Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживає разом із позивачем та її чоловіком [PERSON] . Зазначає, що відповідач останній раз бачив дитину у трьохмісячному віці, за 7,5 років жодних ініціатив стосовно зустрічі з дитиною для відновлення зв`язків із донькою не вчинив. Будь якої допомоги, крім примусової сплати аліментів, не пропонував та не надавав, жодного разу не проявляв піклування про фізичний та духовний розвиток доньки, не цікавився її навчанням, не спілкувався з дитиною та не надавав їй доступ до культурних та інших духовних цінностей, не сприяв засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляв інтересу до її внутрішнього світу, не створював умов для отримання нею освіти, що в свою чергу свідчить про умисне ухилення відповідача від виховання дитини та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. На даний час дитина не знає свого біологічного батька та не бажає здійснити знайомство з ним, а навпаки вважає своїм батьком [PERSON] , з яким позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі. Тому [PERSON] просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 17 березня 2021 року прийнято позову заяву [PERSON] до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання у даній справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі в даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Вишневу міську раду Бучанського району Київської області як орган опіки та піклування. Ухвалою суду від 16 квітня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Крігер Л. Ю. у судове засідання не прибули, надіслали до суду письмові клопотання, у яких просять дану справу розглянути без їх присутності, вказавши при цьому, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання, у якому просить справу розглядати за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Крім того, [PERSON] , діючи добровільно, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, повністю усвідомлюючи значення своїх дій, у заяві від 22 лютого 2021 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Саприкіною М. В. та зареєстрована в реєстрі за № 25, зазначив, що не заперечує щодо винесення рішення про позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] , оскільки не приймає участі у вихованні дитини та не має наміру в майбутньому приймати участь у її вихованні. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Вишневої міської ради Бучанського району Київської області як органу опіки та піклування Прохоренко Н. С. у судове засідання не з`явилася, у поданій до суду письмовій заяві просила розглянути справу без її участі за наявними матеріалами та відповідно до вимог чинного законодавства України. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши позиції учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний і моральний розвиток. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області 04 квітня 2013 року. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області 20 серпня 2020 року, при реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». З акту № 1/04-131, складеного депутаткою Вишневої міської ради [PERSON] зі слів сусідів Самусь К. Ю. , Шестопалової Л. І. , Симонової С. М. , вбачається, що позивач [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON] , дочкою [PERSON] , матір`ю [PERSON] , батьком [PERSON] Батько малолітньої [PERSON] , 2013 року народження, [PERSON] з народження дитини спільно не проживав, не відвідував та не брав участі у вихованні дитини. Відповідно до заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 січня 2014 року у справі № 369/12351/13-ц, постанови державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про передачу виконавчого провадження від 06 листопада 2019 року, довідки-розрахунку заборгованості по виконавчому провадженню № 56118299, виданої заступником начальника Ізяславського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ліщуком Ю. 17 листопада 2020 року, вбачається, що з [PERSON] в примусовому порядку стягуються щомісячно аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Станом на 17 листопада 2020 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів відсутня. З характеристики, виданої Вишнівським академічним ліцеєм «Основа» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, вбачається, що [PERSON] навчається у даному ліцеї. Мама дівчинки приділяє належну увагу її вихованню, постійно підтримує зв`язок зі школою та класним керівником, систематично відвідує батьківські збори. Батько жодного разу не відвідував навчальний заклад і не цікавився навчанням дитини. Відповідно до характеристики загального психоемоційного стану дитини та дитячо-батьківських відносин у сім`ї, наданої психологом ТОВ «Стартінг» [PERSON] , вбачається, що [PERSON] наразі проживає з мамою [PERSON] та вітчимом [PERSON] , якого вважає своїм батьком. Про свого біологічного батька дитина не згадує і не знає його. Відповідно до висновку Комісії з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Вишневої міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області від 30 квітня 2021 року за № 80/2, прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно з ст. 2 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі Конвенції) держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин. Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини, батьків дитини, законних опікунів чи інших членів сім`ї. Статтею 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Частиною 4 статті 155 СК України визначено, що ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Згідно з роз`ясненнями, наданими у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та про поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 з наступними змінами, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оскільки судом встановлено, що батько [PERSON] не цікавиться життям малолітньої доньки [PERSON] , не піклується про неї, останній раз бачив дитину у трьохмісячному віці, за цей час жодних ініціатив стосовно зустрічі з дитиною для відновлення зв`язків із донькою не вчинив, будь якої допомоги, крім примусової сплати аліментів, не пропонував та не надавав, жодного разу не проявляв піклування про фізичний та духовний розвиток доньки, не цікавився її навчанням, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав. Відтак, позов [PERSON] підлягає до задоволення. Крім того, з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved