Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначив, що він доводиться дитині дідом, відповідачка по справі його дочка. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, часто залишала маленьку дитину саму в будинку без нагляду, в будинку відсутні умови для нормально проживання, у зв'язку з чим у вересні 2015 року він був вимушений забрати онуку до себе. З цього часу відповідачка жодного разу не відвідала дочку, не цікавиться її життям, навчанням, станом здоров'я. На підставі викладеного просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], та призначити його опікуном дитини. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON], до судового засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, просили позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з'явилась, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи [PERSON] просила прийняти рішення з врахуванням висновку органу опіки та піклування Кальміуської районної адміністрації. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч.2 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя (не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Разом з тим, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов'язки, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Юридичного батька дитина не має. Згідно довідки Анадольської сільської ради Волноваського району, малолітня [PERSON] мешкає в [ADDRESS], разом з дідом [PERSON] Як убачається з акту відвідування комісією Служби у справах дітей Кальміуської районної адміністрації від 05.10.2017 року, [PERSON] поводилась агресивно, розмовляла грубо, для обстеження умов проживання до будинку не впустила, вказала, що на комісію та до суду приходити не буде. Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного Анадольською сільською радою 09.10.2017 року, за адресою [ADDRESS], умови проживання задовільні. Згідно характеристики за місцем навчання [PERSON] навчається у п'ятому класі Анадольського НВК, зарекомендувала себе як старанна дисциплінована, працелюбна, уважна учениця. [PERSON] виховує бабуся і дідусь, мати не відвідала дочку жодного разу. За характеристикою сільського голови Анадольської сільської ради від 17.07.2017 року, [PERSON] показав себе як людина неконфліктна, стримана, спиртними напоями не зловживає, як порушник громадського порядку не притягувався. Згідно висновку Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 17.10.2017 року, вважають доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Отже, судом встановлено, що відповідачка, будучи повнолітньою та працездатною особою, ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо своєї дочки, життям та здоров'ям дитини не цікавиться, дитину не відвідує, будь-якої участі в її вихованні не приймає, матеріальної допомоги на утримання не надає. За таких підстав, з урахуванням всіх встановлених обставин, суд приходить до висновку, що така поведінка відповідачки щодо приймання участі у житті та вихованні дитини свідчить про її небажання виконувати батьківські обов'язки щодо неповнолітньої дитини [PERSON], а тому суд приходить до висновку про переконливість наданих позивачем доказів та необхідність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її дочки. За вимогами ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. У відповідності до Наказу від 26.05.1999 № 34/166/131/88 «Про затвердження Правил опіки та піклування» опіка (піклування) встановлюється для забезпечення виховання неповнолітніх дітей, які внаслідок смерті батьків, хвороби батьків або позбавлення їх батьківських прав чи з інших причин залишились без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів цих дітей. Згідно до ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про доцільність встановлення опіки та призначення опікуном позивача. Згідно вимог ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. За частиною 4 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст. 183 СК України). З урахуванням зазначених норм відповідачка зобов'язана утримувати свою дитину незалежно від позбавлення її батьківських прав та сплачувати визначені судом аліменти. Витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved