Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження на тимчасово окуповані території України, а саме факту народження [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], дитини жіночої статі, 31.01.2015 року в м. Шахтарськ Донецької області. В обґрунтування вимог зазначила, що вона з 15.03.2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], 31.01.2015 року вона перебуваючи на тимчасово окупованій території в Харцизькій міській лікарні м. Харцизька народила дівчинку. 02.03.2016 року заявниця звернулася до Іллічівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області з метою отримання свідоцтва про народження, на що отримала письмову відмову. На підставі викладеного заявниця звернулася до суду з зазначеною заявою про встановлення факту народження нею дитини жіночої статі, [INFO] в м. Харцизьк. Заявниця, та заінтересована особа в судове засідання не зявились, надали на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серія І-НО №308516 від 15.03.2013 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.03.2013 року, про що зроблений відповідний актовий запис №27. Згідно з медичним свідоцтвом про народження від 31.01.2015 року №71/51 виданого центральною міською лікарнею м. Харцизька форми №103/у, [PERSON] 31.01.2015 року, народила дитину жіночої статі в м.Шахтарськ. Згідно обмінної карти пологового будинку та щоденника відвідувань вбачається, що заявниця [PERSON] перебувала на обліку в Центральній міській лікарні за станом вагітності. Відповідно до відповіді Іллічівського відділу ДРАЦС Маріупольского міського управління юстиції у Донецькій області від 02.03.2016 року №515/4.3-30 на звернення [PERSON]. їй було повідомлено про неможливість проведення державної реєстрації народження дитини на підставі документів, виданих на тимчасово окупованій території України. Згідно довідки від 29.02.2016 року №1412026396 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на [PERSON], [INFO], [PERSON]П зареєстрована за адресою: [INFO]. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1 ст. 144 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Приписами п.1 та п.7 ч. 1ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у звязку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Оскільки реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, та відсутні належні документи закладу охорони здоров'я встановленого зразка України, що підтверджує факт народження, суд вважає, що є підстави в судовому порядку встановити факт народження, необхідний заявнику для державної реєстрації народження дочки.

Outcome: approved