12.2014, спільне життя не склалось та шлюбні відносини між ними припинені. Позивач в судове засідання не з`явилась, надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 09 грудня 2014 року, актовий запис № 2570 (а/с 7). Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Оскільки позивач відповідно до довідки МСЕК є інвалідом 2 групи та звільнена від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

у березні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 16 жовтня 2015 року, від шлюбу дітей не мають, спільне життя не склалось та шлюбні відносини між ними припинені. Позивач в судове засідання не з`явилась, надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 2015 року. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

У березні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 13.05.2019 р. вищезазначену справу прийнято до провадження та призначено підготовче засідання. В обґрунтування позову зазначено, що 27.05.2016 року між нею та відповідачем [PERSON] Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, за актовим записом № 694. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Наразі кожен із подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, спільне проживання між ними припинено вже тривалий час, спільний побут не ведеться. Позивач вважає, що спільне проживання однією родиною та відновлення шлюбних стосунків неможливе. Врегулювати та відновлювати відношення, які неможливо назвати шлюбними та сімейними, позивач наміру не має. У підготовче судове засідання позивач не з`явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, в матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи за її відсутності. У підготовче судове засідання відповідач не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявна заява відповідача про розгляд справи за його відсутності, в якій вказував, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Враховуючи, що представник відповідача у підготовчому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

У березні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до фізичної особи - підприємця [PERSON] про розірвання договору підряду, повернення коштів сплачених згідно договору у розмірі 25000,00 грн.. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 29.03.2019 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Суд,

Outcome: partial