Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 70 987,05 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача послався на наступне. 09.12.2010 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №BL_ЖГ00004031, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 20 000 грн. з процентною ставкою 20% річних за користування кредитом, строком до 09.12.2012 року. Відповідач порушила зобов'язання по кредитному договору у зв'язку з чим, станом на 26.08.2015 року має заборгованість в розмірі 70 987,05 грн. За таких обставин позивач вимушений звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та дату розгляду справи сповіщений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 09.12.2010 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №BL_ЖГ00004031, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 20 000 грн. з процентною ставкою 20% річних за користування кредитом, зі сплатою 1,50% комісії за управління кредитом, строком до 09.12.2012 року. [PERSON] порушила зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та сплати плати за обслуговування кредитом. Згідно п. 4.2. кредитного договору, за прострочення виконання боргових зобов'язань, що перевищило 60 календарних днів, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 25% від суми кредиту. Відповідно до п. 4.3 кредитного договору, у випадку прострочення сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,50% від суми не виконання боргових зобов'язань. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором №BL_ЖГ00004031 від 09.12.2010 року, [PERSON] станом на 26.08.2015 року має заборгованість перед ПАТ «ВіЕйБі Банк» у розмірі 70 987,05 грн., яка складається з наступного: 15 268,67 грн. - прострочена до повернення сума кредиту; 5 334,28 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом; 5 400,00 грн. - комісія за РО; 44 984,10 грн. - плата за пропуск платежів. Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до постанови Правління НБУ від 19.03.2015 року №188, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №63 від 20.03.2015 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку». Згідно п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації на ліквідацію банку звільняється від сплати судового збору. Відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved