Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

У вересні 2018 року позивачка звернулась до суду із даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що [INFO] року її донька - відповідачка по справі народила сина [PERSON], якого після народження залишила бабусі. Відповідачка жодного разу не відвідала дитину, участі у житті та розвитку дитини не прйимає, веде аморальний спосіб життя. Оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, в утриманні дитини участі не приймає, просила позбавити відповідачку батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Позивачка надала заяву про можливість слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримали. Відповідачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представник третьої особи надав висновок щодо доцільності позбавлення відповідачки батьківських прав та заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов підтримав. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка по справі є матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 21 вересня 2007 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис 645. Позивачка по справі є матір'ю відповідачки. Згідно із довідкою КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» від 01.06.2018 року встановлено, що [PERSON], [INFO], який мешкає в [ADDRESS] знаходиться на «Д» обліку. Амбулаторію відвідує з бабусею, мати з дитиною не приходить. З характеристики від 08.05.2018 року на учня 4-а класу спеціалізованої школи з поглибленим вивченням окремих предметів І-ІІІ ступенів №4 [PERSON], [INFO] вбачається, що останній навчається в СШ№4 з першого класу, завжди приходить до школи охайним, з виконаним домашнім завданням, на уроках активний, не конфліктний. Дитину виховує його бабуся [PERSON], яка постійно присутня на батьківських зборах, приймає активну участь у шкільному житті онука. Мати не відвідує батьківські збори, з кінця першого класу взагалі не цікавиться дитиною, не відвідувала жодного разу школу, не відповідає на дзвінки класного керівника. Відповідно до характеристики від 21.05.2018 року, виданої головою КСН «Центральний І» [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], зарекомендувала себе з позитивного боку, ввічлива, із сусідами в хороших відносинах, сама виховує двох онуків: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON], зареєстрована за адресою: . [ADDRESS], але тривалий час за вказаною адресою не проживає, на момент проживання вела аморальний спосіб життя, зловживала спиртними напоями, вихованнями дитини не займається. З довідки про реєстрацію місця проживання особи від 21.05.2018 року Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Також в матеріалах справи маються відомості про те, що [PERSON] працює на посаді соціального робітника відділення соціальної допомоги вдома територіального центру соціального обслуговування Кальміуського району м. Маріуполя, середній заробіток за місяць складає 3436,27 гривень та отримує пенсію за віком . Згідно довідки Департаменту інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України серії [NUMBER] [PERSON], [INFO], станом на 08.05.2018 року не знятої чи непогашеної судимості не має. Відповідно до висновку від 28.12.2018 року № 13-31-186 Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради враховуючи рішення Кальміуської районної в м.Маріуполі комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради від 13.12.2018 року є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя (не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Разом з тим, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов'язки, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позивачем було надано суду достатньо доказів, які свідчать про те, що відповідачка [PERSON] життям та здоров'ям свого сина не цікавиться, з ним тривалий час не бачиться, будь-якої участі в його вихованні не приймає, матеріальної допомоги на його утримання не надає, тобто належним чином не виконує свої батьківські обов'язки, що і не заперечується відповідачкою. За таких підстав, з урахуванням всіх встановлених обставин, суд приходить до висновку, що така поведінка [PERSON] щодо приймання участі у житті та вихованні дитини свідчить про її небажання виконувати батьківські обов'язки щодо неповнолітнього сина [PERSON], а тому суд вбачає підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дитини.

Outcome: approved