Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом, мотивуючи тим, що 12.02.2005 року померла її бабуся [PERSON]. На території Двірецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області залишилось спадкове майно - земельна частка (пай) площею 3,23 в умовних кадастрових гектарах, що належала спадкодавцю. Позивач є спадкоємцем за заповітом, проте позбавлена можливості належно оформити свої спадкові права у звязку з тим, що сертифікат на земельну частку (пай), який був виданий [PERSON], після її смерті був втрачений. Позивач в судове засідання не зявилася, у поданій заяві, яка надійшла на адресу суду, просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області в судове засідання не зявився, у поданій до суду заяві просить справу розглянути без його участі, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник Двірецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності та повідомив, що проти задоволення позову не заперечує. Представник відділу в Ізяславському районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причин поважності неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, якщо розгляд справи здійснюється судом у відсутності осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-БВ №252695, виданого виконавчим комітетом Двірецької сільської ради 12.02.2005 року, встановлено, що [PERSON] померла 12.02.2005 року, актовий запис за №2. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії ЯГ №128020 від 03.11.1953 року, вбачається, що її матірю значиться [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження (повторно) [PERSON] серії І-БВ №183940 від 21.09.2012 року, вбачається, що її матірю значиться [PERSON]. Разом з тим, згідно свідоцтва про шлюб серії І-БВ №000891, виданого Двірецькою сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 22.01.2005 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «Ланова» на «Мельничук». Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивач є внучкою померлої [PERSON]. За життя 04.04.2003 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Двірецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області [PERSON] за №81, за яким заповіла все своє майно [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої Двірецькою сільською радою Ізяславського району Хмельницької області від 09.11.2017 року №216 зазначено, що на імя [PERSON], яка померла 12.02.2005 року, проживала і була зареєстрована в [INFO] (тепер Зарічна, 1) Ізяславського району Хмельницької області видавався сертифікат на право власності на земельну частку (пай) в розмірі 3,23 в умовних кадастрових гектарах серії ХМ №0232419. Дата видачі сертифіката невідома. Згідно довідки від 21.09.2017 року №01-25/183, виданої відділом в Ізяславському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області вбачається, що [PERSON], яка померла 12.02.2005 року, належить право на земельну частку (пай) згідно розпорядження Ізяславської райдержадміністрації №1542 від 17.07.1996 року в розмірі 3,23 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі в КСП «Двірець» с.Двірець. Вартість земельної частки (паю) з врахуванням коефіцієнта індексації 2,465 (Постанова КМУ № 783 від 12.05.2000 року) на день смерті становить 28325 грн. 32 коп. Крім того, згідно довідки від 09.11.2017 року №9-22-0.25-1416/101-17 вищезазначеної установи, повідомлено, що в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території Двірецької сільської ради, що видавалися Ізяславською РДА, був зареєстрований та виданий сертифікат на земельну частку (пай) гр. [PERSON], про що свідчить підпис в книзі. (ХМ №0232419, площа - 3,23 умовних кадастрових гектарів, р. номер - 418). Розпорядження Ізяславської РДА №154 від 17.07.1996 року. Відповідно до довідки від 16.01.2008 року №19, виданої виконавчим комітетом Двірецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області зазначено про те, що [PERSON] до дня смерті 12.02.2005 року, а/з №2, проживала і була прописана в с. Білиженці по вул. Чапаєва, 1. На день смерті [PERSON] склад її сімї був слідуючий, а саме: син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст.1235 ЦК України заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] від 30.10.1948 року, вбачається, що його матірю значиться [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-БВ №188060, виданого виконавчим комітетом Двірецької сільської ради 20.11.2012 року, встановлено, що [PERSON] помер 19.11.2012 року, актовий запис за №16. Згідно довідки Білогірського обєднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області (Ізяславський сектор обслуговування громадян) від 06.11.2017 року №8433/09 зазначено, що [PERSON], [INFO] перебував на обліку в управлінні та отримував пенсію за віком з 24.08.2008 року по 30.11.2012 року. Виплата пенсії припинена в звязку із смертю пенсіонера. Отже, станом на 12.02.2005 року день відкриття спадщини, [PERSON] був працездатною особою, а тому не мав права на обов'язкову частку у спадщині померлої матері [PERSON] З повідомлення Хмельницького обласного державного нотаріального архіву від 09.10.2017 року №3022/01-21 вбачається, що до майна [PERSON], померлої 12.02.2005 року, заведена спадкова справа №161 від 04.04.2005 року. Спадкова справа не закінчена і знаходиться на зберіганні в Ізяславській державній нотаріальній конторі. Згідно повідомлення Ізяславської державної нотаріальної контори від 11.10.2017 року №1934/01-16, після смерті [PERSON], яка померла 12.02.2005 року в Ізяславській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за №161/2005 р. на підставі заяви про прийняття спадщини від спадкоємиці за заповітом (онуки померлої) [PERSON] (зареєстрована за адресою: [INFO]). Інших заяв не надходило. Зазначено, що спадкодавиця [PERSON] склала заповіт, посвідчений Двірецькою сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 04.04.2003 року, зареєстрований в реєстрі за №81, в якому: належний їй жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Білиженці Ізяславського району Хмельницької області по вул. Чапаєва, 1, все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі, все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідає внучці [PERSON]. В газеті «Зоря надгориння» від 10.11.2016 року розміщено оголошення, що сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії ХМ №0232419, виданий на імя [PERSON], вважати недійсним. Таким чином, позивач, як спадкоємиця за заповітом, позбавлена можливості оформити своє право на спадщину на вказану земельну ділянку в звязку із відсутністю вказаного сертифікату на право на земельну частку (пай). Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов'язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця). Враховуючи ту обставину, що позивач не має можливості в позасудовому порядку реалізувати свої права на земельну частку (пай) через відсутність правовстановлюючих документів на неї, а також те, що вона є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину в установленому законом порядку, суд вважає, що слід визнати за позивачем право на земельну частку (пай) в порядку спадкування, після смерті [PERSON], яка померла 12.02.2005 року. На підставі ст.ст. 16, 346, 392, 1216, 1220, 1233, 1235, 1241, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved