Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

У березні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він проживав без реєстрації у будинку по [ADDRESS] протягом п`яти років із своєю мачухою [PERSON] , яку доглядав до смерті. Спірне будинковолодіння належало його батькові [PERSON] , який помер [INFO] . Він та дружина батька [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] . Він отримав відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину зазначеного будинку та Ѕ частину земельної ділянки. [PERSON] померла [INFO] . Внаслідок її смерті відкрилася спадщина на спірне майно. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належний їй пай відповідачці [PERSON] .. Інша частина спадщини заповітом не охоплена. Інших спадкоємців крім нього та відповідачки немає. Нотаріус своїм листом відмовив йому видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю родинного зв`язку між ним та спадкодавицею. Вважає, що на підставі ст. 1264 ЦК України він являється спадкоємцем четвертої черги майна померлої [PERSON] , відповідно до ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину після її смерті, а тому просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] та на Ѕ частину земельної ділянки площею 1,19 га кадастровий номер 6123482300:01:001:0485 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дунаївської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, після померлої [PERSON] . В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав наведених у позові та пояснив, що він після смерті батька доглядав свою мачуху [PERSON] до смерті, помагав по господарстві, деколи ночував у неї. Спільних грошей у них не було. Крім того, він поніс усі витрати на поховання [PERSON] . Відповідачка по справі є племінницею [PERSON] . Із родичів спадкодавиці є ще її рідна сестра [PERSON] . Однак ні племінниця ні її мати [PERSON] на спадщину не претендують. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та про визнання позову. Суд ухвалив відмовити у прийнятті відповідачкою позову і продовжив судовий розгляд. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних міркувань. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] слідує, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 29. З державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 795878 слідує, що [PERSON] на підставі розпорядження голови Кременецької районної держадміністрації від 15 серпня 2005 року № 457 є власником земельної ділянки площею 1,19 га, яка розташована на території Дунаївської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З листа відділу у Кременецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 10 червня 2019 року № 358/0/199-19 вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 6123482300:01:001:0485 станом на 01.01.2019 року становить 25532,02, у відповідності до загальнонаціональної нормативно грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення. З свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14 липня 2005 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Кременецького РБТІ слідує, що домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] , форма власності приватна. З довідки № 346 від 03 травня 2019 року, виданої Кременецьким районним комунальним бюро технічної інвентаризації слідує, що станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано в КРКБТІ за реєстровим № 535 книга № 3, за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Дунаївської сільської ради 14.07.2005. Інвентарна вартість даного житлового будинку становить 268211 гривень. З листа Кременецького МРВДРАЦС від 16.10.2019 вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис про смерть № 4, складений Дунаївською сільською радою Кременецького району Тернопільської області. З акта № 5 від 23 січня 2020 року, затвердженого сільським головою Дунаївської сільської ради [PERSON] та довідки Дунаївської сільської ради Кременецького району Тернопільської області №158 від 05.02.2020 вбачається, що позивач проживав без реєстрації протягом п`яти років з мачухою [PERSON] та вів спільне господарство з нею. [PERSON] приймав участь у похованні [PERSON] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 07.02.2020, наданої Кременецькою державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] заведена спадкова справа приватним нотаріусом Бурлак А.В. 03.06.2019. Відповідно до рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 26 вересня 2019 року визнано за позивачем в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] , що належав [PERSON] та на Ѕ частину земельної ділянки площею 1,19 га кадастровий номер 6123482300:01:001:0485, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дунаївської сільської ради Кременецького району Тернопільської області та зареєстрована за [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №795878 від 23 грудня 2005 року. За змістом статей 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (частина перша статті 1258 ЦК України). За правилами статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18), законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Обов`язок надання доказів покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він протягом п`яти років проживав із своєю мачухою [PERSON] , яку доглядав до смерті, а тому має право на спадкування її майна як спадкоємець четвертої черги. Однак, дана обставина не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні та суперечить зібраним по справі доказам, зокрема, згідно рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 26.09.2019, позивач отримав у спадок 1/2 частину спірного будинку та Ѕ частину спірної земельної ділянки після смерті свого батька [PERSON] та як визнає сам позивач після смерті батька доглядав свою мачуху [PERSON] до смерті, помагав по господарстві, деколи ночував у неї. Спільних грошей у них не було, поніс усі витрати на поховання [PERSON] . Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що оскільки суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували спільне проживання позивача з [PERSON] , наявність у них спільного побуту, взаємних прав та обов`язків, кожен з них проживав у різних будинках, надання ж ними один одному допомоги у вирішенні побутових питань не може розцінюватись як проживання однією сім`єю, а тому підстав для визнання факту проживання позивача з [PERSON] однією сім`єю не вбачається. При цьому, суд не приймає до уваги акт № 5 від 23 січня 2020 року, затвердженого сільським головою Дунаївської сільської ради Плетюк С.А. та довідку Дунаївської сільської ради Кременецького району Тернопільської області №158 від 05.02.2020 про проживання позивача однією сім`єю з [PERSON] протягом п`яти років, так як даний акт та довідка складені на підстави свідчень осіб, які в судовому засіданні не допитувалися в якості свідків та їх пояснення носять суб`єктивний характер. Крім того, не узгоджуються з поясненнями позивача, даними ним в судовому засіданні. За таких обставин відсутні підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , а тому у задоволенні позову слід відмовити за його недоведеністю.

Outcome: dismissed