Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

У березні 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. Своє право на звернення з даним позовом в інтересах [PERSON] обґрунтовувала тим, що розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області №542 від 22.07.2013 року, [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням тієї ж адміністрації №603 від 06.08.2013 року позивачку призначено піклувальником над [PERSON], а тому відповідно до ч.2 ст.39 ЦПК України вона є законним представником [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO] помер рідний батько [PERSON] - [PERSON] (зять позивачки). Заповіту померлий не складав. Неповнолітня [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину свого батька відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України. Крім того, 19.04.2013 року [PERSON] звернулася до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини батька. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок по [ADDRESS], про що свідчить наступне. [PERSON] був єдиним спадкоємцем за законом після померлої [INFO] своєї матері [PERSON]. Спадщину після своєї матері, [PERSON] прийняв відповідно до ст.549 чинного на той час ЦК України, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. За життя, [PERSON], на земельній ділянці, виділеній їй ще у 1960 році під будівництво, збудувала житловий будинок по [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Горенської сільської ради Києво-Святошинського району, Київської області №7 від 19.07.1993 року за [PERSON] було визнано право приватної власності на вищевказаний будинок, Києво-Святошинському бюро технічної інвентаризації доручено провести реєстрацію свідоцтва на право власності на будинок. Незважаючи на те, що [PERSON] збудувала будинок та була його єдиним власником, свідоцтво про право власності на будинок за життя не оформила. У свою чергу [PERSON], хоч і прийняв спадщину своєї матері і фактично прийняв до свого володіння будинок, свої спадкові права на нього за життя так і не оформив, державну реєстрацію права власності на будинок не провів. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказаний будинок, постановою державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Яхно М.Є. від 10.12.2013 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на даний будинок, а тому, для того, щоб онука позивачки вступила в свої спадкові права, позивачка змушена звертатися з даним позовом до суду. У позовних вимогах позивачка просила визнати за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний код: [NUMBER], право власності на житловий будинок індивідуального житлового фону, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 98,7 кв.м., житловою - 66,0 кв. м. В судове засідання позивачка, яка належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, не з'явилась, проте подала до суду заяву, у якій просила провести розгляд справи за її відсутності, а позов задовольнити. Відповідач Горенська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області свого представника у судове засідання не направила, проте подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за відсутністю представника сільської ради і вирішити справу відповідно до чинного законодавства. Приймаючи до уваги позицію сторін, викладену у письмових заявах, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. З розпоряджень Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області №542 від 22.07.2013 року та №603 від 06.08.2013 року вбачається, що позивачка є піклувальником неповнолітньої [PERSON], а отже відповідно до ч.2 ст.39 ЦПК України - її законним представником. З матеріалів спадкової справи №362/2009, що заведена Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою 01.07.2009 року після померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що [INFO] померла [PERSON]. Спадщину [PERSON] прийняв лише її син - [PERSON] відповідно до ст.549 чинного на той час ЦК України, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Факт прийняття спадщини також підтверджується довідками Горенської сільської ради від 04.12.2012 року та від 25.12.2013 року. З наказу радгоспу «Бучанський» №199 від 01.09.1960 року, з будинкової книги, з довідок Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 25.12.2013 року та від 29.04.2014 року вбачається, що за життя, [PERSON], на земельній ділянці, виділеній їй ще у 1960 році під будівництво, збудувала житловий будинок по [ADDRESS], загальною площею 98,7 кв.м., житловою - 66,0 кв. м. Рішенням виконавчого комітету Горенської сільської ради Києво-Святошинського району, Київської області №7 від 19.07.1993 року за [PERSON] було визнано право приватної власності на вищевказаний будинок, Києво-Святошинському бюро технічної інвентаризації доручено провести реєстрацію свідоцтва на право власності на будинок, що вбачається з даного рішення. З вищевказаних довідок сільської ради від 25.12.2013 року та від 29.04.2014 року також вбачається, що будинок був побудований померлою до 1991 року та не є самочинним будівництвом, на момент смерті [PERSON] будинок належав саме їй, а отже даний будинок є спадковим майном після [PERSON], яке успадкував її син [PERSON] З матеріалів спадкової справи №210/2013, що заведена Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою після померлого 25.10.2012 року [PERSON] вбачається, що останній помер [INFO]. Заповіту померлий не складав. Неповнолітня [PERSON] є дочкою померлого, а тому, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину свого батька відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України. Крім того, 19.04.2013 року [PERSON] звернулася до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини батька. Так як за життя, ані [PERSON], ані [PERSON] не оформили правовстановлюючого документу на будинок, постановою державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Яхно М.Є. від 10.12.2013 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нього, а тому позивачка змушена звернутися з даним позовом до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. П.1 ч. 2 ст.16 ЦК України передбачає такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів як визнання права. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином суд,

Outcome: approved