Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

У вересні 2012 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] в інтересах малолітньої доньки, [PERSON],\~із позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Одеська міська рада,\~ Малиновська районна адміністрація в особі органу опіки та піклування, [PERSON] про встановлення порядку користування домоволодінням та земельною ділянкою, посилаючись на те, що 05 липня 2000 року [PERSON] подарував їй, [PERSON], 32/100 частини домоволодіння з надвірними спорудами, що знаходиться в місті Одесі по вулиці Самодіяльна під №19 та складається в цілому з двох камяних житлових будівель, загальною житловою площею 64,3 кв.м. та надвірних споруд: «В», «Г», «Е», «Ж», «И», «К»- шість сараїв, «Д»- гараж, «З»- літня кухня, «Л»- вбиральня, №1-4, 7,8 огородження, І- мостіння, розташованих на земельній ділянці. 27 травня 2002 року [PERSON] подарувала дочці, [PERSON], [INFO] 32/100 частини домоволодіння з надвірними спорудами, що знаходиться в місті Одесі по вулиці Самодіяльна під №19 та складається в цілому з двох камяних житлових будівель, загальною житловою площею 64,3 кв.м. та надвірних споруд: «В», «Г», «Е», «Ж», «И», «К»- шість сараїв, «Д»- гараж, «З»- літня кухня, «Л»- вбиральня, №1-4, 7,8 огородження, І- мостіння, розташованих на земельній ділянці. Власником 68/100 частини вищевказаного домоволодіння є [PERSON]. Стверджувала, що між [PERSON] , її матірю, [PERSON], її бабусею, [PERSON] та [PERSON] склалися неприязні стосунки та конфлікти щодо користування будинком та земельною ділянкою. З огляду на наведене, з метою захисту права користування власністю, позивач просила\~суд ухвалити\~рішення,\~яким визначити порядок користування будинком №19 та земельною ділянкою по вулиці Самодіяльна у місті Одесі. 05 квітня 2017 року [PERSON] стала повнолітньою, стала позивачем по справі та уточнила позовні вимоги. \~ \~ \~ \~ Представник позивача [PERSON],\~[PERSON],у судовому засіданні позовну заяву підтримала у повному обсязі, просила суд її задовольнити. Представник відповідачів - [PERSON], [PERSON], [PERSON], у судовому засіданні позов не визнала, проти його задоволення заперечувала. Раніше надала до суду відзив, відповідно до якого вимоги позову не визнала, проти їх задоволення заперечувала. Представник Одеської\~міської радиу судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали\~справи,\~заслухавши доводи\~сторін, проаналізувавши і\~оцінивши надані\~докази у\~їх сукупності,\~суд дійшов\~до висновку,\~що позовні\~вимоги [PERSON]\~підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Судом встановлено, що 05 липня 2000 року [PERSON] подарував [PERSON] 32/100 частини домоволодіння з надвірними спорудами, що знаходиться в місті Одесі по вулиці Самодіяльна під №19 та складається в цілому з двох камяних житлових будівель, загальною житловою площею 64,3 кв.м. та надвірних споруд: «В», «Г», «Е», «Ж», «И», «К»- шість сараїв, «Д»- гараж, «З»- літня кухня, «Л»- вбиральня, №1-4, 7,8 огородження, І- мостіння, розташованих на земельній ділянці, що підтверджується договором дарування від 05 липня 2000 року за реєстровим №2-625. 27 травня 2002 року [PERSON] подарувала дочці, [PERSON], [INFO] 32/100 частини домоволодіння з надвірними спорудами, що знаходиться в місті Одесі по вулиці Самодіяльна під №19 та складається в цілому з двох камяних житлових будівель, загальною житловою площею 64,3 кв.м. та надвірних споруд: «В», «Г», «Е», «Ж», «И», «К»- шість сараїв, «Д»- гараж, «З»- літня кухня, «Л»- вбиральня, №1-4, 7,8 огородження, І- мостіння, розташованих на земельній ділянці , відповідно до договору дарування за реєстровим №2294 від 27 травня 2002 р.Договір зареєстрований у КП «ОМБТІ та РОН» 28 травня 2002 року під №6127 стр.52 кн.42. Власником 68/100 частини вищевказаного домоволодіння була [PERSON]. У судовому засіданні з пояснень сторін було встановлено, що між [PERSON], її матірю, [PERSON], її бабусею, [PERSON] та [PERSON] склалися неприязні стосунки та конфлікти щодо користування будинком та земельною ділянкою. За клопотанням позивача по справі була проведена судова будівельно-технічна експертиза. Згідно висновку експерта за№508/24 від 30 листопада 2015 року, який прийняв до уваги витяг з розпорядження Іллічівської районної адміністрації №836 від 27 червня 1991 року, а також те, що між співвласниками склався вищевказаний порядок користування спірним домоволодінням на розгляд суду пропонується один варіант порядку користування домоволодінням №19 по вул.Самодіяльна у місті Одесі. Співвласнику [PERSON] з загальною часткою 68/100 у користування пропонується наступні приміщення та будівлі: У літ. «А» - житловий будинок з прибудовами літ «а», «а1» наступні приміщення: 2-1- кухня площею 8,5 кв.м., 2-2- житлова площею 10,4 кв.м.; 2-3- житлова площею 10,7 кв.м.; 2-4- ванна площею 3,7 кв.м.; У літ. «Б» - житловий будинок з прибудовами літ «б», «б1» наступні приміщення: 3-1- коридор площею 8,5 кв.м.; 3-2 кухня площею 9,6 кв.м.; 3-3 житлова площею 13,8 кв.м.; 3-4 житлова площею 12,4 кв.м.; 3-5 санвузол площею 3,0 кв.м.; Усього 80,6 кв.м. у т.ч. житлова- 47,3 кв.м. Надвірні будівлі: Літ «И» - сарай; Літ «З» - літня кухня; Літ «К» - сарай; Літ «Е» - сарай; Літ «Ж» - сарай. Співвласнику [PERSON] з загальною часткою 32/100 у користування пропанується наступні приміщення та будівлі: У літ. «А» - житловий будинок з прибудовами літ «а», «а1» наступні приміщення: 1-1- кухня площею 14,0 кв.м.; 1-2 житлова площею 7,6 кв.м.; 1-3 кладовка площею 3,6 кв.м.; 1-4 житлова площею 12,3 кв.м.; 1-5 санвузол площею 2,5 кв.м.; Усього 40,0 кв.м. у т.ч. житлова- 19,9 кв.м. Надвірні будівлі: Літ «В» - сарай; Літ «Г» - сарай; Літ «Д» - гараж. Запропонований варіант порядку користуваня спірним домоволодінням враховує переміщення(відновлення) вбиральні літ. «Л» з частини земельної ділянки [PERSON] на частину земельної ділянки [PERSON] Експертом [PERSON] запропановано два варіанти порядку користування земельною ділянкою по вул.Самодіяльній,19 між співвласниками [PERSON] та [PERSON] Перший варіант: Співвласнику [PERSON] з загальною часткою 68/100 в особисте користування пропонується земельна ділянка площею 428 кв.м. з приляганням до фасадної, лівої, правої і задньої зовнішніх меж ділянки, що включає, в тому числі, площу зайняту частиною житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а» (квартира 2), житловим будинком літ. «Б» з прибудовами літ.»б», «б1» (квартира 3), надвірними будівлями літ. «Е» - сарай, літ. «Ж»- сарай, літ. «З» - літня кухня, літ. «И»- сарай, літ. «К»- сарай, літ. «Л»- вбиральня (зруйнована). Співвласнику [PERSON] в особисте користування пропонується земельна ділянка площею 201 кв.м. з приляганням до фасадної і правої зовнішніх меж ділянки, що включає, в тому числі, площу зайняту частиною житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а», літ. «а1» (квартира 2) і надвірними будівлями літ. «В» - сарай, літ. «Г»- сарай, «Д»-гараж. Входи і вїзди на виділені ділянки пропонується зберегти існуючі з сторони вул.Самодіяльної. Межі, що відокремлюють ділянки особистого користування співвласників домоволодіння за першим варіантом порядку користування земельною ділянкою описуються в дослідницькій частині висновку по другому питанню. Графічно перший варіант порядку користуванння земельною ділянкою №19 по вул.Самодіяльна у м.Одесі відображено в додатку №3. Другий варіант: Співвласнику [PERSON] з загальною часткою 68/100 в особисте користування пропонується земельна ділянка площею 428 кв.м. з приляганням до фасадної, лівої, правої і задньої зовнішніх меж ділянки, що включає, в тому числі, площу зайняту частиною житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а» (квартира 2), житловим будинком літ. «Б» з прибудовами літ.»б», «б1» (квартира 3), надвірними будівлями літ. «Е» - сарай, літ. «Ж»- сарай, літ. «З» - літня кухня, літ. «И»- сарай, літ. «К»- сарай, літ. «Л»- вбиральня (зруйнована). Співвласнику [PERSON] в особисте користування пропонується земельна ділянка площею 201 кв.м. з приляганням до фасадної і правої зовнішніх меж ділянки, що включає, в тому числі , площу зайняту частиною житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ.»а», літ. «а1» (квартира 2) і надвірними будівлями літ. «В» - сарай, літ. «Г»- сарай, «Д»-гараж. Входи і вїзди на виділені ділянки пропонується зберегти існуючі з сторони вул.Самодіяльної. Межі, що відокремлюють ділянки особистого користування співвласників домоволодіння по другому варіанту порядку користування земельною ділянкою описуються в дослідницькій частині висновку по другому питанню. Графічно другий варіант порядку користуванння земельною ділянкою №19 по вул.Самодіяльна у м.Одесі відображено в додатку №4. Вищевказані варіанти порядку користування спірною земельною ділянкою передбачають забезпечення безперешкодного доступу співвласника [PERSON] до частини зовнішньої стіни житлового будинку літ. «Б» (приміщення «3-4»- житлова) орієнтованої на ділянку [PERSON] 02 квітня 2016 року [PERSON] подарувала дочці, [PERSON], 39/100 частин вищевказаного домоволодіння. Загальна частка [PERSON] та [PERSON] у праві власності на вищевказаний будинок складає 68/100. У позовної заяві у порядку ст.49 ЦПК України [PERSON] просила встановити порядок користування будинком №19 по вулиці Самодіяльна у місті Одесі між нею та співвласниками [PERSON], [PERSON] та встановити порядок користування земельною ділянкою між нею та [PERSON], [PERSON] згідно другого варіанту судової будівельно-технічної експертизи. Згідно ст.77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. У відповідності до приписів ст.ст.12-13, 81\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. [PERSON] надала суду докази порушення її прав користування відповідачами, зокрема неодноразові звернення до відділу поліції. Крім того, у судовому засіданні відповідачі не заперечували, що не можуть досягти порозуміння згідно порядку користування земельною ділянкою. У разі порушення таких прав, позивач може звернутися до суду за їх захистом, обравши відповідний ефективний спосіб захисту права. В даному випадку, позивач надала суду належні, допустимі, переконливі докази у обґрунтування своїх вимог в розумінні ст.ст.76,81 ЦПК України. Крім того, позивач при розгляді справи надала суду докази на підтвердження обставин, якими вона обґрунтовує свої вимоги. Відтак,\~оскільки [PERSON]\~надала суду\~докази на\~підтвердження своїх\~вимог,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Частиною 2 ст.377 ЦК України (стаття в редакції 2004 року) передбачено, що якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Згідно з ст.120 Земельного Кодексу України (в редакції 2001 року) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці обєкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 року) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Правомочність користування означає передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживання. Правомочність розпорядження означає юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення (відчуження за договором, передача у спадщину, знищення, переробка і т. ін.). Таким чином, аналіз законодавства дає підстави для висновку: абсолютність прав користування зовсім не означає, що ніхто і ніколи не може їх обмежити. В такому випадку, особа має право на звернення до суду та вже у судовому порядку довести свої законні підстави на право користування та розпорядження цим майном, а саме користування житловим будинком та земельною ділянкою. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували даний висновок суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved