Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

У вересні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначив, що з 24 січня 1992 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] Від спільного подружнього життя у них народився син: [PERSON], [INFO]. Подружнє життя із відповідачем не склалося через відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння та взаємоповаги, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Позивач вирішив розірвати шлюб, оскільки він носить лише формальний характер, подальше його збереження є недоцільним, так як це суперечить його інтересам, тому позивач звернувся до суду із даним позовом та просив розірвати шлюб без вжиття заходів щодо примирення. Після розірвання шлюбу дитина проживатиме з матір'ю. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2018 року, провадження у справі відкрито, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 13 грудня 2018 року справу призначено до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив розірвати шлюб між сторонами. Відповідач [PERSON], будучи повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов та заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу 24 січня 1992 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], уклали шлюб у Залізничному районному відділі реєстрації актів цивільного стану м. Києва, актовий запис № 80. Після укладення шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON] (а.с. 8). Від спільного подружнього життя у сторін народився син: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження, [NUMBER], актовий запис № 184 (а.с. 9). Суд встановив, що на даний час сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, разом не проживають, позивач на розірванні шлюбу наполягає, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст.104, ч. 1 ст. 110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved