Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила усунути останню від права на спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] . Позов мотивовано тим, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку. За життя [PERSON] заповіту не склала. Після смерті своєї матері позивачка звернулася із заявою до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. З такою ж заявою звернулася її сестра [PERSON] . Померла була людиною похилого віку, перебувала у безпорадному стані та потребувала постійного піклування, догляду та матеріальної допомоги, які їй надавала позивачка. Достовірно знаючи про такий стан матері, відповідачка приблизно 10 років її не навідувала, жодним чином не приймала участь у догляді за нею, чим свідомо ухилилася від обов`язку утримувати та доглядати за батьками, що є підставою для її усунення від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] . За клопотанням позивачки ухвалою судді від 19 квітня 2021 року витребувано від Ічнянської районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 29-30). Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Відзиву на позов відповідачкою не надано. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити із зазначених у ньому підстав. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що вона приїжджала до матері не менше двох разів на рік, якій привозила продукти харчування та одяг, хотіла забрати її до себе, однак та відмовилася. За станом свого здоров`я, а також свого чоловіка не могла більш частіше їздити до матері, причиною чого також були і неприязні стосунки із сестрою. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона бачила як відповідачка три рази приїжджала до своєї матері, яка проживала у [PERSON] . Вона ніколи не чула від [PERSON] , щоб та скаржилася на свою дочку [PERSON] , при цьому [PERSON] їй інколи говорила, що її сестра не їздить до матері. Дослідивши матеріали справи, та заслухавши показання свідка, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 7), після смерті якої відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 0,47 га та 3,33 га згідно державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 189427 та серії ЧН № 174126 відповідно (а.с. 26, 27), спадщину після якої прийняли дочки останньої - [PERSON] (а.с. 5, 6) та [PERSON] (а.с. 40, 40 - на звороті), так як подали до Ічнянської районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (а.с. 39). Відповідно до довідки Іржавецького старостинського округу Ічнянської міської радиЧернігівської області № 31 від 03 лютого 2021 року, [PERSON] на день своєї смерті [INFO] була зареєстрована в [ADDRESS] , але протягом останніх 19 років проживала в [ADDRESS] разом із дочкою [PERSON] (а.с. 8). Частиною п`ятою статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин та їх доведеності у сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 712/4709/15 (провадження № 61-8023св18), від 04 березня 2019 року у справі № 321/1573/17 (провадження № 61-45879св18) та від 17 липня 2019 року у справі № 676/5086/15-ц (провадження № 61-25032св19). Належними доказами, які підтверджують безпорадний стан особи, є відповідні медичні (лікарські) документи, висновки судово-медичних експертів. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій (постанови Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №337/6000/15 (провадження № 61-1302св 18) та від 04 липня 2018 року у справі №404/2163/16 (провадження № 61-15926св18). Позивачем не доведено наявність зазначених вище юридичних фактів у їх сукупності, що є його процесуальним обов`язком у силу статті 12, 81 ЦПК України. Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином позивачкою в порушення приписів норм процесуального права щодо обов`язку доказування і подання доказів не надано належних та допустимих доказів того, що спадкодавець, якою є її мати, перебувала у безпорадному стані, потребувала тривалого догляду та допомоги саме [PERSON] , а остання свідомо ухилялася від надання такої допомоги спадкодавцю у зв`язку з її безпорадним станом, що є підставою для відмови у задоволенні позову [PERSON] . Посилання свідка [PERSON] на те, що вона бачила відповідачку, яка приїжджала до своєї матері тільки три рази, не дає підстав суду прийти до висновку, що [PERSON] не навідувала більше матір.

Outcome: dismissed