Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

\~ \~ \~У 2018 році позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що у період з 01.04.2018 року по 30.06.2018 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем ТОВ «АБ ОПП-ЮГ» на посаді керівника відділу охорони товариства, а з 01.07.2018 року по 05.11.2018 року на посаді заступника директора з охорони (трудовий договір №1/07-ТД) за певну винагороду. 22.10.2018 року позивач подав заяву до відділу кадрів вищевказаного товариства про звільнення за власним бажанням (у зв`язку з безпідставною невиплатою йому заробітної плати більш ніж за один місяць) та 05.11.2018 року його звільнили. На день звільнення заробітна плата з усіма належними виплатами позивачу не була виплачена, та не був проведений запис у трудовій книжці. 07.11.2018 року позивач звернувся до керівництва підприємства щодо виплати йому заробітної плати за період з 01.08.2018 року по 05.11.2018 року. В цей день сторонами був погоджений розмір заборгованості товариства по виплаті позивачу заробітної плати, який становив 47800 грн. Ця заборгованість так і не була виплачена товариством. Позивач вказує, що відповідно до порядку затвердженого\~Постановою Кабінету міністрів України від 21.02.2001 року №159\~з урахування змін від 29.08.2001 року №958 та від 31.03.2003 року №430 відповідач у зв`язку із порушенням терміну виплати заробітної плати, повинен компенсувати йому утрату частини грошових доходів, відповідно до коефіцієнту приросту споживчих цін. Позивач вважає, що відповідач повинен виплатити йому заборговану заробітну плату, а саме: за період з 01.08.2018 року по 31.08.2018 року 15000 грн; за період з 01.09.2018 року по 30.09.2018 року 15800 грн; за період з 01.10.2018 року по 05.11.2018 року 17000 грн., а всього 47800 грн. З наведених підстав позивач просить зобов`язати посадових осіб відповідача зробити запис у його трудовій книжці щодо прийняття на роботу з 01 квітня 2018 року на посаду заступника директора підприємства, зробити запис у його трудовій книжці щодо звільнення з роботи 05.11.2018 року з посади заступника директора підприємства за власним бажанням, та стягнути з ТОВ «АБ ОПП-ЮГ» на користь позивача заробітну плату за період з 01.08.2018 року по 05.11.2018 року в розмірі 47800,00 грн., допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «АБ ОПП-ЮГ» в судове засідання 26.02.2021 року не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач не визнає позовні вимоги, заперечуючи факт перебування позивача у трудових відносинах з товариством. Окрім того представник відповідача вважає, що надані позивачем письмові докази щодо перебування у трудових відносинах не можуть бути взяті судом до уваги, як такі, що не мають підпису посадових осіб товариства. Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з 01 квітня 2018 року по 05 листопада 2018 року він перебував у фактичних трудових відносинах з відповідачем ТОВ «АБ ОПП-ЮГ», яке надає послуги з охорони, при цьому з вини останнього ці відносини не були документально оформлені та не внесені відповідні записи до трудової книжки позивача. ТОВ «АБ ОПП-ЮГ» є юридичною особою, які здійснює діяльність, у тому числі з надання охоронних послуг за КВЕД 80.10 діяльність охоронних служб (т.1 а.с. 88) Факт перебування [PERSON] у трудових відносинах з ТОВ «АБ ОПП-ЮГ» у період з 01 квітня 2018 року по 05 листопада 2018 року на посаді керівника відділу охорони товариства з 01.04.2018 року по 30.06.2018 року та на посаді заступника директора з охорони з 01.07.2018 року по 05.11.2018 року підтверджується наступними доказами: службовим посвідченням [PERSON] від липня 2018 року, яке містить печатку ТОВ «АБ ОПП-ЮГ», і в якому зазначена його посада заступник директора (т.1 а.с. 13); особовою карткою працівника, заповненою на прізвище [PERSON] (т.1 а.с. 12); посадовою інструкцією заступника директора [PERSON] , яка затверджена директором товариства від 01.09.2018 року (т.1 а.с. 14-16); завданням на перевірку від 17.07.2018 року з переліками об`єктів, які знаходяться під охороною (т.1 а.с.23); списком перевірки несення служби на об`єктах, які знаходяться під охороною товариства (а.с. 24); актами приймання-передачі від березня 2018 року, згідно яких [PERSON] прийняв під охорону об`єкти, і на яких мається підпис посадової особи товариства (т.1 а.с. 35, 36, 37, 38, 40, 41); актом приймання-передачі від 09.07.2018 року, згідно якого [PERSON] від імені ТОВ «АБ ОПП-ЮГ» прийняв під охорону відділення №30 ПАО «МТБ Банк» і в якому маються підписи начальника відділення банку та начальника служби охорони банку (т.1 а.с. 40); актом приймання-передачі майна від 18.10.2018 року (т.1 а.с. 42); інструкцією по організації охорони та пропускного режиму ОСББ «Французький» від 01.06.2018 року, яка підписана заступником директора ТОВ «АБ ОПП-ЮГ» [PERSON] , та затверджена директором ТОВ «АБ ОПП-ЮГ» та головою ОСББ «Французький» (т.1 а.с. 148-150); актом перевірки об`єкту - території ОСББ «Французький» від 01.06.2018 року, який підписаний позивачем, погоджений головою ОСББ «Французький» та затверджений директором ТОВ «АБ ОПП-ЮГ» (т.1 а.с. 151). Також факт перебування [PERSON] у трудових відносинах з відповідачем та виконання ним функціональних обов`язків, щодо здійснення охорони та перевірок підлеглих з отриманням за це грошової винагороди в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] , які станом на серпень 2018 року працювали у ТОВ «АБ ОПП-ЮГ» на посадах охоронців, що підтверджується довідкою ТОВ «АБ ОПП-ЮГ» (т.1 а.с.100) та трудовою книжкою (т.1 а.с.101). У трудовій книжки позивача (т.2 а.с) відсутні записи про прийняття на роботу до ТОВ «АБ ОПП-ЮГ», про переведення на іншу посаду та про звільнення з роботи з товариства. Стосовно доводів ТОВ «АБ ОПП-ЮГ» щодо відсутності підписів посадових осіб товариства в особовій картці та у трудовому договорі, щодо відсутності документального підтвердження прийняття (оформлення) позивача (відсутність наказу про прийняття на роботу) суд звертає увагу, що саме на роботодавця покладений обов`язок належного документального оформлення прийняття, переведення та звільнення працівників, а тому до цих доводів відповідача суд ставиться критично та вважає, що ці вони не спростовують правомірність позовних вимог. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивач 01.04.2018 року був фактично допущений відповідачем до роботи та виконував свої трудові обов`язки на посаді керівника відділу охорони товариства, з 01.07.2018 року по 05.11.2018 року - на посаді заступника директора з охорони, а з 05.11.2018 року позивач перестав виконувати свої обов`язки, а тому суд вважає доведеним факт перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем з 01 квітня 2018 року по 05 листопада 2018 року. З наведених підстав суд приходить до висновку про доведенність факту перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем у період з 01.04.2018 року по 30.06.2018 року на посаді керівника відділу охорони товариства, а з 01.07.2018 року по 05.11.2018 року - на посаді заступника директора з охорони. З метою захисту прав позивача, враховуючи зміст мотивувальної частини позовної заяви, суд вважає за можливе встановити вказаний факт. Також судом встановлено, що відповідач належним чином не оформив трудову книжку позивача шляхом внесення відповідних записів про прийняття на роботу, переведення на іншу посаду та звільнення, в той час як внесення цих записів до трудової книжки працівника є обов`язком роботодавця, які він проігнорував.. Відповідно до\~ст. 47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівнику належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~ст. 116 КЗпП України. Згідно із положеннями\~ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди; відомості про стягнення не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабміном України. З наведених підстав суд приходить до висновку про доведенність позовних вимог про зобов`язання відповідача внести до трудової книжки позивача записи про перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем. Стосовно позовних вимог про стягнення заробітної плати суд виходить з наступного. Позивач просить стягнути заборгованість зі сплати заробітної плати в період з 01.08.2018 року по 05.11.2018 року, тобто не за весь час перебування у трудових відносинах з відповідачем, а тільки за вказаний проміжок часу, тобто позивач визнає, що до 01.08.2018 року йому виплачувалася заробітна плата. Відповідач заперечує сам факт перебування позивача у трудових відносинах з товариством, тобто тим самим відповідач заперечує також і виплату відповідачу заробітної плати. З наведених підстав, враховуючи, що судом встановлений факт перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем у період з 01.04.2018 року по 05.11.2018 року, суд приходить до висновку, що в період з 01.08.2018 року по 05.11.2018 року заробітна плата позивачу не виплачувалася, також при звільненні з позивачем не був проведений розрахунок з виплати заборгованості з заробітної плати. Згідно з положеннями\~ст. 43 Конституції України, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до положень\~ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Положеннями ч.5\~ст.97 КЗпП України\~передбачено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Положеннями ч.2\~ст. 233 КЗпП України\~визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до положень ч.1\~ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. З наведених підстав, суд приходить до висновку, що за період з 01.08.2018 року по 05.11.2018 року невиплачену заробітну плату слід стягнути з відповідача на користь позивача. Стосовно розміру\~заробітної плати,\~що підлягає\~стягненню суд\~приходить до\~наступного.\~Так сторонами\~не надано\~доказів,\~які б\~достовірно підтверджували\~розмір заробітної\~плати позивача\~за займаними\~посадами,\~а тому\~суд,\~визначаючи розмір\~заробітної плати\~виходить з\~положень ч.6\~ст.\~235\~КЗпП,\~яка встановлює,\~що при винесенні рішення про оформлення трудових відносин з працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу, у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про нарахування та виплату такому працівникові заробітної плати у розмірі не нижче середньої заробітної плати за відповідним видом економічної діяльності у регіоні у відповідному періоді без урахування фактично виплаченої заробітної плати, про нарахування та сплату відповідно до законодавства податку на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за встановлений період роботи. Суд вважає, що в даному випадку розмір заробітної плати, що підлягає стягненню, повинен визначатися з розміру середньої заробітної плати за відповідним видом економічної діяльності (діяльність охоронних служб) у Одеській області. За загальновідомими відомостями Головного управління статистики в Одеській області (територіальний орган Державної служби статистики України), які доступні у відкритому доступі, середньомісячна заробітна плата штатних працівників за видом економічної діяльності секція: діяльність у сферах адміністративного та допоміжного обслуговування, яка включає розділ 80 діяльність охоронних служб, становить 6099\~грн.,\~і саме\~з цього\~розміру заробітної\~плати виходить\~суд при\~визначенні заборгованості\~з виплати\~заробітної плати.\~ Суд\~приходить до\~висновку,\~що відповідач повинен виплатити позивачу заборговану заробітну плату, а саме: за період з 01.08.2018 року по 31.08.2018 року 6099 грн; за період з 01.09.2018 року по 30.09.2018 року 6099 грн; за період з 01.10.2018 року по 31.10.2018 року 6099 грн., з 01.11.2018 року по 05.11.2018 року 1016,50 грн., а всього - 19313,5 грн. З наведених підстав суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати підлягають частковому задоволенню в розмірі 19313,5 грн. Враховуючи, що позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору у відповідності до вимог ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial