Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

у березні 2019 року [PERSON] звернулася до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.02.1988 року. Спільне життя у них не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, відсутність взаємопорозуміння та поваги одне до одного, часто виникали сварки. Зазначає, що подружні відносини між ними припинилися з січня 2018 року, з того часу спільне господарство не ведуть, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому просить не надавати строк для примирення, розірвати шлюб та залишити прізвище [PERSON]. У судове засідання сторони не з'явилися, направили заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, час на примирення не надавати, прізвище після розірвання шлюбу залишити [PERSON], судовий збір з відповідача не стягувати (а.с. 9). Відповідач позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення (а.с. 10). Виходячи з викладеного, у відповідності зі ст.ст. 200 ч. 4, 206 ч. 4 ЦПК України, суд вирішив за можливе розглянути справу без участі сторін на підготовчому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 13.02.1988 р. зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON],[INFO] (а.с. 3,4). Згідно довідки виконавчого комітету Машівської селищної ради Полтавської області № 495 від 21.03.2019 р. позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та разом з нею зареєстровані: [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO] (а.с.8). За відомостями головного спеціаліста Машівської селищної ради Полтавської області Байрака С.М. № 218 від 25.03.2019 р. відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 15). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч.1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачкою та відповідачем не склалося, так як мають різні погляди на сімейне життя та обов'язки, часто виникали сварки, можливість зберегти сім'ю втрачена, подружні відносини припинилися з січня 2018 р., спільного господарства не ведуть, а тому шлюб виявився невдалим і все це свідчить про те, що сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, а тому суд доходить висновку, що шлюб, укладений між сторонами, слід розірвати. За проханням позивачки залишити їй після розірвання шлюбу прізвище - [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивач просила судові витрати з відповідача не стягувати, а тому, у відповідності зі ст. ст. 141, 142 ЦПК України, позивачці слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що становить 384,20 грн. (768,40 грн./ 50%). На підставі викладеного,

Outcome: approved