Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

У березні 2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на частку у спільному майні в порядку проведення його поділу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 30.06.2000 р. вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Оболонського р/с м. Києва від 16.07.2015 р. було розірвано. У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] [INFO] Як вказує позивач, після розірвання шлюбу сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна, яке вони набули за час шлюбу, а саме: [ADDRESS] загальна площа якої становить 71,60 кв.м., що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 10.07.2001 р., посвідченим приватним нотаріусом КМНО Соколова О.С. Дана квартира належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності. Зі слів позивача, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини [PERSON], яка залишається проживати разом із позивачем, остання вважає за необхідне відступити від принципу рівності часток подружжя і виділити їй 2/3 частини кв. [ADDRESS] Тому посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд в порядку поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], визнати за позивачем право власності на 2/3 частки [ADDRESS]; у спільній власності відповідача [PERSON] залишити 1/3 частку спірної квартири. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити. Під час судових дебатів змінила свої вимоги та просила суд визнати право власності на 50% жданої квартири за нею та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, про що надав суду письмові пояснення. У подальшому, після зміни позовних вимог, підтримав їх у повному об'ємі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, встановив обставини, що викладені нижче. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона по справі зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Як з'ясовано судом, з 30.06.2000 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Оболонського р/с м. Києва від 16.07.2015 р. було розірвано.(а.с. 7). Від даного шлюбу [INFO]. народилась [PERSON] (а.с. 6), і батьками дитини є відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] У відповідності до вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). При цьому ст. 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Таким чином спільна сумісна власність подружжя резюмується законом і задля відхилення від цього правила необхідно довести належними та допустимим доказами факт використання власних коштів на придбання майна або наявності певної домовленості. У відповідності до ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, за винятком випадків і порядку, встановлених законом. Як з'ясовано судом, власником спірної Як з'ясовано судом, власником спірної квартири [ADDRESS] є відповідач [PERSON], і дана квартира була придбана під час шлюбу із позивачем. [ADDRESS] є відповідач [PERSON], і дана квартира була придбана під час шлюбу із позивачем. У відповідності до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними, або шлюбним договором. У відповідності до п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Тому, оцінивши зібрані по справі і досліджені у судовому засіданні докази суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та визнанні відповідачем [PERSON] у повному об'ємі.

Outcome: approved