Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 21431,80 грн та пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дружини у розмірі 14228 грн. Позовні вимоги мотивувала тим, що рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07.03.2018 було стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01.06.2017; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 01.06.2017 до досягнення дитиною 3-х річного віку, тобто до [INFO] . Заборгованість по аліментам на утримання неповнолітньої дитини станом на 01.09.2018 становить 21431,80 грн. Заборгованість по аліментам на утримання дружини станом на 01.09.2018 становить 14228 грн. Позивачем здійснено розрахунок пені за несплату аліментів на утримання дитини та дружини та отримано пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.06.2017 по 01.09.2018 у розмірі 52266,91 грн та 34527,60 грн відповідно. Відповідно до ст.196 СК України сума пені не повинна перевищувати 100 відсотків заборгованості, а тому просила стягнути суму пені за несплату аліментів на утримання дитини 21431,80 грн та суму пені за несплату аліментів на утримання дружини 14228,00 грн. Відповідачем [PERSON] було надано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у позові та розглядати справу за його відсутності. В обґрунтування заперечень відповідач зазначає, що рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07.03.2018, яким стягнуто з нього аліменти на утримання дитини та дружини, набуло законної сили 02.04.2019 після перегляду у апеляційній інстанції за його скаргою. Виконавчий лист було отримано позивачкою 08.05.2018. Отримавши розрахунок аліментів від державного виконавця у травні 2018 року відповідач сплатив присуджені за один місяць платежі на утримання дитини й дружини. Після відкриття 01.03.2019 апеляційного провадження відповідач подав заяви про зупинення виконавчого провадження на підставі ст.38 Закону України «Про виконавче провадження». Довідки про заборгованість по аліментам видані до набрання законної сили рішення суду, а тому не є належними та допустимими доказами для розрахунку пені. Ст.196 СК України передбачає право одержувача аліментів на стягнення неустойки (пені) у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками. Домовленості між батьками не було, тому вважає, що зобовязання сплачувати аліменти виникло у нього лише за рішенням суду, яке набрало законної сили 02.04.2019, а тому вини у несплаті присуджених судом аліментів за минулий період немає. Після отримання 10.04.2019 ухвали Харківського апеляційного суду від 02.04.2019 відповідач одразу звернувся до державного виконавця щодо розрахунку аліментів на утримання дитини та дружини. 18.04.2019 отримав довідку з відповідним розрахунком, а 22.04.2019 сплатив заборгованість по аліментам на утримання дитини та на дружину. Тому вважав, що його вини, як и самого факту прострочення сплати аліментів не існує. 21.09.2018 ухвалою судді відкрито провадження у справі. 05.12.2018 ухвалою суду було задоволено клопотання [PERSON] , зупинено провадження у справі до розгляду цивільної справи №646/3930/17 за заявою [PERSON] про розстрочення виконання рішення суду. 15.03.2019 ухвалою судді провадження у справі поновлено, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим Червонозаводським районним у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 12.07.2016 (а.с.7). Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07.03.2018 у справі №646/3930/17, залишеному без змін постановою Харківського апеляційного суду від 02.04.2019, стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дитиною, починаючи з 01.06.2017. Також з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 01.06.2017 до досягнення дитини [PERSON] , [INFO] , 3-х річного віку, а саме до [INFO] . Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Копія рішення суду, надана позивачем, містить відмітку про набрання рішенням законної сили 09.04.2018. При цьому відповідачем надано копію того ж самого рішення суду від 07.03.2018 з відміткою про набрання ним законної сили 02.04.2019. Відповідачем також надано копію постанови Харківського апеляційного суду від 02.04.2019, з якої вбачається, що рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07.03.2018 було оскаржено до апеляційної інстанції та залишено без змін. Таким чином, на підставі ч.2 ст.273, ст.384 ЦПК України у разі подання апеляційної скарги днем набрання рішенням законної сили є день прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду, а тому суд встановив, що рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07.03.2018 у справі №646/3930/17 набуло законної сили саме 02.04.2019. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 16.08.2018 (лист Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова ГТУЮ у Харківській області №43027 від 16.08.2018 на а.с.13) заборгованість аліментів на утримання дружини [PERSON] по виконавчому листу №646/3930/17 виданому 08.05.2018 станом на 01.09.2018 становить 14\~228,00 грн. З розрахунку вбачається, що боржником за червень, липень 2018 року аліменти сплачено повністю. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 16.08.2018 (лист Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова ГТУЮ у Харківській області №43026 від 16.08.2018 на а.с.14) заборгованість аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , по виконавчому листу №646/3930/17 виданому 08.05.2018 станом на 01.09.2018 становить 21431,80 грн. З розрахунку вбачається, що боржником за червень, липень 2018 року аліменти сплачено повністю. 15.06.2018 [PERSON] до суду було подано заяву про розстрочення виконання рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07.03.2018 в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] та на утримання дружини [PERSON] за період з 01.06.2017 по 01.06.2018 у сумі 28470,00 грн рівними частинами щомісяця до 07.03.2019 (а.с.36). Постановою Харківського апеляційного суду від 17.01.2019 скасовано ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 24.10.2018 та залишено без задоволення заяву [PERSON] про розстрочення виконання рішення (а.с.43-46). Відповідно до розрахунків Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова ГТУЮ у Харківській області заборгованості по аліментам від 18.04.2019 станом на 01.05.2019 заборгованість по аліментам на утримання неповнолітньої дитини складає 10\~834,38 грн, по аліментам на утримання дружини 9987,32 грн. Згідно з квитанціями №1246-3389-5103-9273 та №1246-3394-2389-3654 від 31.05.2018 [PERSON] було сплачено аліменти на користь [PERSON] у сумі 2500 грн та 2000 грн відповідно. 22.04.2019 відповідачем [PERSON] на рахунок Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова ГТУЮ у Харківській області було сплачено аліменти по ВП 56399334 у сумі 10000 грн (квитанція №1527-5326-8069-7379 від 22.04.2019) та аліменти по ВП 56399223 у сумі 11000 грн (квитанція №1527-5062-7528-8999 від 22.04.2019). Отже на 22.04.2019 заборгованість по аліментам на утримання неповнолітньої дитини та дружини погашена в повному обсязі. Суд не бере до уваги надані позивачем заперечення по справі №646/3929/17 та заяву про призначення експертизи у справі №646/3930/17, як такі, що не стосуються предмета доказування. Суд не приймає до уваги аргумент відповідача про наявність у нього тяжкої хвороби, як такий що не підтверджено доказами. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Зазначена стаття передбачає відповідальність за прострочення аліментів на утримання дитини, оскільки є складовою глави 15 Сімейного Кодексу України «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання». Отже положення ст.196 СК України взагалі не можуть бути застосовані до заборгованості по аліментам на утримання дружини до досягнення дитиною 3-річного віку, що стягується на підставі ст.84 СК України, яка в свою чергу є складовою глави 9 СК України «Права і обов`язки подружжя по утриманню». Тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дружини у розмірі 14\~228 грн. не ґрунтуються на вимогах закону та не підлягають задоволенню. Суду не надано доказів наявності домовленості між батьками, яка б свідчила про зобов`язання відповідача сплачувати аліменти на утримання сина. Оскільки рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07.03.2018 набуло законної сили 02.04.2019, то зобов`язання щодо сплати аліментів за рішенням суду виникло саме в квітні 2019 року за виключенням сплати аліментів в межах суми платежу за один місяць, який підлягає негайному виконанню. Відповідачем доведено, що такий платіж ним було здійснено 31.05.2018, тобто в той же місяць коли було видано виконавчий лист по рішенню Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07.03.2018, а в подальшому 22.04.2019 було погашено заборгованість по сплаті аліментів в повному обсязі, що спростовує прострочення строку сплати аліментів на утримання дитини, присуджених рішенням суду. За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність прострочення сплати аліментів на утримання дитини за рішенням суду, тому позовні вимоги в частині стягнення пені з відповідача на користь позивача за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 21\~431,80 грн задоволенню не підлягають. Питання щодо судового збору судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України, та оскільки позивач звільнений від його сплати на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір компенсується за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed