Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, у якій просив встановити факт, що померлий 13.02.1995 року в с. Зоряне Віньковецького району Хмельницької області [PERSON] був його рідним батьком. В обґрунтування заяви [PERSON] вказував, що 13.02.1995 року помер його батько [PERSON], а 25.08.1998 року - мати [PERSON]. Після їх смерті відкрилася спадщина, в тому числі на домоволодіння в с. Зоряне по вул. Гагаріна, 8, Віньковецького району Хмельницької області, що належало померлому батьку. Заявник як рідний син померлих є спадкоємцем зазначеного майна. Для оформлення спадщини [PERSON] необхідно було надати у нотаріальну контору документи, які б підтверджували, що [PERSON] доводиться йому батьком. Однак після ознайомлення із наданим свідоцтвом про народження, нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що у свідоцтві про народження його батько записаний як [PERSON], а не [PERSON]. А тому з метою переоформлення спадкового майна [PERSON] змушений звернутись за захистом своїх прав до суду. Ухвалою суду від 19.09.2018 року у справі відкрито провадження. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав з підстав, викладених у заяві та просив задовольнити. Пояснив, що його діда по батькові звали «Омелян», а не «Євмен», а чому у його свідоцтві про народження батько записаний неправильно, йому не відомо. Представник заінтересованої особи, Зорянської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, будучи повідомленим належним чином про дату і час розгляду справи, у суд не зявився. Сільський голова [PERSON] надав суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі представника сільської ради, із заявою [PERSON] погодився. Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить такого висновку. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 13.02.1995 року в с. Зоряне Віньковецького району помер [PERSON], після смерті якого залишилось майно, до складу якого входить, зокрема, житловий будинок з надвірними будівлями, що розміщений в с. Зоряне по вул. Гагаріна, 8, Віньковецького району Хмельницької області, на яке відкрилась спадщина. 30.07.2018 року заявник [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], однак листом приватного нотаріуса у видачі свідоцтва йому відмовлено, у звязку з відсутністю документів, що підтверджують факт його родинних відносин з [PERSON]. Наведені обставини підтверджуються: копією паспорта заявника; копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії І-БВ № 116829 від 16.03.2000 року; копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння в с. Зоряне по вул. Гагаріна, 8, в якому його власником значиться [PERSON]; листом приватного нотаріуса Віньковецького районного нотаріального округу кухарської Л.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.07.2018 року. Як вбачається із свідоцтва про народження від 22.01.1954 року ЯЕ № 368486, батьком [PERSON], [INFO], записаний [PERSON]. Із виписки з погосподарських книг за 1991-1995 роки слідує, що в с. Зоряне по вул. Гагаріна, 8, серед інших проживали: [PERSON] (помер 13.02.1995 року), дружина - [PERSON] та син [PERSON], [INFO]. Свідки [PERSON] та [PERSON] у суді пояснили, що постійно проживають у с. Зоряне, та підтвердили, що померлий [PERSON] був рідним батьком заявника [PERSON] Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст. ст. 524, 529 ЦК України (1963 року), який діяв на момент виникнення даних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За положеннями ст. 549 цього Кодексу, спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає\~в порядку\~окремого провадження\~справи,\~в тому\~числі про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~315\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи про\~встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05. 2008 року, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими відповідно до вимог ст. ст. 77-78 ЦПК України. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Встановлення факту родинних відносин заявнику необхідно для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON], оскільки реалізувати своє право на оформлення спадщини він не може через відсутність документів, що підтверджують його родинні відносини із [PERSON] Проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що заявником надано достатньо доказів на підтвердження вимог про визнання факту його родинних відносин із [PERSON], тому заяву належить задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved