overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

у вересні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, вказуючи, що син знаходиться на її утриманні, а відповідач ніякої допомоги на утримання сина [PERSON] не надає, тому звернулася до суду. В судове засідання сторони не з'явилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі. Також сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими зареєстровано 19 вересня 1998 року . Згідно довідки Гадяцької міської ради [PERSON] проживає з матір'ю та батьком. Відповідно довідки НГВУ «Полтаванафтогаз» [PERSON] отримує середньомісячну заробітну плату в сумі 5373,37 грн. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як батько зобов'язаний утримувати неповнолітнього сина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

у вересні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача, вказуючи, що син знаходиться на її утриманні, а відповідач ніякої допомоги на утримання сина [PERSON] не надає, тому звернулася до суду. [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що з відповідачем не проживає 3 місяці, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому змушена звернутись до суду. [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, вказав, що бажає аби аліменти офіційно відраховувались з його заробітної плати. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить розписка в матеріалах справи. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки Веприцької сільської ради [PERSON] проживає з матір'ю та батьком. Рішенням Гадяцького районного суду від 27 квітня 2007 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку відповідача. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як батько зобов'язаний утримувати неповнолітнього сина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

у вересні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що навчається, вказуючи, що вона навчається у державному навчальному закладі «Гадяцьке вище професійне аграрне училище», знаходиться на утриманні своєї матері [PERSON] Батько позивача [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, тому вимушена звернутися до суду для стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку. [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення в матеріалах справи, причину неявки відповідач суду не повідомив. Третя особа [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення в матеріалах справи, причину неявки відповідач суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 25 лютого 1998 року в м.Гадяч, її батьками є [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими розірвано 22 березня 2013 року. Згідно довідки державного навчального закладу «Гадяцьке вище професійне аграрне училище» [PERSON] навчається в даному закладі на першому курсі, закінчує навчання 30 червня 2018 року. Суд встановив, що між сторонами існували сімейні правовідносини. Відповідно ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання до 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити, так як батько зобовязаний утримувати свою повнолітню дочку, що навчається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

у вересні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка навчається, вказуючи, що вона навчається у Полтавському національному педагогічному університеті, знаходиться на утриманні своєї матері [PERSON] Батько позивача [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, тому вимушена звернутися до суду для стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку. В судове засідання сторони не з'явилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі. Також сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Третя особа [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Книшівка Гадяцького району, її батьками є [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими розірвано 27 квітня 1999 року. Згідно довідки Полтавського національного педагогічного університету ім. В.Г. Короленка [PERSON] навчається в даному закладі на другому курсі, закінчує навчання 30 червня 2019 року. Суд встановив, що між сторонами існували сімейні правовідносини. Відповідно ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання до 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити, так як батько зобов'язаний утримувати свою повнолітню дочку, що навчається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26.08.2006 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З початку 2008 року разом із відповідачем не проживають, дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, у звязку з чим вона вимушена звернутись до суду із зазначеним позовом. Позивач до судового засідання не з`явилася, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач до судового засідання не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі ? частини з усіх його видів заробітку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.08.2006 року. 07 вересня 2010 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с. 7). Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.6) Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні матері, батько дитини матеріально не утримує сина в добровільному порядку. Згідно ст.180,181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ст.182,183,Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі ? частини своїх доходів на утримання сина, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає вимогам ст. 182 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

у вересні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, вказуючи, що син навчається у професійно-технічному училищі № 44 м. Миргород, знаходиться на її утриманні. Сімя перебуває в скрутному матеріальному становищі, так як вона є інвалідом І групи. Батько сина [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому вимушена звернутися до суду для стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовну заяву [PERSON] підтримав, суду пояснив, що в даний час [PERSON] навчається, йому потрібні кошти на проживання, харчування та інші потреби. Його мати є інвалідом І групи і не може самостійно нести всі необхідні витрати, тому просив стягти з [PERSON] аліменти на утримання сина позивача [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення в матеріалах справи, причину неявки відповідач суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення в матеріалах справи. Судом встановлено, що [PERSON] народився 10 вересня 1998 року в м. Гадяч, його батьками є [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими розірвано 19 квітня 2001 року. Згідно довідки професійно-технічного училища № 44 м. Миргород [PERSON] навчається в даному закладі на другому курсі, закінчує навчання 28 лютого 2017 року. Відповідно довідки регіональної філії «Південна залізниця» [PERSON] отримує середньомісячну заробітну плату в сумі 4468,62 грн. Суд встановив, що між сторонами існували сімейні правовідносини. Відповідно ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання до 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити, так як батько зобовязаний утримувати свого повнолітнього сина, що навчається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. З батьком позивач вже тривалий час мешкають окремо та інколи спілкуються в телефонному режимі. За рішенням суду з нього було стягнуто аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття. На даний час [PERSON] є студенткою 2 курсу Харківського національного економічного університету ім. С. Кузнеця та навчається на денному відділенні факультету менеджменту і маркетингу, та потребує матеріальної допомоги. Строк навчання до 30 червня 2019 року. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач проти позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до слідуючого. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. (а.с.6). [PERSON] є повнолітньою. Вона навчається в Харківського національного економічного університету ім. С. Кузнеця та навчається на денному відділенні факультету менеджменту і маркетингу, строк навчання до 30 червня 2019 року, що підтверджується довідкою (а.с.7) і потребує додаткових коштів. У відповідності ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд допускає до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначає, що 04.12.1980 року вона, її чоловік [PERSON] та син [PERSON] отримали ордер на квартиру за адресою: [ADDRESS] та вселилися у це житло. [INFO] року її чоловік - [PERSON] помер. На сьогодні в указаній квартирі крім неї зареєстровані син [PERSON] та онука [PERSON], яка з 25.08.2009 року забравши всі свої речі виїхала із спірної квартири. Оскільки [PERSON] виїхала зі спірної квартири в 2009 році в невідомому їм напрямку, забравши свої речі, позивачка просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] У судове засідання позивачка не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином шляхом направлення повістки на зареєстроване місце проживання, тому відповідно до ст. 74 ЦПК України вважається такою, що повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що на підставі ордеру № 061939 від 04.12.1980 року квартиру за адресою: [ADDRESS], надано у користування [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Із довідки за Формою 3 від 04.11.2011 року № 1463 вбачається, що в квартирі [ADDRESS], зареєстровані [PERSON] (наймач), [PERSON] (син), [PERSON].(онука) (а.с. 6). Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.11.2006 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 7). Зі змісту заяв сусідів [PERSON] від 08.06.2016 року, вбачається, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає с 25.08.2009 року (а.с. 9-11). Відповідно до змісту ст. 71. 72 ЖК УРСР право на звернення до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням має тільки наймодавець або наймач жилого приміщення щодо членів його сім'ї. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, провадиться в судовому порядку внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців без поважних причин. Враховуючи, що судом установлено на підставі зібраних по справі доказів те, що [PERSON] зареєстрована у спірній квартирі, однак фактично в ній не проживає без поважних причин з серпня 2009 року, суд дійшов висновку про те, що відповідачка підлягає визнанню такою, що втратила право користування жилим приміщенням у спірній квартирі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просила шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 06.05.1990 року Міським Палацом одруження м. Горлівки, актовий запис №1063 розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності (а.с.17), позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.26), у відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, що був зареєстрований 06.05.1990 року Міським Палацом одруження м. Горлівки, актовий запис №1063 (а.с.8). Шлюбні стосунки позивач та відповідач з 2011 року не підтримують, сімейні відносини припинені, домашнього господарства не ведуть. Неповнолітніх дітей та майнових суперечок сторони не мають. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Зясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання на період навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона є дочкою відповідача по справі [PERSON] На теперішній час вона навчається у Маріупольському вищому металургійному професійному училищі за спеціальністю «Технік» зі строком навчання до 30 червня 2018 року. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання на період навчання не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання на період навчання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісяця до закінчення нею навчання. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у звязку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 червня 1998 року народилась позивачка, батьком якої є відповідач у справі [PERSON]. Вона мешкає разом з матірю в м.Маріуполі по вул.Братній,96 та знаходиться на повному її утриманні. Позивачка навчається у Маріупольському вищому металургійному професійному училищі за спеціальністю «Технік» зі строком навчання до 30 червня 2018 року. Згідно з ч.1,2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ч.1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, беручи до уваги матеріальне становище платника аліментів та повнолітньої дитини, їх стан здоровя, склад їх сімей, вважає необхідним задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання на період навчання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до закінчення нею навчання, а саме до 30 червня 2018 року. Приймаючи до уваги, що позивачка була звільнена від сплати судових витрат при поданні позовної заяви, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до павелій О.А. про розірвання шлюбу, вказуючи, що їх сімейне життя не склалося через постійні конфлікти, які виникали через образи та інше, внаслідок чого між ними припинилися шлюбні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. Позивач просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач також просив розглянути справу за його відсутності, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, в тексті якої зазначив, що проти позову позивача не заперечує. Ця заява відповідача приєднана судом до матеріалів справи. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 12 грудня 1992 року у Суворовському відділі РАГС м.Одеси, актовий запис № 1299; у сторін це перший шлюб; від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Як вказує позивач, сімейне життя між нею і відповідачем не склалося, через постійні конфлікти, які виникали через образи та інше, внаслідок чого між ними припинилися шлюбні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. Крім того, як зазначають сторони у своїх адресованих суду письмових заявах, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з жовтня 2015 року, строки для примирення їм не потрібні, й після розірвання шлюбу їх дитина залишатиметься проживати з матірю позивачем [PERSON]. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, яка встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Романівської селищної ради Романівського району Житомирської області, в якому зазначила, що 10 лютого 2016 року помер її батько [PERSON], внаслідок\~ чого відкрилася спадщина. Посилаючись на те, що\~ вона є спадкоємцем [PERSON], однак, у встановлений законом строк не подала нотаріусу заяву про прийняття даної спадщини, оскільки вона протягом тривалого часу перебувала на лікуванні, позивач просить визначити їй додатковий строк для подачі такої заяви.\~ Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 26 жовтня 2016 року було замінено первісного відповідача на належного [PERSON], який є спадкоємцем [PERSON] В судове засідання сторони та їх представники не з'явилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити, а відповідач позов визнав. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 1269, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272 частини 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення.

Outcome: approved