Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 6750 грн. 59 коп., а саме: - за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року в розмірі 4120 грн. 20 коп., - за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року в розмірі 2223 грн. 45 коп.; - інфляційні витрати - 309 грн. 79 коп.; - 3% річних від простроченої суми - 97 грн. 15 коп. Позов обґрунтований тим, що відповідачі, які мешкають за адресою: [ADDRESS], є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № [NUMBER], але в повному обсязі надані послуги не оплачують, у зв'язку з чим утворилася вищевказана заборгованість. Представник позивача, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі, належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин. За таких обставин суд розглядає справу у заочному порядку, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України, без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом згідно з ч.2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне. Відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається зі зведеної картка абонента, споживачам послуг КП «Харківводоканал» за вказаною адресою відкрито абонентський особовий рахунок № [NUMBER], та станом на 30.09.2016 заборгованість відповідачів перед позивачем складається з: - за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року в розмірі 4120 грн. 20 коп., - за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року в розмірі 2223 грн. 45 коп.; - інфляційні витрати - 309 грн. 79 коп.; - 97 грн. 15 коп. - три відсотки річних від простроченої суми. Частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначає зобов'язання як правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Положеннями глави 63 ЦК України правовідносини з надання послуги є видом цивільно-правового зобов'язання. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надане визначення комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. До обов'язків споживача комунальних послуг, які встановлено ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», входить, в тому числі, оплата за житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку (ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Статтею 629 ЦК України встановлено принцип презумпції обов'язковості виконання договору його сторонами. За загальними умовами виконання зобов'язання, встановленими ст.526 ЦК України, воно має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені ст. 611 ЦК України, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, спірні правовідносини регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630 (надалі - Правила). Відповідно до п.18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки, забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення (пп.1 та пп.2 п.30 Правил). Згідно зі ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Статтею 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, проаналізувавши всі докази у їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку, що у даному випадку наявні підстави для задоволення позову. За правилами ст. 88 ЦПК України з відповідачів належать сплаті на користь держави судові витрати (судовий збір) у сумі, пропорційній розміру задоволених судом позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved