Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просив стягнути з відповідача 37103 грн. 81 коп. на відшкодування майнової шкоди, та 200000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої адміністративним правопорушенням. На обгрунтуваня своїх вимог посилався на ті обставини, що 02.08.2020 року близько 05 год. [PERSON] перебуваючи поблизу театру ім. Гоголя, по вул. Соборності у м. Полтаві пошкодив належний позивачу автомобіль марки «Ford Mondeo» реєстраційний номер [NUMBER] , а саме: розбив скло передніх дверей та завдав інших пошкоджень автомобілю, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, тобто вчиним адміністративне правопорушення, передбачене ст.. 173 КУпАП. Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 15 вересня 2020 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. на користь держави. Постанова набрала законної сили 02.10.2020 року. Позивач вказує, що даним адміністративним правопорушенням йому було завдано матеріальну та моральну шкоду, яку просить стягнути з відповідача на його користь. 26 квітня 2021 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з`явився, його адвокат Листопад Н.А. подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Як установлено в судовому засіданні, постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 15 вересня 2020 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. на користь держави. Постанова набрала законної сили 02.10.2020 року. Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 15 вересня 2020 року встановлено, що 02.08.2020 року близько 05 год. [PERSON] перебуваючи поблизу театру ім. Гоголя, по вул. Соборності у м. Полтаві пошкодив належний позивачу [PERSON] автомобіль марки «Ford Mondeo» реєстраційний номер [NUMBER] , а саме: розбив скло передніх дверей та завдав інших пошкоджень автомобілю, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, тобто вчинимв адміністративне правопорушення, передбачене ст.. 173 КУпАП. Відповідно до аварійного сертифікату № 03/2021 від 14.03.2021 року, виданого ФОП [PERSON] , кваліфікаційне свідоцтво № 12ПК 08751177/026176 від 27.05.2020 року вартість (розмір) заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Ford Mondeo» реєстраційний номер [NUMBER] складає - 37103, 81 грн. За таких обставин, загальна сума збитків, завданих [PERSON] внаслідок дій [PERSON] , становить 37103 грн. 81 коп. Відповідно до ч. 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, ті обставини, що позивачу були завдані матеріальні збитки у вигляді пошкодження його автомобіля з боку відповідача, доказуванню не підлягають. За таких обставин, судом установлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу відшкодування шкоди, заподіяної в результаті вчинення адміністративного правопорушення, які регулюються положеннями ст. ст.. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України. Статтями 1166, 1167 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Судом встановлено, що шкода майну позивача завдана внаслідок винних дій відповідача [PERSON] , і тому суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 37103 грн. 81 коп. Відповідно до вимог 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зазначає, що відповідач не надав заперечень проти позову і у спростування висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, з клопотанням про призначення автотоварознавчої експертизи до суду не звертався, а тому суд приймає зазначений висновок в якості допустимого письмового доказу і встановлений ним розмір матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу, вважає об`єктивним та доведеним. Крім того, позивач в позові просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 20000 грн. Згідно із частинами 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди (немайнової шкоди)» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] вказує на ті обставини, що внаслідок неправомірних дій відповідача йому була завдана моральна шкода, яка полягає у тому, що він зазнав моральних, душевних страждань з приводу пошкодження його автомобіля, протиправною та зухвалою поведінкою відповідача щодо нього від не зміг вчасно здійснити заплановану поїздку на автомобілі, вимушений був ремонтувати автомобіль, переживав через відсутність відшкодування матеріальної шкоди довгий час та тривалого розгляду справи про притягнення до відповідальності за спричинену шкоду [PERSON] . При цьому заявляючи вимогу про відшкодування завданої адміністративним правопорушення моральної шкоди та визначивши її розмір у 20000 грн., позивач не навів достатніх аргументів та доказів на обґрунтування саме такого розміру шкоди, а тому ураховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань потерпілого [PERSON] , позбавлення його можливості певний час користуватися автомобілем, а також вимоги розумності та справедливості, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. За таких обставин, позов потрібно задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] - 37103,81 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн. на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої адміністративним правопорушенням. Крім цього, відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Представництво позивача [PERSON] у суді здійснював адвокат Листопад Н.А. на підставі договору про надання правової допомоги від 01.03.2021 року. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представником позивача надано: Договір про надання правової допомоги від 01.03.2021 року; Копію квитанцій б/н від 01.03.2021 року; Згідно з договором про надання правової допомоги адвоката у даній справі було надано послуги позивачу, вартість яких разом складає 1000 грн., які сплачені позивачем адвокату Листопад Н.А. згідно наданої квитанції. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. Таким чином, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір за подачу позовної заяви пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1362 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 гривень, які підтверджені документально.

Outcome: partial