Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 29 серпня 1996 року право власності на житловий будинок загальною площею 75,8 кв.м, житловою площею 53,1 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: погребом літ. «Б», сараєм-л.кухня літ. «В», прибудовою до л.кухні літ. «в», вбиральнею літ. «Г», колодязем літ. «К», огорожею літ. «N» за адресою: Київська область, Броварський район, селище міського типу [PERSON], вулиця Київська, 23. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 29 серпня 1996 року помер її чоловік [PERSON] Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на належне останньому майно, а саме вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями. У визначеному законом порядку вона, як спадкоємець за законом першої черги звернулася до Броварської районної державної нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини померлої. Інші спадкоємці за законом - діти померлого [PERSON] й [PERSON] спадщину не приймали. Разом із тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок під № 23 по вулиці Київській у селищі міського типу [PERSON] Димерка Броварського району Київської області їй відмовлено у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене нерухоме майно, та рекомендовано звернутися до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. 05 жовтня 2017 року надала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, в якому також вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] селищна рада Броварського району Київської області у судове засідання представника не направила. 04 жовтня 2017 року від виконуючого обовязки селищного голови [PERSON] надійшов лист про слухання даної справи у відсутність представника цієї селищної ради. Треті особи [PERSON] й [PERSON] у судове засідання не зявилися, 05 жовтня 2017 року направили до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 29 серпня 1996 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 203189, виданим повторно 18 січня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 123 (а.с.9). Факт належності позивача до кола спадкоємців першої черги за законом щодо майна померлого [PERSON] підтверджується свідоцтвом про одруження [PERSON] й [PERSON] Із матеріалів дослідженої судом копії спадкової справи № 579/2017 до майна померлого 29 серпня 1996 року [PERSON] вбачається, що 17 серпня 2017 року із відповідною заявою про прийняття спадщини до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області звернулася дружина померлого [PERSON] Факт прийняття спадщини перевірено по довідці, виданій [PERSON] селищною радою Броварського району Київської області № 1887 від 01 серпня 2017 року, в якій є відмітка про постійне проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем в одному будинку на день смерті спадкодавця. Будь-хто інший із спадкоємців наміру прийняти спадщину померлого [PERSON] не заявив. Відповідно до листа Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області від 17 серпня 2017 року № 2738/02-14 [PERSON] повідомлено, що для оформлення спадщини за законом та видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 23 по вулиці Київській у селищі міського типу [PERSON] Димерка Броварського району Київської області після смерті [PERSON], який помер 29 серпня 1996 року, необхідно надати документи, що посвідчують право власності на зазначене нерухоме майно. У разі відсутності такого документу, позивачу рекомендовано звернутися до суду по питанню визнання права власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Як вбачається із виписки із погосподарської книги особовий рахунок № 3123 [PERSON] значився головою домогосподарства за адресою: Київська область, Броварський район, селище міського типу [PERSON], вулиця Київська, 23. Відповідно до довідки № 489 від 01 вересня 2017 року, виданої виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Броварського району Київської області за [PERSON] значиться земельна ділянка площею 0,23 га по вулиці Київській, 23 у селищі міського типу [PERSON]. Земельна ділянка не приватизована, обмежень по приватизації не має. Із копії технічного паспорту на житловий будинок видно, що за адресою: Київська область, Броварський район, селище міського типу [PERSON], вулиця Київська, 23 знаходяться: житловий будинок, (позначений на плані літ. «А»), загальною площею 75,8 кв.м, житловою площею 53,1 кв.м з погребом, сараєм-літньою кухнею, прибудовою до літньої кухні, вбиральнею, колодязем, огорожею. Згідно із статтею 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Правилами статті 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Відповідно до вимог статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Правилами статті 3 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

Outcome: approved