Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

у березні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, який після зміни вимог предявлений до [PERSON] про виселення. Свої вимоги мотивував тим, що будинок № 22-24 по вул. Під Дубом у м. Львові перебуває у власності Львівської міської ради та на балансі ЛКП «Центральне». У квартирі № 31 вказаного будинку площею 16,0 кв. м. ніхто не зареєстрований, проте така самовільно заселена відповідачем та третіми особами [PERSON] і [PERSON] Згаданий будинок був переданий на баланс ЛКП «Центральне» з балансу ЛКП «Львівелектротранс». 21.01.2014 року мешканців квартири було попереджено про необхідність її звільнення. [PERSON] проживає в квартирі № 20, а [PERSON] в квартирі 24. Просить суд виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS]. У червні 2014 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зустрічним позовом до Галицької районної адміністрації ЛМР, в якому після уточнення вимог просили суд визнати за ними право користування квартирою № 31 в буд. 22-24 по вул. Під Дубом у м. Львові. Свої вимоги мотивували тим, що кімнати №№ 20 і 24 в гуртожитку (буд. 22-24) були надані працівниці ЛКП «Львівелектротранс» [PERSON] та її дочкам [PERSON] та [PERSON] У звязку з необхідністю [PERSON] як працівник трамвайного депо № 2 звернулася до ЛКП «Львівелектротранс» щодо передачі їй у користування кімнати (квартир) № 31. За рішенням уповноваженого органу підприємства у 2007 році [PERSON], а фактично [PERSON], була надана у користування кімната № 31. Для вселення до кімнати № 31 [PERSON] звільнила кімнату № 20. Представник позивача в судовому засіданні позов з урахуванням змінених вимог підтримала та просила задовольнити. Надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Проти задоволення зустрічного позову заперечила у повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечив, зазначивши, що [PERSON] правомірно та законно займає квартиру [ADDRESS]. Підтримав зустрічний позов та просив його задовольнити. Представник третьої особи ЛКП «Львівелектротранс» первісний позов підтримала та просила відмовити у задоволенні зустрічного позову. Треті особи [PERSON] та [PERSON] проти задоволення позову Галицької районної адміністрації заперечили. Просять суд задовольнити їх зустрічний позов. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до акту приймання-предачі від 01.03.2012 року ЛКП «Центральне» було передано ЛКП «Львівелектротранс» житлові приміщення за адресою: м. Львів, вул. Під Дубом №№ 22, 24. Згідно з довідкою ЛКП «Центральне» від 24.01.2014 року № 2214 в квартирі [ADDRESS] ніхто не зареєстрований, квартира самовільно зайнята громадянками [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Комісією ЛКП «Центральне» 24.01.2014 року був складений акт, відповідно до якого у квартирі № 31 безпідставно проживає сімя [PERSON] Зайняття квартир відбулося до передачі будинку на баланс ЛКП «Центральне». У протоколі № 5 від 26.03.2007 року засідання комісії по розгляду заяв на поліпшення житлових умов ЛКП «Львівелектротранс» зазначено, що комісія вирішила дозволити обмін кімнати № 20 для сімї [PERSON] на кімнату № 31. Проте, протоколом № 14 від 04.08.2008 року комісія по розгляду заяв на поліпшення житлових умов ЛКП «Львівелектротранс» постановила скасувати рішення від 26.03.2007 року про надання кімнати № 31 сімї [PERSON] у звязку з недотриманням та невиконанням умов житлової комісії. Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради від 05.11.2010 року № 1528 змінений статус гуртожитків на вул. Під Дубом, 22, 24, згідно з яким таким приміщенням був наданий статус житлових будинків. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійснені ним прав користування, розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що житловий будинок № 24 по вул. Під Дубом у м. Львові перебуває у власності територіальної громади м. Львова, на балансі ЛКП «Центральне» та переданий з користування ЛКП «Львівелектротранс». Тому, ГРА ЛМР, як виконавчий орган Львівської міської ради, звернувся до суду за захистом права територіальної громади. Статтею 58 Житлового кодексу Української РСР (ЖК УРСР) встановлено, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер (ст. 61 ЖК УРСР). Рішення засідання комісії по розгляду заяв на поліпшення житлових умов ЛКП «Львівелектротранс» від 04.08.2008 року, яким скасоване рішення від 26.03.2007 року про надання кімнати № 31 сімї [PERSON] оскаржене відповідачем по первісному позову, проте не скасоване судом. Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. (ч. 3 ст. 116 ЖК УРСР). Відтак, суд встановив, що громадянка [PERSON] самовільно, без правових підстав, займає кімнату (квартиру) № 31 у буд. 24 по вул. Під Дубом, а відтак за зверненням виконавчого органу місцевої ради підлягає виселенню. Вирішуючи зустрічний позов, суд враховує, що визнання права користування житловим приміщенням можливе лише у поєднанні з дотриманням особою процедури отримання ордеру відповідно до норм житлового законодавства України. Статтею 57 ЦПК України установлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Будь-які докази правомірності зайняття житлового приміщення № 31 в буд. 24 по вул. Під Дубом у м. Львові [PERSON], дотримання встановленої законом процедури отримання права користування житлом чи підставності вимог про визнання права користування квартирою суду надані не були. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про безпідставність вимог [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання за ними права користування житловим приміщенням, тому у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь Галицької районної адміністрації ЛМР слід стягнути сплачений судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved