Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

У вересні 2014 року позивач ПАТ «ПРОСТО-страхування» звернувся до суду з позовом до ПАТ «СК «Україна», [PERSON] про відшкодування шкоди та просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ПРОСТО-страхування» частину страхового відшкодування у сумі 1000 грн. 00 коп., стягнути з ПАТ «СК «Україна» на користь ПАТ «ПРОСТО-страхування» частину страхового відшкодування у сумі 17838 грн. 81 коп. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував на те, що 04.06.2013 року ПАТ «ПРОСТО-страхування» та Представництво АС «Олайнфарм» уклали договір страхування №ПК 003111 майнових інтересів власника автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER]. З вини відповідача [PERSON] 25.01.2014 року відбулось ДТП, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER]. Відповідно до платіжного доручення №7112 від 06.03.2014 року ПАТ «ПРОСТО-страхування» виплатило страхове відшкодування за ремонт автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] у сумі 18838 грн. 81 коп. Представник позивача у судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. У судове засідання відповідач ПАТ «СК «Україна» свого представника не направив, однак представником подано до суду заперечення на позовну заяву, в яких просив суд частково задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з ПАТ «СК «Україна» страхове відшкодування у сумі 12718 грн. 00 коп. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, позовні вимоги не визнав, заперечував проти стягнення з нього страхового відшкодування у сумі 1000 грн. 00 коп., наполягав на тому, що всю майнову відповідальність за пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль «Фольксваген» має нести страховик. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.01.2014 року о 22-45 год., [PERSON], керуючи автомобілем «Мітсубіші» д.н.з. [NUMBER] в м. Києві по просп. Ватутіна не врахував дорожньої обстановки та здійснив наїзд на стоячий автомобіль «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим вчинив адмінправопорушення передбачене ст.124 КУпАП. Постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 27.02.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляду штрафу (а.с.12-13). Майнові інтереси власника транспортного засобу «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] були застраховані у ПАТ «ПРОСТО-страхування» відповідно до договору №003111 серії ПК від 04.06.2013 року, який укладено із власником транспортного засобу Представництво АС «Олайнфарм» (а.с.4). Відповідно до Звіту №11132 з оцінки транспортного засобу від 10.02.2014 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Фольксваген» склала 12718 грн. 00 коп. (а.с.14-18). На виконання умов договору страхування, позивач, згідно рахунку ТОВ «Автосоюз» від 12.02.2014 року на 18838 грн. 81 коп. (а.с. 35), відповідно до страхового акту №93865 від 26.02.2014 року (а.с.42) та заяви страхувальника (а.с.41) виплатив страхове відшкодування шляхом перерахування коштів на рахунок страхувальника у сумі 18838 грн. 81 коп. за відновлювальний ремонт автомобіля, що підтверджується платіжним дорученням №7112 від 06.03.2014 року (а.с.44). Таким чином, витрати позивача на виплату страхового відшкодування склали 18838 грн. 81 коп. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 статті 5 Закону України «Про страхування» визначено дві форми страхування: добровільне або обов'язкове. Згідно п.9 ч.1 ст.7 цього ж Закону одним із видів обов'язкового страхування, що здійснюється на території України, передбачено страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно ст.ст. 3-6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована у відповідача ПАТ «СК «Україна» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/3936613. Відповідно до умов полісу ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну складає 50 000 грн. 00 коп., франшиза 1000 грн. 00 коп. (а.с.68). Страховим випадком за умовами полісу є подія, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи (відповідача), відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ч.6 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачено договором страхування. Відповідно до ст.1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно п.15 ст.9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved