Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 15.04.2015 року шлюб між сторонами у справі був розірваний, що підтверджується рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області. Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, Серії І-ОК № 192373, виданим виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 368. Зі слів позивача, на даний час її син мешкає з нею та перебуває на її утриманні. Позивач просила суд: стягнути з відповідача [PERSON], на її користь на утримання їхнього сина [PERSON], [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно, починаючи із дня предявлення цього позову до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не зявилась, звернулася до суду із клопотанням про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі. За згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. 15.04.2015 року шлюб між сторонами у справі був розірваний, що підтверджується рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільний побут та господарство не ведуть. На даний час син [PERSON], [INFO] мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач на даний час матеріальну допомогу на утримання дитини надає. Доказів про наявність між сторонами домовленості про добровільну сплату аліментів немає. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН\~\~20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно положень\~ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодний доказ у справі не має для суду наперед встановленого значення. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобовязання щодо утримання. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у сумі 551 (п»ясот п»ятдесят одна) гривень 20 (двадцять) копійок в дохід держави. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183 СК України, ст. 3 Конвенції про права дитини, принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН\~\~20 листопада 1959 року та

Outcome: approved