Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши у позові, що 18.12.2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3059/2127CLBPT, за умовами якого відповідачеві було надано кредит в національній валюті у сумі 23600,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом строком до 02.01.2017 року. 21 липня 2015 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20150721-Г, у відповідності до умов якого первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача коштів, включаючи суму основного зобов*язання, плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов*язань та інші платежі, право на одержання яких належить первісному кредитору. Відповідно до додатку №1 до договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 33759,32 грн., з яких 20804,66 грн.- заборгованість за основною сумою боргу, 4583,87 грн.- заборгованість за відсотками; 8370,79 грн. - заборгованість за пенею. Просять позов задовольнити та справу розглянути без участі представника позивача. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається повідомленим належним чином і суд розглядає справу за його відсутності. Виходячи з наведеного, відповідно до положень ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який є повідомленим належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 18 грудня 2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3059/2127CLBPT, за умовами якого відповідач отримав грошовий кредит в національній валюті у сумі 23600,00 гривень строком на 36 місяців. За умовами кредитного договору (п.1.2) за користування кредитом встановлено процентну ставку у розмірі 12,00 % річних, встановлено комісію за обслуговування кредитом в сумі 566,00 гривень(а.с.10). 21 липня 2015 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20150721-Г, за умовами якого ПАТ «Платинум Банк» відступив ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги коштів у зв*язку з порушенням позичальником умов договору (а.с.20-22). Так, відповідно до наданого розрахунку, який судом переверіно, відповідачем утворено заборгованість за кредитом в сумі 33759,32 грн., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 20804,66 гривень, заборгованості по відсотках в сумі 4583,87 гривень та заборгованості по пені в сумі 8370,79 грн. (а.с.16). Про зміну умов кредитного договору стосовно передачі права вимоги та необхідіність погашення суми заборгованості із нарахованою пенею відповідач був повідомлений листами, адресованими ПАТ «Платинум Банк» за вих. № 001154423 від 27 липня 2015р. та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за вих. № 001154423-1 від 27 липня 2015 р (а.с.17, 18). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з положеннями ст.ст.1046-1050 вказаного Кодексу договір позики повинен у відповідних випадках укладатися у письмовій формі; позикодавець має право у відповідних випадках на одержання від позичальника процентів від суми позики; позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Предметом договору факторингу відповідно до положень ч.1 ст. 1078 ЦК України може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав(наявна вимога) , а також право вимоги, строк платежу за якою виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч.2.зазначеної статті майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Строк дії договору обумовлено 36 платіжними періодами (п.1.2 договору) - до 02.01.2017 року(а.с.10), що також підтверджено графіком погашення кредиту (а.с.11). Договір факторингу, за яким передано право грошової вимоги, укладено до закінчення строку дії кредитного договору( майбутня вимога) у зв*язку невиконанням боржником зобов*язань за договором. Статтею 1082 ЦК України закріплено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до повідомлення 27.07.2015 року відповідач був повідомлений кредитодавцем та фактором про зміну кредитора за цим договором та розмір заборгованості в сумі 33759,32 грн.(а.с.17-18). Отже, суд приходить до висновку, що відповідач порушив взяте на себе зобов'язання за кредитним договором щодо повернення кредиту, тому відповідно до умов договору кредитного договору та договору факторингу позивач має право на стягнення з відповідача заявленої заборгованості. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, вимоги позивача відповідно до положень ст.ст. 512-514 ЦК України щодо обсягу переходу прав первісного кредитора є обгрунтовані. За таких обставин, на користь позивача з відповідача належить стягнути заборгованість за кредитом в сумі 20804,66 гривень, заборгованість по відсоткам в сумі 4583,87 гривень, заборгованість з пені в сумі 8370,79 грн., а всього суму заборгованості, яка становить 33759,32 гривень, а також судові витрати по справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved