Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

У вересні 2013 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Ця квартира неодноразово затоплювалась мешканцями квартири [ADDRESS]. 24 травня 2013 року з вини власника цієї квартири внаслідок залишення відкритого крану для заповнення акваріуму сталося чергове залиття її квартири. Відповідно до висновку № 08/08-13/Е експертного будівельно-технічного дослідження від 08 серпня 2013 року, складеного Експертно-оціночною компанією ТОВ «Система», вартість ремонтно-відновлювальних робіт, які необхідно провести в квартирі квартири [ADDRESS], складає 6931 гривню. За проведення експертного будівельно-технічного дослідження вона сплатила 1500 гривень. Позивач просить стягнути на її користь з відповідача 6931 гривню на відшкодування майнової шкоди, 1500 гривень витрат за проведення експертного будівельно-технічного дослідження, 2500 гривень витрат за надання правової допомоги, 15000 гривень на відшкодування моральної шкоди та судовий збір у справі. Протокольною ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 18 грудня 2013 року проведено заміну неналежного відповідача [PERSON] на належного - [PERSON] Протокольними ухвалами Солом'янського районного суду м. Києва від 18 грудня 2013 року [PERSON] та [PERSON] залучено до справи в якості третіх осіб. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 109). Представник відповідача через канцелярію суду подав клопотання від 19 березня 2014 року про відкладення розгляду справи у зв'язку з виїздом за межі м. Києва (а.с. 115). З письмових пояснень відповідача вбачається, що вона вимоги позивача визнає частково. Зазначає, що позивач посилається на акти про затоплення від 11 листопада 2008 року та від 30 вересня 2010 року, проте позовна заява подана до суду 24 грудня 2013 року, отже строк позовної давності сплинув. Крім того, акти № 102 від 26 січня 2011 року, від 02 жовтня 2011 року та від 24 травня 2013 року не відповідають встановленим вимогам щодо складання актів про залиття, зокрема, вони не затверджені начальником обслуговуючої організації житлового будинку. Зазначено, що вимога про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу не підлягає задоволенню, оскільки квитанція про отримання коштів підписана не директором товариства, з яким укладено договір про надання правової допомоги, а іншою особою - представником товариства. Належних доказів на підтвердження відношення цього представника до товариства позивач не надала. Стягненню не підлягає й 1500 гривень витрат за проведення експертизи, оскільки доказів на перерахування оплати послуг за договором позивач не надала. Вказала, що визнає вимоги позивача частково, оскільки згідно з свідоцтвом про право власності на житло від 09 квітня 1999 року позивач є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS], тому вона має право на відшкодування шкоди лише в розмірі 1/3 частини вартості заподіяних збитків. Треті особи у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 111, 112). Подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність (а.с. 83, 84). Суд за згодою позивача та її представника ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 09 квітня 1999 року (а.с. 8). Співвласниками інших 2/3 частин квартири є треті особи в справі. Відповідач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується відповіддю на запит суду Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 07 листопада 2013 року № 23501 (И-2013) (а.с. 70). Відповідно до частин 1, 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. 24 травня 2013 року відбулось залиття квартири позивача. Позивач надала письмові докази на підтвердження того, що залиття сталося з вини відповідача - факт залиття квартири позивача підтверджується актом, складеним 24 травня 2013 року (а.с. 15). В акті зазначено, що квартира [ADDRESS] була залита з вище розташованої квартири № 18 через залишення відкритого крану води для заповнення акваріуму. Внаслідок залиття водою в квартирі [ADDRESS] пошкоджено: стелю та стіни в двох кімнатах, стелю та стіни в кухні. Вбачається, що залиття квартири позивача відбулося з вини відповідача, яка в силу закону має нести майнову відповідальність за заподіяну шкоду. Відповідачем не надано жодного доказу на спростування доводів позивача стосовно вини в залитті квартири, заперечення ґрунтуються лише на письмових поясненнях. Суд вважає, що посилання в письмових поясненнях відповідача на те, що строк позовної давності за вимогами позивача про стягнення коштів сплинув, не відповідає обставинам справи. У судовому засіданні позивач пояснила суду, що просить стягнути кошти за шкоду, завдану залиттям квартири, що сталось 24 травня 2013 року. На підтвердження своїх доводів щодо розміру завданої майнової шкоди, позивач надала суду висновок № 08/08-13/Е експертного будівельно-технічного дослідження від 08 серпня 2013 року, складений Експертно-оціночною компанією ТОВ «Система» (а.с. 21-39). З наданого суду висновку вбачається, що майновий збиток, завданий позивачу залиттям квартири, складає 6931 гривню. За таких обставин, при визначенні розміру завданої шкоди, суд вважає за можливе покласти в основу рішення наданий позивачем звіт. Разом з тим, позивач є власником лише 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Оскільки позивач є власником 1/3 частини квартири, тому вона має право вимоги на відшкодування шкоди відповідно до своєї частки у праві власності. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2310 гривень 33 копійки на відшкодування майнової шкоди (6931 : 3 = 2310,33). Відповідач у своїх письмових запереченням не оспорювала свою вину в залитті квартири та розмір майнової шкоди з урахуванням частки позивача у власності. Вимога про стягнення витрат за проведення експертного будівельно-технічного дослідження в розмірі 1500 гривень задоволенню не підлягає, оскільки позивачем суду не надано доказів на підтвердження сплати таких витрат. Наданий суду акт приймання-передачі робіт за договором № 02-08/1 від 02 серпня 2013 року не є фінансовим документом, що підтверджує оплату такої суми. Позивач також просила стягнути з відповідача 2500 гривень за надання правової допомоги. Надала суду договір про надання юридичних послуг від 20 вересня 2013 року, укладений з ТОВ «Юридична фірма «Юрпротект» (а.с. 47), та квитанцію № 01320920 від 20 вересня 2013 року про оплату за договором від 20 вересня 2013 року 2500 гривень (а.с. 48). Така вимога задоволенню не підлягає з огляду на наступне. У судових засіданнях участь у справі приймав представник позивача [PERSON] На підтвердження своїх повноважень ця особа надала суду нотаріально посвідчену довіреність на представництво інтересів позивача в суді, тобто документ, який підтверджує його повноваження як добровільного представника позивача (а.с. 49). Будь-яких доказів на підтвердження того, що [PERSON] є працівником ТОВ «Юридична фірма «Юрпротект» позивач суду не надала. Крім того, розрахунок вартості наданих послуг та акти виконаних робіт суду також не надавались. Позивач також просить суд стягнути на її користь з відповідача моральну шкоду в розмірі 15000 гривень. Такі вимоги позивача ґрунтуються на законі. Частиною 1, п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Суд вважає, що в результаті залиття частини квартири з вини відповідача, позивач зазнала душевних страждань, оскільки вона отримала негативні емоції та переживала з приводу пошкодження майна, неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, звернення до суду за захистом порушеного права. Разом з тим, при визначені розміру моральної шкоди, з урахуванням принципу розумності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 500 гривень. З урахуванням часткового задоволення позову на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 344 гривні 10 копійок.

Outcome: partial