Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

У березні 2020 року позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 10 238,30 грн. та 2102,00 грн. судового збору. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10.12.2016 о 09 год. 00 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Ауді», державний номерний знак « [NUMBER] » допустив зіткнення з транспортним засобом «ЗАЗ», державний номерний знак « [NUMBER] ». Внаслідок ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва у справі №757/2559/17-п від 21.03.2017 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В порушення норм чинного законодавства України цивільно-правова відповідальність відповідача за договором обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів відповідачем застрахована не була, про що свідчить відсутність інформації про страхування транспортного засобу, що належить відповідачу. Потерпіла особа звернулась до позивача із заявою про відшкодування заподіяної шкоди, внаслідок ДТП. Відповідно до Звіту № 7320/4 встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу «ЗАЗ», державний номерний знак « [NUMBER] » становить 9 778,80 грн. Сума витрат на збір документів складає: 670,00 грн. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає: 10 238,30 грн. Посилаючись на зазначені обставини позивач просив стягнути із [PERSON] в порядку регресу 9 778,80 грн. витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, 670,00 грн. за збір документів та 2102,00 грн судового збору Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 07.04.2020 року позовну заву Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу направлено до Печерського районного суду м. Києва за підсудністю. Ухвалою суду від 14.07.2020 у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі представника позивача, зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Від відповідача відзив на позов не надходив до суду, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження, разом з копією позовної заяви з додатками, судом направлялися за місцем проживання (перебування) вказаним в позовній заяві, проте поштова кореспонденція повернулася на адресу суду без вручення у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явились в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подали. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. 10.12.2016 о 09 год. 00 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Ауді», державний номерний знак « [NUMBER] » допустив зіткнення з транспортним засобом «ЗАЗ», державний номерний знак « [NUMBER] ». У результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження та власникам автомобілів спричинено матеріальні збитки. Згідно з постановою Подільського районного суду м. Києва у справі №757/2559/17-п від 21.03.2017 провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП закрито за закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Зазначеною постановою встановлено, що [PERSON] 10.12.2016 року, приблизно о 09 год. 00 хв., керуючи автомобілем «Ауді», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по Дарницькому мосту в напрямку Дніпровської Набережної в м. Києві, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , що належить останньому, чим порушив п. 12.1, п. 13.1 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. На виконання вимог Закону України № 1961-IV цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання ДПТ не була застрахована. Відповідно до п. 39.1 ст. 39 Закону України № 1961-IV Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів. Відповідно до п.п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону України № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 ст. 1 цього закону, та майну, яке знаходилося у такому транспортному засобі. Відповідно до наказу МТСБУ від 13.04.20197 № 3293 та Закону України №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілому в ДТП позивач виплатив 9 568,30 грн. шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, що підтверджується платіжним дорученням № 3293 рв від 14.04.2017 року. Згідно з актом виконаних робіт відповідно до листа МТСБУ № 3/1-05/38095/вих/1 від 17.12.2016 року замовник - МТСБУ, прийняв, а виконавець - ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», в особі директора Берегового В.М., виконав роботи з огляду пошкодженого транспортного засобу із фотографічною фіксацією та передав замовнику документи: супровідний лист; матеріали огляду № 7320/4 від 01.01.2017 року; рахунок та акти виконаних робіт, що є підставою для розрахунку між Замовником та виконавцем в сумі 670,00 грн., який був проведений належним чином, що підтверджується платіжним дорученням № 7320/4 рв від 12.01.2017 року. Відповідно до пункту 7.1 статті 7 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового платежу (внеску, премії) встановлюється страховиком самостійно шляхом добутку розміру базового страхового платежу та значень відповідних коригуючих коефіцієнтів, що затверджуються відповідно до пункту 7.2 цієї статті, а також з урахуванням положень пункту 13.2 статті 13 цього Закону. Страховику забороняється встановлювати або пропонувати встановити розмір страхового платежу, розрахований в інший спосіб. Таким чином, позивач відшкодував [PERSON] збитки, які були завдані в результаті ДТП та набув право звернення у порядку регресу до відповідача, як до особи відповідальної за завдані збитки. Згідно з положеннями частини першої ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором, майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За приписами статті 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була завдана в результаті ДТП. Відповідно до частини першої, другої ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом, підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням., зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням, диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом, підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним, засобом, механізмом, іншим, об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з частиною першою ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на викладене, позов в частині стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 9 568,30 грн. підлягає задоволенню. Що стосується витрат на збір документів для визначення розміру шкоди щодо страхового випадку в сумі 670 грн, то зазначені вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке. Пунктом 41.4 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Згідно із платіжним дорученням № 7320/4рв від 14.04.2017 року позивач поніс витрати на збір документів та визначення вартості шкоди щодо страхового випадку в розмірі 670,00 грн. Оскільки витрати, пов`язані зі збором документів та визначення вартості шкоди щодо страхового випадку не належать до страхового відшкодування відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1964,53 грн.

Outcome: partial