Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що 10.03.2021 позивач дізналась, що 08.02.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. відкрито виконавче провадження № 64403339 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. № 472 від 12.01.2021 про звернення стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 15\~641,70 грн. Позивач зазначає, що вона не має заборгованості перед кредитними установами, жодних повідомлень (вимог) про наявність заборгованості вона не отримувала. Позивач вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», так як вчиняючи виконавчий напис, нотаріус керувався нечинним законодавством, не перевіривши безспірність вимог. На підставі викладеного, просила суд визнати спірний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача витрати за заявою про забезпечення позову. Ухвалою суду від 12.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та проведення підготовчого судового засідання призначено на 26.05.2021. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 22.04.2021 забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 64403339, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. до набрання рішенням по вказаній справі законної сили. Представник позивача адвокат Немченко М.В., просила проводити розгляд справи без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечують. \~ \~ \~ \~Відповідач та треті особи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання повторно не з`явились, причину своєї неявки суду не повідомили, відзиву та пояснень суду не подали. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №\~472, про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором 0993/011993-PR від 31.07.2013, укладеним з АТ «Укрсоцбанк», заборгованості за вказаним кредитним договором. Як зазначено у виконавчому написі, правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 2019-1УСБ/ВЕСТА від 28.01.2019, є ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста». Правонаступником ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 29-01/19/1 від 29.01.2019 є ТОВ «Вердикт Капітал». Строк, за який проводиться стягнення за виконавчим написом: з 29.01.2019 по 28.12.2020. Загальна сума заборгованості, в тому числі плата за вчинення виконавчого напису, яка підлягає стягненню з боржника, складає 15\~641,70 грн. З вказаного виконавчого напису вбачається, що він вчинений на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст.ст.\~87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц та від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17. Матеріали справи не містять доказів про належне повідомлення стягувачем боржника про порушення кредитних зобов`язань. [PERSON] у позовній заяві зазначає, що стягувач не надсилав боржнику вимогу про усунення порушень умов кредитного договору. Крім того, ТОВ «Вердикт Капітал», звертаючись до приватного нотаріуса за виконавчим написом, не надало підтвердження про отримання [PERSON] вимоги про сплату боргу, тому позивач була позбавлена можливості дізнатись про наявність такої вимоги, надати на неї свої заперечення та перевірити підстави виникнення цієї вимоги. Зі змісту оспорюваного виконавчого напису, що міститься в матеріалах справи, випливає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» стягнуто заборгованість за кредитним договором 0993/011993-PR від 31.07.2013 за період з 29.01.2019 по 28.12.2020. Однак, вказаний договір був укладений 31.07.2013 між позивачем та АТ «Укрсоцбанк». При цьому, матеріали справи не містять та відповідачем не надано жодних доказів правонаступництва за вказаним кредитним договором. Крім цього, документів, які б обґрунтовували правильність розрахунку заборгованості та періоду виникнення заборгованості суду з боку відповідача надано не було, а отже у суду відсутні докази наявності безспірності заборгованості. Виходячи з викладеного, суд погоджується з доводами позивача про те, що заборгованість про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал», не є безспірною. Відповідно до п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів в редакції змін, внесених Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору 0993/011993-PR, укладеного 31.07.2013 між позивачем та АТ «Укрсоцбанк», оскільки п. 2 Переліку з 22.02.2017 визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, якою визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, зокрема, п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, якими доповнено перелік новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», на який послався приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. у виконавчому написі № 472 від 12.01.2021. Таким чином, станом на 12.01.2021 у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості, що виникла за кредитним договором № 0993/011993-PR від 31.07.2013. На підставі вищевикладеного, та приймаючи до уваги ту обставину, що відповідачем не подано до суду жодних доказів щодо спростування доводів позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 472, вчинений 12.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 14\~991,70 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн. Крім того, судовий збір в розмірі 908,00 грн за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, від сплати яких позивач звільнена при пред`явленні позову до суду на підставі Закону України «Про захист прав споживачів». Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved