Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

у вересні 2017 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою №2 в будинку №8 по вул. Веселотернівській (колишня Красноармійська) у м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є власником зазначеної квартири, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 13.11.2003 р., свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.08.2017 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.08.2017 р.. Відповідач, як племінниця колишньої власниці, зареєстрована у ньому, але у зазначеній квартирі не проживає. Відповідач комунальних послуг не сплачує, її особистих речей у квартирі немає, тому позивач просила суд усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житлом за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Веселотернівська (колишня Красноармійська)[ADDRESS]. Судові засідання, призначені на 30.10.2017 р. та на 04.12.2017 р. відкладались через неявку відповідача. Третя особа Криворізька міська рада надіслала суду клопотання про розгляд справи без участі свого представника. Відповідач у судове засідання 23.01.2018 р. повторно не з'явилась, заперечень на позов не надала, від отримання судової повістки відмовилась не з'явившись до відділення пошти за її отриманням, про що свідчать довідки поштового відділення про причини невручення судових повісток: за закінченням терміну зберігання. Відповідно до\~ч.9 ст. 130 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Згідно з ч.1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Позивач у судовому засіданні проти заочного розгляду справи не заперечувала, позов підтримала, з підстав зазначених вище, просила його задовольнити. Суд, за згодою позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та показання свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти, що мають значення для справи і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право власності №Т449, виданого 13.11.2003 р. органом приватизації Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради, квартира, яка знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Червоноармійська, 1/2 частина [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності нижче вказаним громадянам: [PERSON] (уповноважений власник квартири), члени його сімї [PERSON] (а.с.6). Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.08.2017 р., виданим державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №94809355 від 17.08.2017 р. позивач [PERSON] є власником 1/4 частки житлового будинку А-1, що складає 1/2 частки квартири 2 житловою площею 22,6 кв.м, загальною площею 37,3 кв.м, з господарчими побудовами: сарай Б, вбиральня Е, за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вулиця Веселотернівська (вулиця Червоноармійська), будинок 8 (а.с.7,8). Відповідач [PERSON] як племінниця покійної матері позивача [PERSON] була зареєстрована у даній квартирі з 03.04.2015 р., але за вказаною адресою не проживала та не проживає, що підтверджується актом №53 від 30.08.2017 р. (а.с.10). У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою позивачки. Остання разом зі своєю покійною матірю постійно проживали в [INFO] (зараз Веселотернівська) у м. Кривий Ріг. Відповідачку [PERSON] свідок ніколи не бачила, вона у зазначеній квартирі ніколи не проживала, тільки задля прописки відповідачку було зареєстровано у вказаній квартирі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є головою квартального комітету житлового масиву «Першотравневий», де знаходиться квартира позивача. [PERSON] відомо, що у квартирі позивача прописана відповідач, яку свідок ніколи не бачила. Перевіривши та уточнивши інформацію у сусідів, відвідавши місце проживання позивача, [PERSON] зазначила, що відповідач [PERSON] ніколи не проживала і не проживає у квартирі позивача. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Після дослідження та оцінки доказів у справі, наданих позивачем відповідно до ст.ст. 81, 83 ЦПК України, вони вважаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми згідно зі ст. ст. 77,78,79,80 ЦПК України, та свідчать про наявність підстав для визнання відповідача, такою, що втратила право користування житлом, так як вона без поважних причин понад рік у ньому не проживає, за відсутності між позивачем і відповідачем домовленості про це і відсутністю причин, передбачених законом, які вважаються поважними. На підставі викладеного, ст. ст. 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved