Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

У березні 2021 року в інтересах [PERSON] звернувся до суду адвокат Тивоненко Д.Р. з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] є батьком [PERSON] та на підставі виконавчого листа Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 25.05.2012 року № 2/0808/592/2012 сплачував аліменти на утримання сина в розмірі ј частини своїх доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач зарахований студентом Запорізького національного університету і навчається за контрактом на 1 курсі денної форми навчання, зі сплатою щорічно за навчання 18204,00 грн., термін закінчення 30.06.2024 року. Орієнтовний розмір щомісячних витрат позивача у ВНЗ на навчання становить 4717,00 грн., що складаються з витрат на харчування у ВНЗ в розмірі 2000,00 грн., витрат на проїзд до університету в розмірі 700 грн., витрати на засоби канцелярії, необхідні для навчання (зошити, ручки, папір, роздруківка та ксерокс тощо) в сумі 500 грн., 1517,00 грн. необхідна щомісячна сума для сплати навчання (18204,00 грн./12міс.) Позивач проживає сам, не працює, коштів, що надає мати не вистачає для належного забезпечення його навчання. Позивач у зв`язку із продовженням навчання має право на отримання від відповідача аліментів, у зв`язку з чим просить стягнути на його користь аліменти в розмірі ј частини від доходу відповідача щомісячно, на час навчання, але не більш ніж до 23 років. Представник позивача в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Також врахувати їх відповідь на відзив в якому зауважив, що довгий час сторони не спілкуються та про стан здоров`я відповідача та наявність іншої дитини позивач не обізнаний. Разом з тим, він не може погодитись із тим, щоб розмір його утримання був по відношенню до двох дітей відповідача різним, адже батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Щодо стану здоров`я відповідач не надав належних доказів, оскільки медичні документи надані ним за минулі роки, навіть не за останні п`ять років. Довідку про заробітну плату вважають такою, що містить неправдиву інформацію та її розмір занижений. Оскільки відповідач не надав суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, суд не має права самостійно зменшувати такі витрати. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, надав відзив в якому зазначив, що незважаючи на повноліття сини відповідач продовжував надавати матеріальну допомогу та припинив сплачувати аліменти лише після того, як йому повідомили про звернення із позовом до суду. Відповідач має неповнолітню дитину на утримання якої також з його заробітної плати утримуються аліменти в розмірі ј частини від його заробітку. Вважає, що позивачем завищені щомісячні витрати на навчання, враховуючи, що починаючи з 2019 року Запорізький національний університет навчався дистанційно. Щодо розрахунку судових витрат відповідач заперечує, оскільки при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин розрахунку. Посилаючись на рішення ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» де зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір, вважає, що вимоги позивача про стягнення правничої допомоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 1 600 грн. У зв`язку з тим, що на утриманні відповідача знаходиться ще одна дитина, та стан його здоров`я постійно потребує лікування, вважає доцільним призначити аліменти на утримання його сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/8 частини, від заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення останнім навчання, але не більше, чим до досягнення ним 23 років. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно ст.ст. 12, 13, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] . В свідоцтві про його народження Серія [NUMBER] виданого 12.11.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Запоріжжя, актовий запис № 389, батьком зазначений [PERSON] . Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 03.05.2012 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25.01.2012 року і до повноліття дитини. Відповідно до Договору № 877/20-БД про надання освітніх послуг між Запорізьким національним університетом та фізичною особою, [PERSON] надаються освітні послуги за денною формою навчання, строком 8 семестрів 2020/2021-2023/2024; спеціальність: Економіка, освітня програма «Економічна кібернетика». Відповідно до довідки ЗНУ № 2301-15/1308 від 17.09.2020 року виданої [PERSON] , термін закінчення вищого навчального закладу 30 червня 2024 року. У зв`язку з навчанням син потребує матеріальної допомоги, що визнається відповідачем. Щодо платника аліментів встановлено, що відповідач [PERSON] має не утриманні малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження Серія [NUMBER] , виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 624 від 12.06.2014 року. 22 лютого 2021 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя видано судовий наказ № 334/1196/21 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини заробітку платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.02.2021 року та до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] офіційно працевлаштований на АО «Мотор Січ», згідно довідок №241/3, 242/3 про доходи [PERSON] вбачається, що з вирахуванням податків, військового збору та аліментів протягом 2020 року він отримав дохід у розмірі 111203,25 грн., за його заявою відраховувались аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] у розмірі 25%, загальна сума сплачених аліментів становить 37067,50 грн. У 2021 році (станом на 01.05.2021) з вирахуванням податків, військового збору та аліментів дохід становив 40414,49 грн., за заявою [PERSON] у січні і лютому 2021 року відраховувались аліменти на користь [PERSON] у розмірі 25%, з березня 2021 року аліменти утримуються на користь [PERSON] по виконавчому листу. Таким чином, [PERSON] став повнолітнім [INFO] , після [PERSON] продовжував сплачувати аліменти на його утримання до лютого 2021 року включно. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч.1\~ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199\~СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч.1\~ст.200СК\~України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» від 15\~травня 2006\~року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток. Статтею 28 Конвенції про права дитини визначено, що дитина має право на освіту. При визначенні розміру аліментів, відповідно до вимог ст.ст.182,200 СК України, судом враховано матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини. Потреба позивача в матеріальній допомозі пов`язана з навчанням. Законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітню дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є працездатною особою, має змогу сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, що вбачається в тому числі з його заяви про часткове визнання позову. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача суд враховує, що позивач не працює, навчається у Запорізькому національному університеті на контрактній основі за денною формою навчання, стипендію не отримує, а також приймає до уваги фізичний стан відповідача, який має захворювання, у тому числі хронічні, про що суду надано ряд медичних документи, зокрема, виписний епікриз з історії хвороби № 1356 щодо перебування відповідача на стаціонарному лікуванні з 29.02.2020 року по 05.03.2020 року, матеріальний стан та розмір доходів відповідача, перебування на його утриманні малолітньої дитини. З урахуванням встановлених обставин, суд вважає за доцільне стягнути аліменти на користь позивача в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 23 березня 2021 року, на період навчання, але не більше як до досягнення сином [PERSON] 23 років, тобто до [INFO] . У відповідності до ст.430\~ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Щодо вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст..137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Представником позивача витрати на надання правової допомоги визначені договором про надання професійної правничої допомоги № 17/03 від 17.03.2021 року. Суду надано акт № 1 надання послуг до Договору № 17/03 від 17.03.2021 на загальну суму 6200,00 грн., з яких: консультація щодо можливості та доцільності вирішення справи у судовому порядку 3 години 2000,00 грн., складання позовної заяви 5 годин 2000,00 грн., підготовка до подачі позову до канцелярії суду, у тому силі роздрукування позову, добірка та сканування письмових доказів для подання позову, завіряння копій документів 2 години - 1\~000,00 грн., представництво інтересів клієнта в одному судовому засіданні 1200,00 грн. Також надано акт № 2 надання послуг до Договору № 17/03 від 17.03.2021 року на суму 2\~500,00 грн., з яких: складання відповіді на відзив (4 сторінки, з яких перша найменування сторін), 5 годин 2000,00 грн., підготовка до подачі відповіді на відзив до канцелярії суду, у тому числі: роздрукування відповіді на відзив, добірка та сканування письмових доказів для додавання до відповіді на відзив, завіряння копії документів (відповідь на відзив сформована в системі «Електронний суд» до якої долучені незавірені копії свідоцтва адвоката 2 стор., поштовий чек на ім`я [PERSON] та зазначений акт № 2), 1 година 500 грн. Враховуючи обґрунтованість доводів клопотання відповідача щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, їх не співмірністю із складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами), з їх обсягом, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3000,00 грн., що на думку суду буде відповідати засадам співмірності. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі з 908,00 грн.

Outcome: partial