Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Дніпропетровська міська рада про зобов?язання вчинити певні дії та визнання права власності. В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві позивач просила суд зобов'язати відповідача [PERSON] повернути їй - правовстановлюючі документи та оригінал технічного паспорту на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] та визнати за нею право власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: [ADDRESS] Позивач у судове засідання не з?явилася, про час і місце його проведення повідомлялася належним чином, суду надав клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з?явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачами та відповідачем було укладено усну домовленість, згідно якої відповідач зобов?язався здійснити дії щодо реєстрації права власності за позивачем на нерухоме майно, що розташоване за адресою: [ADDRESS] Позивач у свою чергу передала відповідачу грошову суму у розмірі 5 000,00 грн., а відповідач зобов?язався зі свого боку вчинити дії щодо оформлення права власності на спірне нерухоме майно за позивачем. Сторони домовились, що відповідач виконає взяте на себе зобов?язання строком до 01.03.2016 року. Однак, відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов?язань, грошову суму не повертає, оригінали документів позивачу не передає. Позивачами було здійснено переобладнання нерухомого майна, що розташовано за адресою: [ADDRESS] Згідно технічного висновку будівельних конструкцій нежитлової будівлі, що розташована за адресою: [ADDRESS] від 04.03.2016 року, здійсненого експертом [PERSON] - технічний стан будівлі оцінюється як нормальний та придатний для подальшої експлуатації. Відповідно до положень ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, а відповідно до положень ч. 5 вказаної норми на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з урахуванням того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, між позивачем та відповідачем було укладено усну домовленість, згідно якої відповідач зобов?язався вчинити певні дії стосовно спірного нерухомого майна. На підставі викладеного,

Outcome: partial