Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову, уточнивши, який [PERSON] зазначає, що 30.07.2010 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований ВРАЦС Оболонського РУЮ у м. Києві. Від шлюбу вони дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Шлюбні відносини фактично між ними припинені з серпня 2018 року. Через відсутність взаєморозуміння, подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. У судовому засіданні позивач та його представник вимоги позовної заяви підтримали, просили позов задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. [PERSON] у судове засідання в черговий раз не прибула, подала заяву в якій зазначила, що вона з [PERSON] , як подружжя мають всі підстави для подальшого спільного проживання, тому просила надання чотирьохмісячний строку на примирення. Представник відповідачки у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Ухвалою суду, постановленою в судовому засіданні 05.03.2020 року, з урахуванням обставин цієї справи, майже річного часу перебування її в провадженні суду, який був достатнім для вжиття позивачкою хоч якихось заходів для примирення, у задоволенні клопотання [PERSON] про надання сторонам строку на примирення відмовлено. Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 30.07.2010 року між сторонами укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 30.07.2010 року, актовий запис № 1033, виданим ВРАЦС Оболонського РУЮ у м. Києві (а.с. 21). Від шлюбу сторони дітей не мають. Я вбачається із акту депутата Ірпінської міської ради Київської області VII скликання Ковтуна І.В. від 05.03.2019 року [PERSON] , [INFO] , проживає один за адресою: [ADDRESS] , з серпня 2018 року по теперішній час (а.с. 22). Відповідно до змісту довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 362 від 05.03.2019 року у квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] (а.с. 24). Зі змісту письмових заяв [PERSON] та [PERSON] , які мешкають у будинку [ADDRESS] , вбачається, що [PERSON] проживає один за адресою: [ADDRESS] з серпня 2018 року по теперішній час. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання про те, що з 2004 року приходиться дружиною батька [PERSON] , з яким також познайомилась приблизно у цей час. З [PERSON] бачиться не часто, тільки по сімейним подіям та святам. З дружиною [PERSON] - [PERSON] також знайома з 2004 року. У місто Ірпінь [PERSON] разом із [PERSON] переїхали десь взимку 2017 року. Вона у них була лише три-чотири рази. З серпня 2018 року вони разом не проживають, про те, що вони перебувають на стадії розлучення вона разом із батьком [PERSON] дізналися у вересні 2018 року. Про причини розлучення сторін вона не знає. У м. Ірпіні [PERSON] проживає сам приблизно півтора року. Свідок [PERSON] у судовому засіданні надала показання про те, що у квартирі [PERSON] по [ADDRESS] працює прибиральницею з інтервалом раз у тиждень/десять днів з часом роботи від 2,5 до 4 годин. Коли вперше прибирала, то звернула увагу на те, що жіночі речі чи фотографії у квартирі відсутні. З [PERSON] не знайома, ні разу її не бачила. Про подружнє життя сторін нічого повідомити не може. Час від часу, окрім прибирання, готовила [PERSON] їсти на одну особу. За час її роботи у [PERSON] зробила висновок, що у вказаній квартирі він проживає сам. Свідок [PERSON] у судовому засіданні надала показання про те, що [PERSON] знає з серпня 2018 року, є його сусідкою по [ADDRESS] . Під час особистої розмови з [PERSON] , дізналася, що у вказаній квартирі він проживає з 2017 року. Коли заходила до нього у квартиру жіночих речей не помітила. [PERSON] звертався до її чоловіка [PERSON] з проханням письмово підтвердити те, що його дружина у квартирі не проживає. Після написання заяви її чоловіком, приблизно влітку 2018 року до неї навідалася [PERSON] , яка емоційно вимагала пояснень, які їй були надані. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що судом установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам кожного з них, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідачки на користь позивача судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved