Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] (далі [PERSON]В.) звернулася до суду із вищенаведеним позовом до [PERSON] (далі [PERSON]В.)., який згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 березня 2018 року передана для розгляду судді Ходаківському М.П. (а.с. 1) В поданому позові [PERSON] просить стягнути з відповідача на її корить неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON] за виконавчим листом № 2-739/07 від 22 лютого 2007 року за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2017 року у розмірі 12054 грн. В обґрунтування доводів позову позивач посилається на те, що на підставі виконавчого листа № 2-739/07 від 22 лютого 2007 року, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON]В на її користь аліментів на утримання дитини [PERSON] у розмірі 300 грн. щомісячно. Відповідач більше десяти років злісно ухиляється від виконання покладеного на нього обовязку та не сплачує аліменти, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 41110 грн. Згідно із розрахунком неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2017 року складає 12054 грн. (а.с.2-3). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.24). До суду 30 березня 2018 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.25). Ухвалою судді від 02 квітня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів (а.с.26-27). Представник позивача, що діє на підставі договору про надання правової допомоги від 26 січня 2018 року (а.с.18-19), надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.36). Відповідач в судове засідання вдруге не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Ураховуючи, що відповідач належним чином повідомлявся про призначені у справі судові засідання, судом визнано за можливе розглянути справу за його відсутності і ухвалити заочне рішення суду за правилами ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Згідно з приписами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, який згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу було розірвано 24 лютого 2009 року (а.с.7). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.6), який проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2007 року було стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання його сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття у розмірі 300 грн. щомісячно, стягуючи аліменти на користь матері [PERSON], починаючи стягнення з 31 липня 2006 року (а.с.14). На виконання указаного рішення Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист, а постановою державного виконавця від 27 березня 2007 року було відкрито виконавче провадження (а.с.14-15). Згідно із довідкою-розрахунком заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом № 2-739/07 від 13 лютого 2018 року за № 3346549, яка була видана Соборним відділом ДВС м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській, станом на 31 січня 2018 року наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 41110 грн. (а.с.16). Статтею 180 СК України встановлено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 196 цього Кодексу У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до розяснень, наданих у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.\~196\~СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахування аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обовязку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобовязань. Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Внаслідок невиконання відповідачем свого обов'язку по сплаті аліментів, у нього виникла заборгованість зі сплати аліментів і позивачка звернулася до суду з вимогою про\~стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Оскільки судом встановлена неустойка за прострочення сплати аліментів, то відсутність своєї вини в її виникненні має доводити особа, яка сплачує аліменти. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем та перевіреного судом, сума неустойки за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2017 року за прострочення сплати аліментів становить 12054 грн. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 12054 грн. Оцінюючи усі докази, які було досліджені судом у ході судового розгляду в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову, у звязку з чим вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Обговорюючи питання розподілу судових витрат,

Outcome: approved