Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до ПАТ «Миколаївгаз», просив визнати незаконними дії відповідача щодо нарахування йому заборгованості за спожитий природний газ за період відсутності лічильника з травня 2014 р. по 14 вересня 2015 р. відповідно до абз. 6 п. 16-1 Правил надання населенню послуг з газопостачання за нормами обсягів споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників у звязку із тим, що відповідач не повідомляв його про визнання демонтованого на повірку лічильника газу непридатним до експлуатації та ремонту, а тому зобовязати відповідача здійснити перерахунок обсягів спожитого ним газу за вказаний період відповідно до середньомісячного обсягу споживання ним природного газу за аналогічний період (опалюваний або міжопалюваний) попереднього року згідно з абз. 2 п. 16-1 цих Правил. Ухвалою суду від 30 листопада 2016 року залучено ТОВ «Миколаївгаз збут» до участі в справі в якості співвідповідача. 30 листопада 2016 року від позивача надійшла заява про зміну позовних вимог, за якими просив: визнати незаконними дії ПАТ «Миколаївгаз» щодо нарахування заборгованості за спожитий ним природний газ за період відсутності лічильника з травня 2014 р. по 30 червня 2015 р. відповідно до абз. 6 п. 16-1 Правил надання населенню послуг з газопостачання за нормами обсягів споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників та дії ТОВ «Миколаївгаз збут» щодо нарахування заборгованості за спожитий ним природний газ за період відсутності лічильника з 01 липня 2015 р. по 14 вересня 2015 р. відповідно до абз. 6 п. 16-1 Правил надання населенню послуг з газопостачання за нормами обсягів споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників; зобовязати ПАТ «Миколаївгаз» здійснити перерахунок обсягів спожитого ним газу за період відсутності лічильника з травня 2014 р. по 30 червня 2015 р. відповідно до середньомісячного обсягу споживання ним природного газу за аналогічний період (опалюваний або міжопалюваний) попереднього року та ТОВ «Миколаївгаз збут» здійснити перерахунок обсягів спожитого ним газу за період відсутності лічильника з 01 липня 2015 р. по 14 вересня 2015 р. відповідно до середньомісячного обсягу споживання ним природного газу за аналогічний період (опалюваний або міжопалюваний) попереднього року. У листопаді 2016 року ПАТ «Миколаївгаз» звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] з вимогами про стягнення з останнього на їх користь заборгованості за послуги з газопостачання станом на 01 липня 2015 р. в сумі 19822,21 грн. у звязку із тим, що користувався послугами з газопостачання та частково, але несистематично, здійснював оплату за надані послуги. Ухвалою суду від 17 березня 2017 року зустрічний позов прийнятий до розгляду та обєднано в одне провадження із первісним позовом. Представник позивача в судовому засіданні уточнений первісний позов підтримала, зустрічний позов не визнала. Представник відповідачів у судовому засіданні первісний позов не визнав, вимоги за зустрічним позовом підтримав. Зокрема, пояснив, що ТОВ «Миколаївгаз збут» не звернулося із самостійними вимогами до біди В.В, про стягнення боргу, оскільки не виконана встановлена НКРЄ обовязкова процедура звернення із заявою про видачу судового наказу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини. [PERSON] є власником житлового будинку № 46 по вул. Одеській, смт. Тернівка в м. Миколаєві, на підставі договору купівлі-продажу від 07 березня 2008 року, посвідченого нотаріусом Миколаївського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1650 (а.с. 33). Відповідно до витягу з будинкової книги вказаного житлового будинку [PERSON] був зареєстрований за цією адресою та 07.03.2012 року вибув у м. Київ (а.с. 37). В порушення вимог п. 4 та абз. 1 п. 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246 (далі - Правила), щодо обовязку споживача укласти договір на постачання природного газу в письмовій формі відповідно до типового договору, [PERSON] з 07.03.2008 року по 24.03.2016 року вказаний договір не укладав, про зміну власника не повідомляв, однак весь час користувався послугами з газопостачання, які надавало ПАТ «Миколаївгаз» та частково, несистематично здійснював оплату за надані послуги. Враховуючи встановлений законом обовязок споживача укласти письмовий договір на постачання природного газу, а також обовязок із оплати спожитого природного газу, то вказане свідчить про наявність між сторонами зобовязальних відносин, на які поширюються положення цивільного законодавства, якими врегульовано зобовязальні правовідносини. 28 лютого 2012 року зі згоди позивача, але від імені попереднього власника, було демонтовано газовий лічильник для проведення повірки за адресою: м. Миколаїв, вул. Одеська, 46, що підтверджується відповідним актом (а.с. 6). Ці обставини підтвердила дружина позивача свідок [PERSON], яка втім висловила сумнів щодо схожості підпису від імені абонента до її підпису. Сторонами визнано що демонтований лічильник був власністю споживача. Після проведення повірки лічильника газу, його було визнано непридатним до експлуатації, про що 05.03.2014 року на адресу споживача, але на імя попереднього власника, оскільки [PERSON]В, на себе особовий рахунок не переоформив, було направлено повідомлення про необхідність звернення до абонентської служби Управління обліку та балансів газу, про що свідчить зворотне повідомлення в матеріалах справи (а.с. 46). Доводи представника позивача про недоведеність надсилання відповідачами рекомендованого листа суд вважає не суттєвими, оскільки таке повідомлення взагалі адресувалося іншій особі попередньому власникові, а не позивачу, і отримати він його без відповідної довіреності за іншу особу не міг Згідно з актами перевірки від 16.06.2014 року, від 31.10.2014 року та від 19.03.2015 року споживач не допускав представників ПАТ «Миколаївгаз» до житлового будинку № 46 по вул. Одеській в м. Миколаєві (а.с. 39, 40, 41). У відповідності до акту монтажу побутового лічильника газу (ПЛГ) після повірки (перевірки) 15 вересня 2015 року було проведено монтаж побутового лічильника газу після повірки на підставі акту теханалізу № 821 та паспорту на лічильник (а.с. 7). Тільки 24 березня 2016 року між [PERSON] та ПАТ «Миколаївгаз» укладено типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання (а.с. 8). Абзацом 2 пункту 16-1 Правил передбачено, що на період зняття лічильника газу для проведення його експертизи або періодичної/позачергової повірки та ремонту, повязаного з такою повіркою, або для проведення ремонту за заявою споживача газорозподільне підприємство встановлює лічильники газу з обмінного фонду (у разі, коли знятий лічильник газу належав газорозподільному підприємству, встановлений на його місце лічильник газу з обмінного фонду газорозподільного підприємства стає розрахунковим, що оформляється відповідним актом, та в подальшому розрахунки із споживачем здійснюються згідно з його показаннями). У разі коли замість тимчасово вилученого лічильника неможливо встановити інший, розрахунки із споживачем здійснюються залежно від середньомісячного (середньодобового) обсягу споживання природного газу за аналогічний період (опалювальний або міжопалювальний) попереднього року або фактичний період споживання (опалювальний або міжопалювальний), якщо він становить менш як шість місяців. Відповідно до абз. 6 п. 16-1 Правил, у разі коли лічильник газу, що перебуває у власності споживача, визнано в установленому порядку непридатним до подальшої експлуатації та ремонту, розрахунки із споживачем здійснюються протягом двох місяців з дня письмового повідомлення газорозподільним підприємством споживачеві про визнання лічильника газу непридатним до експлуатації та ремонту відповідно до середньомісячного (середньодобового) обсягу споживання природного газу за аналогічний період (опалювальний або міжопалювальний) попереднього року або фактичний період споживання (опалювальний або міжопалювальний), якщо він становить менш як шість місяців, а в подальшому - відповідно до встановлених норм споживання та вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». У звязку із тим, що лічильник газу споживача було визнано таким, що не придатний до експлуатації, то розрахунки з ним здійснювались відповідно до середньомісячного (середньодобового) обсягу споживання природного газу за аналогічний період (опалювальний або міжопалювальний) попереднього року, а з червня 2014 року відповідно до встановлених норм споживання. Приписи абз. 4 п. 29 Правил зобовязують споживача вносити своєчасно плату за надані послуги з газопостачання. Пунктом 17 вказаних Правил визначено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. В порушення вказаних норм [PERSON] свої обовязки не виконав, у звязку із чим за ним виникла заборгованість за надані послуги з газопостачання, яка станом на 01.07.2015 року становить 19822,21 грн. (а.с. 32). З огляду на вказане, ПАТ «Миколаївгаз» направляв вимоги-попередження про сплату заборгованості від 04.03.2014 року, від 16.06.2014 року, від 08.01.2015 року та від 15.07.2015 року (а.с. 42, 44, 45, 48). Позивач за первісним позовом посилається на те, що відповідач не повідомляв його про визнання демонтованого на повірку лічильника газу непридатним до експлуатації та ремонту, разом із тим зазначає, що відповідач повідомив його про непридатність лічильника до експлуатації та ремонту з 14 вересня 2015 року з дати видачі дублікату акту № 821 технічного аналізу лічильника газу. Обовязок споживача укласти договір має за мету як надання конкретній особі певних послуг, так й гарантує сплату наданих послуг цією особою. Ухилення позивача від укладання договору, навіть через нестачу фінансових засобів, як зазначалося його дружиною в суді, не звільняють він відповідальності Крім того посилання позивача спростовуються, листом ПАТ «Миколаївгаз» від 05.03.2014 року № 10-02/774, який був надісланий на імя попереднього власника будинку за адресою: м. Миколаїв, вул. Одеська, 46 однозначного змісту (а.с.15,46). За такого, для розрахунку вартості спожитого природного газу підлягають застосуванню положення абз. 6 п. 16-1 Правил, а не абз. 2 п. 16-1 Правил як вказує позивач за первісним позовом. На підставі вищевказаного, суд вважає, що в задоволенні первісного позову необхідно відмовити в звязку з його безпідставністю. Враховуючи наведене та оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, які вказують на порушення [PERSON] грошових зобовязань по сплаті за спожитий природний газ, суд приходить до переконання про обґрунтованість зустрічного позову, а тому його слід задовольнити. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за цим позовом підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378 грн.

Outcome: approved