Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

У березні 2019 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогач Вадима Вікторовича, третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Телявський Анатолій Миколайович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Апатенко Марина Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнання електронних торгів недійсними, скасування свідоцтва та скасування державної реєстрації права власності. Позивач вказує, що [INFO] помер його батько, [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшла квартира [ADDRESS] адресою [ADDRESS] . Позивач звернувся до державного нотаріуса Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, 27.11.2012 отримав свідоцтво про спадщину за законом та зареєстрував за собою право власності на нерухоме майно. З листа приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. від 19.12.2019 позивачу стало відомо, що на його квартиру [ADDRESS] звернуто стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача В.В., який перебуває примусову виконанні. Підставою вчинення виконавчого напису була заборгованість 2 539.613 грн. 70 коп. за договором про іпотечний кредит №1. 8022230 від 26.02.2008, укладеним між ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк» та покійним батьком позивача. Позивач зазначає, що кредитор не дотримався шестимісячного строку пред`явлення вимоги до спадкоємця, що в силу вимог ст. 1281 ЦК України позбавляє права вимоги кредитора. В тому числі заборгованість, на яку вчинено виконавчий напис, розрахована за межами трирічного строку всупереч вимогам закону. Разом з тим, незважаючи на вказані обставини, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським А.М. здійснювалось примусове виконання виконавчого напису та на підставі електронних торгів реалізовано квартиру позивача, на яку в подальшому оформлено право власності за відповідачем. Позивач посилаючись на підстави наведені у позові просить суд визнати виконавчий напис № 2132 від 16.11.2018, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогач В.В. таким, що не підлягає виконанню; визнати недійсними електронні торги, закріплені протоколом № 384432 Державного підприємства «СЕТАМ» від 25.01.2019; скасувати свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А., скасувати державну реєстрацію права власності № 30056837 від 29.01.2019 на [PERSON] щодо майна, квартири [ADDRESS] ; відновити державну реєстрацію майна за позивачем. Ухвалою суду від 22.04.2019 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання на 10.06.2019 Ухвалою суду від 22.04.2019, за клопотанням позивача, накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . Заборонено [PERSON] укладати договори, пов`язані з користуванням квартири [ADDRESS] , зокрема договори оренди, включаючи примусове виселення або вселення до квартири [ADDRESS] без відповідного рішення суду. 13.06.2019 в зв`язку з декретною відпусткою судді [PERSON] справу передано в порядку авторозподілу судді Комаревцевій Л.В. Підготовче судове засідання призначено на 02.07.2020. 03.07.2019 представником позивача надано відповідь на відзив, в якому вказано на наступні обставини. Сам факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою визнання таких торгів недійсними. Головною умовою, яку повинні встановити суди є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів. А відтак, відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, встановлених ч. 1-3 і 6 ст. 203 ЦК України, а відтак у суду є достатні підстави для задоволення позову. Судом неодноразово було відмовлено відповідачу у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, застосування зустрічного забезпечення. Ухвалою суду від 11.09.2019, за клопотанням представника позивача, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогач Вадима Вікторовича завірені копії документів, на підставі яких 16.11.2018 вчинено виконавчий напис за реєстром № 2132 на квартиру [ADDRESS] . Витребувано у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича завірену копію виконавчого провадження ВП № 57823970, відкритого за виконавчим написом № 2132 від 16.11.2018 про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] . Витребувано в Шістнадцятій Київській державній нотаріальній конторі завірену копію спадкової справи щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Витребувано з архіву Дарницького районного суду м. Києва цивільну справу № 2-6724/12 за позовом ПАТ «Платинум Банк» до [PERSON] про стягнення суми, звернення стягнення на предмет іпотеки, зобов`язання отримати свідоцтво на спадщину для огляду в судовому засіданні. Судом в підготовчому судовому засіданні оголошувались перерви з метою отримання витребуваних доказів за ухвалою суду та клопотанням представників сторін. Ухвалою суду 20.01.2020, занесену до протоколу судового засідання, відповідно до положень ст. 200 ЦПК України судом закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті на 26.02.2020. 11.06.2019 приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Телявський А.М. надав відзив до суду в якому вказав, що проти задоволення позову заперечує. Позивач не надав доказів того, що електронні торги відбулися з порушенням вимог порядку арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 та доказів того, що ці порушення вплинули на результати торгів. Окрім того, немає жодної правової позиції, в якій би було вказано, що визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню тягне за собою визнання електронних торгів недійсними. У зв`язку з тим, що факту порушення порядку електронних торгів позивачем доведено не було, підстави для задоволення позову відсутні. Зважаючи на підстави, викладені у відзиві [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову. 14.06.2019 Відповідачем [PERSON] надано відзив на позов. Відповідач вказує, що позивач несе відповідальність за виконання зобов`язання батька в межах вартості предмета іпотеки. Крім того, позивач доказів повідомлення банку про прийняття спадщини не надає, а відтак строки пред`явлення вимоги кредитором не порушені. Позивачем жодної виконавчої дії оскаржено не було, а відтак зважаючи на підстави, викладені у відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позову. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, з викладених в них підстав. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, пославшись на обставини, викладені у відзиві. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач Вадима Вікторовича та третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Телявський Анатолій Миколайович просили справу розглядати без їх участі. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Апатенко Марина Анатоліївна в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена в установленому законом порядку. Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та враховуючи принцип достатності доказів встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи (т.1 а.с. 18), відповідно до свідоцтва про смерть [INFO] помер батько позивача, [PERSON] . За життя [PERSON] 26.02.2008 уклав договір про іпотечний кредит № 1.08022230 з ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк». Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] отримав 80000 дол. США, на умовах строковості та 10,75% річних. 26.02.2008 ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» та [PERSON] укладено іпотечний договір № 1.08022230, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, за умовами якого боржником передано банку в іпотеку квартиру [ADDRESS] , належної боржнику на праві власності. Станом на 29.10.2010 за боржником наявна заборгованість 77803.69 дол. США - непогашений кредит, 3318,88 дол. США - несплачені відсотки за користування коштами, пеня 79178.17 грн. 27.12.2010 та 22.05.2012 ПАТ «Платинум Банк» звернулось з заявою (т.1 а.с.231,239) до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори з вимогою надати інформацію про спадкоємців боржника. Листом від 24.05.2012 Шістнадцята Київська державна нотаріальна контора повідомила ПАТ «Платинум Банк» (а.с. 40), що спадкоємець померлого [INFO] [PERSON] є його син, [PERSON] , який ознайомлений з претензією ПАТ «Платинум Банк». Як вбачається з спадкової справи № 4/2011 до майна померлого [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла квартира [ADDRESS] . Позивач звернувся до державного нотаріуса Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, 27.11.2012 отримав свідоцтво про спадщину за законом та зареєстрував за собою право власності на нерухоме майно. Звертаючись до суду з заявленим позовом позивач вказує, що з листа приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. від 19.12.2019 позивачу стало відомо, що на його квартиру [ADDRESS] звернуто стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача В.В., який перебуває на примусову виконанні. Підставою вчинення виконавчого напису була заборгованість 2 539.613 грн. 70 коп. за договором про іпотечний кредит №1. 8022230 від 26.02.2008, укладеним між ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк» та покійним батьком позивача. Як вбачається з виконавчого напису № 2132, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем В.В., було запропоновано звернути стягнення на квартиру [ADDRESS] , належну на праві власності позивачу, за рахунок коштів виручених від реалізації в установленому порядку заставного майна, задовольнивши вимоги [PERSON] в розмірі 2539613.70 грн., яким отримано право вимоги за договором відступлення від 29.08.2018, укладеного з ПАТ «Платинум Банк» за грошовим зобов`язанням померлого, забезпеченого іпотекою. Як вбачається з договору про відступлення прав вимоги від 29.08.2018 № 310К, укладеним між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] , відповідно до п. 2.1 Банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні Банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги банку до позичальника, зазначеного у Додатку № 1 до цього договору, надалі Боржник, включаючи права вимоги до правонаступників боржника, спадкоємців боржника, страховиків або інших осіб,до яких перейшли обов`язки боржника або які зобов`язані виконувати обов`язки боржника, за договором про іпотечний кредит та кредитним договором, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та порядку, визначених Договором. Сторони домовились, що відступлення Банком Новому кредитору прав вимоги за іпотечним договором, що був укладений в забезпечення виконання зобов`язань боржника за договором про іпотечний кредит №1.08022230 від 26.02.2008 та був посвідчений нотаріально 26.02.2008 приватним нотаріусом Губерською Н.Л. відбувається за окремим договором, що укладається між сторонами та підлягає нотаріальному посвідченню. В подальшому, 29.08.2018 між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] укладено договір про відступлення прав вимоги від 29.08.2018 на виконання умов укладеного між сторонами Договору про відступлення прав вимоги від 29.08.2018 № 310К, за яким відступлені вимоги за договором про іпотечний кредит № 1.08022230 від 26.02.2008, кредитним договором № 1.08022230 від 21.12.2009, укладених між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] . Відповідачем направлено вимогу позивачу про погашення боргу на суму 91451.70 дол. США та 86.269.57 грн. (т.2 а.с.249), яка не містить дати. Разом з тим, матеріали справи містять підтвердження про не отримання позивачем вимоги. Дата, яка відображена у штампі «Укрпошта» - 16.10.2018. 03.12.2018 приватним виконавцем, на підставі ст.ст. 24, 26 Закону України «Про виконавче провадження», було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №57823970 з примусового виконання виконавчого напису №2132 від 16.11.2018, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогач Вадимом Віктороничем. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] , що має загальну площу 59,70 кв.м. та жилу площу 23,7 кв.м. Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче вадження», 05.12.2018 приватним виконавцем здійснено виїзд за вищевказаною адресою здійснено опис даної квартири, про що в присутності понятих та представника стягувача складено постанову про опис та арешт боржника. Крім того, під час здійснення опису та арешту майна приватним виконавцем складено акт про те, що виходом за адресою проживання/місцезнаходження майна боржника: [ADDRESS] встановлено, що боржник [PERSON] не проживає за вказаною адресою та не користується вказаною квартирою. 14.12.2018 приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадження, якою зобов`язано суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «Євроексперт Груп» надати письмовий звіт з експертної оцінки описаного та арештованого майна боржника, а саме: квартири [ADDRESS] . У відповідності до звіту про оцінку майна складеного 18.12.2018 ТОВ «Євроексперт Груп» вартість об`єкта оцінки на дату оцінки становить 1 658 610,00 грн. 19.12.2018 на виконання вимог чинного законодавства України приватним виконавцем надіслано на адресу стягувача та боржника повідомлення про результати визначення вартості майна. 19.12.2018 приватним виконавцем складено заявку на реалізацію арештованого майна та направлено до ДП «Сетам». Згідно протоколу №384432 ДП «Сетам», проведення електронних торгів, що проводилися за адресою: [ADDRESS] , від 25.01.2019 - за реєстраційним номером лота 323616, а саме: іпотека - квартиру [ADDRESS] , що складається з 2-х кімнат, загальна площа 59,3 кв.м., житлова площа 23,7 кв.м.: у тому числі 1-а кімната - 8,7 кв.м., 2-а кімната 15,00 кв.м., кухні - 17.8 кв.м., санвузол -4,6 кв.м., коридор - 8,9 кв.м. - торги не відбулись у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів. 28.01.2019 на адресу приватного виконавця від стягувача надійшла заява про бажання залишити за собою нереалізоване майно: квартиру [ADDRESS] . Ураховуючи викладене, на підставі ч. 9 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», 29.01.2019 приватним виконавцем винесено акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, а також постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, якими передано стягувачу - [PERSON] в рахунок погашення заборгованості в розмірі 2 539 613,70 грн. згідно із виконавчим написом №2132 від 6.11.2018 року, що видав приватний нотаріус КМНО - Рогач В.В. наступне майно: квартира [ADDRESS] . Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28.03 .2013 стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Платинум Банк» заборгованість 625438.86 грн. за договором про іпотечний кредит №1.08022230 від 06.02.2008 та в рахунок погашення заборгованості на суму 625438.86 грн. звернуто стягнення в межах вартості успадкованого майна, квартири [ADDRESS] В Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних і кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 09.10.2013 рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 березня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позов Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації, про стягнення заборгованості та звернення стягнення на майно задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» заборгованості за договором про іпотечний кредит №1.08022230 від 06 лютого 2008 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством «Міжнародний Іпотечний Банк» та [PERSON] , в сумі 557879 грн. В іншій частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» відмовлено. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно із частиною першою статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до частини першої статті 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. В обґрунтування позовних вимог боржник зазначив, що у момент вчинення виконавчого напису заборгованість не була безспірною, що підтверджується відповідним рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних і кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 09.10.2013, яким стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Платинум Банк» заборгованість 557879 грн., розрахунки наявні в матеріалах справи (т2 а.с.239-240, 243-245) здійснені за межами трирічного строку, а стягувачем не надано приватному нотаріусу доказів безспірності заборгованості. Також позивач зазначив, що стягувачем не було належним чином повідомлено та інформовано боржника про перехід права вимоги за кредитом від первісного стягувача до відповідача. Крім того, позивач звертає увагу суду на те, що нотаріус вчинив виконавчий напис з порушенням строку давності, а саме більше ніж через три роки після виникнення у стягувача відповідного права. Відповідно до ст. 18 ЦК України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. За статтею 88 цього Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.5, п.3 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 , нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 1 вказаного Переліку для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У відповідності з п. 2 вказаного Переліку, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Пунктом 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №2 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами, під час розгляду таких справ, має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Слід пам`ятати, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а перевіряє безспірність заборгованості в контексті наявності документів з урахуванням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Згідно зі статтею 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа,права та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. У позовній заяві [PERSON] йдеться про порушення порядку вчинення виконавчого напису нотаріусом, та як наслідок прийняття на підставі такого виконавчого напису рішень за якими було відчужено його майно. Способом захисту порушеного права позивача є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнання електронних торгів недійсними, скасування свідоцтва та скасування державної реєстрації права власності. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно до статті 514 ЦК України, До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Відповідно до статті 517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до ч.1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ст.24 ЗУ «Про іпотеку», іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятнадцятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Оцінивши матеріали справи та надані сторонами докази у їх сукупності, суд погоджується з позицією позивача, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог ЗУ «Про нотаріат», оскільки стягувана заборгованість не була безспірною, розрахунки наявні в матеріалах справи (т2 а.с.239-240, 243-245) здійснені за межами трирічного строку. Відповідач не надав нотаріусу документів, за якими можливо було б переконатись у існуванні безспірного розміру заборгованості. Разом з цим, як вбачається зі змісту рішення колегії суддів судової палати з розгляду цивільних і кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 09.10.2013, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Платинум Банк» заборгованість 557879 грн., за договором про іпотечний кредит №1.08022230 від 06.02.2008, розрахована станом на 16.07.2010. Доказів повідомлення боржнику про відступлення права грошової вимоги позивачем не надано. Також, суд приймає до уваги те, що нотаріусом вчинено виконавчий напис з пропуском строку, встановленого ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». Крім того, як вбачається з виконавчого напису, Договір відступлення права вимоги за кредитним договором був укладений 29.08.2018 між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] , за яким відступлені вимоги за договором про іпотечний кредит № 1.08022230 від 26.02.2008, кредитним договором № 1.08022230 від 21.12.2009, укладених між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] , а рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Платинум Банк» заборгованість 557879 грн. ухвалено в 2013 році. В тому числі первинний кредитор звернувся з вимогою до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори 27.12.2010 та 22.05.2012 щодо отримання спадкоємцями спадщини. Відтак, зважаючи на викладені обставини, суд приходить до висновку, що виконавчий напис нотаріуса вчинено за межами передбаченого ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» трирічного строку. Таким чином, строк позовної давності під час вчинення виконавчого напису нотаріусом вже минув. В тому числі матеріали справи не містять доказів отримання позивачем письмової вимоги відповідача. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Зважаючи на викладені обставини, вчинення нотаріусом виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з порушенням встановленого законом строку, а також вчинення нотаріусом виконавчого напису за умови відсутності безспірності розміру заборгованості, є підставою для визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Разом з цим, щодо визнання недійсним електронних торгів та скасування свідоцтва про придбання майна, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (в подальшому ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав і обов`язків назване, зокрема, договори та інші правочини. Частиною першою статті 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. За визначенням, що міститься у статті першої Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно із статтею 3 названого Закону іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. За приписами статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється, зокрема, у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. За загальним правилом, визначеним статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Як зазначено у статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно із ч. 1, 5 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. У відповідності до п.2 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту особистого немайнового або майнового права та інтересу особи є визнання правочину недійсним. Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами 1-3 та 6 статті 203 ЦК України (частина 1 статті 215 цього Кодексу). Разом з тим, оскільки за змістом ч.1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених чинним на день проведення торгів Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим наказом Міністерства юстиції № 2831/5 від 29 вересня 2016 року. Водночас, Верховний Суд України в постановах від 17 грудня 2014 року (справа №143цс14), від 18 листопада 2015 року (справа №6-1884цс15) та від 13 квітня 2016 року (справа №6/2988цс15) вказав, що головною умовою визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав та законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Таким чином, у зв`язку із тим, що виконавчий напис нотаріуса (правочин), щодо стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 2539613.70 грн., є недійсним, підлягають застосуванню ч.1, 5, ст. 216 ЦК України, а саме визнання недійсними й подальших правочинів вчинених на підставі правочину, який визнано судом недійсним. У відповідності до ст.ст. 76-81 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3073.60 грн., тобто по 1536.80 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved