Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по виплаті аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 16526 грн.; стягнення з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 6750 грн. В обґрунтування позову зазначала, що 15 січня 2010 року між сторонами був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . 25 жовтня 2018 року шлюбу між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу з відповідачем донька залишилася проживати разом з позивачем. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2019 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 18 вересня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до розрахунку державного виконавця відділу державної виконавчої служби Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра управління юстиції у Дніпропетровської області станом на 01 травня 2021 року за період з 18.09.2019 року по 01.03.2021 року заборгованість по аліментам складає 16526 грн. Відповідно до розрахунку позивача пеня за несплату аліментів складає 6750 грн. Так як відповідач добровільно заборгованість зі сплати аліментів не сплачує, позивач змушена звернутися до суду з позовом. В судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. За наслідками з`ясування і аналізу обставин справи, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 15 січня 2010 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який розірвано рішенням Красногвіардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2018 року (арк.с.5-7). В шлюбі у сторін народилася дитина - дочка - [PERSON] , [INFO] (арк.с.4). 02 грудня 2019 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист № 204/6563/19 від 25.10.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 18 вересня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття (арк.с.8). Відповідно до розрахунку заборгованості згідно виконавчого листа № 204/6563/19 від 25.10.2019 року про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , здійсненого державним виконавцем Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Орешкиним В., заборгованість зі сплати аліментів станом на 28 лютого 2021 року складає 16526 грн. 07 коп. (арк.с.9). Розглядаючи вимогу позивача в частині стягнення з відповідача на її користь заборгованості зі сплати аліментів, суд приходить до висновку, що дана позовна вимога задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначається законом, зокрема ст. 79-91, 194-197 СК України та ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження». У разі неможливості стягнення аліментів із заробітної плати чи інших доходів боржника протягом трьох місяців підряд, якщо боржник не працює і не одержує доходів, стягнення звертається на майно боржника. Розмір заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Державний виконавець у разі надходження виконавчого документа повинен підрахувати розмір заборгованості по аліментах і повідомити про нього стягувача і боржника. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках. Спір щодо розміру заборгованості (не спір про стягнення заборгованості) із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 447 ЦПК). Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувались у зв`язку з розшуком платника аліментів, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Відповідно до ч.2, 4 ст.194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а в разі спору - судом. Виходячи зі змісту зазначених норм закону, спір щодо розміру заборгованості за аліментами виникає між стороною виконавчого провадження (стягувачем та/чи боржником) і державним виконавцем, до компетенції якого законодавець відніс обчислення розміру заборгованості за аліментами. Відповідно до ст. 187, ч.3 ст. 194 СК України стягнення заборгованості за аліментами за рішенням суду сімейне законодавство передбачає лише у випадку відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника. У даному випадку стягнення аліментів на утримання дитини відбувалося за рішенням суду. Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються за рішенням суду, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів. В рамках даної справи заявлені вимоги про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, а не про обчислення розміру заборгованості по сплаті аліментів. Дії державного виконавця, пов`язані із обчисленням розміру заборгованості із сплати аліментів та складенням відповідного розрахунку не оскаржувалися. Виходячи з наведених норм, у контексті обставин даної справи, сам факт наявності у відповідача заборгованості по аліментах за вказаний період, обчисленої згідно з розрахунком державного виконавця, розмір якої на час ухвалення рішення не оспорюється ні стягувачем ні боржником у порядку, встановленому законом, не може бути прийнятий судом в якості підстав для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку за окремим рішенням суду. Права стягувача аліментів є захищеними в силу закону, оскільки виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні у Чечелівському відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) і обчислена державним виконавцем заборгованість підлягає стягненню у рамках виконавчого провадження про стягнення аліментів, по сплаті яких і виникла ця заборгованість. Даний виконавчий лист буде перебувати на виконанні до повного погашення суми заборгованості боржником. За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати порушеним право позивача на отримання заборгованості по аліментам у порядку, визначеному ст.194-195 СК України, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», а тому правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за аліментами на утримання дитини відсутні. Розглядаючи вимоги позивача про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із засобів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Статтею 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Такий правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року № 14-37цс18, а тому повинна враховуватись судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Обчислення розміру пені проводиться наступним чином. За вересень 2019 (з 18 вересня) = 1165 грн.34 коп. х 0,01 х 316 дн. = 3682 грн.47 коп. За жовтень 2019 = 2598 грн. 50 коп. х 0,01 х 285 дн. = 7405 грн.72 коп. За листопад 2019 = 2598 грн. 50 коп. х 0,01 х 255 дн. = 6627грн.17 коп. За грудень 2019 = 2598 грн.50 коп. х 0,01 х 224 дн. = 5820 грн. 64 коп. За січень 2020 = 2740 грн. 75 х 0,01 х 193дн. = 5289 грн. 64 коп. За лютий 2020 = 2740 грн. 75 коп. х 0,01 х 164 дн. = 4497 грн. 83 коп. За березень 2020 = 2740 грн. 75 коп. х 0,01 х 133 дн. = 3645 грн.19 коп. За квітень 2020 = 2605 грн. 75 коп. х 0,01 х 103 дн. = 2683 грн. 92 коп. За липень 2020 = 1176 грн.66 коп. х 0,01 х 72 дн. = 847 грн.19 коп. За січень 2021 = 2979 грн. 50 коп. х 0,01 х 41 дн. = 1221 грн.59 коп. За лютий 2021 = 2979 грн. 50 коп. х 0,01 х 13 дн. = 387 грн. 33 коп. Таким чином, загальна сума пені за період заборгованості по складає 42108 грн. 69 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків, отже суд приходить до висновку, що пеня за прострочення сплати аліментів складає 16526 грн. 07 коп. Проте, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. З урахуванням зазначеного, та виходячи з вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 6750 грн. При цьому, суд враховує, що відповідачем не зазначалися поважні причини, з яких він не сплачував аліменти. Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, в частині стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у сумі 6750 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial