Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

У вересні 2018 р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 50\~000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.09.2015 р. приблизно о 19:30 годині, знаходячись біля будинку, розташованого за адресою: провулок Бєлінського, 95 в м. Ізмаїлі Одеської області, в ході раптово виниклої сварки на ґрунті особистих неприязних відносин умисно наніс декілька ударів монтировкою в область голови, після чого він разом з [PERSON] впали на землю, билися, в результаті чого позивачу були спричинені тілесні ушкодження у вигляді травми обличчя у вигляді закритого одностороннього перелому нижньої щелепи зліва, закритого черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку з наявністю забійної рани та садна тім'яної області, садна кистей, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило тривалий розлад здоровя понад 21 день. Своїми діями він вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 122 КК України. За вчинення цього злочину [PERSON] був засуджений вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.05.2018 р. за ч. 1 ст. 122 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік з випробуванням на підставі ст. 75 КК України на строк 1 рік. Злочином позивачу спричинені моральні та фізичні страждання, які позначали негативні зміни у його житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, негативні переживання, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, важкість виконання повсякденних обовязків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, страх фізичного болю, повязаного із лікуванням, зокрема, з майбутньою операцією, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, емоційна напруга, нервозність, дратівливість реакції замикання, почуття образи, обурення, приниженої гідності. Він був вимушений проходити стаціонарне та амбулаторне лікування з періодичним відвідуванням лікувального закладу. Дотепер продовжуються проблеми зі здоровям у вигляді періодичних головних болів, обмеження фізичної активності. Наслідки перенесеної травми призвели до порушення життєвих планів, погіршення можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив стягнути з відповідача 50\~000 грн. в якості відшкодування завданої йому моральної шкоди. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, пояснивши, що позивачем не надано доказів звернення до психологів та наявності у нього душевних страждань. Заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення про відшкодування моральної шкоди, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.05.2018 р., відповідач [PERSON] засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України за те, що 29.05.2015 р. спричинив позивачу [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді травми обличчя у вигляді закритого одностороннього перелому нижньої щелепи зліва, закритого черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку з наявністю забійної рани та садна тім'яної області, садна кистей, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило тривалий розлад здоровя понад 21 день (а.с. 5 7). Наявність зазначених у вироку тілесних ушкоджень була встановлена висновком експерта № 393 від 08.10.2015 р. (а.с. 15 16). Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спор. Суд вважає, що розмір моральної шкоди підлягає зменшенню в зв'язку з тим, що позивачем не визначено з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди саме в розмірі 50 000,00 грн., якими доказами це підтверджується та з урахуванням яких обставин визначено саме такий розмір моральної шкоди. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, суд враховує характер вчиненого діяння, яке характеризується необережною формою вини, глибину фізичних та душевних страждань позивача, які він зазнав в зв`язку з протиправною поведінкою відповідача та у звязку із пошкодженням його здоровя, які призвели до порушення звичного для нього порядку організації життя та вимагали додаткових зусиль для його відновлення, а також вимоги розумності та справедливості та вважає достатнім відшкодуванням заподіяної моральної шкоди позивачу з вини відповідача в розмірі 6\~000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1 762,00 грн.

Outcome: partial