overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

У вересні 2016 р. [PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 25.06.2013 р. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати разом з нею. Вона має ще малолітнього сина [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені з 06.08.2016 р., сумісне життя не склалося. За позовом [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач до суду не з»явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. В процесі розгляду справи за клопотанням відповідача сторонам надавався строк на примирення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає її інтересам, а примирення між сторонами не відбулося. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

У вересні 2016\~р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 30.12.2014\~р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.\~Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №\~867. [PERSON] позов визнав, про що зазначено у його заяві від 31.10.2016\~р. Судом з'ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Мамчур) [PERSON] 30.12.2014\~р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.\~Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб, актовий запис №\~867, вони є батьками дитини [PERSON], яка народилась 10.08.2015\~р. (а.\~с.\~11, 12). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовною вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON], та визнання останнім цього позову свідчить про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження шлюбу між ними суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, що має істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді [PERSON] та [PERSON]. Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON]. Частиною четвертою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання [PERSON] позову [PERSON] про розірвання шлюбу не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов. Беручи до уваги на положення статей 79 та 88 Цивільного процесуального кодексу України, на користь [PERSON] з [PERSON] підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати судовий збір у розмірі 551,20\~грн. (а.\~с.\~2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

У вересні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, поси-лаючись на те, що з 10 червня 2005 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбних відносин вони з відповідачем мають двох малолітніх дітей. Подружнє життя між ними припинено, внаслідок відсутності між ними взаємопорозуміння. Шлюб носить формальний характер і сім'я розпалася, примирення не можливе. Спору про місце проживання дітей, про розподіл майна між ними не виникає. Просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягала, справу просила слухати за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував, справу просив слухати у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони по справі дійсно з 10.06.2005 р. перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від шлюбу мають двох малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4, 5). Мають дійсне прагнення до розірвання шлюбу, строк для примирення просили не надавати. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подружжям тривалий час спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини не підтримуються, їм не вдалося створити дружню та стійку сім'ю. Сварки та суперечки призвели до втрати почуття кохання та поваги, внаслідок чого, між сторонами склалися неприязні відносини, примиритися вони не бажають. За вказаних обставин подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є недоцільним у зв'язку з розпадом сім'ї, тому шлюб слід розірвати. Судом встановлено, що при подачі позову, позивачка сплатила судовий збір у розмірі 551,20 грн. (а.с.1). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

У вересні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 19 квітня 2010 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбних відносин вони з відповідачем мають малолітню дитину, [INFO]. Подружнє життя між ними припинено, внаслідок відсутності між ними взаємопорозуміння. За час їхнього проживання зникло почуття любові, поваги один до одного. Шлюб носить формальний характер і сімя розпалася, примирення не можливе. Спору про місце проживання дитини, про розподіл майна між ними не виникає. Просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не зявилася, надала до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягала, справу просила слухати за її відсутністю (а.с.20). Відповідач в судове засідання не зявився, надавши заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував, строк для примирення просив не надавати, справу просив слухати у його відсутність (а.с.16). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони по справі, дійсно, з 19.04.2010 р. перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7). Від шлюбу мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] (а.с.8). Мають дійсне прагнення до розірвання шлюбу, строк для примирення просили не надавати. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подружжям тривалий час спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини не підтримуються, їм не вдалося створити дружню та стійку сімю. Сварки та суперечки призвели до втрати почуття кохання та поваги, внаслідок чого, між сторонами склалися неприязні відносини, примиритися вони не бажають. За вказаних обставин подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є недоцільним у звязку з розпадом сімї, тому шлюб слід розірвати. Судом встановлено, що при подачі позову, позивачка сплатила судовий збір у розмірі 551,20 грн. (а.с.1). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

У вересні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, у якій зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Мешкають окремо. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій підтримала заявлені вимоги та просила розглянути справу в її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій не заперечував протии задоволення позову, просив розглянути справу в його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Сторони малолітню дитину: [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач (а.с.8). Дитина мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с.6). Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України і в ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Передбачених законом підстав для звільнення відповідачки від обов'язку утримання неповнолітніх дітей судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу їх утримання не досягнуто. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що відповідач не виконує у відношенні своєї малолітньої дитини передбачені сімейним законодавством обов'язки з її утримання, чим порушує право на достатній рівень життя, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на дитину у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. При вирішенні питань щодо судових витрат суд керується нормами ст.79, 88 ЦПК України. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

У вересні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог зазначила, що їх спільне життя не склалося через неспівпадіння поглядів на життя та ведення спільного господарства, відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. У зв'язку з цим їх шлюбні відносини були фактично припинені, шлюб носить формальний характер і примирення з відповідачем неможливе. Позивач [PERSON] подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем його проживання, проте в судове засідання він повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив, письмових заперечень на позов не подав. Враховуючи неявку відповідача в судове засідання, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши надані позивачем докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 2000 р. (а.с. 3). Дітей подружжя не має. З позовної заяви вбачається, що внаслідок несумісності характерів та поглядів на життя сторони припинили шлюбно-сімейні відносини. Наразі у стосунках між подружжям відсутні почуття взаємної любові та поваги, вони не підтримують шлюбних стосунків і не ведуть спільного господарства. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який існує лише формально, суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

У вересні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 30 червня 2004 р. Від шлюбу дітей вони не мають. Їх одруження виявилося невдалим через несумісність характерів і поглядів на життя та зловживання відповідачем спритними напоями, через що у них постійно виникали суперечки, що призвело до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Перший раз чоловік пішов з сім'ї у 2014 р., але через вісім місяців повернувся, і вона його пробачила, намагаючись зберегти сім'ю. Але в червні 2015 р. чоловік знову пішов до іншої жінки, і з того часу подружніх відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть. За таких обставин подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливе. Позивач [PERSON] подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON], зареєстроване місце проживання (перебування) якого невідоме, про розгляд справи повідомлений через оголошення у пресі, проте в судове засідання він не з'явився, про причини неявки не повідомив, письмових заперечень на позов не подав. Враховуючи неявку відповідача в судове засідання, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши надані позивачем докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 червня 2004 р. (а.с. 3). Дітей подружжя не має. З позовної заяви вбачається, що внаслідок несумісності характерів та поглядів на життя сторони припинили шлюбно-сімейні відносини. Наразі у стосунках між подружжям відсутні почуття взаємної любові та поваги, вони не підтримують шлюбних стосунків і не ведуть спільного господарства. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який існує лише формально, суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

У вересні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову вказала, що перебуває з [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 14 січня 2011 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 04. Від шлюбу вони мають двох дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Одруження виявилося невдалим: вони не могли знайти спільну мову і дійти до компромісу при вирішенні побутових питань, внаслідок чого між ними постійно виникали непорозуміння і сварки. Розбіжності у поглядах на сімейне життя та обов'язки призвели до відчуженості, втрати любові, довіри та взаєморозуміння. З вересня 2016 року їх шлюбні стосунки припинені, вони проживають окремо. Позивач [PERSON] подала заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач [PERSON] - про визнання позову. Обидві сторони просили розглянути справу у їх відсутність. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з огляду на такі обставини. Відповідно до положень частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що у подружжя відсутні спільні погляди на сім'ю та шлюб, взаємні почуття любові та поваги, внаслідок чого вони з вересня 2016 року проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Правовими підставами для задоволення позову є положення частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, згідно яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, та частини 2 статті 112 цього Кодексу, за приписом якої суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

У вересні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що перебуває з [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 30 червня 2007 р. Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 735. Неповнолітніх дітей від шлюбу вони не мають. Їх шлюб не склався, оскільки вони не змогли за взаємною згодою вирішувати питання сімейного життя. На примирення вона не згодна, оскільки впевнена, що зберегти сім'ю неможливо. Позивач [PERSON] подала заяву про підтримання позовних вимог тарозгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем його проживання, проте в судове засідання він повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив, письмові заперечення на позов не подав. Враховуючи неявку відповідача в судове засідання, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши надані позивачем письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 червня 2007 р. (а.с. 3). Дітей подружжя не має. За приписом статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зміст позовної заяви суд дійшов висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

У вересні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову послалась на такі обставини З 1987 р. вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Спочатку вони кохали один одного і жили дружньо, але з 2002 р. їх шлюбні відносини почали змінюватися. Поступово вони втратити почуття один до одного, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, не турбувався про фінансовий стан сім'ї, не брав участі у сплаті комунальних послуг, став проявляти до неї неповагу, не розумів і не хотів розуміти сутності проблем, які виникали, він не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сім'ї і піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної поваги та взаємодопомоги. Позивач послалася на те, що вже більше десяти років вони не ведуть спільного господарства і будь-яке спілкування між ними відсутнє, а тому зберігати такий шлюб вона не бажає. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала пославшись на викладені у позовній заяві обставини. Позивач додатково пояснила, що протягом наданого судом строку для примирення у їх відносинах нічого не змінилося, почуття взаємної любові і поваги не повернулися, а тому вона наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] позов не визнав, наполягав на необхідності збереження шлюбу посилаючись при цьому на невирішені майнові питання. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 січня 1987 р. (а.с.3). Спільних дітей подружжя не має. З пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, що у них відсутні спільні погляди на сім'ю та шлюб, взаємні почуття любові, поваги та взаєморозуміння, внаслідок чого вони тривалий час не підтримують шлюбних відносин і не ведуть спільного господарства. Суд надавав подружжю можливість примиритися, проте протягом встановленого ухвалою суду місячного строку відновлення їх шлюбно-сімейних відносин не відбулося. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку про те, що розлад подружніх стосунків сторін має не тимчасовий характер і подальше збереження шлюбу, який тривалий час існує лише формально і не базується на засадах добровільності, суперечить інтересам позивача. Встановлені обставини є підставою для розірвання шлюбу сторін.

Outcome: approved