Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

У березні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеними вимогами мотивуючи їх тим, що 16 січня 2014 року між ним та відповідачем було укладено договір про банківський вклад № 59-в/16/24978 на суму 60 000грн. та при відкритті рахунку позивачу було відкрито картковий рахунок на який переказувалися проценти по вкладу. Після закінчення терміну дії договору відповідач переказав на відкритий позивачу картковий рахунок 60 000грн. Позивач частково отримав кошти та на картковому рахунку залишилося 39 972 грн. Однак починаючи з 13 березня 2015 року позивач не має можливості отримати зазначені кошти. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від повернення вкладу позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь кошти у розмірі 39 972 грн. та відсотки за період з 13 березня по 30 квітня 2015 року в розмірі 157,69 грн. В судове засідання позивач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача та представника відповідача у заочному порядку, оскільки позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 16 січня 2014 року між ним та відповідачем було укладено договір банківського вкладу № 59-в/16/24978 на суму 60 000 грн. та відкрито картковий рахунок. Як вбачається з матеріалів справи 22 січня 2015 року відповідач повернув позивачеві депозит в розмірі 60 000грн. шляхом перерахування коштів на картковий рахунок позивача. [PERSON] в період з 23 січня 2015 року по 09 березня 2015 року отримав частинку коштів та станом на 09 березня 2015 року на картковому рахунку позивача залишалося 39 972 грн. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач здійснивши перерахування коштів на картковий рахунок позивача з 13 березня 2015 року не здійснює видачу зазначених коштів позивачу, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок сплатити судові витрати в дохід держави у вигляді сплати судового збору в розмірі 401,30 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved