Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

У березні 2015 року позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом в обґрунтування якого зазначив, що 26.06.2013 року між ним та відповідачем ПАТ Європейський промисловий банк було укладено догові № 26354001500958 про банківський вклад Надійний. Відповідно до договору позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний рахунок грошові кошти у сумі 23557.30 дол. США, строком до 06.07.2014 року на умовах та порядку визначених в договорі. 24.02.2014 року позивач повідомив відповідача про свій намір повернути грошовий вклад, шляхом подання відповідачу письмової заяви, але його звернення відповідач проігнорував, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом Посилаючись на викладене [PERSON] просить суд стягнути з ПАТ Європейський промисловий банк на його користь суму внесених на депозитний рахунок, яка станом на 05.03.2015 року складає 10639.04 дол. США. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, представник позивача [PERSON] надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі письмових доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши надані суду письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов є таким, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що 26 червня 2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Європейський промисловий банк» був укладений договір №26354001500958 банківського вкладу Надійний». Відповідно до п. 1.1. [PERSON] прийняв від Вкладника строковий депозит в сумі 23557,30 доларів США на строк до 06.07.2014р. Згідно п. 3.1 [PERSON] Вкладник зобов'язався протягом трьох робочих днів з дати укладання [PERSON] внести готівкою або перерахувати з іншого власного вкладного (депозитного) або поточного рахунку грошові кошти в сумі, зазначеній у п.1.1 [PERSON], на вкладний рахунок №26354001500958 в ПАТ «Європромбанк». Датою зарахування коштів на банківський вкладний рахунок є дата фактичного надходження коштів на рахунок. На виконання умов п.3.1 [PERSON] [PERSON] вніс грошові кошти в розмірі 23557,3 доларів США на вкладний рахунок, про що свідчить платіжне доручення в іноземній валюті від 26.06.2013р. П. 3.2 [PERSON] передбачає, що сторони мають право ініціювати дострокове розірвання [PERSON], а також порушувати питання щодо зміни умов його виконання. Для дострокового розірвання дії цього [PERSON] Вкладник зобов'язаний повідомити про це [PERSON] шляхом подання заяви не пізніше ніж за 2 робочих дні до дати отримання коштів, зазначеної в заяві. Позивач виявив бажання реалізувати своє право, передбачене п.3.2 [PERSON], тобто повернути свій вклад до закінчення строку дії [PERSON], з цією метою 24 лютого 2014р. звернувся з письмовою заявою до Банку за вхідним номером 108/026 від 24.02.2014р. Таким чином, за умов [PERSON] 26 лютого 2014р. зобов'язаний був виплатити [PERSON] суму його вкладу в розмірі 23557,30 доларів США та суму відсотків, перераховану в зв'язку з достроковим розірванням договору та поверненням вкладу. Станом на 05.03.2015 року сума не повернутого вкладу складає 10639.04 дол. США. Згідно з п. 2.4 Положення про порядок здійснення банками України владних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами» затвердженого Постановою Правління НБУ від 03.12.2003 № 516, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від іншої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові цю суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, установлених договором. Пунктами п.п.3.3 Положення про порядок здійснення банками України владних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами» затвердженого Постановою Правління НБУ від 03.12.2003 № 516, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1058 Цивільного Кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплатити вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч. 1 ст. 1060 Цивільного Кодексу України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). [PERSON] може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу, відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Згідно зі ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується в тому числі виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до положень ст. 99 Конституції України, ст.ст. 192, 533 ЦК України, статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» та статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» зазначено, що при укладенні депозитного договору в доларах чи іншій валюті, а також при наявності у банку ліцензії, яка дозволяє йому здійснення операцій з валютними цінностями, заборгованість банку перед клієнтом за депозитним зором має бути повернута останньому добровільно чи судовому порядку саме в іноземній валюті вкладу, а не національній валюті гривні. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту, а позов до задоволення шляхом зобов'язання відповідача повернути позивачу суму банківського вкладу в розмірі 10639.04 дол. США відповідно до умов договору № №26354001500958 про банківський вклад (депозит) Надійний. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в прибуток держави належить стягнути судовий збір у розмірі 2415.06 грн.

Outcome: approved