Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачки, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 14.10.2013 року між Філіалом №2 Кредитної спілки Азовська Кредитна компанія та [PERSON] був укладений кредитний договір №9093/13-Ф2, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 4000 грн., строком на 18 місяців, з виплатою кожних тридцять календарних днів плати за користування кредитом з розрахунку 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування. За час користування кредитом відповідачкою були здійснені наступні платежі: 22.11.2013 року 320,00 грн., 25.12.2013 року 320,00 грн., 25.01.2014 року 320,00 грн., 26.02.2014 року 320,00 грн., 26.03.2014 року 320,00 грн., 24.04.2014 року 320 грн., 26.06.2014 року 100,00 грн. Більше ніяких платежів не було. Загальна сума заборгованості станом на 19.08.2015 року становить 4588,69 грн. В ході розгляду справи позивачем були уточнені позовні вимоги, відповідно до яких останній просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором станом на 20.11.2015 року в розмірі в розмірі 2970,60 грн., нараховані проценти за користування кредитом за період з 27.06.2014 року по 20.11.2015 року в розмірі 2120,52 грн., витрати з оплати судового збору в розмірі 243,60 грн., а всього в розмірі 5334,72 грн. В судовому засіданні представник позивача не був присутнім, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог, не запереченням проти їх задоволення. Відповідно до ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.10.2013 року між Філіалом №2 Кредитної спілки Азовська Кредитна компанія та [PERSON] був укладений кредитний договір №9093/13-Ф2, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в сумі 4000,00 грн., строком на 18 місяців, з виплатою кожних тридцять календарних днів плати за користування кредитом з розрахунку 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування, згідно п.п. 1.5.1, 2.1, 4.1.1 кредитного договору. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав надавши відповідачці кредитні кошти. Відповідачка в свою чергу підтвердила свою згоду з умовами договору, підписавши заяву від 14.10.2013 року та сам кредитний договір, проте взяті на себе зобовязання щодо його виконання належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 20.11.2015 року утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі в розмірі 2970,60 грн., нараховані проценти за користування кредитом за період з 27.06.2014 року по 20.11.2015 року в розмірі 2120,52 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитор) зобов'язується передати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Згідно до ст. 1048 ЦК України кредитор має право на отримання з позичальника відсотків на суму позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок отримання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою (штраф, пеня), яка є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, суд вважає, що невиконання відповідачкою кредитних зобовязань щодо повернення кредитної заборгованості порушує права позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Тому позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідачки сума вищевказаної заборгованості за кредитним договором. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з [PERSON]. підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 243.60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved