Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

У березні 2020 року [PERSON] звернулася із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Стислий виклад обставин за зміст позовних вимог. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 12 грудня 2016 року між нею та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого позивач надала відповідачу у борг грошові кошти у розмірі 70 000 грн., про що відповідачем написано розписку. Указаний розмір грошових коштів відповідач зобов`язався повернути до 12 березня 2017 року. Однак, не зважаючи на постійні вимоги позивача, у встановлений договором позики строк, [PERSON] грошові кошти не повернув. За таких обставин, позивач звертається із даним позовом, в якому просить стягнути із відповідача на свою користь грошові кошти за договором позики у розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) гривень. Також, позивач просить стягнути із відповідача інфляційн втрати у розмірі 19 187 (дев`ятнадцять тисяч сто вісімдесят сім) гривень 44 копійки та 3 % річних у розмірі 6 236 (шість тисяч двісті тридцять шість) гривень 71 копійка. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 22). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання її представник [PERSON] направив клопотання, в якому просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. За змістом п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням цієї статті. Обставини справи, встановлені судом. Згідно даних розписки 12 грудня 2016 року [PERSON] отримав у борг від [PERSON] грошові кошти у розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) гривень, які зобов`язався повернути до 12 березня 2017 року. У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач частково чи повністю повернув грошові кошти згідно договору позики. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пунктом ч. 5 ст. 11 ЦК України передбачено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно із ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу. Як передбачено ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, судом встановлено, що між сторонами укладений договір позики, за яким позичальник не повернув грошову позику у строки, передбачені договором. За таких обставин, розмір боргу у сумі 70 000 грн. підлягає стягненню із відповідач на користь позивача. У своїх вимогах позивач також просить стягнути із відповідача 3 % річних та розмір інфляційних втрат. Дослідивши дану вимогу, суд приходить до висновку, що вона також підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, на вимогу кредитора він зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із наданого позивачем розрахунку, який суд бере до уваги, вбачається, що за період з 12.03.2017 р. по 05.03.2020 р. розмір 3 % річних від простроченої суми становить 6236,71 грн., а втрати від інфляції за вказаний період - 19 187,44 грн. Таким чином, дослідивши матеріали справи та взявши до уваги всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а саме, стягнення із відповідача на користь позивача суми позики у розмірі 70 000 грн., 3 % річних у розмірі 6236,71 грн., втрати від інфляції у розмірі 19 187,44 грн. Щодо судових витрат. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Із матеріалів справи вбачається, що за пред`явлення даного позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, а позивач від сплати судового збору звільнена, то судовий збір у розмірі 954,24 грн (один відсоток від ціни позову) підлягає стягненню із відповідача на користь держави. На підставі викладеного, та

Outcome: approved