Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

У березні 2019 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області [PERSON] звернулася з вказаним позовом в якому зазначила, що згідно договору купівлі-продажу від 03 серпня 2018 року вона є власником квартири [ADDRESS] . 06.11.2018 року на її письмове звернення отримала від відповідача відповідь про те, що заборгованість за спожиті послуги за квартирою [ADDRESS] станом на 01.11.2018 року складає 5368,74 грн. При цьому відповідач посилається на норму ч. 3 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», а саме: «У разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення новий власник набуває усіх обов`язків попереднього власника як співвласника». Крім цього, відповідач безпідставно нарахував позивачу заборгованість попередніх власників квартири, яка виникла до моменту придбання квартири позивачем. Враховуючи, що [PERSON] лише в серпні набула право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 03.08.2018 року і до цього моменту не була споживачем послуг відповідача за вказаною адресою, відповідно і не отримувала таких послуг від відповідача, а тому дії відповідача щодо переведення на позивача заборгованості за період до 03.08.2018 року є неправомірними і порушують інтереси позивача, як споживача. З наведених підстав, просить зобов`язати відповідача виключити з обліку по особовому рахунку [PERSON] заборгованості попередніх власників квартири за період до 03.08.2018 року.. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 березня 2019 року було відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 08 квітня 2019 рік. 09.04.2019 року відповідачем до суду направлено відзив на позов, в якому вказує, що позовні вимоги є безпідставними та не обґрунтованими, просить відмовити в задовленні позову в повному обсязі. 12 квітня 2019 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач спростовує доводи відповідача, щодо необґрунтованості та безпідставності позовних вимог, вважає дії відповідача неправомірними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства України. 31 жовтня 2019 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення суду. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з тих підстав, що викладенні у позовній заяві та у відповіді на відзив. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов та просить відмовити у позові в повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.. Судом достовірно встановлено, що 03 серпня 2018 року [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 03.08.2018 року засвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лучковською Т.М. зареєстрованого в реєстрі № 2025. Як вбачається із копії паспорта громадянина України [PERSON] з 06.08.2018 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Із витягу з особистого рахунку за вказаною адресою вбачається, що створилась заборгованість у розмірі 5368,74 грн. за житлово-комунальні послуги за період до 03.08.2018 року. Відповідно до ст. 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Зобов`язання по оплаті комунальних послуг виникли у позивача з часу придбання у власність вказаної квартири та початку користування цими послугами. Судом встановлено, що заборгованості за позивачем за житлово-комунальні послуги за період з дня укладання договору купівлі-продажу - 03 серпня 2018 року - відсутня. Вказану обставину не оспорював в судовому засіданні представник відповідача. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені у статті 11 ЦК України. Поняття зобов`язання та підстави його виникнення визначені у статті 509 ЦК України. Відповідно до зазначеної правової норми зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Як передбачено статтею 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Представник відповідача не навів доказів виникнення у позивача зобов`язань по погашенню заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка виникла у попереднього власника квартири. Посилання представника відповідача на те, що позивач не скористалася правом перевірки наявності заборгованості за комунальні послуги у попереднього власника, суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Крім того, суд не бере до уваги посилання представника відповідача на ту обставину, що позивачем було визнано заборгованість, так як в листопаді 2018 року та січні 2019 року [PERSON] проводились оплати за надані послуги на суми відповідно 1049,67 грн. та 699,78 грн. при місячному нарахуванні 349,89 грн., оскільки, як вбачається із пояснень позивача, дана оплата була проведена нею в погашення її заборгованості за дані послуги за період: серпень-жовтень 2018 року та за листопад-грудень 2018 року. Статтями 3, 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Враховуючи наведене, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Outcome: approved