Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що вона є власником квартири [ADDRESS]. У цій квартирі зареєстрована вона та її син [PERSON], який виїхав з цієї квартири у 1994 року та емігрував на постійне місце проживання до Сполучених Штатів Америки і проживає там по теперішній час. Оскільки [PERSON] не проживає у спірній квартирі понад рік, перешкод у проживанні в цій квартирі йому не чинилось, [PERSON] просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], а також зніти відповідача з реєстраційного обліку за указаною адресою. У судовому засіданні представник позивачки просила позов задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 23.08.2000 року, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до ордеру на житлове приміщення № 389 від 13.01.1988 року в квартиру [ADDRESS], в'їхали для проживання [PERSON] та її син [PERSON] (а.с. 6). Згідно копії паспорта громадянина України [PERSON], а також інформації з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві, місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 9-11). Зі змісту довідки ЖБК «Київ-6» № 7/1118 від 21.11.2018 року вбачається, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS], на протязі останніх років по теперішній час не проживає. (а.с. 111). У судовому засіданні указані обставини також підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також [PERSON] За змістом заяви [PERSON] від 22.02.2019 року він дійсно проживає в Сполучених Штатах Америки та не проживає за місцем реєстрації з 1994 року. Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що на підставі зібраних по справі доказів установлено те, що [PERSON] зареєстрований у спірній квартирі, однак фактично в ній не проживає без поважних причин понад рік, домовленості про порядок користування спірним житлом між сторонами не існує, суд дійшов висновку про те, що відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням. За таких обставин, позов [PERSON] у цій частині підлягає задоволенню. Разом з цим відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. Таким чином вимога позову про зняття відповідача з реєстраційного обліку за адресою спірної квартири задоволенню не підлягає.

Outcome: partial