Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

У березні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом, який мотивувала тим, що з 21 серпня 2005 року і по даний час вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від відповідача нею народжено дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які проживають та перебувають на її утриманні. Уважає, що оскільки відповідач не має постійного місця роботи і офіційного заробітку, має статус безробітного та йому лише нараховується допомога від держави по безробіттю. Також [PERSON] щороку отримує орендну плату за належний йому земельний пай, проте матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає, інших дітей чи утриманців не має, а отримувані позивачкою доходи не забезпечують належного утримання їх спільних неповнолітніх дочок, так як вона на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Просила суд щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дочок у твердій грошовій сумі в розмірі по 300 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі та пояснила суду, що відповідач постійно вживає алкогольні напої, сезонно працює у приватного підприємця в с.Синівка Липоводолинського району Сумської області, проте вона не пам'ятає коли в останнє відповідач надавав їй кошти на утримання дітей, це було дуже давно. У судовому засіданні відповідач позов визнав частково, та пояснив суду, що отримує мінливі доходи у приватному і неофіційному порядку, виплат від держави фактично не отримує у виді допомоги по безробіттю, так як ці кошти лише нараховані за березень 2014 року, але поки що не виплачувалися, а тому він згоден сплачувати аліменти на утримання дочок лише у розмірі 500 грн., тобто по 250 грн. на кожну дитину. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Правовідносини, що склалися між сторонами є сімейними, вони врегульовані ст.ст. 180, 181-184 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено факт перебування сторін по справі у шлюбі з 21 серпня 2005 року і по день ухвалення даного рішення. У шлюбі від відповідача позивачка народила дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які перебувають на її утриманні (позивачки по справі) (а.с.4,5,6). Відповідач мешкає окремо від позивачки та їх спільних дітей в с. Підставки Липоводолинського району Сумської області, проте перебуває в зареєстрованому шлюбі з позивачкою. При вирішенні даного спору, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України обов'язком батьків є утримання дитини до досягнення нею повноліття. При вирішенні даного спору суд враховує такі обставини справи, а саме: - позивачка є заміжньою, перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Липоводолинської РДА як одержувач грошових виплат при народженні дитини до досягнення останньою трирічного віку ([INFO] народила дочку [PERSON]), тяжких хронічних захворювань не має, дочка [PERSON] та [PERSON] не мають відхилень в стані здоров'я та не потребують амбулаторного і стаціонарного лікування (а.с.6,23,,24,25,26). - відповідач є особою працездатного віку, не має постійного місця роботи, отримує неофіційні мінливі доходи, перебуває на обліку в Липоводолинському районному центрі зайнятості як шукаючий роботу, але фактично допомогу по безробіттю не отримує (її розмір лише нарахований, але на день ухвалення рішення не виплачений відповідачу), він не є інвалідом, є одруженим, інших дітей, окрім дочок [PERSON] та [PERSON], не має, проживає окремо від позивачки та дітей (а.с.7,19,22). Обставиною, що має істотне значення для даної справи, суд розглядає те, що саме неповнолітні діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], проживають та утримуються їхньою матір'ю (позивачкою по справі). Зворотнього відповідач згідно зі ст.10,60 ЦПК України належними та допустимими доказами не довів, як і не спростував доводи позивачки про неналежне виконання ним обов'язків по наданню матеріальної допомоги дітям. Доказів надання добровільної допомоги на утримання дітей протягом останніх років на день розгляду даної справи відповідач суду не надав, а також не підтвердив дійсний свій майновий стан та інші істотні обставини, які б характеризували його можливість сплачувати аліменти на утримання його дочок в меншому від заявленого позивачкою розмірі або свідчили про підстави звільнення від цього обов'язку взагалі. Дослідивши ці обставини справи у їх сукупності, врахувавши стан здоров'я дітей, платника та одержувача аліментів, сімейний стан сторін по справі, відсутність на утриманні у відповідача інших осіб, відсутність у нього постійного офіційного доходу, прийнявши до уваги той факт, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей позивачці не надає, наявність на боці позивачки вищевказаної обставини, що має істотне значення для вирішення даної справи, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки такий розмір аліментів у твердій грошовій сумі відповідає потребам дітей з урахуванням їхнього віку й стану здоров'я та при наявності мінливих доходів у відповідача останній не позбавлений можливості їх сплачувати саме в такій сумі. Крім цього, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. в дохід держави.

Outcome: approved