Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

У вересні 2013 року ТОВ «Ізвєстія в Україні» звернулося до суду із зазначеними вимогами до відповідачки мотивуючи їх тим, що внаслідок неправомірних дій відповідачки, які виразились у незаконному заволодінні належним позивачу доменним ім'ям «izvestia.com.ua», допущено порушення прав товариства як власника доменного імені. Посилаючись на вищевикладені обставини, представник позивача просив суд визнати за ТОВ «Ізвєстія в Україні» право на володіння та користування доменним ім'ям «izvestia.com.ua» та зобов'язати вчинити дії щодо реєстрації доменного імені за ТОВ «Ізвєстія в Україні». Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, на адресу суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка та представник третьої особи у судове засідання не з'явилися, про час та місце його проведення повідомлялися належним чином. Суд визнав можливим проводити судове засідання за відсутності відповідачки та представника третьої особи у заочному порядку, оскільки представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що між ТОВ «Ізвєстія в Україні» та ТОВ «Дабл-ю Нет Україна» 19 липня 2012 року укладено договір № Д-4887-07/12 на надання сервісу доменних імен. Згідно умов вказаного договору за ТОВ «Ізвєстія в Україні» було зареєстровано доменне ім'я «izvestia.com.ua» (веб-сайт в мережі Інтернет www.izvestia.com.ua). Як вбачається з матеріалів справи, згідно наказу генерального директора ТОВ «Ізвєстія в Україні» № 30-К від 01 серпня 2007 року, відповідачку призначено на посаду редактора проекту. У подальшому наказом генерального директора ТОВ «Ізвєстія в Україні» № 51 від 24 жовтня 2007 року, відповідачку на підставі її заяви переведено із займаної посади на посаду головного редактора. 03 березня 2013 року відповідачка без відома позивача, з використанням бланку та печатки товариства, надіслала до реєстратора ТОВ «Дабл-ю Нет Україна» заяву про переведення спірного доменного імені на своє ім'я. На підставі вказаної заяви, між відповідачкою та ТОВ «Дабл-ю Нет Україна» укладено договір № Д-5485-03/13 від 04 березня 2012 року, відповідно до умов якого відповідачка отримала право реєстратора домену «izvestia.com.ua», що підтверджується наявною в матеріалах справи копією листа директора ТОВ «Дабл-ю Нет Україна» Вих. № 445-08/2013 від 16 серпня 2012 року (а.с. 14). Разом з тим, 21 березня 2013 року відповідачка повідомила ТОВ «Дабл-ю Нет Україна» про розірвання укладеного між ними 04 березня 2013 року договору № Д-5485-03/13 та переведення доменного імені «izvestia.com.ua» на обслуговування до нового реєстратора - IMENA.UA, а саме ТОВ «Інтернет Інвест». Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 490 ЦК України, одним із майнових прав на комерційне найменування є право перешкоджати іншим особам неправомірно використовувати комерційне найменування, в тому числі забороняти таке використання. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач посилається на те, що відповідачка без відома та дозволу позивача неправомірно заволоділа доменним ім'ям, внаслідок чого позбавила позивача права володіння та користування спірним доменом та, відповідно належним останньому веб-сайтом в мережі Інтернет www.izvestia.com.ua у власній господарській діяльності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту прав та інтересів може бути визнання права та відновлення становища, яке існувало до порушення. Таким чином, оскільки в ході розгляду справи встановлено та позивачем доведено, що відповідачка без відома та дозволу позивача неправомірно заволоділа доменним ім'ям, внаслідок чого порушила право позивача на володіння та користування спірним доменом та належним позивачу веб-сайтом в мережі Інтернет www.izvestia.com.ua, позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі - 229,40 грн.

Outcome: approved