Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

У березні 2015 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій поставлено питання про стягнення з відповідача на його користь, шкоди, завданої відповідачем у розмірі 524 грн. 50 коп. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач перебував на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі та отримувала пенсію по втраті годувальника на період навчання у професійно технічному училищі №22 11 рівня акредитації до 30.06.2013 року відповідно до ст.. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування». У вересні 2014 року відповідач надав довідку Мигіївського коледжу Миколаївського державного аграрного університету від 03.09.2014 року №81 про те, що дійсно навчається за спеціальністю «Ветеринарна медицина» на денній формі навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року та знаходиться на державному забезпеченні. 15.12.2014 року позивач отримав довідку №23242/17 Мигіївського коледжу Миколаївського державного аграрного університету від 12.12.2014 року №215 про те, що згідно наказу №119 від 01.12.2014 року відповідач відрахований з коледжу із 01.12.2014 року. Оскільки відповідач порушив свої обов'язки, передбачені ст..102 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» позивачем було припинено виплату пенсії по втраті годувальника на підставі п.1 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування». Таким чином, починаючи з 01.12.2014р. по 31.12.2014 року, виникла переплата пенсії в сумі 524 грн. 50 коп. Позивачем на адресу відповідача було направлено лист про виникнення переплати пенсії. Однак, на сьогоднішній день, відповідачем, в добровільному порядку,не відшкодована вказана переплата пенсії, що зумовило позивача звернутись до суду за захистом свого порушеного права. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засідання не з»явився, про слухання справи повідомлений належним чином. Суд, заслухавши представника позивача, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1, 2 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За змістом ст.59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В судовому засіданні встановлено, що у відповідач перебував на пенсійному обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області та отримував пенсію по втраті годувальника на період навчання у Мигіївському коледжі Миколаївського державного аграрного університету. Згідно довідки №215 від 12.12.2014 року Мигіївського коледжу Миколаївського національного аграрного університету [PERSON] відрахований на підставі наказу №119 від 01.12.2014 року. Згідно розрахунку виплати пенсії відповідачу у період з 01.12.2014 року по 31.12.2014 року виникла переплата пенсії в сумі 524 грн. 50 коп. Відповідно до ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Як вбачається з матеріалів справи, позивач направляв на адресу відповідача претензійні листи про відшкодування переплати пенсії з пропозицією в добровільному порядку повернути помилково нараховану суму коштів однак, відповідач кошти не повернула. Частиною 1 ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку не повернув позивачу безпідставно набуті грошові кошти, які підлягають поверненню, суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в сумі 524 грн. 50 коп. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60грн.

Outcome: approved