Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

у вересні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно ордеру за № 1827 від 12.09.1975 року позивачу, його дружині [PERSON] та їх дочці була надана двохкімнатна квартира [ADDRESS]. Відповідно до акта про безоплатну передачу житла від 19.02.1993 року на підставі розпорядження представника Президента України в Мінському районі м. Києва від 05.02.1993 року за №60 йому була безоплатно передана в особисту власність зазначена квартира. 12.04.1993 року вищевказана квартира була зареєстрована на праві власності в Київському міському БТІ на ім»я [PERSON] Відповідно до довідки форми №3 в даний час в квартирі зареєстровані та проживають 2 особи позивач та його дружина [PERSON] У зв»язку з втратою оригіналу Акту про безоплатну передачу житла, позивач змушений звернутися до суду з позовом про визнання його права власності. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, до початку розгляду справи по суті надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд вважає можливим розгляд справи у вісутності відповідача. Представник третьої особи Органу приватизації державного житлового фонду - управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в місті Київі державної адміністрації проти позову в судовому засіданні не заперечував. Пояснив суду, що спірна квартира перейшла у власність позивача не в порядку приватизації, а іншим шляхом, а тому третя особа не заперечує проти поновлення цього права. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти визнання за чоловіком права власності на їх квартиру та підтвердила факт втрати правовстановлюючого документа на квартиру [ADDRESS] Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. Квартира [ADDRESS] надана [PERSON] з сім»єю, що складалась з трьох осіб, відповіднодо ордера №1827 12.09.1975 року, виданого Київською квартирно-експлуатаційною частиною Міністерства Оборони РСР (а.с.6). Складається квартира з 2 кімнат, житловою площею 30,1 кв.м. Довідкою форми №3 ЖЕКа №0501 КП «Житлосервіс «Приозерне» від 15.01.2014 року підтверджується, що в зазначеній вище квартирі зареєстровані власник [PERSON] та дружина [PERSON] (а.с.7). За інформацією Київського міського БТІ від 23.07.2014 року квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі акту передачі від 19.02.1993 року. Згідно технічного паспорта зазначена квартира складається з 2 кімнат житловою площею 29,9 кв.м, загальна площа 47,2 кв.м (а.с.11-13). Надана суду копія акта «про безоплатну передачу житла» від 19.02.1993 року, один з примірників якого знаходиться у ЖЕКу, свідчить про те, що на підставі Розпорядження Представника Президента України в Мінському районі м. Києва від 05.02.1993 року №60, [PERSON] у приватну власність передана квартира [ADDRESS] Акт складений у трьох примірниках,один з яких був переданий заявнику (а.с.9). Позивач пояснив суду, що ним втрачено його примірник акту про передачу у власність житла, у зв»язку з чим він звертався до правоохоронних органів. Третя особа [PERSON] підтвердила факт втрати документа. Висновком від 10.11.2014 року ДІМ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві підтверджується проведення перевірки за заявою [PERSON] про втрату правовстановлюючого документа на квартиру. Встановити місцезнаходження акту не виявилось можливим. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов до суду про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене та оцінюючи у сукупності зібрані у справі докази, суд вважає доведеним факт втрати [PERSON] правовстановлюючого документа на квартиру, а саме: акта від 19.02.1993 року про безоплатну передачу житла - квартири [ADDRESS] а тому вважає його позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved