Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

У вересні 2013 року до суду звернулися [PERSON], [PERSON] (далі: Позивач 1 та Позивач 2) з позовом до [PERSON], [PERSON] (далі: Відповідач 1, Відповідач 2), про встановлення порядку користування двокімнатною квартирою [ADDRESS], шляхом виділення Позивачу 1 та Позивачу 2 житлову кімнату площею 17,1 кв.м., а Відповідачу 1 та Відповідачу 2 житлову кімнату площею 11,6 кв.м., нежитлову частину квартири, яка складається з коридору площею 8,7 кв.м., ванної кімнати площею 2,9 кв.м., вбиральні площею 1,4 кв.м., кухні площею 7,8 кв.м. та вбудованої шафи площею 0,3 кв.м. залишити в загальному користуванні мешканців квартири. Зазначили, що 30 червня 1989 року в м. Світловодську Кіровоградської області між Позивачем 1 та Відповідачем 1 укладено шлюб, і від шлюбу вони мають дітей - Позивач 2 та Відповідач 2. Проте, з грудня 2011 року сімейні відносини Позивача 1 та Відповідачки 1 припинилися, і рішенням Світловодського міськрайонного суду від 07 червня 2013 року шлюб між ними розірвано. Позивачі та відповідачі на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 01 березня 2004 року № 9074, виданого виконавчим комітетом Світловодської міської ради, є власниками квартири [ADDRESS] (далі - квартира), та кожному з них належить по 1/4 частині вказаної житлової квартири. На час звернення до суду в квартирі проживають позивачі, Відповідач 2 в квартирі не проживає, та мешкає в місті Києві, де і працює, а Відповідач 1 проживає у вказаній квартирі періодично, проте сторони не можуть в позасудовому порядку визначитися про порядок користування спірною квартирою, тому просять суд вирішити їх спір на вказаних умовах. Причиною подачі позову до суду є також те, що із квартири постійно зникають їх речі і позивачі не можуть поставити замок на своїй кімнаті, так як проти цього заперечують інші співвласники. В судовому засіданні позивачі та їх представник - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали. Відповідачі та їх представник - адвокат [PERSON] в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Заперечуючи проти вимог зазначили, що Позивач 1 своєю протиправною поведінкою та постійним зловживанням спиртними напоями змушує Відповідачку 1 з метою уникнення сварок та бійок залишити квартиру та ночувати у подруги чи у її матері. Відповідач 2 - дійсно тимчасово працює та проживає у м. Києві, проте епізодично проживає у спірній квартирі. Позивач 2 є студентом Харківського національного університету радіоелектроніки та не проживає у спірній квартирі, так як навчається на стаціонарі та проживає у м. Харкові, де зареєстрований за адресою: [ADDRESS] На підставі вказаного, зазначають, що з варіантом, запропонованим позивачами не згідні, так як такий порядок порушує права відповідачів, оскільки вони потребують кімнату з більшою площею з огляду на те, що Позивач 2 не проживає у квартирі, а Позивач 1 працює на Кременчуцькій ГЕС та має змінний графік роботи, в тому числі і у нічний час, натомість Відповідачі проживають у квартирі постійно. Вважають, що потрібно встановити такий порядок користування квартирою: кімнату площею 17,1 кв.м. з лоджією виділити відповідачам, кімнату площею 11,6 кв.м. виділити позивачам, нежитлову частину квартири, яка складається з із коридору площею 8,7 кв.м., ванної кімнати площею 2,9 кв.м. , вбиральні площею 1,4 кв.м., кухні площею 7,8 кв.м. та вбудованої шафи площею 0,3 кв.м. залишити в загальному користуванні. В судовому засіданні досліджено надані сторонами докази: Копія паспорта позивача [PERSON] з якого видно, що він зареєстрований в квартирі [ADDRESS] 28 квітня 1993 року; копія паспотра позивача [PERSON] з якого видно, що він зареєстрований буд. [ADDRESS] 13 вересня 2011 року; копія свідоцтва про укладення шлюбу, з якої вбачається, що 30 червня 1989 року [PERSON] та [PERSON] ([PERSON].) зареєстрували шлюб, актовий запис № 254; копія рішення Світловодського міськрайонного суду, з якого вбачається, що 07 червня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано; копія свідоцтва про право власності на житло № 9074 від 01 березня 2004 року з якого вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]; копія технічного паспорту спірної квартири, з якого видно, що квартира є двокімнатною загальною площею 50 кв.м., складається з кімнат площею 17,1 кв.м. та 11,6 кв.м., коридору площею 8,7 кв.м., ванної кімнати площею 2,9 кв.м., вбиральні площею 1,4 кв.м., кухні площею 7,8 кв.м. та вбудованої шафи площею 0,3 кв.м.; копія паспорта [PERSON], з якого видно, що вона зареєстрована в спірній квартирі 22 листопада 2013 року; довідка від 05 грудня 2013 року № 146, з якої вбачається, що [PERSON] дійсно мешкає в студентському гуртожитку №6 Харківського державного технічного університету радіоелектроніки за адресою [ADDRESS] з 13 вересня 2011 року; довідка від 10 грудня 2013 року № 54/3600, з якої вбачається, що [PERSON] дійсно є студентом денного відділення Харківського національного університету радіоелектроніки та має індивідуальний графік відвідування лекцій. В судовому засіданні допитаний свідок [PERSON] пояснив, що товаришує з Позивачем 1, та бачив, що Позивач 2 періодично приїжджає з навчання до дому та проживає у спірній квартирі. Відповідачку 2 - [PERSON] він у спірній квартирі не бачив вже з три роки, Відповідачку 1 - [PERSON] він ніколи не бачив у квартирі. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] завжди живе у квартирі, та до нього часто приїжджає син [PERSON], а відповідачів в квартирі не буває. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] часто приходить до квартири, коли не має вдома [PERSON], а також, що [PERSON] та [PERSON] приїжджають до дому. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків та дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов до таких висновків. Так, згідно зі ст.317 ЦК України, - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.3 ст.319 ЦК України, - усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Між позивачами та відповідачами виник спір про встановлення порядку користування квартирою, яка належить їм у рівних частинах, тобто є їх спільною частковою власністю. Згідно ч.1 та ч.2 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до ч.1 ст.382 ЦК України, - квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України, - власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року N 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», - судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визначення порядку володіння, користування і розпорядження майном, що є спільною власністю. Відповідно до п.14 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року N20, - квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідачі, заперечуючи проти позову, зустрічний позов з вимогами про встановлення порядку користування квартирою за їх варіантом не подавали, достовірних доказів для спростування обставин, на які посилалися позивачі, до суду не надали. З досліджених судом доказів видно, що між сторонами спору - позивачами та відповідачами з 2012 року вже фактично встановлено порядок користування їх квартирою, згідно якого: Позивач 1 постійно мешкає в квартирі у житловій кімнаті площею 17,1 квадратних метра (на плані квартири приміщення №5). При цьому, Позивач 1 працює охоронником в режимі добового чергування: знаходиться одну добу на роботі, три доби дома. Позивач 2 є студентом і тимчасово, в зв'язку з навчанням у вищому навчальному закладі в м. Харкові, не постійно проживає у квартирі, проте систематично приїжджаючи до себе до дому з навчання, проживає в квартирі у жилій кімнаті разом з Позивачем 1. Відповідач 1 в зв'язку з існуючими з часу розірвання шлюбу, напруженими відносинами з Позивачем 1, в квартирі проживає не постійно, а періодично, лише у час знаходження Позивача 1 на роботі, який працює в режимі добового чергування. В інший час, тобто 3 з 4 днів, Відповідач 1 проживає у матері. Під час проживання у спірній квартирі, Відповідач 1 займає житлову кімнату площею 11,6 квадратних метра (на плані квартири приміщення №6). Відповідачка 2 працює в м. Києві, де знімає житло та мешкає зі співмешканцем. Приїжджаючи щомісяця у вихідні до дому, вона мешкає у спірній квартирі в меншій кімнаті коли відсутні позивачі. Беручи до уваги викладене, враховуючи, що позивачі на час звернення їх до суду значно більше часу використовують квартиру для проживання ніж відповідачі, і між сторонами спору фактично склався вищевказаний порядок користування квартирою, суд визнає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Між сторонами слід встановити такий порядок користування двохкімнатною квартирою за яким: 1. Визначити для особистого користування Позивачу 1 та Позивачу 2 житлову кімнату площею 17,1 квадратних метра (на плані квартири приміщення №5). 2. Визначити для особистого користування Відповідачу 1 та Відповідачу 2 житлову кімнату площею 11,6 квадратних метра (Згідно плану квартири приміщення №6). 3. Приміщення кухні, коридору, ванною кімнати, вбиральні (згідно плану квартири приміщення №№1,2,3,4) залишити в загальному користуванні сторін. Крім цього, враховуючи, що відповідачам визначена для користування жила кімната меншою площею, до якої прилягає вбудована шафа площею 0,3 квадратних метра, що знаходиться в коридорі біля входу в кімнату, та лоджія площею 3 квадратних метра до якої є вихід з кімнати, суд вважає, що користування вказаними додатковими приміщення слід визнати за відповідачами, що частково компенсує існуючу різницю між жилою площею, яка виділена противним сторонам спору. При цьому, суд зазначає, що сторони, відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.358 ЦК України у будь-який час мають право переглянути встановлений між ними порядок користування квартирою, та за спільною згодою домовитися про новий порядок володіння та користування квартирою на засадах справедливості, добросовісності та розумності. На підставі ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути судові витрати у виді сплаченого ним судового збору в сумі 114 грн. 70 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial