Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернулась до суду з заявою про оголошення [PERSON], [INFO], уроженця селища Борова, Фастівського району, Київської області померлим. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.08.1984р. спадкоємцями майна [PERSON], а саме будинку № 59 по вул. Фастівській, у смт. Борова, Київської області, померлої 08.01.1983р. є її діти: донька Чендарогло (після зміни прізвища [PERSON]) [PERSON] та син [PERSON], які проживають у даному будинку. У 1989 році [PERSON] покинув місце свого постійного проживання (будинок № 59 по вул. Фастівській, у смт. Борова, Київської області) виїхавши на заробітки за межі Київської області. У період з 1989 року і станом на день звернення з вказаною заявою ніяких відомостей від [PERSON] на адресу його сестри [PERSON] не надходило, зв'язок з ним втрачено. З метою розшуку свого брата - [PERSON], [PERSON] у 2006 році зверталась до Фастівського міськрайвідділу головного управління МВС України в Київській області з заявою про його розшук. За результатами вказаного звернення Фастівський міськрайвідділ головного управління МВС України в Київській області листом від 19.09.2006р. повідомив [PERSON] про те, що міськрайвідділом було проведено ретельну перевірку її заяви за результатами якого вирішено відмовити в порушенні кримінальної справи. Крім того, даним листом було повідомлено про те, що розшук [PERSON] надалі проводитись не буде, так як він не підпадає у категорію «безвісно зникла особа». Борівська селищна рада у відповідь на адвокатський запит, листом № 02-31/94 від 09.02.2016р. повідомила про те, що відомості про реєстрацію громадянина [PERSON] по вул. Фастівській, 59, а також місце його проживання за даною адресою відсутні. Зі слів сусідів, які проживають напроти, [PERSON] виїхав з селища давно, в якому році не пам'ятають. Фактичне місце проживання та якість відомості про даного громадянина в селищній раді відсутні. У місці постійного проживання [PERSON] немає відомостей про його місце перебування з 1989 року, тому заявник вважає, що у відповідності ч. 1 ст. 46 Цивільного кодексу України наявні всі правові та обґрунтовані підстави для оголошення [PERSON] померлим. Ооголошення [PERSON] померлим необхідно для усунення невизначеності, яка склалась відносно частини успадкованого ним згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.08.1984р. нерухомого майна, а також для вирішення питання щодо оформлення спадкових прав на дане майно. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник відділу ДРАЦС Фастівського МРУЮ у Київській області в судове засідання не зявилась, надіслала заяву в якій просила розглядати справу без її участі, проти позову не заперечувала. Представник Борівської селищної ради Фастівського району Київській області в судове засідання не зявився, надіслав заяву в якій просив розглядати справу без його участі, проти позову не заперечував. Представник Фастівської районної державної нотаріальної контори у Київській області в судове засідання не зявилась, надіслала заяву в якій просила розглядати справу без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.08.1984р. спадкоємцями майна [PERSON], а саме будинку № 59 по вул. Фастівській, у смт. Борова, Київської області, померлої 08.01.1983р. є її діти: донька Чендарогло (після зміни прізвища [PERSON]) [PERSON] та син [PERSON], які проживають у даному будинку (а.с.7). З метою розшуку свого брата - [PERSON], [PERSON] у 2006 році зверталась до Фастівського міськрайвідділу головного управління МВС України в Київській області з заявою про його розшук. За результатами вказаного звернення Фастівський міськрайвідділ головного управління МВС України в Київській області листом від 19.09.2006р. повідомив [PERSON] про те, що міськрайвідділом було проведено ретельну перевірку її заяви за результатами якого вирішено відмовити в порушенні кримінальної справи. Крім того, даним листом було повідомлено про те, що розшук [PERSON] надалі проводитись не буде, так як він не підпадає у категорію «безвісно зникла особа» (а.с. 12). Борівська селищна рада у відповідь на адвокатський запит, листом № 02-31/94 від 09.02.2016р. повідомила про те, що відомості про реєстрацію громадянина [PERSON] по вул. Фастівській, 59, а також місце його проживання за даною адресою відсутні. Зі слів сусідів, які проживають напроти, [PERSON] виїхав з селища давно, в якому році не пам'ятають. Фактичне місце проживання та якість відомості про даного громадянина в селищній раді відсутні (а.с.13). Частиною 1 ст. 46 Цивільного кодексу України встановлено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Згідно п. 13 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у\~ст. 21 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] більше 3 років не проживає за останньою відомою адресою, даних про його місцезнаходження немає, а тому є всі підстави вважати його померлим. Встановлення факту визнання особи померлою для заявника має юридичне значення для вирішення питання щодо оформлення спадкових прав. За таких обставин заява підлягає задоволенню. Також суд вважає за необхідне розяснити заявниці\~положення статті 47 ЦК України\~яка передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом пяти років нерухоме майно, що перейшло до них у звязку з відкриттям спадщини. Статтею 48 ЦК України\~визначено, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, зявилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Outcome: approved