Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

у березні 2020 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 20.04.2011 року та мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у них не склалося, оскільки у них відсутні спільні інтереси, мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрачене почуття любові та поваги один до одного. З вересня 2014 р. разом не проживають, спільного господарства не ведуть, а тому позивачка вважає, що шлюб фактично припинив своє існування, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Спір про спільне майно на даний час відсутній. Дитина на даний час і та після розірвання шлюбу буде проживати з нею. За вказаних обставин, позивачка просить не надавати строк для примирення, шлюб розірвати, а прізвище після розірвання шлюбу залишити [PERSON] . 23.03.2020р. за ухвалою суду відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 16). У судове засідання сторони не з`явились, позивач направила заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні, прізвище після розірвання шлюбу просить залишити [PERSON] , а також стягнути з відповідача лише 50% сплаченого нею судового збору при поданні позову (а.с. 26). Відповідач двічі в судове засідання не з`явився без поважних причин, хоча повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою реєстрації, друга судова повістка повернулася до суду, оскільки він не проживає (а.с. 21, 29-30). Виходячи з викладеного, суд вирішив за можливе розгляну справу без участі сторін за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 20.04.2011 року зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Згідно довідки виконкому Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області № 99 від 10.03.2020 р., позивач [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , спільно з сином [PERSON] ,[INFO]., [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] ,[INFO]. - мати, [PERSON] ,[INFO]. - вітчим, [PERSON] [INFO]. - брат, [PERSON] ,[INFO]. - сестра (а.с. 10). За довідкою управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Полтавської міської ради №01-12-03-09/1873 від 19.03.2020 р. відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 14). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачкою та відповідачем не склалося, у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди та життя, з вересня 2014 р. разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини фактично припинили своє існування, що свідчить про те, що сторони втратили почуття любові, взаємної поваги та взаєморозуміння, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому дійшов висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. За проханням позивачки після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON] . Згідно ст. 141 ЦПК України та, враховуючи принцип диспозитивності визначений ст. 13 ЦПК України, з огляду на заяву позивача про покладення судових витрат в розмірі лише 50 % на відповідача, суд вважає за можливе віднести сплачений позивачем судовий збір в розмірі 50 % на її рахунок, а решту 50% стягувати з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved