Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» звернулось до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 6061797634 від 25.04.2017 року в розмірі 81\~143,10 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами укладено кредитний договір №6061797634 від 25.04.2017 року. Відповідачу було надано кредит у сумі 41\~524,00 грн. з кінцевим строком повернення кредиту 24.04.2020 року. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим у останнього, станом на 13.03.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 81\~143,10 грн., яку в добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» звернутися до суду з відповідним позовом. Ухвалою суду від 08.05.2019 року справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено розгляд справи на 07.06.2019 року, яке відкладалось через неяку учасників справи. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенню ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ч.1 ст.280 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 25.04.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] уклали кредитний договір №6061797634 від 25.04.2017 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 41 524,00 грн., який було переказано йому на банківський рахунок, зазначений у заяві на утримання кредиту (а.с.6-13). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява на отримання кредиту, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Згідно із умовами договору за надання кредиту позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю проценти (п.3.1.). За прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю пеню у розмірі 0,3% від суми прострочення за кожний день прострочення (п.4). Позичальник зобов`язується щомісячно, у граничний термін, повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні і річні проценти (п.5.1.). Пеня за прострочення грошових зобов`язань нараховується кожний день прострочення від суми прострочення та сплачується у порядку черговості погашення вимог, передбаченої цими умовами (5.2.). Позичальник зобов`язується виконувати всі грошові зобов`язання за кредитним договором шляхом переказу грошових коштів за реквізитами кредитодавця (п.5.7.). У заяві №6061797634 від 25.04.2017 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» зазначено, що строк, на який надається кредит становить 36 місяців; щомісячні проценти складають - 3,49; річні проценти 11,99; щоденна пеня 0,3. Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суд приходить до висновку, що між сторонами укладений кредитний договір від 25.04.2017 року, який по своїй суті є договором приєднання, відповідно до ст.634 ЦК України. Відповідно до кредитного договору відповідач взяв на себе обов`язок повернути кредит, виплатити відсотки на суму залишку заборгованості по кредиту в розмірі та в строки, передбачені заявою та договором. Відповідач отримав кредитні кошти, однак своєчасно не сплатив позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами згідно з умовами договору, що має відображення в розрахунку заборгованості за договором. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 13.03.2019 року у [PERSON] наявна заборгованість в розмірі 81\~143,10 грн., яка складається з сум: зі тілом кредиту 36\~361,63 грн.; за річними процентами 6\~394,31 грн.; за щомісячними процентами - 25\~464,34 грн.; за штрафом/пенею - 12\~922,82 грн. (а.с.5). У відповідності до вимог ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з положень ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно вимог ст.ст.526, 530, 611, 612\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Приймаючи до уваги, що відповідач не сплатив своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, іншими зобов`язаннями згідно з умовами договору, що має відображення в розрахунку заборгованості за договором, який відповідачем не спростовується, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в сумі 81\~143,10 грн., яка складається з сум: зі тілом кредиту 36\~361,63 грн.; за річними процентами 6\~394,31 грн.; за щомісячними процентами - 25\~464,34 грн.; за штрафом/пенею - 12\~922,82 грн.. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1 921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved