Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області, відділу Держземагенства у Арбузинському районі Миколаївської області, [PERSON] про визнання незаконними та скасування рішень селищної ради, покладення на селищну раду обовязку звернутися до суду з позовом та зняти з реєстраційного обліку знищений будинок, визнати недійсною та скасувати технічну документацію, визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку, витребування майна із чужого незаконного володіння та повернення майна шляхом усунення перешкод у користуванні, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області № 34 від 8.06.2007 року [PERSON] було передано у приватну власність дві земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовані по вул. Набережна, 31 в смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області. 7 липня 2008 року [PERSON] отримала державні акти на право власності на земельні ділянки. Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10.01.2012 року по справі № 2-877/11 [PERSON] було позбавлено права власності на вказані земельні ділянки. Оскільки позивач використала своє право на приватизацію земельних ділянок, це використане право не поновлювалося, то вважає за необхідне його поновити для отримання у власність інших земельних ділянок. 21 червня 2012 року працівники селищної ради склали акт про повернення земельної ділянки у користування [PERSON], однак на час його складання земельні ділянки селищною радою не вилучались, відповідного рішення селищна рада не приймала, своєї згоди та вилучення останніх [PERSON] не давала. 9 серпня 2012 року селищна рада прийняла рішення № 13 про повернення земельних ділянок до земель запасу селищної ради без вирішення питання про вилучення земельних ділянок у [PERSON] Зазначила, що скасування судом рішень та державним актів не позбавляє [PERSON] права знову отримати земельну ділянку у власність, поскільки остання є користувачем земельної ділянки, обробляла її протягом 5 років, сплачувала земельний податок, там залишився її сад та водопровід, а [PERSON] не користувалася земельною ділянкою у період з 2004 по 2012 роки. 20 липня 2012 року [PERSON] подала заяву до селищної ради про передачу їй земельних ділянок у власність, однак селищна рада відмовила їй у задоволенні заяви та прийняла рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації зі складання державних актів на право власності [PERSON] Крім того, всупереч рішенню суду про повернення у користування відповідача земельної ділянки площею 1492 кв.м, селищна рада передала відповідачу у власність земельну ділянку площею 1906 кв.м. На спірній земельній ділянці знаходяться дерева та кущі, насаджені позивачем та водопровід, збудований за її кошти, житловий будинок відсутній. Відповідач раніше не зверталася з заявою до селищної ради про передачу їй земельної ділянки у користування чи у власність, тому право власності або користування у [PERSON] не виникало. Вважає, що технічна документація, виготовлена [PERSON] на земельну ділянку, є незаконною, оскільки містить недостовірну інформацію так як не є вільною від насаджень. На підставі викладеного позивач прохала визнати незаконними та скасувати рішення Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області від 9 серпня 2012 року № 13, від 14 вересня 2012 року № 15, від 14 вересня 2012 року № 16; зобовязати Костянтинівську селищну раду Арбузинського району Миколаївської області звернутися з позовом до [PERSON] про примусове відчуження земельних ділянок; зобовязати Костянтинівську селищну раду Арбузинського району Миколаївської області здійснити зняття з реєстраційного обліку знищеного будинку; визнати недійсною та скасувати технічну документацію із землеустрою на земельні ділянки, розташовані по вул. Набережна, 31 смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області; визнати недійсними свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0.1322 га для будівництва та обслуговування індивідуального жилого будинку та свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0.0584 га для ведення особистого селянського господарства, розташовані по вул. Набережна, 31 смт. Костянтинівна Арбузинського району Миколаївської області, скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за [PERSON] з виключенням запису з поземельної книги та відомостей з бази даних автоматизованої системи державного земельного кадастру; витребувати із незаконного володіння [PERSON] та повернути [PERSON] 20 молодих дерев та 20 плодово-ягідних кущів, водопровід шляхом усунення перешкод у користуванні; поновити порушене право [PERSON] на отримання безкоштовно у власність земельних ділянок. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та прохала їх задовольнити. Представник відділу Держземагенства у Арбузинському районі Миколаївської області у судове засідання не зявився, подав заяву, в якій прохав розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, пояснила суду, що вона у 1998 році придбала у власність житловий будинок, розташований по вул. Набережна, 31 смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області по договору купівлі-продажу. Тривалий час вона не користувалася земельною ділянкою, поскільки виїхала до Італії на заробітки. На даний час на земельній ділянці є близько 5 дерев, кущів та водопроводу немає, вважає земельну ділянку своєю власністю. Представник селищної ради заперечував проти задоволення позову, пояснив суду, що на підставі рішення суду від 10 січня 2012 року відділом земельних ресурсів у Арбузинському району 6 травня 2012 року було скасовано записи у Поземельній книзі щодо державної реєстрації земельних ділянок площами 0.0584 га та 0.1322 га, розташованих по вул. Набережна, 31 смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області з виключенням відомостей з бази даних автоматизованої системи державного земельного кадастру, внаслідок чого позивач втратив статус власника і користувача земельних ділянок. На виконання вказаного рішення суду [PERSON] було повернуто земельну ділянку площею 1492 кв.м у користування згідно акту від 21 червня 2012 року, зазначив, що процедура повернення земельної ділянки не потребує колегіального прийняття рішення шляхом голосування. Рішенням селищної ради від 9 серпня 2012 року № 13 зазначені земельні ділянки були повернуті до земель запасу селищної ради. [PERSON] за її заявою від 20 липня 2012 року було відмовлено рішенням селищної ради від 14 вересня 2012 року № 15 у повторній приватизації спірних земельних ділянок з урахуванням рішення суду від 10 січня 2012 року, факту повторного звернення на приватизацію землі, наявності користувача земельних ділянок [PERSON], наявності раніше поданої заяви 8 червня 2012 року на приватизацію земельних ділянок. Рішенням селищної ради від 14 вересня 2012 року № 16 було надано дозвіл на виготовлення технічної документації зі складання державних актів на право власності на земельні ділянки [PERSON], яка була користувачем земельних ділянок, має у власності житловий будинок, розташований за місцем знаходженням земельних ділянок. Зазначив, що право власності на житловий будинок припиняється у разі знищення майна, яке підлягає державній реєстрації, з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Вимоги про повернення майна(дерев, кущів) не доведені позивачем допустимими засобами доказування щодо їх ідентифікації за вартісними ознаками, найменуванням. Прохав суд застосувати строки позовної давності. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Позивач [PERSON] являлася власником двох земельних ділянок площею 0.0584 га і 0.1322 га, розташованих по вул. Набережна, 31 смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серій ЯЕ № 922168 і ЯЕ № 922169, виданих 7 липня 2008 року Костянтинівською селищною радою Арбузинського району Миколаївської області. Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10 січня 2012 року по цивільній справі № 2-877/11 за позовом [PERSON] до Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області, [PERSON] про визнання недійсними та скасування рішень селищної ради і Державних актів на право власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки у користування та витребування майна із чужого незаконного володіння вказані вище Державні акти на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON] були скасовані, зобовязано повернути [PERSON] у користування земельну ділянку по вул. Набережній, 31 в смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області загальною площею 1492 кв.м. Рішення суду набрало законної сили та було звернуто до виконання у частині покладення обовязку на селищну раду щодо повернення земельної ділянки [PERSON] через органи державної виконавчої служби. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 6 червня 2012 року, винесеною головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області [PERSON] відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-877/11, виданого 3 квітня 2012 року Арбузинським районним судом Миколаївської області щодо покладення обовязку на селищну раду повернення земельної ділянки [PERSON] У ході виконання рішення суду 21 червня 2012 року працівниками Костянтинівської селищної ради було складено акт про повернення земельної ділянки у користування [PERSON] Відповідно до повідомлень відділу Держкомзему у Арбузинському районі Миколаївської області за №№ 1038, 1039 на підставі рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10.01.2012 року скасовані записи у Поземельній книзі щодо власності [PERSON] на земельні ділянки. Статтею 14 Конституції України встановлено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до частини 2 статті 140, частини 1 статті 144 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи; органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Статтею 80 Земельного кодексу України встановлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності. За приписами частини 2 та 2 статті 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності. В пунктах «а», «б», «в», «ґ» і «к» статті 12 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень міської ради належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування; вилучення їх із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідної територіальної громади селища; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Згідно із частинами першою, другою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. \~ 9 серпня 2012 року ХХ111 позачерговою сесією 6 скликання Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області прийнято рішення № 13 щодо повернення земельних ділянок площею 0.1322 га та земельних ділянок площею 0.0584 га по вул. Набережній, 31 смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області до земель запасу селищної ради. Відповідно до ч.5 ст. 116 Земельного кодексу України (у редакції, яка діяла на момент прийняття рішення селищною радою 9 серпня 2012 року) надання земельних ділянок, які знаходяться у користуванні, проводиться після їх вилучення в порядку, передбаченому цим кодексом, тобто шляхом переведення в землі запасу. Твердження позивача про те, що вказане рішення є незаконним так як селищна рада не приймала рішення про вилучення земельних ділянок у [PERSON] є помилковим тлумаченням закону, так як на підставі рішення Арбузинського районного суду від 10 січня 2012 року, яким було визнано недійсними рішення про передачу у власність земельної ділянки [PERSON] та Державні акти на право власності на земельні ділянки, видані на підставі цих рішень, а також після виконання рішення суду у частині повернення земельної ділянки у користування [PERSON] та скасування записів у Поземельній книзі щодо власності [PERSON] на земельні ділянки, право власності на спірні земельні ділянки у [PERSON] припинилося. Відповідно до статей 16 ЦК України, 152 ЗК України способами захисту цивільних прав, у тому числі у сфері земельних правовідносин, є як примусове припинення прав на земельну ділянку (статті\~ 140, 143-146 ЗК України 2001 року), так і визнання недійсними угод (стаття 152 ЗК України 2001 року, стаття 215 ЦК України) із застосуванням реституції або віндикації у разі витребування земельної ділянки (статті 387, 388 ЦК України), а також визнання недійсним акта органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування та державного акта на право власності на земельну ділянку, виданих на підставі незаконних рішень. Таким чином, передбачені статтями 140-149 ЗК України 2001 року та статтею 152 ЗК України 2001 року, статтями 215, 216, 387, 388 ЦК України способи захисту прав є різними за своєю суттю й характером, а тому їх обовязкове одночасне застосування законом не передбачено. Суд вважає, що рішення селищної ради № 13 від 9 серпня 2012 року щодо повернення спірних земельних ділянок у землі запасу не суперечить вимогам законодавства і підстав для його скасування немає. Крім того, вимоги позивача щодо покладення обовязку на Костянтинівську селищну раду Арбузинського району на звернення до суду з позовом про вилучення земельних ділянок до позивача [PERSON] не відповідають способам захисту прав, визначених ст.16 ЦК України. 8 червня 2012 року [PERSON] звернулася до селищної ради з заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельні ділянки площею 0.1495 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0.20 га для ведення особистого селянського господарства, розташовані в смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, вул. Набережна, 31. Рішенням № 16 ХХ1У сесії 6 скликання від 14 вересня 2012 року Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області надано дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації зі складання державних актів на право власності на земельні ділянки площею 0.1322 га для будівництва та обслуговування індивідуального жилого будинку та 0.0584 га для ведення особистого селянського господарства. 20 липня 2012 року позивач [PERSON] звернулася до селищної ради з заявою про передачу у власність земельних ділянок площею 0.1322 га для будівництва та обслуговування індивідуального жилого будинку та 0.0584 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих в смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, вул. Набережна, 31. Рішенням № 15 ХХ1У сесії 6 скликання від 14 вересня 2012 року Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області відмовлено у приватизації земельних ділянок, розташованих по вул. Набережній, 31 смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області [PERSON] Таким чином, за наявності заяв від позивача та відповідача щодо приватизації спірних земельних ділянок переважне і безумовне право на їх приватизацію мала відповідач [PERSON], виходячи з наступного. Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.05.2010 року [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого по вул. Набережній, 31 смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області. При винесенні рішень селищною радою було враховано рішення Арбузинського районного суду від 10 січня 2012 року, яким було визнано недійсними рішення про передачу у власність земельної ділянки [PERSON] та Державні акти на право власності на земельні ділянки, видані на підставі цих рішень та скасування державної реєстрації права власності за [PERSON] Суд погоджується з вказаними рішеннями, вважає їх такими, що не суперечать закону, також вважає за необхідне зазначити, що саме вказаним вище рішенням суду від 10 січня 2012 року встановлено незаконність актів, на підставі яким [PERSON] мала у власності земельні ділянки і незаконність позбавлення відповідача [PERSON] права користування на земельні ділянки селищною радою. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У звязку з чим не підлягає доказуванню у дані справі факт того, що [PERSON] є користувачем спірних земельних ділянок. Тому доводи позивача про те, що будинок, який перебуває у власності відповідача на даний час є повністю зруйнованим, відповідач не користувалася земельною ділянкою протягом тривалого часу, а позивач користувалася спірними земельними ділянками 5 років, сплачувала земельний податок не можуть бути судом прийняті до уваги для визначення переважного права позивача на приватизацію земельних ділянок. За таких умов суд не вбачає підстав для скасування свідоцтв про право власності за реєстровими № 17939675, №17943475, виданих 18.02.2014 року [PERSON] на земельну ділянку, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0.1322 га та земельну ділянку, призначену для особистого селянського господарства площею 0.0584 га, які розташовані по вул. Набережній, 31 смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області. Окрім того, позивач не заявляла вимог щодо скасування рішення № 11 ХХУ111 сесії 6 скликання від 20 грудня 2012 року Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області, на підставі якого затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності [PERSON] та передано їй у власність земельні ділянки площею 0.1322 га для будівництва та обслуговування індивідуального жилого будинку та 0.0584 га для ведення особистого селянського господарства. Вимоги позивача щодо визнання недійсною та скасування технічної документації не підлягають задоволенню, оскільки сама по собі технічна документація не має правового значення. У відповідності до ст. 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення, у разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. За такого, саме відповідач [PERSON] за законом наділена правом на звернення з заявою щодо припинення права власності у звязку з знищенням житлового будинку. Тому позовні вимоги щодо покладення обовязку на Костянтинівську селищну раду Арбузинського району Миколаївської області щодо здійснення з реєстраційного обліку знищеного житлового будинку задоволенню не підлягають. Вимоги позивача щодо витребування із незаконного володіння [PERSON] і повернення [PERSON] 20 молодих дерев, 20 кущів, водопроводу шляхом усунення перешкод у користуванні не підлягають задоволенню у звязку з тим, що позивач не надала докази про їх існування на земельній ділянці. Крім того, представник позивача не визначилася у судовому засіданні яким саме чином ця вимога може бути практично реалізована, зазначила, що вона не має на увазі користування цими предметами. Також не підлягають задоволенню вимоги щодо порушення права [PERSON] на отримання безкоштовно у власність земельних ділянок у звязку з заявленням вимог на майбутнє, щодо можливого порушення прав позивача селищною радою при приватизації інших земельних ділянок. На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed