Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] та [PERSON] (надалі по тексту - позивачі) звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «ДОМІНАНТА» (надалі по тексту - відповідач), у якому просив суд стягнути на користь кожного позивача страхову суму в розмірі по 50,000 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до вироку Овідіопольского районного суду Одеської області за обвинуваченням [PERSON] за ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України від 23.03.2016 року, який залишений без змін Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 23.08.2016 року, останнього було визнано винним та встановлено, що внаслідок порушення п.п. 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 12.3 ПДР України Правил дорожнього руху України, скоїно наїзд правою передньою частиною кузову керованого ним автомобілю ВАЗ 2106 д/н [NUMBER] на потерпілого [PERSON], завдавши останньому тілесні ушкодження, від яких настала його смерть на місці ДТП. Позивачі є батьками загиблого, пенсіонерами, непрацездатними особами, які були на утриманні [PERSON] Позивачі вказують, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована відповідно до полісу № АІ/3277207 у відповідача з лімітом відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров'ю у розмірі 100000 гривень. Позивачі зазначають, що відповідно до ст. 1200 ЦК України та «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з відповідача підлягає стягненню 100000 гривень в якості відшкодування шкоди завданої смертю потерпілого, тобто по 50 000,00 грн. на користь кожного позивача. [PERSON] та [PERSON] звернулися із заявою до ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА», однак вона відповідачем проігнорована. У судове засідання позивачі не з'явилися, про день час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку належним чином, до суду надіслали заяву з проханням проводити розгляд справи за їх відсутності. Крім того, в матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за відсутності сторони позивачів, в якій він зазначає про підтримання позовних вимог та про відсутність заперечень з приводу ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засіданні свого представника не направив, але про дату і час розгляду справи по суті повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзиву або заперечень до суду, одночасно з направленням його учасникам справи, не направив. Як передбачено ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою суду від 21.03.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що вироком Овідіопольского районного суду Одеської області від 23.03.2016 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України (а.с. 10-11). Цим же вироком встановлено, що 13 червня 2015 року, приблизно о 23:00 год., [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння та керуючи технічно справним автомобілем марки ВАЗ 2106 д/н [NUMBER], рухаючись по правій смузі проїзної частини автодороги «м. Іллічівськ - смт. Великодолинське», з боку м. Іллічівськ в напрямку смт. Великодолинське, в СК «Волна» с. Молодіжне, Овідіопольського району Одеської області, наближаючись до ділянки дороги, розташованої біля перехрестя з вул. 15 Лінія в СК «Волна» с. Молодіжне, Овідіопольського району Одеської області, маючи реальну і об'єктивну можливість своєчасно виявити небезпеку для свого подальшого руху - пішохода потерпілого [PERSON], який знаходився на проїзній частині вказаної автодороги на лінії руху зазначеного автомобілю, діючи необережно, не вживши належних і своєчасних заходів до зниження швидкості свого автомобілю до безпечної, аж до його зупинки, проявивши злочинну самовпевненість, продовжив рух в зазначеному режимі, грубо порушивши тим самим вимоги п.п. 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 12.3 ПДР України, в результаті чого скоїв наїзд правою передньою частиною кузову керованого ним автомобілю ВАЗ 2106 д/н [NUMBER] на потерпілого [PERSON], завдавши останньому тілесні ушкодження, від яких настала його смерть на місці ДТП. У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України є встановленою та не підлягає доведенню. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є батьками померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 18), пенсіонерами за віком, що підтверджується відповідними пенсійними посвідченнями (а.с. 16, 17). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована відповідно до полісу № АІ/3277207 у ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» з лімітом відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров'ю у розмірі 100000 гривень (а.с. 14). Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до положень ст. 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитини померлого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно. Відповідно до п. 27.2. «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до п. 27.5. «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю та стягнення з відповідача на користь кожного позивача страхової суми в розмірі по 50,000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь кожного позивача суму сплаченого ними судового збору в розмірі по 704,80 грн. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Outcome: approved