Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

У вересні 2014 року представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи який зазначив, що відповідно укладеного договору № К2Х6F405931337 від 23.08.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4948,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. Однак відповідач взятих на себе зобов'язань не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 25.07.2014 року у розмірі 9527,72 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 9527,72 грн., а також судові витрати в сумі 243,60 грн. В судове засідання сторони не з'явилися. До початку розгляду справи представник позивача надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити та винести заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заперечень проти позову до суду не направив. Відповідно до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечив. Дослідивши матеріали справи та наданий представником позивача розрахунок, суд вважає, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.08.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір № К2Х6F405931337. Відповідно до умов даного договору банк надав позичальнику строковий кредит у сумі 4948,00 грн. на строк 37 міс., з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 0,12 % річних /а.с. 5/. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. З матеріалів справи, вбачається, що відповідач неодноразово порушував умови кредитного договору, а саме не погашав кредит щомісяця в строки. У зв'язку з цим, у відповідача виник борг, розмір якого станом на 25.07.2014 року у розмірі 9527,72 грн., яка складається: 4948,00 грн. - заборгованість за кредитом; 4,87 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 346,35 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 3298,61 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 429,890 грн. - штраф (процентна частина). Достовірність цього розрахунку підтверджується письмовими розрахунками /а.с. 4/. Згідно з ст.ст. 610, 611, 625 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених - згідно змісту зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов'язань. Ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1054 ЦК України відповідач зобов'язаний повернути банку кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 536 ЦКУ передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Проаналізувавши ці обставини в сукупності, суд дійшов до висновку, що з [PERSON] належить примусово стягнути на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» борг за кредитним договором у розмірі 9527,72 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі слід покласти на відповідача, оскільки рішення ухвалено на користь позивача.

Outcome: approved