overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

У березні 2014 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 04 лютого 1986 року Кошкоденською сільською радою Лазовського району МССР, актовий запис № 2. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне подружнє життя із відповідачем виявилося невдалим. За час перебування у шлюбі між подружжям часто виникали непорозуміння та сварки. Основною причиною розладу сімейних стосунків стало те, що відповідач проявляє подружню невірність. Це спричиняло постійну напруженість у сім'ї, тому втратили почуття поваги та любові один до одного, припинили подружні стосунки. З цих причин шлюб існує лише формально. Вважає, що збереження сім'ї та примирення між ними неможливе. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. У судове засідання позивач не з'явилася, про місце, час та дату судового засідання повідомлялася належним чином, до початку розгляду справи подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалив розглядати справу при заочному розгляді. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 04 лютого 1986 року Кошкоденською сільською радою Лазовського району МССР зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини [PERSON]. Матеріалами справи встановлено, що від спільного шлюбу у у сторін неповнолітніх дітей немає. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

У березні 2014 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 06 грудня 2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполь, актовий запис № 1024. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що шлюб із відповідачем виявився невдалим, так як виявилися абсолютно протилежні та несумісні погляди на подружнє життя, на взаємні права та обов'язки подружжя. Останнім часом між подружжям часто виникають непорозуміння та сварки, які переросли у глибокий сімейний розлад. Від спільного подружнього життя мають двох малолітніх дітей. У судове засідання позивач не з'явився. Про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явилася. Про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не відомі. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 06 грудня 2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполь зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини [PERSON]. Матеріалами справи встановлено, що від спільного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6 - свідоцтва про народження). З огляду на викладене, , , суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

У березні 2014 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 09 листопада 2013 року виконавчим комітетом Шукайводської сільської ради Христинівського району Черкаської області, актовий запис № 5. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне подружнє життя із відповідачем виявилося невдалим, створити міцну сім'ю не вдалося, оскільки у сторін різні погляди на життя. Дітей від шлюбу не мають. З цих причин шлюб існує лише формально. Вважає, що збереження сім'ї та примирення між ними неможливе. У судове засідання позивач не з'явилася. Про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності, так як проживає в іншій місцевості та не має можливості бути присутньою у судовому засіданні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 09 листопада 2013 року виконавчим комітетом Шукайводської сільської ради Христинівського району Черкаської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини [PERSON]. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнав, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

У березні 2014 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 11 жовтня 1997 року виконавчим комітетом Великолучківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис № 38. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що шлюб із відповідачем виявився невдалим через відсутність взаєморозуміння між сторонами та різними поглядами на вирішення сімейних питань. Від спільного подружнього життя мають сина - [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не з'явився. Про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явилася. Про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не відомі. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 11 жовтня 1997 року виконавчим комітетом Великолучківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини [PERSON]. Матеріалами справи встановлено, що від спільного шлюбу у сторін [INFO] року народився син - [PERSON]. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

У березні 2014 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 11 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 843. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що шлюб із відповідачем виявився невдалим, спільне сімейне життя не склалося так як виявилися різні характери та погляди на життя, у результаті чого постійно виникають непорозуміння та сварки. У зв'язку із викладеним, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем. Додатково вказала, що від спільного подружнього життя мають двох малолітніх дітей. У судове засідання позивач не з'явилася. Про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. 11 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини [PERSON]. Матеріалами справи встановлено, що від спільного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

У березні 2014 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 17 лютого 2001 року Княжицькою сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис № 6. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне подружнє життя із відповідачем виявилося невдалим, так як у подружжя різні погляди на життя, в результаті чого між ними постійно виникають непорозуміння та сварки. З цих причин шлюб існує лише формально. Вважає, що збереження сім'ї та примирення між ними неможливе. Від спільного подружнього життя мають сина - [PERSON]. У судовому засіданні позивач позов підтримала, і пояснила, що з відповідачем не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Примирення між нею та відповідачем не можливе. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, заперечував проти розірвання шлюбу, однак будь-яких обґрунтованих заперечень проти розірвання шлюбу не надав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 17 лютого 2001 року Княжицькою сільською радою Броварського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини [PERSON]. Матеріалами справи встановлено, що від спільного шлюбу у сторін [INFO] року народився син - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 08.11.2001 року Княжицькою сільською радою Броварського району Київської області. Відповідно до ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2014 року, з метою збереження сім'ї, сторонам надавався строк для примирення на два місяці. Проте, в наданий судом строк сторони не примирилися. Постановою № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року передбачено, якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один із них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що сторони після наданого строку на примирення не примирилися, а позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

У березні 2014 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 23 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 443. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне подружнє життя із відповідачем виявилося невдалим, так як виявилися різні погляди на подружнє життя, в результаті чого постійно виникають непорозуміння та сварки. Від шлюбу мають малолітню дочку. У судове засідання позивач не з'явилася, про місце, час та дату судового засідання повідомлялася належним чином, до початку розгляду справи подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалив розглядати справу при заочному розгляді. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 23 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини [PERSON] Матеріалами справи встановлено, що від спільного шлюбу у сторін [INFO] року народилася дочка [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 13 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

У березні 2014 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 25 лютого 2012 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 227. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 25 лютого 2012 року вона уклала шлюб із [PERSON], від якого [INFO] року у них народилася дочка [PERSON]. Проте, шлюб виявився невдалим, основною причиною розладу сімейних стосунків стало те, що подружжя має різні характери та погляди на життя. На даний час позивач з відповідачем не підтримують сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть, тому шлюб існує лише формально та суперечить інтересам позивача. У зв'язку із викладеним позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем. У судове засідання позивач не з'явилася. Про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання представник позивача [PERSON] надав заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності та за відсутності його довірителя. Відповідач у судове засідання також не з'явився. Про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 25 лютого 2012 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини [PERSON]. Судом встановлено, що [INFO] року від спільного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON]. (а.с. 7,9) Із матеріалів справи вбачається, що сторони на даний час разом не проживають, не ведуть спільного господарства та припинили шлюбні стосунки. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження сім'ї без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

У березні 2014 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 27 червня 1984 року відділом запису актів громадянського стану виконкому Інгулецької міської ради Дніпропетровської області, актовий запис № 182. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що шлюб із відповідачем виявився невдалим через відсутність взаєморозуміння між ними. Основною причиною розладу сімейних стосунків стало те, що подружжя має різні характери та погляди на життя, втрачено почуття поваги та любові один до одного. У судове засідання позивач не з'явився. Про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явилася. До початку судового засідання надала заяву, у якій вказала, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 27 червня 1984 року відділом запису актів громадянського стану виконкому Інгулецької міської ради Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини [PERSON]. Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які на час розірвання шлюбу є повнолітніми. З огляду на викладене, та враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнала, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

У березні 2014 року до суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Виконавчий комітет Полтавської міської ради. Заявник у судове засідання не з'явилась, проте надала заяву з проханням провести розгляд справи у її відсутність. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву з проханням провести розгляд справи у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, [PERSON], [INFO], народилася та проживала до 2005 року (закінчення середньої школи) в [ADDRESS]. В 2005 році вступила до Вищого навчального закладу «Міжрегіональна академія управління персоналом» на денну форму навчання. Даний навчальний заклад не забезпечував студентів гуртожитком для проживання, тому заявник [PERSON] змушена була орендувати квартиру в м.Полтава. З 01.08.2007 року по 26.12.2013 року [PERSON] працювала в Київському районному суді м.Полтави на посаді секретар судових засідань. З 27.12.2013 року і по теперішній час заявник працює в Господарському суді Полтавської області на посаді секретар судового засідання. За місцем роботи [PERSON] житлом не забезпечували, тому весь цей час винаймала квартири у різних власників. Пункт 13 Постанови Ради Міністрів Української РСР і Української Республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року №470 «Про затвердження правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» визначено, потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, які проживають не менше 5 років за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності. Тому заявник [PERSON] звернулася до виконавчого комітету Полтавської міської ради з питанням взяття її на облік, як громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Однак заявнику повідомили, що є недоведеною обставина проживання [PERSON] в даному населеному пункті, оскільки вона зареєстрована в м.Полтаві тільки з 2014 року. Відповідно до ч.2 ст..29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання. Також місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved