Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з названим позовом, у якому зазначив, що 26.12.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладений договір №014/83457/85/87391, за яким банк надав [PERSON] кредит у розмірі 145145 доларів США. У якості забезпечення виконання умов зазначеного кредитного договору [PERSON] за іпотечним договором від 26.12.2007 р. передав банку в іпотеку земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану за адресою: [ADDRESS]. Згідно з умовами Договору про відступлення прав вимоги від 31.08.2016 р. він, тобто позивач, набув права вимоги до [PERSON] за кредитним та іпотечним договорами. Розмір боргу за кредитним договором станом на 31.08.2016 р. за тілом кредиту і процентами становить 8 094 808 грн. 30 коп., та за пенею 1 531 203 грн. 30 коп. і складається з: - заборгованості за кредитом -3 641 493 грн. 70 коп.; - заборгованості за процентами -4 453 314 грн. 60 коп.; - заборгованості за пенею - 1 531 203 грн. 30 коп. За умовами договору про відступлення прав за іпотечним договором він набув також права іпотекодержателя за іпотечним договором. Після цього йому стало відомо, що на зазначену земельну ділянку, яка є предметом іпотеки, постановою АН №329811 державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 19 січня 2009 року був накладений арешт. Посилаючись, що арешт на земельну ділянку перешкоджає йому в реалізації права іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки, позивач просив скасувати арешт державного виконавця на земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Представник Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області просив розглянути справу без його участі. (а.с. 40-50) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а у разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Статтею 19 Закону України «Про заставу» і статтею 572 ЦК України встановлено, що в силу застави кредитор (заставодавець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» заставодержатель має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна у разі звернення стягнення на це майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями. При цьому ч. 3 ст. 54 зазначеного вище закону встановлено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: -виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; -якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Судом встановлено, що 26.12.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладений договір №014/83457/85/87391, за яким банк надав [PERSON] кредит у розмірі 145145 доларів США строком до 26.12.2027 р. зі сплатою 14,25% річних за користування грошовиви коштами. (а.с. 6-11) У якості забезпечення виконання умов зазначеного кредитного договору [PERSON] за іпотечним договором від 26.12.2007 р. передав банку в іпотеку земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану за адресою: [ADDRESS].( а.с. 12-14) Згідно з умовами Договору про відступлення прав вимоги від 31.08.2016 р. позивач, набув права вимоги до [PERSON] за кредитним та іпотечним договорами. При цьому розмір боргу за кредитним договором станом на 31.08.2016 р. за тілом кредиту і процентами становить 8 094 808 грн. 30 коп., та за пенею - 1 531 203 грн. 30 коп. і складається з: - заборгованості за кредитом -3 641 493 грн. 70 коп.; - заборгованості за процентами -4 453 314 грн. 60 коп.; - заборгованості за пенею - 1 531 203 грн. 30 коп. (а.с. 15-37) Постановою АН №329811 державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 19 січня 2009 року накладено арешт на належну на праві власності [PERSON] земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 38) Арешт на земельну ділянку перешкоджає позивачу в реалізації його права іпотекодержателя. З наведених підстав суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved