Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, уточнивши позовні вимоги, просив встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON], померлим 08.02.2016 року, як двоюрідними братами; встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті батька [PERSON], померлого 18.06.1989 року; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], що помер 08.02.2016 року, на садибу за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Високогірна, 93, що складається з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 64,0 кв.м., житловою площею 37,2 кв.м., господарчого блоку літ.Б, ганку літ.б, огорожі №1. В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що його мати [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] мала рідного брата [PERSON], [INFO]. У звязку з відсутністю у позивача свідоцтв про народження його матері та її брата, останній звернувся до Державного архіву Дніпропетровської області з заявою про отримання копій актових записів про їх народження, проте отримав відповідь, що актових записів про народження [PERSON] у 1927 році та [PERSON] у 1931 році немає. [PERSON] помер 18.06.1989 року та після його смерті єдиний син [PERSON] фактично прийняв спадщину, яка складалась з домоволодіння (садиби), за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Високогірна, 93. [PERSON] закінчення будівництва даної садиби [PERSON] не оформив належним чином право власності на збудований житловий будинок. Двоюрідний брат позивача - [PERSON] помер 08 лютого 2016 року. У звязку з тим, що [PERSON] був одиноким, не мав дружини та дітей, також не мав рідних братів та сестер, крім нього, двоюрідного брата, а тому, позивач є спадкоємцем пятої черги спадкоємців за законом. Проте, у звязку з відсутністю документів, які б підтверджували родинні відносини позивача зі спадкодавцем та у звязку з відсутністю реєстрації права власності за спадкодавцем на нерухоме майно, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з чим, позивач вимушений звернутись до суду. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності. Вислухавши представника позивача, заперечення представника відповідача, свідків, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України судовим порядком можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлено, що 08 лютого 2016 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №669360 виданим Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №446 (арк.с.7). Як вбачається з свідоцтва про народження серії ІІ-УР №231096 від 10.08.1955 року, померлий [PERSON], народився 05.04.1954 року, його батьками є: [PERSON] та [PERSON] (арк.с.10). Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-УР №931206 від 16.03.1961 року, позивач [PERSON], народився 23 лютого 1961 року у м.Дніпропетровську, його батьками є: [PERSON] та [PERSON] (арк.с.11). Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00016596083 від 27.04.2016 року, дівоче прізвище матері позивача [PERSON] зазначено як «Шпітько» (арк.с.12). Відповідно до відповіді Державного архіву Дніпропетровської області від 17.02.2016 року, книги реєстрації актів цивільного стану Краснопільської селищної ради за 1927 рік зберіганні в архіві відсутні, тому надати копію актового запису про народження [PERSON] неможливо. В алфавітних покажчиках до книг реєстрації актів цивільного стану із записами про народження за 1927 рік [PERSON] не зазначений (арк.с.20). Згідно відповіді Державного архіву Дніпропетровської області Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 26.02.2016 року, у книгах реєстрації актів цивільного стану по Краснопільській сільраді Дніпропетровського району (нині в межах м.Дніпропетровська) за 1931 рік, які є на зберіганні в архіві, актового запису про народження [PERSON] немає (арк.с.20). Так, мати позивача - [PERSON] та її брат - [PERSON] померли, що підтверджується відповідними свідоцтвами про смерть (арк.с.8,9). Обставини того, що [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] були братом та сестрою, підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], допитані, кожен окремо, в судовому засіданні. Крім того, зазначені свідки також повідомили, що позивач займався похованням свого двоюрідного брата [PERSON], оскільки інших родичів останній не мав. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених зазначеними свідками, даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання обєктивно підтверджуються зібраними у справі доказами. Встановлено, що 24 березня 2016 року за заявою [PERSON] було заведено спадкову справу №199/2016 на майно померлого 08 лютого 2016 року двоюрідного брата [PERSON], проте, постановою державного нотаріуса Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 09.08.2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: м.Дніпро (раніше Дніпропетровськ), вул.Високогірна, буд.93, після померлого 08.02.2016 року двоюрідного брата [PERSON], у звязку з відсутністю документів, які б підтверджували родинні відносини позивача зі спадкодавцем та у звязку з відсутністю реєстрації права власності за спадкодавцем на нерухоме майно (арк.с.21). Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] були братом та сестрою, суд вважає можливим встановити факт, що син [PERSON] - [PERSON] та син [PERSON] - [PERSON] є двоюрідними братами. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії ІV №271838 від 19.06.1989 року, [PERSON] помер 18 червня 1989 року, актовий запис №716 (арк.с.9). Згідно акту голови земельної комісії колгоспу ім.Жданова Краснопільської сільської ради, у 1953 році по рішенню правління колгоспу було безстроково відведено присадибну ділянку по вул.Українській, 47-а забудовнику [PERSON] (арк.с.24). В подальшому була змінена адреса земельної ділянки з вул.Української, №47-а на вул.Високогірну, №93. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] у 1953 році замовив проект будівництва житлового будинку, який узгодив з Дніпропетровським райкомунгоспом, що підтверджуються актом відводу землі, схематичним планом, проектом будівництва (арк.с.24, 25, 26). Технічним паспортом, складеним 23 березня 2016 року фізичною особою-підприємцем [PERSON] підтверджується, що впродовж з 1953 року по 1982 рік на виділеній земельній ділянці будувалась садиба (арк.с.13-16). Згідно п.3 Постанови Кабінету Міністрів України за №1035 від 09.09.2009 року «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт», підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки садибного типу, дачні та садові будинки з господарськими спорудами і будівлями, споруджені до 5 серпня 1992 року, є висновок про технічний стан будинку (будівлі) документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташовані зазначені об'єкти будівництва. Відповідно до технічного висновку по результатам обстеження про правильне будівництво і відповідності будівельним нормам і правилам від 23.03.2016 року складеного експертом по технічному обстеженню будівель та споруд [PERSON] (кваліфікаційний сертифікат серії АЕ №002068 від 04.04.2013 року), будівництво житлового будинку літ.А-1 з прибудовою А1-1 (64,0 кв.м.), господарчого блоку літ. Б (33,0 кв.м.) за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Високогірна, 93, виконано правильно, відповідає вимогам державних будівельних норм і правил, встановлена можливість надійної та безпечної експлуатації, всі несучі конструкції, відносяться до ІІ категорії технічний стан задовільний. Згідно відповіді КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» ДОР від 07.04.2016 року №4421, станом на 31.12.2012 року відсутні відомості про реєстрацію права власності за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Високогірна, буд.93 (арк.с.23). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON], відкрилася спадщина на домоволодіння, яке розташоване за адресою: м.Дніпро (раніше м.Дніпропетровськ), вул.Високогірна, буд.93. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії ІV №402127 від 21.07.1991 року, [PERSON] померла 04 липня 1991 року, актовий запис №924. Отже, спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] був син померлого - [PERSON], який за час свого життя не звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але фактично вступив в управління спадковим майном, згідно з приписами ст.549 ЦК УРСР, оскільки на момент смерті свого померлого батька, він мешкав разом із ним, що підтверджується домовою книгою (арк.с.27) та довідкою №627 виданою 01.08.2016 року Головою квартального комітету №49 (арк.с.28). Двоюрідний брат позивача - [PERSON] помер 08 лютого 2016 року (арк.с.7), після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок №93, що розташований за адресою: м.Дніпро (раніше м.Дніпропетровськ), вул.Високогірна, буд.93. Заповіту [PERSON] не залишив. Відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. В судовому засіданні встановлено, що спадкоємцем п'ятої черги за законом після смерті двоюрідного брата є позивач - [PERSON], оскільки інших близьких родичів, крім нього, у [PERSON] не було. Постановою державного нотаріуса Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 09.08.2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: м.Дніпро (раніше м.Дніпропетровськ), вул.Високогірна, буд.93, після померлого 08.02.2016 року двоюрідного брата [PERSON], у звязку з відсутністю документів, які б підтверджували родинні відносини позивача зі спадкодавцем та у звязку з відсутністю реєстрації права власності за спадкодавцем на нерухоме майно (арк.с.21). Відповідно до вимог статті 328 ЦК України, - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст.1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин, суд вважає законними вимоги позивача щодо визнання за ним право власності на садибу за адресою: м.Дніпро (раніше м.Дніпропетровськ), вул.Високогірна, 93, що складається з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 64,0 кв.м., житловою площею 37,2 кв.м., господарчого блоку літ.Б, ганку літ.б, огорожі №1 в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідного брата [PERSON], який помер 08.02.2016 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved