Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] в с. Комаргород Томашпільського району Вінницької області, після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за заповітом і звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на домоволодіння, тому з даним позовом вона змушена звернутись до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак, надіслала на адресу суду заяву в якій просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача Комаргородськорї сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, однак голова сільської ради надіслав до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути за відсутності представника сільської ради, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Комаргород Томашпільського району Вінницької області помер [PERSON] (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є донькою покійного [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Позивач 15 жовтня 1998 року уклала шлюб з [PERSON] , взявши прізвище чоловіка [PERSON] (а.с10). Згідно довідки № 317 від 14 березня 2019 року, виданої виконавчим комітетом Комаргородської сільської ради Томашпільського району після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з права на житловий будинок з по господарськими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] спадкоємцем за заповітом залишилася дочка [PERSON] , яка на протязі шести місяців все спадкове майно прийняла (а.с.17). Як вбачається з заповіту від 15 травня 2006 року, [PERSON] усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все, що буду належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом в тому числі житловий будинок з по господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] заповідає [PERSON] (а.с.7). В довідці про показники об`єкта нерухомого майна № 47 від 28 лютого 2019 року, виданої КП «Могилів-Подільське МБТІ», станом на 31.12.2012 року вказано, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] До складу спадкового майна входить житловий будинок літ «А», веранда літ «а», прибудова літ «А1», літня кухня літ «Б», огорожа, хвіртка, ворота 1-3 (а.с. 11). Рішенням № 18 від 10.12.2015 року 3 сесії 7 скликання Комаргородської сільської ради Томашпільського району вулицю Комунарську перейменовано на вулицю Сонячна (а.с.24). У виписках з погосподарської книги за 1983 1985, 1991 1995, 2016-2020 роки вказано, що членом домогосподарства по [ADDRESS] , записаний першим голова домогосподарства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] року (а.с.18 23). Згідно довідки, виданої Томашпільською районною державною нотаріальною конторою № 82/0231 від 26 березня 2019 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] відмовлено, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на домоволодіння (а.с. 25). Повідомленням Томашпільської державної нотаріальної контори № 88/0116 від 29 березня 2019 року передбачено, що спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заведена (а.с.30). До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась [INFO] в день смерті спадкодавця [PERSON] В цей час діяв ЦК України 2003 року. Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до положень ч.3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За наведених обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] Відповідно до ч. 1ст. 142 ЦПК Україниу разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно з квитанції ПриватБанк № 0.0.1303921459.1 від 21 березня 2019 року, позивачем [PERSON] за подання позову до суду було сплачено судовий збір в сумі 790 гривень 54 коп. Враховуючи, що відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 395 грн. 27 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved