Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

У вересні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину, посилаючись на те, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини [PERSON], який перебуває на її утриманні. На даний час сторони разом не проживають, відповідач не приймає участь у вихованні дитини та в добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Просила суд стягнути з відповідача на її користь щомісяця аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 гривень до досягнення дитиною повнолітнього віку. В судове засідання позивачка не зявилася, однак від неї надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи. Суд зі згоди позивачки ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою Костичанівської сільської ради Новоселицького району № 536 від 16 серпня 2016 року. Дитина не перебуває на диспансерному обліку в лікарні, сторони проживають окремо. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 8\~ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3\~зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За вказаних обставин, приймаючи до уваги, що сторони проживають окремо та дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач як батько також зобовязаний приймати участь в утриманні своєї неповнолітньої дитини нарівні із матірю, суд вважає обґрунтованими заявлені позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання своєї дитини. При цьому, суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує матеріальне становище та стан здоровя дитини та відповідача, який є працездатного віку та інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини та враховуючи, що не має даних про чіткий встановлений його дохід, суд із урахуванням положень ст. 184 СК України вважає доцільним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на утримання дитини в твердій грошовій сумі. Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дитини, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 06 вересня 2016 року, а відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved