Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

у вересні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] помер його двоюрідний дядько [PERSON], [INFO], який з травня 1991 року по день смерті був зареєстрований та один проживав у [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із банківських вкладів з відповідними відсотками. На підставі положень ст. 1265 ЦК України позивач зазначає, що він є спадкоємцем п»ятої черги на майно померлого [PERSON] 17.05.2014 року позивачем до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори подано заяву про прийняття спадщини за законом після померлого [PERSON] Для підтвердження родинних відносин позивечем до нотаріальної контори надані, крім інших документів, також і довідки з Центрального державного історичного архіву України, проте Одинадцята київська державна нотарільна контора у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.09.2014 року зазначила, що з матеріалів спадкової справи № 1447/13, заведеної до майна [PERSON], не вбачається підтверджень про родинний зв»язок та роз»яснено право звернення до суду. Те, що [PERSON] доводиться позивачу двоюрідним дядьком підтверджується рядом архівних довідок, свідоцтвами про народження його батьків, заповітом , листуванням родичів, фактом наявності документів про місце поховання родичів. Таким чином, встановлення факту родинних відносин між позивачем та [PERSON] необхідно позивачу для отримання в Одинадцятій київській державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Зазначеною вище нотаріальною конторою спадкова справа №1447/13 після померлого [PERSON] відкрита за заявою [PERSON]. У вказаній заяві [PERSON] без будь-ких законних підстав зазначив, що він проживав зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини і вважає себе спадкодавцем четвертої черги. Вважає такі вимоги відповідача незаконними та безпідставними.Між [PERSON] з одного боку та [PERSON], та [PERSON] з другого був укладений договір довічного утримання, проте догляд здійснювали їх матері. Сам позивач здійснювати догляд не міг внаслідок важкої хвороби і [PERSON] знав про це, проте він завжди проживав з матір»ю, а після її смерті сам, сім»ї власної ніколи не мав і не збирався створювати, був забезпечений і житлом, і фінансово, працював вже будучи пенсіонером. На підставі викладеного позивачем заявлено позовну вимогу про встановлення факту, який має юридичне значення, що він, [PERSON], [INFO] , є двоюрідним племінником [PERSON], померлого [INFO]. Встановити факт, який має юридичне значення, що [PERSON] не проживав з [PERSON] однією сім»єю не менш як п»ят років до часу відкриття спадщини. Визнати за ним право спадкування після померлого [PERSON] У березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON], третя особа Головне управлвіння юстиціхї у м. Києві про встановоення факту проживання зі спадкодавцем однією сім»єю не менш ніж як п»ять років до часу відкриття спадщини. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що його мати і батько заселились до квартири [ADDRESS] у 1973 році. В цей час познайомилися з сусідами [PERSON], її чоловіком [PERSON] та сином [PERSON] Згодом в квартирі [ADDRESS] залишились проживати тільки [PERSON] та [PERSON] Мати позивача знаходилась в хороших дружніх стосунках з сусідами. Можна стверджувати, що сім»я позивача відносилась до сусідів з квартири №126 ні як до сусідів, а як до родичів, а тому йому відомо, що до сусідів із рідних ніхто не приходив, не телефонував. [PERSON] та його мати з сусідами із квартири №126 проводили разом увесь вільний час, святкували разом свята, підтримували одне одного в скрутні часи. Мали спільний бюджет і лише на ніч розходилися по квартирах. В той час, коли [PERSON] хворіла, а її син [PERSON] був на роботі, [PERSON] та його рідні дбали про [PERSON] На поховані [PERSON] у квітні 1991 року нікого з родичів [PERSON] присутніми не було. 22.11.2007 року помер батько [PERSON] [PERSON]. З того часу батька [PERSON] замінив [PERSON] Позивач сильно переживав смерть батька, був у стресовому стані, у зв»язку з чим не міг знаходитися у своїй квартирі. Про свої переживання повідомив [PERSON], який в свою чергу запропонував [PERSON] жити у нього в квартирі. Так як у [PERSON] не було рідної сім»ї, тому своєю сім»єю він вважав [PERSON] та його матір. Позивач прийнятв пропозицію [PERSON] і почав мешкати в одній з ним квартирі з грудня 2007 року. [PERSON] замінив йому батька. [PERSON] [PERSON] сприймав як рідного сина, так як майже з раннього дитинства піклувався про позивача та вже і тоді сприймав його як сина, адже своїх дітей [PERSON] не мав. [PERSON] ніколи ніхто не відвідував. [PERSON] та [PERSON] разом вели спільне господарство, закуповували та користувалися спільними продуктами харчування та товарами домашнього вжитку, разом робили косметичний ремонт в квартирі, купували гардини, мобільні телефони, у них був спільний бюджет. Зазначає, що [PERSON] передав йому на зберігання всі документи, квитанції, книжки про сплату комунальних послуг, так як боявся загубити їх. Позивач доглядав [PERSON] в період хвороби, купував ліки, годував тощо, намагався створити сприятливі умови для його видужання, підтримував психологічно. Померлий [PERSON] в свою чергу за життя піклувався також і про позивача, коли він хворів. [PERSON] потребував спілкування з ним та передавав позивачу свій життєвий досвід. Також [PERSON] пропонував матері [PERSON] укласти з ним шлюб, але вона відмовила, оскільки вони і так були сім»єю. У 2011 році [PERSON] уклав з позивачем договір довічного утримання та повідомляв, що у нього є банківські вклади і на його кошти можна розраховувати, збирався скласти заповіт, але не встиг. Під час перебування у лікарні [PERSON] рідні не відвідували його. Відвідували тільки він та його мати, приносили ліки та їжу, доглядали дома після повернення з лікарні. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з бінківських вкладів з відповідними відсотками. З померлим [PERSON] [PERSON] мешкав однією сім»єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини з грудня 2007 року. Відповідно до вимог Сімейного Кодексу України [PERSON] та [PERSON] проживали сім»єю, оскільки були пов»язані спільним побутом, спільно проживали, мали взаємні права та обов»язки. Зазначене позивач підтверджує письмовими до казами та свідками та вважає себе спадкоємцем червертої черги за законом. Спадкоємці першої, другої та третьої черги відсутні. При зверненні до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори [PERSON] подав відповідні документи та заяву проте отримав відмову у здійсненні нотаріальної дії у зв»язку з відсутністю документа, що підтверджує факт проживання зі спадкодавцем. Позивач за зустрічним позовом просить суд встановити факт його проживання однією сім»єю зі спадкодавцем [PERSON], померлим [INFO], не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини, а саме - з грудня 2007 року. В судове засідання позивач не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача за участю його представника. Представник позивача [PERSON] [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, проти зустрічного позову заперечували. Пояснили суду, що вважають доведеним факт родинних відносин між [PERSON] та померлим [PERSON], який був його двоюрідним дядьком. Вважають, що належні докази проживання відповідача однією сім»єю з померлим протягом п»яти років до його смерті відсутні. [PERSON] був людиною, яка звикла жити без сім»ї, він досить довго вже будучи пенсіонером ходив на роботу, йому подобалась його справа - працював у тролейбусному ДЕПО. Він телефонував [PERSON] і пропонував йому допомогу, оскільки позивач сам потребує ретельного лікування внаслідок тяжкої хвороби і його доглядає донька. Їх родинні відносини підтверджуються письмовими доказами та поясненнями свідків. Зазначають, що відповідач та його мати дійсно допомагали [PERSON], родичі знали про це і на квартиру не претендували, проте заповіт дядько не склав. Відповідач та його мати, як і свідок [PERSON] виконували умови договору довічного утримання та саме тому допомагали [PERSON], внаслідок чого отримали кожний по ? частині його квартири у власність. В цому договорі [PERSON] зазначив про заборону проживати в квартирі будь-кому та здійснювати ремонт. Помер [PERSON] [INFO] знаходячись в квартирі один і відповідача там не було і попасти до неї він не міг. Вважають позов [PERSON] надуманим та необгрунтованим, просили в його задоволенні відмовити. Педставник позивача [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що позивач є її батьком. Померлий [PERSON] є двоюрідним дядьком батька, який фізично не міг надавати допомогу [PERSON] внаслідок своєї хвороби - тяжкої форми псоріазу, та приїздити до нього, дядько неодноразово телефонував у 2012 році та пропонував допомогу її батьку, який не виходить на вулицю і потребує догляду родичів сам. Сама представник у померлого дома не була, знає зі слів, що за [PERSON] доглядали сусідка та співробітниця. До них додому [PERSON] приїздив у 2004 році та відвідував [PERSON] свою двоюрідну сестру - мати позивача. Підтвердила, що в сім»ї [PERSON] та [PERSON] народились доньки [PERSON] та [PERSON], були ще доньки [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] є сином [PERSON], а [PERSON] - дочка [PERSON] [PERSON] є сином [PERSON] [PERSON] та [PERSON] були двоюрідними братом та сестрою. Таким чином [PERSON] двоюрідний дядько [PERSON] Пояснила, що померлий [PERSON] одружуватися не бажав, довго жив з матір»ю, був людиною категоричною та педантичною і те, що він не залишив заповіт, свідчить про його волю щодо розпорядження грошима, оскільки він знав, що у нього є родичі, зокрема, тяжко хворий племінник. Просила позов [PERSON] задовольнити в задоволенні зустрічного позову відмовити, оскільки вважає його незаконним та необгрунтованим. Відповідач [PERSON], явка якого в судове засідання визнавалась обов»язковою, в судовому засіданні проти позову заперечував, свій зустрічний позов підтримав. Суду пояснив наступне. Він змалечку проживав по сусідству з [PERSON] у [ADDRESS]. Родичів сусіда не бачив ніколи. У листопаді 2007 року у нього помер батько [PERSON] Відповідач був дуже засмучений і переживав втрату і на свій день народження у грудні 2007 року [PERSON], запропонував пожити у нього у зв»язку з цими подіями. Він погодився та переїхав до нього. Пляснив, що разом з [PERSON] вони робили косметичний ремонт у 2007 році, купували штори, мобільний телефон. Відносився він до [PERSON] як до батька. Договір по бажанню [PERSON] уклав з його матір»ю та співробітницею [PERSON] Зареєстрований відповідач у своїй квартирі, пояснив , що приходив до [PERSON] і жив там. Квитанції на оплату ЖКП заповнював [PERSON], скільки вони платили - не пам»ятає, але ходив і сплачував. В якому віці помер [PERSON] не пам»ятає, день, коли помер - не пам»ятає. Фотокартки [PERSON] йому не показував, про себе розповідати не бажав. До 2011 року [PERSON] працював двічів на тиждень, потім почав хворіти і звільнився. Відповідач просив в задоволенні позову [PERSON] відмовити, його зустрічний задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] підтримала, проти позову [PERSON] заперечувала. Вважає, що позивач не довів факт родинних відносин достовірно, а тому його вимога є недоведеною. Пояснила, що [PERSON] дійсно здійснював догляд та проживав разом з [PERSON] однією сім»єю до його смерті не менш п»яти років, що підтверджується свідками в судовому засіданні та письмовими доказами. Представник третьої особи Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, що суд вважає за можливе. Суд, вислухавши сторони та їх представників, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. [INFO] народився [PERSON], його батьками були [PERSON] та [PERSON], що підтверджується посвідкою про народження, виданою підвідділом актів громадянського стану адміністративного відділу управи м. Києва 31.05.1943 року (а.с.23 т.1) та свідоцтвом про народження, виданим повторно 19.07.1946 року міським РАГС м. Києва (а.с.232 т.1) [PERSON] помер [INFO], про що внесено відповідний актовий запис у відділу реєстрації смертей м. Києва за №19102 18.11.2013 року (а.с.24 т.1). Відповідно до довідки форми №3 [PERSON] був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] з 16.11.1973 року по день смерті один (а.с.25). 30.05.2011 року між [PERSON] з одного боку - як відчужувачем та [PERSON] і [PERSON] з іншого - як набувачами, був укладений договір довічного утримання (догляду) (а.с.26-27 т.1), посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої київської нотаріальної контори. За п1. договору довідчного утримання [PERSON] передав у власність [PERSON]та [PERSON] в рівних частках двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 48,00 кв.м., яка належала йому нараві власності згідно свідоцтва про право власності , виданого КП «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району м. Києва 11.08.2006 року. Відповідно до п.6 договору довічного утримання набувачі зобов»язалися порівну утримувати відчужувача, забезпечувати його харчуванням, доглядом, медикаментами, необхідною допомогою та зберігати в його безоплатному користуванні квартиру довічно Зобов»язалися до смерті відчужувача, без його згоди, не робити капітальний ремонт квартири, що є предметом даного договору, в тому числі не змінювати основні конструкції в ній, не використовувати та не експлуатувати дану квартиру для власних потреб або укладати щодо неї правочини немайнового характеру. З довідки центрального державного історичного архіву України вбачається, що мати [PERSON] [PERSON] народилась [INFO]. Батьки жителі села Дідівщина селяни [PERSON] та його дружина [PERSON]. Зазначене викладено в метричній книзі церкви Покрова Пресвятої Богородиці с. Дідівщина Сквирського повіту Київської губернії за 1906 рік. (а.с.31 т.1). З довідки цієї ж установи вбачається, що при перегляді метричних книг церкви Покрова Пресвятої Богородиці с. Дідівщина Сквирського повіту Київської губернії виявлено запис про народження за 1901 рік [PERSON] такого змісту: №39. [PERSON]. Народилася [INFO]. Батьки села Дідівщини житель селянин [PERSON] та його законна дружина [PERSON], обоє православні (а.с.43 т.1). З довідки зазначеної вище установи також вбачається наявність запису у цій же церкві №12. 15.05.1984 року одружилися першим шлюбом села Дідівщини рядовий [PERSON] [PERSON], 27 років, та того ж села селянка [PERSON], 19 років (а.с.44 т.1). З реєстраційного листа на проходження реєстрації у лагері №481 населений пункт Руланд вбачається, що [PERSON], 1924 року народження народилась в с. Дідівщина Фастовського району Київської області, була насильно направлена до Німеччини (а.с.37). Проживання [PERSON] у с. Дідівщина також підтверджується довідкою виконкому Дідівської сільської ради (ас.38) та документами щодо перебування на примусових роботах у Німеччині з травня 1943 року по лютий 1945 року (а.с.39-40). Зазначені вище обставини, що підтверджені письмовими доказами також знайшли своє підтвердження з пояснень свідків [PERSON], яка з розмов з [PERSON] знала про те, що у нього є родичі [PERSON] та знайшла їх за телефоном, що мав померлий. Свідок [PERSON], дружина [PERSON] підтвердила родинні стосунки свого чоловіка та двоюрідного дядька [PERSON], який був у них на весіллі, бачила його на сімейних святах та похоронах. Мати її свекрові [PERSON] спілкувалась зі своєю сестрою [PERSON], переписувалась та приходили в гості, звертаючись одна до іншої як «сестра». Знає з розповідей, що батьками матері свекрові та її сестри були [PERSON] та [PERSON], в сім»ї було 5 сестер. У [PERSON] вона була один раз у 80-х роках, він був людиною скромною у побуті, охайною та любив спілкуватися. Після розлучення з чоловіком - позивачем у 2006 році з його рідними вона не спілкувалась. Родинні стосунки позивача та померлого також підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON], яка з 1968 року є сусідкою [PERSON], у якої жила її мама [PERSON] і до неї зі своєю матір»ю [PERSON] приходив [PERSON] в гості. [PERSON] та [PERSON] були сестрами, а [PERSON] племінницею [PERSON], отже син [PERSON] [PERSON] був двоюрідним дядьком [PERSON] Свідок часто бувала у сусідів [PERSON], знала [PERSON] Він був педантичний та скуповатий. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що знала [PERSON] з 2011 року. [PERSON] приходила провідувати його до Діагностичного центру та разом заходили до неї, де вона також лікувалась. [PERSON] дуже багато про себе розповідав, любив поговорити. Говорив, що проживає один, що за ним доглядають дві жінки, хвалив [PERSON] Воснени 2011 року свідок була у квартирі [PERSON] Квартира була в поганому стані, проживав він один і це було видно, вона не бачила будь-яких жіночих або чоловічих речей або іншого взуття в кімнатах. В квартирі був старий сервант, софа, старі коври та запах в квартирі був старий. Були його кросівки та куртка в коридорі і його речі можна впізнати, оскільки розмір взуття був десь 46 та воно були стоптане. Він хворів на цукровий діабет. Знає, що [PERSON] пропонував [PERSON] проживати у нього. Жіночого одягу не було в квартирі. Тоді вони з [PERSON] перебували в квартирі [PERSON] приблизно з 10 до 13 години та він їх ні на мить не залишав, багато розповідав. Тричі вони разом ходили на кладовище і це йому подобалось, він з ними відпочивав та спілкувався з задоволенням. Крім того, родинні відносини померлого та позивача підтверджуються свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON] (а.с.35) та свідоцтвом про народження [PERSON], батьками якого були [PERSON] та [PERSON] (а.с.32 т.1). Той факт, що родичі рідко зустрічалися із-за хвороби [PERSON] підтверджується відповідним свідоцтвом про хворобу №16, виданим госпітальною військово-врачебною комісією МВС України 18.01.1996 року. Діагноз - розповсюджений псоріаз, бляшечна форма, прогресно-стаціонарна стадія, ониходистрофія псоріатична, артропадія псоріазна, початкові прояви церебрального атеросклероза, ерозивний бульвит (а.с.33-34 т.1). Архівна довідка про народження [PERSON] за 1924 рік в держаному архіві відсутня, що підтверджується відповідним листом від 20.05.2014 року (а.с.36 т.1). Родинні стосунки підтверджуються фотокартками, на яких відображено разом на святах [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; також [PERSON] з матір»ю та [PERSON], окремо [PERSON] та [PERSON], на весіллі разом [PERSON] з матір»ю, двоюрідною сестрою [PERSON] та [PERSON], на похоронах брата разом [PERSON] та [PERSON] (а.с.233-237 т.1). З заповіту [PERSON] від 03.06.1972 року, складеного у с. Дідівщина Фастівского району, вбачається, що вона заповіла своє майно онукам , в тому числі [PERSON] (а.с.41 т.1) Експертним висновком Українського бюро лінгвістичних еспертиз №056/157-ml від 13.11.2014 року підтверджено, що варіації імен [PERSON], [PERSON] попри розбіжності в орфографічній фіксації є ідентичними, як і імен по батькові [PERSON] та [PERSON] - ідентичні (а.с.11 т.2), що є підтвердженням можливості варіантів таких імен в документах однієї особи. Родинні відносини позивача з померлим також підтверджуються численними листівками на а.с.47-54 т.1, оригінали яких знаходяться в родині [PERSON], з яких вбачається звернення [PERSON] до [PERSON] «тетя [PERSON]», «тетя [PERSON] и [PERSON]», «дорогие наши», «целуем и обнимаем ваши [PERSON], [PERSON] и [PERSON]», « дорогая сестра [PERSON]». Місце проживання [PERSON] та [PERSON] на той час на [ADDRESS] та [PERSON] по [ADDRESS] підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] Ряд листівок адресовані [PERSON] на [ADDRESS] [PERSON]. Листівки та привітання з світами за 70-80 роки. Доказів, які б спростовували зазначені вище обставини відповідачем суду не надано. Судом досліджено і спадкову справу №447/2013 року до майна померлого [PERSON], де заяви про прийняття спадщини подали [PERSON] та [PERSON] та отримали відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії за відсутністю належних документів. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Враховуючи вищевикладені докази суд прийшов до обгрунтованого висновку про дійсність родинних відносин, а саме, що [PERSON] є двоюрідним племінником померлого [PERSON] Заначені докази є належними, допустимими, достовірними, логічними, а тому є підставою для задоволення позовних вимог [PERSON] про встановлення факту родинних відносин. Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п»яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня спорідненості включно, причому родичі ближчого ступеня спорідненості усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Враховуючи, що судом встанолвлено факт родинних вілносин між [PERSON] та спадкодавцем [PERSON], то відповідно до вимог ст. 1265 ЦК України позивач має право на спадкування і таке право, визначене законом, не підлягає підтвердженню судом, отже позовні вимоги в частині визнання права на спадкування суд залишає без задоволення. Позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] підтверджує документами щодо поховання [PERSON], довідкою лікаря про причину смерті (а.с.193-195 т.1), які знаходяться у нього, поясненнями свідків. Оцінюючи пояснення самого [PERSON], суд прийшов до висновку про їх нелогічність та недостатність для висновку про спільне проживання однією сім»єю його з [PERSON] протягом останніх п»яти років. Так, [PERSON] не зміг надати суду детальних поясень спільного проживання, прикладів ведення побуту, звичок померлого, яких-небудь особливостей спільного проживання, особистих розмов як батька та сина, святкування днів народжень, свят, тощо. Відсутні і будь-які фото разом, що також свідчить не на користь відносин як батька і сина. Пояснення [PERSON] про те, що [PERSON] не любив розповідати про сім»ю спростовується поясеннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], з якими він багато спілкувався і любив розповідати про себе. З поясень [PERSON] суд прийшов до висновку, що проживаючи разом як син з батьком, [PERSON] нічого не дізнався взагалі про буль-яких родичів та походження [PERSON]. Крім того, в своїх поясненнях [PERSON] вживав фрази «я приходил туда», не сказав, як називав [PERSON], не зміг назвати вік, в якому він помер. При переїзді [PERSON] нічого не перевіз з своїх речей, залишав тільки носильні речі, господарство не вів, це робили його мати та [PERSON], нічого не купував з техніки, не готував, не прав, не прибирав. Помираючи [PERSON] знаходився в квартирі сам і ключі від квартири були не у [PERSON], який начебто проживав там, а у його матері, дату смерті відповідач назвав суду невірно. Слід зазначити, що коли у [PERSON] помер батько, йому було 40 років, а тому говорити про те, що він не міг знаходитися в своїй квартирі і потребував проживання у [PERSON], в квартирі якого, як сам же і зазначає, він також був з батьком мало не щодня, є нелогічним і незрозумілим поясненням, яке суд оцінює критично. Також [PERSON] не назвав, як саме він переїжджав, що придбавав сам для побуту під час проживання з [PERSON] Пояснив, що [PERSON] був забезпечений матеріально і пропонував навіть свої гроші, проте в чому виявляється спільність ведення господарства з [PERSON] для [PERSON] - не пояснив. Необхідність здійснення догляду за [PERSON] його матір»ю та ним самим логічно пояснюється умовами договору довічного утримання, що підтверджує і їх часте перебування у квартирі і надання відповідної допомоги, проте доказів спільного проживання [PERSON] суду не надано. З наданих квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг, договорів про надання послуг електрозв»язку тощо, вбачається, що сплачував та укладав договори [PERSON], також зазначено , що вквартирі №126 [PERSON] проживає один а.с. 203, 204 т.1, 238-250 т.1, 1-10 т.2). Суд критично оцінює акт від 08.04.2015 року, складений ЖЕК-514, де зазначено, що у квартирі [ADDRESS] з грудня 2007 року фактично проживає [PERSON] як член сім»ї покійного власника. [PERSON] не пояснив необхідність складання такого акту у 2015 році, коли він вже набув права часткової власності даної квартири, з якою метою і як встановлено час проживання - з грудня 2007 року саме так, як просить в позовних вимогах [PERSON] А тому суд вважає, що даний акт направлений на доведення саме вимог [PERSON], а не встановлення істини у справі, оскільки в іншому випадку було б зазначено мету складання акту та зазначено, що [PERSON] є власником 1/2 частини квартири і з якого часу. Також [PERSON] надано суду два акти ЖЕК-514 від 20.10.2012 року та від 15.10.2012 року з виправленням на 2013рік , якими встановлено проживання в [ADDRESS] двох осіб, кого саме - не зазначено, з якою метою складались акти - не зазначено, тим більше залишається невстаноленим, чому при виявленні проживання двох осіб у квартирі, де зареєстрована одна особа, ЖЕК не вжив жодних заходів з метою правильної сплати житлово-комунальних послуг. Стан здоров»я померлого [PERSON] не оспорюється сторонами, він дійсно з 2011 року більше хворів, перебував у лікарнях, потребував допомоги (а.с.24 т.1) проте і з трудової книжки [PERSON] вбачається, що він працював до січня 2011 року і був звільнений за власним бажанням у зв»язку з виходом на пенсію з ДП «Київелектротранс» (а.с.59-68 т.1), крім того, і укладення ним договору довічного утримання 30.04.2011 року свідчить про те, що [PERSON] забезпечив собі допомогу з боку інших осіб. В липні та в грудні 2012 року [PERSON], перебував на стаціонарному лікуванні. Останнє стаціонарне лікування було з 07.10.2013 року по 11.10.2013 року в КМКЛ №3, був виписаний з рекомендацією спостереження хірурга, терапевта поліклініки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що була сусідкою [PERSON] та [PERSON] з квартири №176 і є медсестрою. Вона приходила до [PERSON] за його життя, робила перев»язки. До неї зверталися у 2011-2013 роках. Відкривав їй двері [PERSON] або [PERSON] Крім [PERSON] проживаючими там нікого не бачила, перебувала в його квартирі в різні часи доби і у вихідні дні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є сусідом [PERSON] з квартири №127. Підтвердив, що [PERSON] проживав в квартирі №126 останні п»ять років. Дядя [PERSON] був не дуже говірким, на [PERSON] казав «синок». Бачив тапки та курточку [PERSON] у [PERSON], дві зубні щітки. Більше нічого з його речей не бачив. У 2008 році у [PERSON] робили косметичний ремонт, підклеювали шпалери. Суд критично оцінює показання свідка [PERSON], вважає їх неповними та висказаними з припущеннями. Так, розповідаючи про те, що він достемененно знає про проживання сусіда [PERSON] у квартирі [PERSON] з 2009 року по 2013 рік та що він перебував там періодично, не назвав причину частого відвідування протягом 5 років, нічого йому не відомо і про договір довічного утримання [PERSON], який виконував [PERSON] Не зазначив, що з»явилось в квартирі [PERSON] з переїздом [PERSON] Свідок [PERSON] - дільничий лікар, суду пояснила, що [PERSON] знала протягом 20 років. Останні 5-7 років він хворів. Жив він один, а коли йому було погано свідка викликала [PERSON] - сусідка і вона завжди була в цій квартирі. Пару раз вона бачила в квартирі [PERSON], але в основному була його мати. Коли [PERSON] жив один, в коридорі стояло його велелике взуття, тільки останнім часом, коли [PERSON] вже не вставав в коридорі з»явилось взуття середнього розміру та ще один рушник. [PERSON] свідок бачила 5-6 разів в квартирі [PERSON] Свідок [PERSON] - мати [PERSON] пояснила суду, що знала [PERSON] з 1973 року. Він жив з мамою , своєї сім»ї та дітей не мав, тому захоплювався родиною [PERSON] та прив»язався до [PERSON], допомагав йому чим міг. [PERSON] проходив службу в Афганістані і всі вони за нього переживали. Після смерті її чоловіка [PERSON] 06.12.2007 року запросив [PERSON] пожити у нього і він залишився. Навесні 2008 року зробили ремонт. У червні 2008 року вона перейшла проживати до квартири [PERSON] з особистими речами. Зубну щітку не брала, т.я. зуби не чистить. [PERSON] приходила, коли її вдома не було. Ключі від квартири були у [PERSON] Коли [PERSON] дізналась, що у [PERSON] інша сім»я, то вони склали договір довічного утримання. Вони с [PERSON] посварилися. Номер стаціонарного телефона квартири [PERSON] вона не знає. Проживали вони у цій квартирі втрьох. У січні 2015 року вона повернулась до своєї квартири. Ключі у 2008 році від квартири відділа сину. У лікарню [PERSON] їздив сам, про родичів ніколи і нічого не говорив, казав, що він сам один і взагалі він багато не розмовляв. Пропонував їй одружитися, та вона відмовила. Суд критично оцінює пояснення свідка [PERSON], оскільки вони не підтверджуються жодним доказом у справі, більше того, спростовуються поясненнями її сина [PERSON] про те, що вони проживли з [PERSON] удвох, поясненнями свідків у справі - сусідів та лікаря. Свідок [PERSON], мати [PERSON] - сторони д оговору довічного утримання суду пояснила наступне.Вона знайома з [PERSON] з 2011 року з часу укладення договору довічного утримання [PERSON], останнього знала з 1976 року - працювали разом у тролейбусному ДЕПО . У 2009 році він захворів на цукровий діабет, спілкувалися і вона його відвідувала , коли він хворів і так почала навідуватися надалі. У 2010 році вона допомагала [PERSON] у лікарні, коли він став втрачати зір. У 2010 році перебував у лікарні з лікування зору і тоді ж повідомив, що сусідка [PERSON] пропонує переписати квартиру на [PERSON], в свою чергу [PERSON] запропонувала і на неї, оскільки вона також йому допомагає, з чим [PERSON] погодився. Таким чином договір довічного утримання був укладений на двох набувачів. Зазначила, що [PERSON] був недовірливий і почав хвилюватися щодо власності, коли йому сказали [PERSON], що домовилися з конкретним нотаріусом. [PERSON] сам попросив вписати умови щодо заборони користуватися квартирою. За цим договором йому ніхто грошей не давав, [PERSON] був забезпечений і мав збереження у банках, жив за свої гроші. Проживав [PERSON] сам, свідок приходила, у нього готувала. Вони з [PERSON] розподілили дні по черзі, а потім і тижні, і вона бувала рідше, тому що далеко проживає і працювала. Проте прибирали, готували, прасували саме вони для [PERSON] Коли він помер - був тиждень догляду [PERSON] Пояснила, що [PERSON] був педантичною особою, мав звичку кожного ранку виставляти число в календарі, їжу потрібно було готувати, як він хотів і навіть нарізати так, як йому подобалося. І купував їжу для себе сам. З 16 на [INFO] позначка календаря не була здвинута, тому вона думає, що помер [PERSON] 16.11.2013 року і лежав в квартирі поки його не кинулись шукати. [PERSON] дуже любив розмовляти, багато розповідав про родичів і вона знає про них дуже багато і знайшла їх після смерті за телефоном у його довіднику.Всі договори з ЖЕКом, квитанції, документи зберігалися акуратно у шухляді. Мав косметичку з мілкими грошима. [PERSON] дуже любив свою справу, цікавився тролейбусами, все життя проробив у ДЕПО, дуже багато розповідав, брав її з собою до банків, де зберігав гроші, разом їздили на кладовище. Після смерті [PERSON], коли вони з [PERSON] знімали заборону з квартири у нотаріуса [PERSON], остання повідомила, що отримати право на спадок можуть або родичі, або ті, хто проживав протягом п»яти років з померлим. Їй відомо, що [PERSON] не проживав у [PERSON] і не вів спільного господарства, за ним доглядала його мати, а тому образилася на те, що вони бажають доводити неправду і сказала, що знайде родичів, оскільки знала, що були тітки, де він народився і знайшла в записах [PERSON] телефони [PERSON] та [PERSON] з днями народження відповідно 14.08. та 04.03. Пояснила, що [PERSON] був педантом, мав книжки про витрати, вів їх і відкривався щодо себе не всім підряд, тому не зрозуміло, чому [PERSON] як син нічого про нього не знає. Суд оцінює пояснення свідка [PERSON] як найбільш повні та правдиві, оскільки вони підтверджуються зібраними у справі доказами і є логічними. На відміну від [PERSON] свідок повідомила суду речі, про які могла знати лише особа, яка постійно спілкувалась з померлим. Крім того, її поясення жодним чином не спростував ні [PERSON], ні свідки, ні докази у справі. Відповідно до ст. 3 СК України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Суд ретельно та детально дослідивши письмові докази у справі, пояснення сторін та свідків прийшов до висновку, що [PERSON] та [PERSON] за життя не проживали спільно, не були пов»язані саме спільним побутом, не мали взаємних прав та обов»язків. З поведінки та дії померлого можна дійти логічного висновку про ставлення до [PERSON], як до осіб, які його доглядають, а не як до членів родини. Суду не наведено жодного доказу, що підтверджує ставлення [PERSON]до [PERSON] - будь-які подарунки, знаки уваги як до сина, він не склав на нього заповіт, хоча і хворів, та навіть договір довічного утримання уклав не тільки з ним, а й з іншою особою, що не характеризує відносини як батька до сина, крім того за можливості розповідав, що проживає один і є одиноким, що підтвердила свідок [PERSON] Веденням побуту в квартирі [PERSON] займалися [PERSON] та [PERSON], аж ніяк не [PERSON], що підтверджується їх же поясненнями. Також доказами не доведено факт спільного проживання, при цьому суд не вважає спільним проживанням можливість переночувати в квартирі хворої людини, яку особа доглядає за договором жовічного утримання. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини. Позивачем за зустрічним позовом [PERSON] не доведено в судовому засіданні факту проживання зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини, судом достовірно встановлено виконання матір»ю [PERSON] та ним самим умов договору довічного утримання. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, як безпідставні та неогрунтовані.

Outcome: partial