Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

У вересні 2016 р. заявник звернулася до суду із зазначеною заявою, просить суд встановити факт смерті її тітки [PERSON], посилаючись на ті підстави, що [PERSON] померла [INFO] документами, що підтверджує факт смерті [PERSON] є свідоцтво про смерть серії [NUMBER] та довідка про причину смерті №106//у №23 від 27.04.2016. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у заяві. Зацікавлена особа у судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином шляхом телефонограми. Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності заінтересованої ооби на підставі наявних у справі доказів. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 256 ЦПК України суд встановлює юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що заявник є племінницею [PERSON], оскільки мати заявниці є рідною сестрою померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] мати якої [PERSON], серія [NUMBER]; свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], батьки якої [PERSON] та [PERSON]; свідоцтвом про народження [PERSON] батьки якої [PERSON] та [PERSON]; свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER]; свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки про причин смерті №106/у№23 від 27.04.2016 [PERSON] померла від серцево-судинної недостатності. Згідно свідоцтва про захоронення №23712 [PERSON] була похоронена 29.04.2016 у м. Єнакієве, Донецької обл. Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся до Святошинського РАЦС ГТУЮ у м. Києві для державної реєстрації смерті [PERSON], яка померла [INFO], однак надано відмову у державній реєстрації, оскільки заявником для підтвердження факту смерті, пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» зареєстрованим у МЮУ 25.10.2006 за №1150/13024. Згідно ст. 2571 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст.17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 09.09.2011 року), підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Відповідно п. 8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Оскільки реєстрація смерті в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилася, то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті громадянки [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved