Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

У березні позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись з позовом до суду, в якому просила виселити [PERSON] з житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по вул. Крайовій № 3 в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що вони є співвласниками спірного житлового будинку. У вересні 2012 року [PERSON] набула право власності на 52/100 частки вказаного господарства. Після чого разом зі своїм сином [PERSON] [INFO] та чоловіком, відповідачем по даний справі, [PERSON] посилилися в цьому будинку. Вказує на те, що 20 грудня 2013 року шлюб муж нею та відповідачем розірвано, причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач [PERSON] зловживає алкоголем. Посилаються на те, що проживання в будинку разом із відповідачем є нестерпним внаслідок систематичного порушення останнім правил співжиття. Вказують на те, що неодноразово зверталися до правоохоронних органів з приводу запобігання насильства в сімї, однак відповідач продовжує порушувати правила співжиття, зловживає алкоголем, постійно вчиняє скандали в присутності неповнолітнього сина, псує майно, заходи впливу виявилися безрезультатними, що робить неможливим для інших проживання з ним в одному будинку. Зважаючи на викладене просять суд позов задовольнити. Представник позивача [PERSON], позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали повністю та надали аналогічні пояснення викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоча був належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. За таких обставин, за згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. За змістом ч.4, 5 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбаченому законом. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно ст. 157 ЖК України передбачено, що членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. На підставі ч.1 ст.156 ЖК України члени сім»ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником 52/100 частки, позивачка [PERSON] 48/100 частки житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по вул. Крайовій № 3 в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області. Позивачка [PERSON] набула право власності на майно на підставі договору дарування від 27 вересня 2012 року і з того часу разом зі своєю сімєю, до складу якої і ходив її колишній чоловік [PERSON], проживають в даному будинку. При вселенні відповідача до спірного будинку між співвласниками будинку була досягнута взаємні згода щодо порядку користування останнім даним майном. 20 грудня 2013 року рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано, однією із причин розірвання шлюбу було те, що останній зловживає алкоголем, постійно вчиняє сварки та скандали. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишився проживати в спірному будинку, як колишній член сімї співвласника будинку. На даний час проживання позивачів із відповідачем в одному будинку є неможливим. Відповідач [PERSON] постійно зловживає алкоголем, псує майно, вчиняє скандали, виражається нецензурними словами в присутності неповнолітнього [PERSON] На підставі ст.157 ЖК України членів сім»ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч.1ст.116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Із роз'яснень, які містяться в п.17постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вбачається, що при вирішенні справ про виселення на підставіст.116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними водній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача(незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] у будинку по вул. Крайовій № 3 в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області вчинено конфлікти 09.01.2014 р., 19.01.2014 р., 23.03.2014 р. та 24.03.2014 р., 22.04.2014 р. та 05.052014 р., 02.06.2015 р., 05.07.2014 р. 18.07.2015 р. та 19.07.2014 року, у звязку з чим [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності. Таким чином наявні обставин, з якими законом повязується виселення особи, яка проживає із власника жилого приміщення, систематичне порушення правил співжиття, що робить неможливим для інших проживання в одному жилому приміщенні, а заходи запобігання виявились безрезультатними. За змістом ч. 1 ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій власний розсуд. За змістом ч.3 ст.98 ЖК України тимчасові жильці зобовязані негайно звільнити приміщення на вимогу, а в разі відмовлення підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. З огляду на наведене підлягає захисту право власності позивачів [PERSON] та [PERSON] будинком по вул. Крайовій № 3 в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області, шляхом виселення [PERSON] з даного жилого приміщення. На підставі ст.ст.316, 317, 319, 321, 379, 383, 391 ЦК України, ст. 9, 98, 116, 150, 156, 157 ЖК України та

Outcome: approved