Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

У березні 2019 р. позивачі звернулись до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що [INFO] померла їх мати - [PERSON] , яка на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 15.03.2018 р. Другою Київською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 163/2018 до майна [PERSON] Як вказано у заяві, після смерті їх матері [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на вищезазначену 1-кімнатну квартиру загальною площею 31,1 кв.м., житловою площею 14,9 кв.м., яка розташована у [ADDRESS] , що була приватизована [PERSON] та належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 14.04.1995 р. Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва згідно з розпорядженням № 70 від 14.04.1995 р. Позивач № 1 [PERSON] та позивач № 2 [PERSON] вказують, що вони є дочками та спадкоємицями за законом [PERSON] , а тому прийняли спадщину і 06.02.2019 р. звернулися до державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори Сташук Ю.С з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , однак Постановою № 693/02-31 від 06.02.2019 р. нотаріус відмовив їм (позивачам) у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини відсутності документу, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно. Позивачі вказують, що свідоцтво про право власності на житло, видане 14.04.1995 р. Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва, було втрачене їх матір`ю [PERSON] , і вона за життя зібрала пакет необхідних документів та звернулась до Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації з проханням видати дублікат цього документу, однак отримати дублікат не змогла в зв`язку зі смертю. Друга Київська нотаріальна контора зверталася з запитом № 5594/02-14 від 13.12.2018 р. до Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про видачу дублікату свідоцтва про право власності на спірну квартиру, але отримали відмову за № 104-948 від 31.01.2019 р. Як вказано у позові, спадкоємиця - позивач № 2 [PERSON] також зверталась до відповідача - Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації стосовно видачі їй на запит нотаріуса дублікату свідоцтва про право власності, але отримала відмову за № 3 від 09.01.2019 р. Тому посилаючись на вищевикладене позивачі просять суд визнати за позивачем № 1 та позивачем № 2 право власності на Ѕ частки квартири загальною площею 31,1 кв.м., житловою площею 14,9 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Представник позивачів та позивач № 2 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному об`ємі. Представник відповідача у судовому засіданні так у судове засідання і не з`явився, належним чином був повідомлений. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. [INFO] померла мати позивачів - [PERSON] (а.с. 12)., яка на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 15.03.2018 р. Другою Київською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 163/2018 до майна [PERSON] . Як з`ясував суд, після смерті матері обох позивачів відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на 1-кімнатну квартиру загальною площею 31,1 кв.м., житловою площею 14,9 кв.м., яка розташована у [ADDRESS] , що була приватизована [PERSON] та належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 14.04.1995 р. Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва згідно з розпорядженням № 70 від 14.04.1995 р. Як вбачається із доказів наданих до справи, позивач № 1 [PERSON] та позивач № 2 [PERSON] вказують, що вони є дочками та спадкоємицями за законом [PERSON] , що підтверджується наступними документами: свідоцтвом про народження [NUMBER] від 27.05.1969 р. на ім`я [PERSON] та свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 19.08.1973 р. (змінено прізвище з [PERSON] на [PERSON]) - для позивача № 1 та свідоцтвом про народження [NUMBER] від 13.11.2014 р. на ім`я [PERSON] (прізвище матері [PERSON] ), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00019819522, дата формування 23.03.2018 р. на ім`я [PERSON] (змінено прізвище матері з [PERSON] на [PERSON]), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00019818450, дата формування 23 березня 2018 р. на ім`я [PERSON] (змінено прізвище з [PERSON] на [PERSON]), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00019743226, дата формування 13.03.2018 р. на ім`я [PERSON] (змінено прізвище матері із « [PERSON] » на «[PERSON]»), постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 693/02-31 від 06 .02.2019р. Другої Київської державної нотаріальної контори по спадковій справі № 163/2018 до майна [PERSON] , де вказується, що і позивач-1 і позивач-2 є дочками та спадкоємицями за законом [PERSON] . У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до Узагальнення ВСУ «Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ» передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Наприклад, позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа. Також у відповідності до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із позивачів-спадкоємців за законом є рівними, жодних угод між нами про зміну розміру частки у спадщині не існує. Таким чином суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог обох позивачів щодо визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 спірної квартири. На підставі викладеного та

Outcome: approved