Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

у березні 2015 року ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» звернувся в суд до [PERSON] з зазначеним позовом. Посилався на те, що відповідно до укладеного договору № ІСКGMCUI.162676.003 від 06 вересня 2013 року позивач зобов»язувався протягом 60 днів з моменту укладення цього договору встановити кредитний ліміт у розмірі 2 000 гривень на рахунок [NUMBER], який відкритий на підставі приєднання позичальника до умов та правил надання банківських послуг. Банк нараховує проценти в розмірі 36% річних за користування кредитом, крім пільгового періоду. Нарахування процентів здійснюється щоденно, при цьому, проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з викладеного розрахунку. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Щомісячний мінімальний платіж складає 10% від суми заборгованості, підлягає сплаті позичальником щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. Заборгованість, що підлягає сплаті, не сплачена у встановлений строк, вважається простроченою. У рамках кредитного договору банк встановлює поновлювальний пільговий період кредитування. Пільговий період складає 30 днів, по кожній платіжній операції. Пільговий платіж поширюється на всі операції по картці. Процентна ставка під час пільгового періоду кредитування складає 0,0001% річних. При непогашенні заборгованості за кредитом у повному обсязі по закінченню пільгового періоду, проценти за користування кредитом нараховуються і сплачуються згідно з п. 2.3 та 2.5, які встановлені кредитним договором. Кредит надавався на підставі анкети - договору позичальника з лімітом, зазначеним в п. 2.2 на споживчі цілі. Банк в повній мірі виконав умови кредитного договору. Відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту порушені. За порушення строків сплати процентів за користування кредитом банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення (п. 5.2 кредитного договору). Станом на 09 лютого 2015 року заборгованість відповідача становить у розмірі 12 202 гривні 45 копійок, що складається з: - 5 129 гривень 33 копійки - поточної заборгованості по тілу кредиту; - 3 638 гривень 57 копійок - простроченої заборгованості по тілу кредиту; - 243 гривні 09 копійок - поточної заборгованості за процентами; - 2 535 гривень 46 копійок - простроченої заборгованості за процентами, - 656 гривень - суми пені. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність представника банку. Зазначив, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] 06 вересня 2013 року уклали договір № ІСКGMCUI.162676.003, відповідно до якого позивач встановив 06 вересня 2013 року кредитний ліміт у розмірі 2 000 гривень на рахунок [NUMBER], який відкритий на підставі приєднання позичальника до умов та правил надання банківських послуг. (а.с. 5-6, 7-8) Відповідач свої зобов'язання за умовами укладеного договору не виконує. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови Кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата прострочених відсотків, комісія за розрахункове обслуговування обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасила суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Станом на 09 лютого 2015 року заборгованість відповідача становить у розмірі 12 202 гривні 45 копійок, що складається з: - 5 129 гривень 33 копійки - поточної заборгованості по тілу кредиту; - 3 638 гривень 57 копійок - простроченої заборгованості по тілу кредиту; - 243 гривні 09 копійок - поточної заборгованості за процентами; - 2 535 гривень 46 копійок - простроченої заборгованості за процентами, - 656 гривень - суми пені. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] по кредитному договору станом на 09 лютого 2015 року наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 13). З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача в дохід держави також підлягає 243 гривні 60 копійок судового збору.

Outcome: approved