Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

У вересні 2014 року представник [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкоду у користуванні власністю. Позов обґрунтований тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.12.1987 року, засвідченого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори, власниками будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Згідно Договору від 19.12.1990 року, укладеного між [PERSON] та позивачем, встановлено конкретний порядок користування домоволодінням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку (серії КВ №9120220), виданого на підставі рішення Київської міської ради від 07.07.1998 року №65 та від 10.07.2003 року 2659/819, позивач є власником земельної ділянки площею ? від 0,1000 га у межах згідно з планом, яка розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки будівництво і обслуговування жилого будинку і господарських будівель. Відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12.10.2005 року по справі за 92-3212-1/05 за позивачем визнано право власності на прибудови до будинку [ADDRESS] за технічним паспортом БТІ, реєстровий № 25211 від 08.10.2004 року. Після смерті [PERSON], у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] залишився проживати її син - відповідач [PERSON]. Відповідач користується не лише ? часткою будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], що належала його матері [PERSON], відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.12.1987 року, а й займає повністю весь будинок. Відповідач не бажає впускати до іншої ? частки відповідного будинку позивача та його дружину, цим самим, порушуючи право власності та житлові права позивача. Сім'я позивача внаслідок вищезазначених порушень змушена жити у прибудові до даного будинку. Про постійні конфлікти щодо права власності на ? частину будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] між сім'єю позивача та відповідачем свідчать неодноразові звернення позивача та відповідача з заявами в Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві. На підставі викладених обставин позивач змушений звернутися до суду для захисту своїх прав та інтересів. В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали заявлені вимоги та просили суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. Суд, з урахуванням думки представника позивача тапозивача, які не заперечують проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача, вважає можливим розглядати справу у його відсутність на підставі ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, ? частина будинку [ADDRESS] належить [PERSON], відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 23 червня 2004 року (а.с. 7-8). Відповідно до вимог ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Також у статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Стаття 65 ЖК України передбачає, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Оскільки відповідач позбавляє [PERSON] права користуватись будинком [ADDRESS], а позивач в добровільному порядку не має можливості усунути перешкоди в користуванні власністю, а тому позовні вимоги про зобов'язання відповідача не чинити позивачу перешкоди в користуванні власністю та вселення підлягають задоволенню. Судом з'ясовано, що позивач проживає у спірному будинку на законних підставах. Доказів, що позивач втратив право користування житловим приміщенням, відповідачем до суду надані не були. Відповідно до статті 88 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved