Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеною заявою, у якій просить встановити факт її постійного проживання разом із [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини ( [INFO] ) після смерті [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що 22.01.1999 р. вона та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського району м. Києва 23.01.1999 р. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] заявниця, яка була його дружиною, заяву про прийняття спадщини до органів нотаріату не подавала, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем та вважала, що є такою, яка фактично прийняла спадщину. 30.10.2017 р. заявниця звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак, державний нотаріус Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Пилипчук О.І. прийняв постанову, якою відмовив [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом. Підставою відмови стало те, що заявниця не надала документи про те, що вона на день смерті [PERSON] постійно проживала разом з ним. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є заявниця, яка не заявляла про відмову від спадщини. Так, з дня укладення шлюбу та до смерті [PERSON] він та заявниця проживали разом, мали один бюджет, вели спільне господарство. За час перебуванн я у шлюбі заявниця з [PERSON] придбали частину квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі вони разом постійно проживали до дня смерті [PERSON] та в якій заявниця проживає досі. Місце проживання заявниці та [PERSON] було зареєстровано у вказаній квартирі. Заявниця зареєстрована у даній квартирі і досі. Співвласниками квартири [ADDRESS] , є [PERSON] та [PERSON] , які є дочкою та онукою заявниці, відповідно. Померлий [PERSON] не був батьком [PERSON] та дідом [PERSON] Спільних дітей у заявниці та [PERSON] немає. Спадкоємців, окрім заявниці, після [PERSON] , немає. Спір про право щодо спадкового майна відсутній. За час перебування у шлюбі [PERSON] отримав у спадщину квартиру [ADDRESS] , у якій він зареєструвався з метою оформлення на себе особових рахунків в підприємствах, які надають комунальні послуги. У подальшому, [PERSON] отриману ним у спадщину квартиру подарував заявниці. Місце проживання [PERSON] на час смерті було зареєстроване у квартирі [ADDRESS] , однак, з дня укладення шлюбу і до смерті він проживав разом із заявницею в квартирі [ADDRESS] , що також підтверджується тим, що договори з надання комунальних послуг були оформлені на ім`я [PERSON] . У договорах з надання комунальних послуг було зазначене місце проживання [PERSON] - [ADDRESS] . У лікарському свідоцтві про смерть № 118 від 02.04.2017 зазначено, що [PERSON] помер вдома [ADDRESS] , що додатково вказує на місце його проживання у момент смерті. Факт постійного спільного проживання заявниці з [PERSON] підтверджується квитанціями про здійснення платежів за комунальні послуги, платниками в яких зазначені або заявниця, або [PERSON] . У судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали заяву та просили її задовольнити. Заінтересовані особи Київська міська рада та Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора участь представника в судовому засіданні не забезпечили, направили суду заяви з проханням розглядати справу за відсутності їх представників. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, направили суду заяви, у яких повідомили, що заяву [PERSON] підтримують та просили розглядати справу за їх відсутності. Заслухавши пояснення заявниці, її представника, допитавши свідків та дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 цієї ж статті ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. У судовому засіданні встановлено, що 22.01.1999 між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського району м. Києва 23.01.1999 р. (а.с. 7). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві 02.04.2017 р. (а.с. 8). [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] та вона не заявляла про відмову від спадщини. 30.10.2017 р. заявниця звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, як така, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала зі спадкоємцем на час відкриття спадщини, однак, державний нотаріус Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Пилипчук О.І. прийняв постанову, якою відмовив [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.9). Підставою відмови стало те, що заявниця не надала документи про те, що вона на день смерті [PERSON] постійно проживала разом з ним. За час перебування у шлюбі заявниця з [PERSON] придбали частину квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 14.12.2000, посвідченим Мотицькою С.А., державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за номером 5-10534 та Реєстраційним посвідченням Київського міського бюро технічної інвентаризації від 26.12.2000, що здійснило реєстрацію права власності та внесло запис у реєстрову книгу № д.302-147 за реєстровим № 4450 (а.с. 10-11). У вказаній квартирі вони разом постійно проживали до дня смерті [PERSON] та заявниця продовжує у ній проживати. Місце проживання заявниці та [PERSON] було зареєстровано у вказаній квартирі. Факт реєстрації місця проживання заявниці у квартирі [ADDRESS] підтверджується відповідною відміткою у її паспорті громадянина України та довідкою форми № 3, виданою Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» № 02/07/00/1435 від 11.10.2017 р. (а.с. 15). Реєстрація місця проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] підтверджується копією його паспорта громадянина України з відміткою про місце проживання, відповідно до якої він був зареєстрований у даній квартирі з 30.01.2001 р. до 17.06.2003 р. (а.с. 16-17). За час перебування у шлюбі, [PERSON] отримав у спадщину квартиру [ADDRESS] , у якій він зареєструвався. У подальшому, [PERSON] отриману ним у спадщину квартиру подарував заявниці, що підтверджується Договором дарування квартири від 20.11.2008 р., посвідченим Абісовою Т.Ф., державним нотаріусом Другої київської державного нотаріальної контори, зареєстрованим у реєстрі за № 6-4307 та Реєстраційним написом на правовстановлюючому документі Київського міського бюро технічної інвентаризації від 02.12.2008 р., що здійснило реєстрацію права власності та внесло запис у реєстрову книгу № д.721-282 за реєстровим № 3036 (а.с. 18-19). Місце проживання [PERSON] на час смерті було зареєстроване у квартирі [ADDRESS] , однак, з дня укладення шлюбу і до смерті він проживав разом із [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , що також підтверджується копіями договорів з надання комунальних послуг: - типовий договір від 08.04.2015 про проведення розрахунків за водопостачання та водовідведення за показниками квартирних приладів обліку споживання холодної та гарячої води кв. [ADDRESS] укладений між КП «Куренівське» та [PERSON] - Договір № 022019500090100 від 15.12.2015 р. про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню до квартири [ADDRESS] укладений між ПАТ «Київенерго» та [PERSON] - Договір 05219910511 від 15.12.2015 р. про користування електричною енергією укладений між ПАТ «Київенерго» та [PERSON] - Акт звіряння № 1/05219910511 від 15.12.2015 р. спожитої електроенергії укладений між ПАТ «Київенерго» та [PERSON] . У всіх вищезазначених договорах та акті звіряння вказано місце проживання [PERSON] - [ADDRESS] . У лікарському свідоцтві про смерть № 118 від 02.04.2017 р. зазначено, що [PERSON] . помер вдома [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про поховання від 21.04.2017 р., реєстраційний номер [NUMBER] , похованням [PERSON] займалася заявниця - [PERSON] . Факт проживання [PERSON] в квартирі [ADDRESS] додатково підтверджується договором № 4682034 від 15.02.2001 р. про надання послуг електрозв`язку, укладеного між нею та ВАТ «Укртелеком», у якому зазначено місце проживання споживача - [ADDRESS] . З квитанцій про здійснення платежів за комунальні послуги, які надавалися споживачам квартири [ADDRESS] , вбачається, що платниками таких послуг були [PERSON] та [PERSON] . Також, судом були досліджені фотографії, на яких зображені заявниця, [PERSON] та заінтересовані особи - [PERSON] та [PERSON] , з яких вбачається, що вони зроблені під час святкування сімейних свят, днів народжень, весілля, народження правнуків. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що проживає за адресою: [ADDRESS] . Протягом понад 15 років вона знає заявницю та знала її чоловіка [PERSON] За період знайомства вона досить часто була в гостях у заявниці та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Досить часто вона разом з [PERSON] вигулювали собак. Спілкуючись із [PERSON] та [PERSON] свідок бачила у їх поведінці сімейні відносини, зокрема, між ними було спілкування як членів сім`ї, розподіл деяких сімейних обов`язків. Свідок зазначила, що протягом усього часу її знайомства із заявницею та [PERSON] вони проживали за адресою: [ADDRESS] . Їх квартира була обладнана для постійного проживання, обстановка у квартирі вказувала на те, що [PERSON] та [PERSON] там постійно проживають. Також вони обидва обслуговувалися у поліклініці Подільського району м. Києва, тобто за місцем проживання. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона навчалася разом у школі з [PERSON] , з якою знайома приблизно десять років та продовжує підтримувати дружні відносини після закінчення школи. У період навчання у школі вона з періодичністю приблизно два рази в тиждень приходила до своєї однокласниці [PERSON] у цей час вона бачила як заявницю так і [PERSON] , яких сприймала як бабусю та дідуся [PERSON] . Вона бачила, що між [PERSON] та [PERSON] існують сімейні відносини, як чоловіка та дружини. Крім того вона знала та бачила те, що [PERSON] та [PERSON] постійно проживали за адресою: [ADDRESS] . На це вказувала обстановка у квартирі, а також її однокласниця [PERSON] постійно говорила, що проживає разом з дідусем та бабусею за цією адресою. Даючи оцінку вищенаведеним доказам, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні здобуто належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які взаємопов`язані між собою та повністю підтверджують факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] станом на 01.04.2017, тобто на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] . Вимоги заявниці [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки не встановлення цього факту, позбавляє заявницю належним чином реалізувати своє право на спадщину, що відкрилась після смерті її чоловіка. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Отже судові витрати по сплаті судового збору, які понесла заявниця під час подання заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, слід покласти на заявницю. На підставі викладеного,

Outcome: approved