Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

У березні 2014 року Публічне акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 20.05.2008 року між Публічним акціонерним товариством «АКЦЕНТ-БАНК» та громадянином України [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 3 000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 24, 00 % на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 20.02.2014 року виникла заборгованість у розмірі 23 373 грн. 98 коп.. Узвязку з виникненням заборгованості у відповідача ПАТ «Акцент-банк» звернулося до суду з вищезазначеним позовом та просило стягнути з відповідача заборгованість у сумі 23 373 грн. 98 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання у відповідності до вимог ЦПК України, про що свідчать відповідні зворотні поштові повідомлення, які містяться в матеріалах справи, про причини їх неявки суду не відомо. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 20.05.2008 року між Публічним акціонерним товариством «АКЦЕНТ-БАНК» (далі - Позивач) та громадянкою України, [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено кредитний договір № б/н відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 3 000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 24, 00 % на рік на суму залишку заборгованості (а.с. 6 - 9). Позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди, відповідно до Заяви та Умов. У порушення зазначених норм закону та умов договору Позичальник зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 11.03.2014 року відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 20.02.2014 року відповідач має заборгованість у розмірі 23 373 грн. 98 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 3 000 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 11 834 грн. 74 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 6 950 грн. 00 коп., фіксована частина штрафу - 500 грн. 00 коп., процентна складова штрафу - 1 089 грн. 24 коп. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання не виконані з вини відповідача. Згідно ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано. Суд дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи приходить до висновку, що виконання зобов'язань порушено з вини відповідача тому позовні вимоги підлягають задоволенню повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задовольняється, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору в сумі 243, 60 грн.

Outcome: approved