Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

У березні 2015 р. [PERSON] пред'явила позов до [PERSON], у якому, після уточнення позовних вимог, остаточно просила зобов'язати останню протягом 1 місяця після набрання рішенням суду законної сили знести самовільно збудовану прибудову а3-1 до належної їй (позивачеві) частини [ADDRESS] усунути перешкоди в обслуговуванні та користуванні стіною й вікнами цієї частини будинку з боку вулиці та прибрати лічильник з стіни будинку, тумби, столи, сумки і мотузки для білизни. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [PERSON] належить 1/4 частина будинку й надвірних споруд за адресою: [ADDRESS]. Відповідач у відсутність позивача та без її згоди прибудувала веранду, внаслідок чого вікно з належної позивачеві кімнати площею 13,5 м2 виходить на цю веранду. Державна архітектурно-будівельна інспекція м. Чернігова винесла [PERSON] припис, яким зобов'язала її знести, серед іншого, веранду а3-1. На виконання цього припису остання лише зняла двері з веранди й частково розібрала її фронтальну стінку. На повторне звернення позивача до згаданої інспекції остання надала відповідь, що зняття з веранди дверей та розібрання частини її фронтальної стіни змінило статус цієї споруди й перетворило її з веранди у незаконну прибудову такого ж розміру. Оскільки у приписі мова йшла про знесення веранди, то Державна архітектурно-будівельна інспекція м. Чернігова вважає, що припис в частині знесення веранди відповідач виконала. Споруда, про яку йдеться, повністю закриває доступ сонячного світла до належної [PERSON] кімнати, чим порушуються протипожежні та архітектурно-будівельні норми. Деснянська районна у м. Чернігові рада повідомила позивача про те, що вона не давала [PERSON] дозволу на будівництво спірної споруди. На належній [PERSON] стіні будинку позивач встановила лічильник. Крім того, остання змінила петлі на дверях, внаслідок чого відкриті до її (відповідача) помешкання двері закривають доступ денного світла до належної позивачеві кімнати. Під вікном цієї кімнати маються речі [PERSON], які заважають позивачеві обслуговувати належну їй частину будинку з вулиці. Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати дане рішення і постановити рішення по суті позовних вимог. Доводи скарги є ідентичними доводам позовної заяви. У судовому засіданні представники [PERSON] підтримали апеляційну скаргу, представник [PERSON] просила її відхилити за безпідставністю, а представник Державної архітектурно-будівельної інспекції України пояснив, що апеляційна скарга підлягає задоволенню. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Постановляючи рішення, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того, що спірне приміщення а3-1 споруджене у 1992 р. зі згоди [PERSON] - попереднього власника належної [PERSON] частини будинку, що це приміщення значиться як самовільно побудоване при капітальному будівництві, що у даний час це приміщення є малою архітектурною формою - верандою, що згідно з висновком експертизи внаслідок її спорудження порушень правил експлуатації та санітарно-технічних норм не виявлено, що у межах строку позовної давності позивач не заявляла вимог щодо цієї веранди, що позивач не довела відсутність можливості переобладнання спірної прибудови, що всі речі, які знаходилися під вікном позивача, відповідачем прибрано та що відсутня технічна можливість встановити лічильник газу у будь-якому іншому місці, крім як на стіні належної [PERSON] частини будинку. З такими висновками частково не погоджується апеляційний суд. Так, по справі встановлено наступне. [PERSON] є власником 1/4 частини домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 10.09.2002 р., що укладений між нею й [PERSON] (копія даного договору на а.с. 13-14). З матеріалів справи Деснянського районного суду м. Чернігова № 2-2362/03 за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про встановлення порядку користування присадибною земельною ділянкою вбачається, що станом на 15.06.1999 р. власником частини [ADDRESS] яка нині належить [PERSON], був [PERSON] Цю обставину жоден з учасників судового розгляду не заперечує. [PERSON] належить 1/4 частина цього ж будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що відкрилася після смерті [PERSON], яке видане нотаріусом 27.04.2011 р. (копія даного свідоцтва на а.с. 105-106). Право власності сторін на ці частини будинку зареєстровано у встановленому законом порядку (а.с. 14, 107-108). 15.06.1999 р. [PERSON] подав голові Деснянської районної ради м. Чернігова заяву (її копія на а.с. 52), у якій повідомляв, що він не має претензій щодо прибудови [PERSON] коридору до належної йому частини будинку, про який йдеться; дачу цього дозволу посвідчено головою вуличкому № 20 Деснянського району м. Чернігова. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.11.2003 р. по справі № 2-2362/03 за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про встановлення порядку користування присадибною земельною ділянкою, яке залишене без змін ухвалами судів апеляційної й касаційної інстанцій, встановлено порядок користування присадибною земельною ділянкою [ADDRESS] (копії цих рішень на а.с. 15-16, 17, 18). Цим рішенням, серед іншого, [PERSON] та [PERSON], правонаступниками яких є [PERSON] і [PERSON] відповідно, частину присадибної земельної ділянки виділено у спільне користування. На генеральному плані присадибної земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] від 13.01.1958 р., до якого останні зміни Чернігівським МБТІ вносилися 24.01.2001 р., спірна споруда а3-1 не позначена (копія цього плану на арк. 16 справи Деснянського районного суду м. Чернігова № 2-2363/03 за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про встановлення порядку користування присадибною земельною ділянкою). З технічного паспорту на [ADDRESS] від 16.08.2002 р., виготовленого Чернігівським МБТІ на ім'я [PERSON], який після внесення відповідних змін до нього є документом на ім'я [PERSON] (його копія на а.с. 27-32), вбачається, що на дату його виготовлення спірна споруда, позначена на генеральному плані літерою «а3-1», була відсутня. У технічному паспорті на цей же будинок від 02.03.2011 р., що виготовлено Чернігівським МБТІ на ім'я [PERSON], який після внесення відповідних змін до нього є документом [PERSON], зазначено, що споруда «а3-1» збудована в 1992 році (копія даного паспорта на а.с. 83-90). У цьому паспорті також зазначено, що факт самовільного її спорудження БТІ зафіксовано 02.03.2011 р. (а.с. 84) - у день складання цього паспорта. Листом від 12.07.2013 р. № 6-04/12 Деснянська районна у м. Чернігові рада повідомила, що на будівництво спірної споруди вона дозволу не давала (а.с. 26). Те, що вона є самочинно спорудженою, випливає і зі змісту листування позивача й Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області (листи Інспекції від 19.08.2013 р. № П-136/01-09, від 19.04.2014 р. № П-24/01-12, від 29.12.2014 р. № 7/25-01/0178 ) (а.с. 19-24) та акту цієї Інспекції від 10.02.2014 р. № 155 (а.с. 81-82). Жодним з учасників судового розгляду не заперечується, що на дату пред'явлення позову під вікном належної позивачеві кімнати 1-3 малися речі [PERSON]: тумби, столи, сумки і мотузки для білизни, які заважали позивачеві обслуговувати належну їй частину будинку з вулиці. Крім того, це підтверджено фотографіями відповідного змісту (а.с. 64-67, 128-130). Представники позивача в апеляційному суді стверджують, що ці речі по даний час знаходяться під вікном вищевказаної кімнати. Представник відповідача апеляційному пояснює, що після пред'явлення [PERSON] позову відповідач їх прибрала з-під вікна кімнати 1-3, а чи знаходяться вони під цим вікном у даний час, вона не знає. Представники позивача стверджують протилежне. З копії листа ПАТ «Чернігівгаз» від 12.05.2015 р. № 23/2050 вбачається, що [PERSON] встановлено лічильник газу згідно з відповідним проектом і що технічна можливість встановити його на зовнішній стіні належної [PERSON] частини будинку або в будь-якому іншому місці відсутня (а.с. 78). Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № С-357 від 05.03.2015 р., який виконано експертами Чернігівської регіональної торгово-промислової палати на виконання ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.12.2014 р. по справі № 750/9685/14 за позовом [PERSON] до Чернігівської міської ради та ін. про визнання права власності на самочинне будівництво, спірну споруду а3-1 збудовано з недотриманням ДБН 360-92**, т.я. відстань між нею та огорожею сусідньої садиби становить 0,28 м замість 1 м. У мотивувальній частині даного висновку зазначено, що це порушення не є істотним (а.с. 91-104). У висновку судової будівельно-технічної експертизи від 28.02.2016 р. № 39-15, що складений судовим експертом фізичною особою-підприємцем [PERSON] (а.с. 205-220), зазначено, що: - спірну прибудову - відкриту веранду літ. «а3-1» споруджено до належної [PERSON] частини [ADDRESS]. Вона розташована на частині присадибної земельної ділянки, що знаходиться у спільному користуванні [PERSON] і [PERSON] Внаслідок будівництва даної споруди порушено вимоги ДБН В.2.2-15-2005, т.я. вона значно зменшує природне освітлення кімнати 1-3 площею 13,5 м2 вказаного будинку, яка належить [PERSON] Забезпечення нормативного природного освітлення належної позивачеві частини будинку неможливе без збільшення віконного прорізу кімнати 1-3 та без знесення відкритої веранди літ. «а3-1», - внаслідок улаштування [PERSON] на стіні належної [PERSON] частини жилого будинку лічильника газу державні будівельні норми та правила не порушуються. Технічна можливість перенесення цього лічильника на стіни частини будинку, що належить [PERSON], відсутня. З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки. Спірну прибудову - відкриту веранду літ. «а3-1» самочинно споруджено до належної [PERSON] частини [ADDRESS]. Її споруджено після набуття позивачем права власності на цю частину будинку. Місцем спорудження цієї прибудови є частина присадибної земельної ділянки, яка знаходиться у спільному користуванні [PERSON] і [PERSON] Внаслідок будівництва даної споруди порушено вимоги ДБН В.2.2-15-2005 - вона значно зменшує природне освітлення належної [PERSON] кімнати 1-3 вказаного будинку. Забезпечення нормативного природного освітлення цієї частини будинку неможливе без знесення прибудови літ. «а3-1». Лічильник газу, улаштований на зовнішній стіні належної [PERSON] частини будинку, встановлено [PERSON] без порушення державних будівельних норм та правил. Технічна можливість перенесення цього лічильника на стіни належної [PERSON] частини будинку або встановлення його в будь-якому іншому місці відсутня. Ці обставини у ході розгляду справи підтверджено копією генерального плану присадибної земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] від 13.01.1958 р. (з наступними змінами у 2001 р.), технічними паспортами на [ADDRESS] від 16.08.2002 р. на ім'я [PERSON] і від 02.03.2011 р. на ім'я [PERSON], копіями листа Деснянської районної у м. Чернігові ради від 12.07.2013 р. № 6-04/12 і листів та акта Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області, а також висновком судової будівельно-технічної експертизи від 28.02.2016 р. № 39-15, що складений судовим експертом фізичною особою-підприємцем [PERSON] Дані докази є належними й допустимими і ні у який спосіб не спростовані. Зокрема ні у який спосіб не спростовано висновок судової будівельно-технічної експертизи від 28.02.2016 р. № 39-15, а тому апеляційний суд з ним погоджується. На дату пред'явлення позову під вікном належної позивачеві кімнати 1-3 малися речі [PERSON]: тумби, столи, сумки і мотузки для білизни, які створюють позивачеві перешкоди у обслуговуванні частини її будинку з вулиці. Це підтверджено фотографіями відповідного змісту, які є належними й допустимими доказами. Заперечення сторони відповідача проти вимог [PERSON] про зобов'язання [PERSON] знести прибудову літ. «а3-1» та прибрати належні їй тумби, столи, сумки і мотузки для білизни з-під вікна кімнати, яка є власністю позивача, апеляційний суд відкидає. Так: - твердження про те, що спірну прибудову [PERSON] споруджено з дозволу, отриманого у встановленому законом порядку, спростовується копіями листа Деснянської районної у м. Чернігові ради від 12.07.2013 р. № 6-04/12 і листів та акту Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області, - посилання на те, що прибудову а3-1 споруджено з дозволу попереднього власника нині належної [PERSON] частини [ADDRESS] і що її споруджено до того, як [PERSON] стала власником цієї частини будинку, не відповідає наявним у справі доказам. Так, згідно з копією генерального плану присадибної земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] від 13.01.1958 р. (з наступними змінами у 2001 р.) і технічного паспорту на будинок від 16.08.2002 р. на ім'я [PERSON], на дату купівлі [PERSON] частини згаданого будинку прибудови а3-1 не існувало. Вірність запису у технічному паспорті на будинок на ім'я [PERSON] від 02.03.2011 р. про те, що дану прибудову споруджено у 1992 році, наявними у справі доказами не підтверджується. До того ж, у цьому технічному паспорті внесення відомостей про спорудження прибудови, про яку йдеться, датовано саме 02.03.2011 р., - твердження про переобладнання спірної споруди у такий спосіб, що вона не створює затінення належної [PERSON] частини будинку, суперечить висновку судової будівельно-технічної експертизи від 28.02.2016 р. № 39-15, - посилання на неможливість знесення [PERSON] прибудови а3-1 у зв'язку з перебуванням її у скрутному матеріальному становищі, не має юридичного значення для справи, - суду не надано доказів того, що на даний момент відповідач прибрала в інше місце тумби, столи, сумки і мотузки для білизни, які створювали позивачеві перешкоди у обслуговуванні належної їй частину будинку, - висновком судової будівельно-технічної експертизи № С-357 від 05.03.2015 р., який виконано експертами Чернігівської регіональної торгово-промислової палати, не може бути використаний як доказ для відмови у задоволенні позову, т.я. у ньому не досліджувалося питання, чи порушено права [PERSON] внаслідок спорудження до належної їй частини будинку прибудови а3-1, чи не порушено, - посилання сторони відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності суперечить ст. 256 ЦК України. Таким чином, місцевий суд законно відмовив у задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача прибрати лічильник газу зі стіни належної позивачеві частини будинку. У той же час його висновок про відмову в задоволенні вимог [PERSON] про зобов'язання [PERSON] знести прибудову літ. «а3-1» та прибрати належні їй тумби, столи, сумки і мотузки для білизни з-під вікна кімнати, яка є власністю позивача, є безпідставним. Разом з тим вимога про зобов'язання відповідача відновити порушені права позивача протягом 1 місяця після набрання рішенням суду законної сили задоволенню не підлягає, т.я. вона суперечить процедурі виконання судових рішень, що встановлена Законом України «Про виконавче провадження». Отож оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов'язання [PERSON] знести самовільно збудовану спірну прибудову до [ADDRESS] та прибрати тумби, столи, сумки і мотузки для білизни з-під вікна кімнати площею 13,5 м2 цього будинку, що належить [PERSON], з постановленням рішення про зобов'язання [PERSON] знести дану прибудову та прибрати перелічені вище речі з-під вікна належної [PERSON] кімнати 1-3. В іншій частині дане рішення суду слід залишити без змін. Апеляційний суд вважає за необхідне вирішити справу як на підставі наданих суду І інстанції доказів, так і на підставі наданих апеляційному суду доказів, т.я. всі вони мають виключне значення для справи. В порядку ч. 5 ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з частковим задоволенням позову, з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягти 182 грн. 70 коп. на відшкодування половини витрат по сплаті судового збору за звернення до суду з позовом і за подання апеляційної скарги - відповідно до роз'яснення, викладеного у абз. 2 п. 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10 (квитанції про сплату судового збору на а.с. 1, 144). Враховуючи викладене,

Outcome: partial