Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 26.07.2019 року між ТДВ СК Альфа-Гарант та [PERSON] , було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/5848137, забезпечений транспортний засіб « ВАЗ - 2107», реєстраційний № [NUMBER] . Предметом зазначеного вище договору є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. 20.08. 2019 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ - 2107», реєстраційний № [NUMBER] , під керуванням до [PERSON] та транспортного засобу «ЗАЗ 110558-40», реєстраційний № [NUMBER] та транспортного засобу «ВАЗ 2110», реєстраційний № [NUMBER] . 27.09.2019 року постановою Бериславського районного суду Херсонської області у справі №647/2290/19, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Вказана постанова суду набрала законної сили. 11.10.2019 року власник транспортного засобу «ЗАЗ 110558-40», реєстраційний номер [NUMBER] , звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про страхове відшкодування, а також надав всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування на його користь. З метою встановлення вартості матеріальних збитків завданих власнику транспортного засобу «ЗАЗ 110558-40», реєстраційний № [NUMBER] , було проведено огляд вказаного транспортного засобу та складено Аварійний сертифікат № 30-D/58/8 від 01.09.2019 року. Згідно даного аварійного сертифікату, встановлено, що вартість матеріального збитку завданого власнику транспортному засобу «ЗАЗ 110558-40», реєстраційний № [NUMBER] , становить: 18 932,61 грн. 18.10.2019 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» було складено страховий акт і розрахунок страхового відшкодування до нього, на підставі яких була здійснена виплата страхового відшкодування у розмірі: 18 932,61 грн. на користь власника транспортного засобу «ЗАЗ 110558-40», реєстраційний № [NUMBER] . Однак, як зазначено у постанові Бериславського районного суду Херсонської області від 27.09.2019 року у справі № 647/2290/19, [PERSON] керував автомобілем «ВАЗ-2107», реєстраційний № [NUMBER] та перед виїздом не перевірив і не забезпечив технічний стан транспортного засобу, під час руху отримав несправність рульового керування (пошкоджений ричаг з лівого боку), в результаті скоїв ДТП. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 2.3 «а», «б» Правил дорожнього руху України. Згідно п. «Г» ч. 1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо дорожньо- транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Таким чином, до Позивача перейшло право регресної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток (Відповідача). 16.11.2020 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулося до Відповідача із вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за вих. № 6343. Однак вказане звернення було проігноровано та станом на момент подання даної позовної заяви до суду, з боку [PERSON] не було здійснено жодних виплат/відшкодувань на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» за вищевказаним страховим випадком. В зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» збитки в порядку регресу в сумі 18 932,61 грн., а також судові витрати. Ухвалою суду від 14.05.2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання представник позивача не з`явився, заявою просив розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Причину своєї неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 26.07.2019 року між ТДВ СК Альфа-Гарант та [PERSON] , було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/5848137, забезпечений транспортний засіб ВАЗ 2107, номерний знак [NUMBER] , строк дії з 26.07.2019 року до 25.07.2020 року. З постанови Бериславського районного суду Херсонської області від 27.09.2019 року вбачається, що 20.08.2019 року о 15-00 год. 60 км а/д Херсон-Генічеськ+300 м біля АЗС «Укрната», [PERSON] керував автомобілем ВАЗ 2107 н/з [NUMBER] та перед виїздом не перевірив і не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу, під час руху отримав несправність рульового керування, в результаті скоїв ДТП, пошкоджений ричаг з лівого боку, а саме здійснив зіткнення з автомобілем ЗАЗ 110558 д/н - [NUMBER] , відкинуло у бік на зустрічну смугу, де відбулося зіткнення з автомобілем ВАЗ2110 д/н [NUMBER] , який рухався на зустріч. В результаті ДТП транспортні засоби, а саме: ВАЗ 2107, [NUMBER] , ВАЗ 2110 отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 2.3 «а», «б»; Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. Зазначеною постановою [PERSON] визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосувано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень 00 копійок. Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 384 гривні 20 копійок. 11.10.2019 року [PERSON] , якому належить, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , автомобіль ЗАЗ 110558-40, д/н [NUMBER] , звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про страхового відшкодування, щодо пошкодження майна, а саме автомобіля ЗАЗ 1105 [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. З метою встановлення вартості матеріальних збитків завданих власнику транспортного засобу ЗАЗ 110558-40, д/н [NUMBER] , 23.08.2018 року було проведено огляд вказаного транспортного засобу, та складено Аварійний сертифікат №30-D/58/8 від 01.09.2019 року, згідно результатів якого встановлено, що вартість відновлювального ремонту ТЗ згідно ремонтної калькуляції №30-D/58/8 з урахуванням фізичного зносу запчастин складає 18 932,61 грн. Згідно страхового акту № ЦВ/19/4252 від 18.10.2019 року, складеного СК «Альфа-Гарант» розмір страхового відшкодування власнику автомобіля ЗАЗ 110558, д/н [NUMBER] [PERSON] визначено до сплати страхове відшкодування в розмірі 18 932,61 грн. Згідно платіжного доручення № 3813 від 18.10.2019 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» сплачено [PERSON] страхове відшкодування згідно страхового акту № ЦВ/19/4252 від 18.10.2019 року, у розмірі 18 932,61 грн. 16.11.2020 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулося до [PERSON] із вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за вих. № 6343, яка останнім не виконана. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі ст. 27 Закону України Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до положень п. 35.1 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Згідно ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.29 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно п. Г ч. 1 ст. 38, Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Як вбачається з ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Оцінюючи належність та допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 270 грн., який підтверджений платіжним дорученням № 15608 від 13.03.2021 року.

Outcome: approved