Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача суму у розмірі 185927 грн. 10 коп. як індекс інфляції, 18103 грн. 30 коп. - 3 % річних та суму сплаченого судового збору у розмірі 2040 грн. 31 коп., що становить загальну суму стягнення у розмірі 206 070 грн. 91 коп. /а. с. 3-5/. В обґрунтування свого позову позивачем зазначено, що відповідачем не було виконано рішення суду від 12.04.2017 щодо повернення грошових коштів на загальну суму у розмірі 211635 грн. 10 коп., за невиконання умов додаткового договору № 1-БВ-2143/13 від 16.04.2014, тому у зв'язку із невиконанням боржником грошового зобов'язання понад три роки, позивач просить суд стягнути суму індексу інфляції та 3 % річних за період останніх трьох років. Провадження у справі відкрито ухвалою судді від 18.09.2017 /а. с. 13/. На підставі норми пункту 9 частини 1 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України від 18.03.2004 № 1618-IV у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (15.12.2017), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. У судовому засіданні 18.12.2017 представник відповідача подала суду відзив на позовну заяву, у якому позов не визнала, просила суд відмовити у його задоволенні, обґрунтовуючи тим, що неоформлена належним чином як додаток до договору заява позивача надана відповідачу - стороні договору не могла бути підставою для повернення коштів позивачу на інші банківські реквізити та з іншим призначенням платежу. Окрім того, як наголосила представник у своєму відзиві, відповідач у 2014 році намагався повернути грошові кошти позивачу на розрахункових рахунок № [NUMBER], відкритий в АБ «Укргазбанк», але у 2014 році він був вже закритий позивачем, тому, згідно з п. 5.3. договору купівлі-продажу цінних паперів № 1-БВ-2143/13 від 30.10.2013, відповідач звільняється від відповідальності за невиконання свого зобов'язання за договором, оскільки після підписання договору виникли обставини, що не залежали від волевиявлення сторони. І після отримання постанови приватного виконавця Говорова П. В. про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа у справі № 757/17227/15-ц від 14.07.2017, у якій були вказані банківські реквізити позивача, відповідач перерахував грошові кошти /а. с. 24-27/. У підготовчому судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, суд на місці, ухвалив задовольнити клопотання представника відповідача та витребував у позивача відомості про дату закриття розрахункового рахунку № [NUMBER] в АБ «Укргазбанк», що внесено до протоколу підготовчого судового засідання від 18.12.2017 /а. с. 51/. Ухвалою від 12.03.2018 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті /а. с. 59/. У судовому засіданні 17.05.2018 представник позивача позов підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову і просила суд відмовити, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позов. Суд, заслухавши обґрунтування представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12.04.2017 у справі № 757/17227/15-ц позов [PERSON] до ТОВ «Фордон Есет Менеджмент», що діє від власного імені, в інтересах та за рахунок Пайового закритого недиверсифікованого Венчурного інвестиційного фонду «Ірпінська інвестиційна група», третя особа ТОВ «Про капітал сек'юрітіз» про стягнення коштів задоволено - судом вирішено стягнути з ТОВ «Фордон Есет Менеджмент», що діє від власного імені, в інтересах та за рахунок Пайового закритого недиверсифікованого Венчурного інвестиційного фонду «Ірпінська інвестиційна група» на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 201150 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2011 грн. 50 коп. та витрати, пов'язані з проведенням експертизи в розмірі 8473 грн. 60 коп. /а. с. 47-48/. Зазначеним рішенням суду встановлено, що 30.10.2014 між [PERSON] та ТОВ «ФОРДОН ЕСЕТ МЕНЕДЖМЕНТ» було укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № БВ-2143/13. На виконання умов вказаного договору [PERSON] було перераховано ТОВ «ФОРДОН ЕСЕТ МЕНЕДЖМЕНТ» грошові кошти на загальну суму 201150 грн. 00 коп. У зв'язку із закінченням 30.06.2014 терміну обігу облігацій, 16.04.2014 між [PERSON] та ТОВ «ФОРДОН ЕСЕТ МЕНЕДЖМЕНТ» укладено додатковий договір № 1-БВ-2143/13 про розірвання договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ-2143/13 від 30.10.2014, згідно з п. 4 якого, ТОВ «ФОРДОН ЕСЕТ МЕНЕДЖМЕНТ» взяло, окрім іншого, на себе зобов'язання повернути [PERSON] сплачені ним грошові кошти в сумі 201150 грн. 00 коп. за умовами договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ-2143/13 від 30.10.2014. Проте зобов'язання у позасудовому порядку не було виконано. Відповідно до поданої суду представником позивача довідки від 16.02.2018 ПАТ «Укргазбанк», на виконання ухвали суду, постановленої без виходу до нарадчої кімнати, що внесено до протоколу підготовчого судового засідання від 18.12.2017, розрахунковий рахунок № [NUMBER] в АБ «Укргазбанк» був закритий 06.11.2014 /а. с. 54/. 11.05.2017 рішення суду у справі № 757/17227/15-ц набрало законної сили та 14.07.2017 за заявою представника позивача судом було видано виконавчий лист, на підставі якого приватним виконавцем Виконавчого округу Київської області Говоровим П. В. відкрито виконавче провадження № 54613988 і направлено копію відповідної постанови від 04.09.2017 боржнику ТОВ «Фордон Есет Менеджмент», що діє від власного імені, в інтересах та за рахунок Пайового закритого недиверсифікованого Венчурного інвестиційного фонду «Ірпінська інвестиційна група» для виконання /а. с. 10/. Як вбачається з копії постанови приватного виконавця Виконавчого округу Київської області Говорова П. В. від 12.09.2017 про закінчення виконавчого провадження № 54613988, божником борг сплачено у повному обсязі /а. с. 42-43/. Разом з тим, боржником не було виплачено стягувачу сума 3 % річних та сума індексу інфляції за період з 16.04.2014 (з дня набрання чинності додаткового договору № 1-БВ-2143/13 про розірвання договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ-2143/13 від 30.10.2014) по серпень 2017 року включно (до звернення до суду із позовом) у межах строків позовної давності. Згідно з частиною 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. При розгляді справи № 757/17225/15-ц сторонами були ті ж особи, щодо яких встановлено обставини у рішенні суду від 14.07.2017, котрі є сторонами у цій справі, тому вони не підлягають повторному доказуванню. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України. Відповідно до положень статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (частина 1 вказаної статті). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, як передбачено частиною 2 статті 625 Кодексу. Як встановлено статтею 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до норм статті 257, 258 Цивільного кодексу України, позовною давністю є строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, який за загальним правилом встановлюється тривалістю у три роки. Цивільним процесуальним кодексом України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, які мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності. У відповідності до частини 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 вказаної статті Кодексу). Судовим розглядом також встановлено, що банківський рахунок позивача № [NUMBER], відкритий в АБ «Укргазбанк», був закритий 06.11.2014, при цьому відповідач зобов'язався повернути грошові кошти позивачу протягом десяти календарних днів з дня підписання додаткового договору № 1-БВ-2143/13 від 16.04.2014, а отже - з квітня 2014 року по листопад 2014 року було більш ніж достатньо часу виконати його умови. Доводи сторони відповідача щодо того, що неоформлена належним чином як додаток до договору заява позивача надана відповідачу не могла бути підставою для повернення коштів позивачу на інші банківські реквізити та з іншим призначенням платежу, судом відхиляються, оскільки протягом десяти календарних днів та до 06.11.2014 банківських рахунок позивача був відкритим і перешкод для виконання зобов'язання на цих підстав не було. Окрім того, стороною відповідача не надано суду документального підтвердження спроб перерахування позивачу грошових коштів на виконання умов пункту 4 додаткового договору № № 1-БВ-2143/13 від 16.04.2014, на що посилалася у відзиві представник. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що доводи, на які посилається сторона позивача знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і доводами сторони відповідача не спростовуються. Перевіривши правильність розрахунків, поданих представником позивача, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заявлена сума індексу інфляції в розмірі 185927 грн. 10 коп. та три проценти річних за порушення грошового зобов'язання в розмірі 18103 грн. 50 коп. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у сумі 2040 грн. 31 коп. На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: approved