Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вимогою про визнання свого сина [PERSON], [INFO] недієздатним, мотивуючи тим, що останній має вроджені вади психічного та розумового розвитку, тяжку розумову відсталість, хворобу Дауна, внаслідок яких він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Починаючи з 22.09.2009 року [PERSON] перебуває на повному державному утриманні в комунальній установі «Шевченківський дитячий будинок-інтернат». 27.03.2014 року обласною комісією МСЕК [PERSON] визнано інвалідом 1-Б групи дитинства безстроково. [PERSON] не може вчиняти правочинів, навіть дрібних побутових. Дитина не може самостійно набувати і здійснювати для себе цивільні права, створювати цивільні обов'язки, самостійно виконувати їх та нести відповідальність. Визнання [PERSON] недієздатним необхідно для встановлення остаточного соціального статусу, що має значення у соціальних та правових відносинах для нього. Крім цього, [PERSON] просить призначити її опікуном над своїм сином. У судове засідання особи, які беруть участь у справі не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних доказів. Заявник підтримала заявлені вимоги і наполягала на задоволенні заяви, представник заінтересованої особи проти задоволення заяви не заперечував. Народні засідателі у судовому засіданні не заперечували проти задоволення заяви, оскільки вирішення даного питання повністю відповідає інтересам дитини. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, з'ясувавши позиції заявника, представника заінтересованої особи, народних засідателів, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до частини 1 статті 39 Цивільного кодексу України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як вбачається з довідки до акту огляду міжрайонної психіатричної медико-соціальної експертної комісії № 1 серії 10 ААБ № 691689 від 27.03.2014 року, [PERSON], [INFO], є інвалідом 1-Б групи дитинства безстроково, непрацездатний, потребує постійного стороннього догляду та нагляду (а.с. 8). За інформацією комунальної установи «Шевченківський дитячий будинок-інтернат» [PERSON], [INFO], згідно наказу № 174 від 22.09.2009 року знаходиться на повному державному утриманні в даній установі (а.с. 11). Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 14.10.2014 року [PERSON] страждає ознаками стійкого хронічного психічного розладу у формі помірної розумової відсталості, а також у силу свого захворювання не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с. ). Згідно вимогам частини 1 статті 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до довідки виконкому Садівської сільської ради Лозівського району Харківської області заявник [PERSON] мешкає у [ADDRESS], та має склад сім'ї: син - [PERSON], [INFO] (а.с. 10) З висновку органу опіки та піклування Садівської сільської ради Лозівського району Харківської області вбачається доцільним призначити опікуном над [PERSON] його мати - [PERSON] (а.с. 9). Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування, оскільки це відповідає інтересам дитини, та вважає за необхідне призначити заявника опікуном над своєю дитиною. На підставі викладеного,

Outcome: approved