Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

У березні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що з метою отримання банківських послуг [PERSON] підписав заяву №б/н від 16 листопада 2007 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється банком, і він дає право банку в будь який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому Тарифами банку, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/kredity/ з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 договору. У разі виникнення прострочених зобов`язань відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 договору, клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується згідно Тарифів банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку судовий штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. [PERSON] належним чином не виконує взятих на себе зобов`язань, в зв`язку із чим станом на 14 березня 2018 року має заборгованість в розмірі 56444,81 грн., яка складається із наступного: 18848,90 грн. - заборгованість за кредитом, 20266,44 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 14403,53 грн. - заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2675,94 грн. - штраф (процентна складова). Посилаючись на ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, Банк просить стягнути з відповідача вказану вище заборгованість та понесені судові витрати. На підставі ст. 280 ЦПК України, 08 червня 2018 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області проведений заочний розгляд справи, позовні вимоги позивача задоволення частково Ухвалою Бердянського міськайонного суду Запорізької області від 01 грудня 2018 року вищенаведене заочне рішення скасоване. У судове засідання представник позивача не прибув, при викладенні позовних вимог висловлене не заперечення розгляду справи без представника у разі неявки останнього. Відповідач та його представник Петровська В .М. у судове засідання не прибули, матеріали справи містять заяву про розгляд справи без представника відповідача та застосування строку позовної давності. Так, у відзиві на позовну заяву про стягнення заборгованості просить відмовити у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості у частині стягнення відсотків за період з 16 листопада 2007 року по січень 2015 року включно у частині стягнення штрафу і пені, обґрунтована така вимога тим, що перебіг позовної давності щодо стягнення відсотків за користування кредитними коштами за січень 2015 року почався з 01 березня 2015 року і скінчився 01 березня 2018 року. Позивач звернувся з позовом 26 березня 2018 року, а тому не можуть бути задоволені вимоги про стягнення заборгованості за відсотками по кредиту з 16 листопада 2007 року по січень 2015 року. Згідно розрахунку, наданого банком, заборгованість за кредитом у відповідача з`явилась ще у 2007 році, відповідно перебіг позовної давності щодо вимог про стягнення штрафу та пені почався ще у 2007 році, а скінчився не пізніше 31 грудня 2008 року, і вимоги про стягнення штрафу та пені задоволенню не підлягають. Дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування позовних вимог та беручи до уваги відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості та відповідь на відзив, суд встановив наступне. Відповідно до укладеного із ПАТ КБ «Приватбанк» договору б/н від 16 листопада 2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не сплачував банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. За ч. 3 ст.509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 УК України, статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Банк має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором станом на 14 березня 2018 року (а.с.10-12) з якого вбачається, що відповідач має заборгованість в розмірі 56444,81 грн., яка складається із наступного: 18848,90 грн. - заборгованість за кредитом, 20266,44 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 14403,53 грн. - заборгованість за пенею, 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2675,94 грн. - штраф (процентна складова). Судом встановлено, що зобов`язання відповідачем виконувалися не належним чином та не регулярно, чим істотно були порушені умови кредитного договору та у зв`язку з чим виникла заборгованість. Виходячи з наданих доказів суд вбачає, що позивачем підтверджено суму заборгованості за кредитом у розмірі 18848,90 грн. та по процентам за користування кредитом в сумі 20266,44 грн. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У разі виникнення прострочених зобов`язань відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 договору, клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується згідно Тарифів банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку судовий штраф в розмірі 250 грн.+ 5% від суми позову. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи викладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, свідчить про недотримання позивачем положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Таким чином, вимоги про стягнення заборгованості за пенею в розмірі 14403,53 грн. стягненню не підлягають. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню штраф (фіксована частина) в розмірі 250,00 грн. та штраф (процентна складова) в розмірі 1955,77 грн. (18848,90+20266,44=39115,34 х 5 : 100 = 1955,77). Вимоги відповідача про застосування строку позовної давності щодо заявлених вимог позивача задоволенню не підлягають оскільки відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 259 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч. 3 ст. 264 ЦК України). Відповідачем дійсно були вчинені дії, що свідчать про визнання ним свого боргу перед Банком. Так, згідно виписки Відповідач неодноразово здійснював погашення заборгованості останнє з яких було внесено 11.07.2017 р., підтвердженням є виписка з рахунку. Позивач же звернувся до суду з позовом до відповідача 20 березня 2018 року - до спливу строку позовної давності. У зв`язку з цим, обставини, на які відповідач посилається, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду. Щодо строків позовної давності по пені, то відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 договір ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Підстав для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені немає. Одночасно ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, на даний час, відповідач належним чином свої зобов`язання за Кредитним Договором не виконав. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 18848,90 грн., відсотки за користування кредитом в розмірі 20266,44 грн., штраф (фіксована частина) в розмірі 250,00 грн., та штраф (процентна складова) в розмірі 1955,77 грн., а всього 41321,11 грн. Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1295,60 грн. (56444,81 : 41321,11 = 1,36; 1762,00 : 1,36 = 1295,60).

Outcome: partial