Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В заяві зазначала, що 29 грудня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 94 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Позивачка посилається на те, що їх спільні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] перебувають на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги не надає, тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій прохає справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій прохає справу розглянути у його відсутність, позов визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів держави, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем немає. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області 29.12.2012 року, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с. 2). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3) та дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані особисто утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує те, що спільні діти проживають разом з позивачкою, знаходяться на її утриманні, що потребує значних коштів, відповідач має постійне місце роботи, на утриманні інших осіб не має. Зважаючи на розмір заявлених вимог, суд вважає можливим встановити аліменти в розмірі, про який просить позивач, а саме 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше мінімального розміру аліментів, передбаченого законодавством для дітей відповідного віку, щомісячно. 08.07.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017 року. ч.2 ст.182 СК України викладено в новій редакції, згідно якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання (ст. 367 ЦПК України). Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнена, в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved