Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП» звернулось до суду із позовом у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитними договорами в сумі 241 555,73. та судовий збір. Вимоги мотивує тим, що 16.07.2008 року між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/0398/5/19985, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 24 000,00 дол. США із строком користування кредитом до 15.07.2015 року. 28 жовтня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 якою було зазначено умови встановлення відсоткової ставки у випадку звільнення посадової особи банку позичальника з установи банку. 05 лютого 2009 року укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору, якою було встановлено відсоткову ставку за користування кредитом у розмірі 8 % річних, а також було обумовлено, що у випадку звільнення відповідального співробітника банку відсоткова ставка буде встановлена на рівні встановлення кредитним договором на момент його укладення. 11 січня 2010 року було укладено додаткову угоду № 3 до кредитного договору, якою було встановлено зміни щодо порядку погашення кредитної заборгованості, визначені моменти надання, повернення та користування кредитом, порядок дострокового повернення, зокрема, було встановлено новий графік погашень , який був викладений у додатку 1 до додаткової угоди № 3. 04 лютого 2010 року було укладено додаткову угоду № 4 до кредитного договору, якою змінено п. 1.1. договору та встановлено процентну ставку 8% до 05.02.2011 року, а також зазначено, що дана процентна ставка діє тільки до 04.02.2011 року та після закінчення цього терміну процентна ставка встановлюється на рівні встановленому кредитним договором на момент його укладання. 01 березня 2010 року було укладено додаткову угоду № 5, якою у зв'язку з реструктуризацією боргу, додаток № 1 «Графік погашення» був викладений у новій редакції. 23 липня 2010 року було укладено додаткову угоду № 6 до кредитного договору, якою доповнено кредитний договір п. 5.1. стосовно визначення дії у випадку настання страхової події у відношенні предмета застави. Також 18 жовтня 2010 року було укладено додаткову угоду № 7 до кредитного договору, якою були внесені зміни до кредитного договору стосовно страхування предмету застави, зокрема внесені зміни до графіку погашення кредиту та викладено його у новій редакції. 04 лютого 2011 року було укладено додаткову угоду № 8 якою змінено п.1.1. кредитного договору та встановлено процентну ставку 8% до 06 лютого 2012 року, а також доповнено договір пунктом 1.5. в якому було обумовлено, що у випадку звільнення відповідального співробітника банку відсоткова ставка з дня наступного за днем звільнення за домовленістю сторін встановлюється на рівні 11,5 % річних. Крім того, зазначено, що дія п.1.1. додаткової угоди № 8 припиняється 03.02.2012 року та після закінчення цього терміну процента ставка встановлюється на рівні встановленому кредитним договором на момент його укладення. 07 лютого 2012 року було укладено додаткову угоду № 9 якою встановлено процентну ставку 8%, а також доповнено договір п. 1.5 в якому було встановлено, що у випадку звільнення відповідального співробітника банку відсоткова ставка з дня наступного за днем звільнення за домовленістю сторін встановлюється на рівні 11,5 % річних. Також було доповнено договір пунктом 1.6. в якому були встановлені умови сплати кредиту, процентів та встановлення ставки відсотків річних у випадку порушення строків повернення кредиту. Крім того, зазначено, що дія п.1.1 додаткової угоди № 9 припиняється 06 лютого 2013 року та після закінчення цього терміну процентна ставка встановлюється на рівні встановленому кредитним договором на момент його укладення. 05 лютого 2013 року було укладено додаткову угоду № 10 якою встановлено процентну ставку 8%, а також було обумовлено, що у випадку звільнення відповідального співробітника банку відсоткова ставка з дня наступного за днем звільнення за домовленістю сторін встановлюється на рівні 11,5 % річних. Крім того, зазначено, що дія п.1.1 додаткової угоди № 10 припиняється 04 лютого 2014 року та після закінчення цього терміну процентна ставка встановлюється на рівні встановленому кредитним договором на момент його укладення. 15 січня 2009 року між ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/0398/3/68410 про видачу карткового рахунку та встановлення кредитної лінії у розмірі 10 000,00 грн. зі сплатою 36 % річних строком користування до 14.01.2011 року який після злиття банків мігрував та договору присвоєно номер [NUMBER] від 29.08.2014 року. Банк свої зобов'язання за укладеними договорами виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти у розмірі передбаченому договорами. Проте [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором № 014/0398/5/19985 від 16.07.2008 року порушила, внаслідок чого станом на 29.02.2016 року виникла заборгованість у розмірі 8 558,90 дол. США, що еквівалентно 231 555,73 грн. та складається із заборгованості за основною сумою кредиту у розмірі 7 916,41 дол. США., що еквівалентно 214 173,56 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 642,49 дол. США, що еквівалентно 17 382,17 грн. Крім цього станом на 29.02.2016 року заборгованість за кредитним договором [NUMBER] від 29.08.2014 року становить у розмірі 10 000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду подав заяву у якій просить суд провести розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, у зв'язку з чим суд з урахуванням заяви представника позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як убачається із матеріалів справи, 16.07.2008 року між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір з фізичною особою № 014/0398/5/19985, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит в розмірі 24 000,00 дол. США зі строком користування до 15.07.2015 року (а.с. 9-16). 28 жовтня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору якою було зазначено умови встановлення відсоткової ставки у випадку звільнення посадової особи банку позичальника з установи банку (а.с. 13). 05 лютого 2009 року укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору, якою було встановлено відсоткову ставку за користування кредитом у розмірі 8 % річних, а також було обумовлено, що у випадку звільнення відповідального співробітника банку відсоткова ставка буде встановлена на рівні встановлення кредитним договором на момент його укладення (а.с. 14). 11 січня 2010 року було укладено додаткову угоду № 3 до кредитного договору, якою було встановлено зміни щодо порядку погашення кредитної заборгованості, визначені умови надання, повернення та користування кредитом, порядок дострокового повернення, також встановлено новий графік погашення, який викладений у додатку 1 до додаткової угоди № 3 (а.с. 15-21). 04 лютого 2010 року було укладено додаткову угоду № 4 до кредитного договору, якою змінено п. 1.1. договору та встановлено процентну ставку 8% до 05.02.2011 року, а також зазначено, що дана процентна ставка діє до 04.02.2011 року та після закінчення цього терміну процентна ставка встановлюється на рівні встановленому кредитним договором на момент його укладання (а.с. 22). 01 березня 2010 року було укладено додаткову угоду № 5, якою у зв'язку з реструктуризацією боргу, додаток № 1 «Графік погашення» був викладений у новій редакції (а.с. 23-25 зв.). 23 липня 2010 року було укладено додаткову угоду № 6 до кредитного договору, якою доповнено кредитний договір п. 5.1. стосовно визначення дії у випадку настання страхової події у відношенні предмета застави та сплати страхового платежу (а.с. 26). 18 жовтня 2010 року було укладено додаткову угоду № 7 до кредитного договору зі зміненим графіком погашення кредиту (а.с. 27-29). 04 лютого 2011 року було укладено додаткову угоду № 8 якою змінено п.1.1. кредитного договору та встановлено процентну ставку 8% до 06 лютого 2012 року, а також доповнено договір пунктом 1.5. в якому було обумовлено, що у випадку звільнення відповідального співробітника банку відсоткова ставка з дня наступного за днем звільнення за домовленістю сторін встановлюється на рівні 11,5 % річних. Крім того, зазначено, що дія п.1.1. додаткової угоди № 8 припиняється 03.02.2012 року та після закінчення цього терміну процента ставка встановлюється на рівні встановленому кредитним договором на момент його укладення (а.с. 30). 07 лютого 2012 року було укладено додаткову угоду № 9 якою встановлено процентну ставку 8%, а також доповнено договір п. 1.5 в якому було встановлено, що у випадку звільнення відповідального співробітника банку відсоткова ставка з дня наступного за днем звільнення за домовленістю сторін встановлюється на рівні 11,5 % річних. Також було доповнено договір пунктом 1.6. в якому були встановлені умови сплати кредиту, процентів та встановлення ставки відсотків річних у випадку порушення строків повернення кредиту. Крім того, зазначено, що дія п.1.1 додаткової угоди № 9 припиняється 06 лютого 2013 року та після закінчення цього терміну процентна ставка встановлюється на рівні встановленому кредитним договором на момент його укладення (а.с. 31). 05 лютого 2013 року було укладено додаткову угоду № 10 до кредитного договору якою встановлено процентну ставку 8%, а також було обумовлено, що у випадку звільнення відповідального співробітника банку відсоткова ставка з дня наступного за днем звільнення за домовленістю сторін встановлюється на рівні 11,5 % річних. Також було доповнено договір, що дія додаткової угоди припиняється 04 лютого 2014 року та після закінчення цього терміну процентна ставка встановлюється на рівні встановленому кредитним договором на момент його укладення (а.с. 32). Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору № 014/0398/5/19985, позичальник зобов'язаний використати кредит на зазначені у договорі цілі і забезпечити повернення одержаного кредиту, сплату нарахованих відсотків та інших платежів на умовах, передбачених договором. Також 15.01.2009 року між ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] було укладено договір № 014/0398/3/68410 про відкриття карткового рахунку та встановлення кредитної лінії, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито кредитну лінію у розмірі 10 000,00 грн. строком на 24 місяці зі сплатою 36% на рік за користування кредитними коштами (а.с. 34-35). 30 вересня 2014 року між ПАТ «ФІДОБАНК», що є правонаступником ПАТ «Ерсте Банк», як первісним кредитором, та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНДОР» як новим кредитором, було укладено договір про відступлення права вимоги № 6 (а.с. 41-45). Відповідно до п. 2.1. вказаного договору первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників за кредитними договорами та/або іншими договорами про надання банківських послуг в обсязі та на умовах, що існують на момент укладання цього договору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. 28 травня 2015 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНДОР» та ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП», як наступним кредитором, було укладено договір відступлення права вимоги № 28/05/2015/02 (а.с. 52-55). Відповідно до п. 2.1. вищевказаного договору, новий кредитор передає (відступає) наступному кредитору свої права вимоги до боржників за кредитними договорами та/або іншими договорами про надання банківських послуг в обсязі та на умовах, що існують на момент укладання цього договору, а наступний кредитор набуває права вимоги нового кредитора та сплачує новому кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов»язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а відповідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов»язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже позивач набув право вимоги до відповідача, що підтверджується реєстрами прав вимоги № 1, які є додатками до вищевказаних договорів про відступлення права вимоги (а.с. 47, 56). Судом встановлено, що [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором № 014/0398/5/19985 від 16.07.2008 року не виконує, внаслідок чого станом на 29.02.2016 року виникла заборгованість у розмірі 8 558,90 дол. США, що за курсом НБУ (за 1 долар США 27,05438 грн.) еквівалентно 231 555,73 грн., та складається із заборгованості за основною сумою кредиту у розмірі 7 916,41 дол. США., що еквівалентно 214 173,56 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 642,49 дол. США, що еквівалентно 17 382,17 грн. Крім цього станом на 29.02.2016 року заборгованість за кредитним договором [NUMBER] становить у розмірі 10 000,00 грн. Загальна сума боргу становить у розмірі 241 555,73 грн. Отже, за викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 3 623,34 грн. (а.с. 5).

Outcome: approved