Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 16 липня 2018 року померла її мати [PERSON] в с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області, після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка для ведення товарного сільсьокгосподарського виробництва площею 2,38 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Томашпільського району Вінницької області, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії ВН № 000737, виданого 17 липня 2001 року [PERSON] сільською радою Томашпільського району Вінницької області та житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по вул.Б.Хмельницького, № б/н в с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем за заповітом. Коли вона звернулася з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, то нотаріусом їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому з даним позовом вона вимушена звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно.\~ В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак, надіслала на адресу суду заяву в якій просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не зявився, однак голова сільської ради надіслав до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути за відсутності представника сільської ради, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 16 липня 2018 року в с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно. Згідно заповіту від 23 лютого 2011 року [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, в тім числі житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Рожнятівка та земельну ділянку, яка знаходиться в колективній власності СТОВ «Зелений клин» с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницьокї області заповіла дочці [PERSON] (а.с. 10). Як вбачається з довідки № 54 від 09 січня 2019 року, виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Томашпільського району після смерті [PERSON], яка померла 16.07.2018 року залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 3,38 га в межах згідно з планом, розташована на території [PERSON] сільської ради, житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області. Після смерті [PERSON] спадкоємцем за заповітом залишилася дочка [PERSON], яка до 6 місяців прийняла спадщину. Інших спадкоємців передбачених статтею 1261 ЦК України немає (а.с.9). В довідці про показники обєкта нерухомого майна № 43 від 18 лютого 2019 року, виданої КП «Могилів-Подільське МБТІ», станом на 22.02.1991 року право власності на житловий будинок № б/н, розташований в с. Рожнятівка по вул. Б.Хмельницького, Томашпільського району Вінницької області зареєстровано за [PERSON] (а.с. 18). З копії свідоцтва на право власності на житловий будинок вбачається, що житловий будинок розташований по вул. Б.Хмельницького, в с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області зареєстрований за [PERSON] (а.с. 12). Як вбачається з копії державного акта на право приватної власності на землю серії ВН № 000737 [PERSON] належить земельна ділянка площею 3,38 гектарів розташована на території [PERSON] сільської ради Томашпільського району Вінницької області (а.с.19). Згідно довідки, виданої Томашпільською районною державною нотаріальною конторою № 22/02-31 від 01 лютого 2019 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] відмовлено, у звязку відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 20). Згідно повідомлення державного нотаріуса Томашпільської державної нотаріальної контори № 73/01 - 16 від 12 березня 2019 року спадкова справа після померлої 16 липня 2018 року [PERSON] не заведена (а.с.30). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясовування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до положень ч.3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За наведених обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] Відповідно до ч. 1ст. 142 ЦПК Україниу разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно з квитанції ПриватБанк № 0.0.1286136103.1 від 04 березня 2019 року, позивачем [PERSON] за подання позову до суду було сплачено судовий збір в сумі 1470 гривень 00 коп. Враховуючи, що відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 735 грн. 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved