Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

У березня 2017 року Запорізький міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, посилаючись на те, що [PERSON] звернувся до Запорізького міського центру зайнятості, як такий, що шукає роботу. 01.09.2015 року наказом ЗМЦЗ йому було надано статус безробітного, а з 08.09.2015 року призначено виплату допомоги по безробіттю. 21.01.2016 припинено реєстрацію відповідача, як безробітного у звязку з невідвідуванням без поважних причин центру зайнятості протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про таке відвідування, після чого ЗМЦЗ була проведена перевірка обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідачеві відповідно до п.18 ч.2 ст.22 Закону № 5067, Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним. Під час проведення перевірки встановлено, що відповідач, маючи статус безробітного, виконував роботу згідно з договором цивільно-правового характеру з Товариством з обмеженою відповідальністю «Житлово-Будівельно-Монатжний Сервіс», про що ЗМЦЗ складено акт від 18.05.2016. Отже, відповідач не виконав обовязок, що був покладений на нього, як на безробітного, а саме - своєчасно не повідомив про наявність обставин, що впливають на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг, що призвело до безпідставної виплати йому допомоги по безробіттю у розмірі 680,30 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку з чим, відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.09.2015 року [PERSON] звернувся до Запорізького міського центру зайнятості, як такий, що шукає роботу. Того ж дня наказом ЗМЦЗ йому було надано статус безробітного, а з 08.09.2015, призначено виплату допомоги по безробіттю. 22.01.2016 припинено реєстрацію відповідача, як безробітного у звязку з невідвідуванням без поважних причин центру зайнятості протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про таке відвідування відповідно до п.37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 № 198. Відповідно до п.4 ч.2 ст.44 Закону України Про зайнятість населення від 05.07.2012 № 5067- VI, зареєстровані безробітні зобовязані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у ч.1 ст.45 цього Закону. Згідно з п.1 ч.1. ст.45 Закону № 5067 реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції припиняється у разі зайнятості особи. ЗМЦЗ була проведена перевірка обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідачеві відповідно до п.18 ч.2ст.22 Закону № 5067, Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 13.02.2009 року № 60/62. Під час проведення перевірки встановлено, що відповідач, маючи статус безробітного, виконував роботу згідно з договором цивільно-правового характеру (договору підряду) від 11.08.2015, укладеним із Товариством з обмеженою відповідальністю «Житлово-Будівельно-Монатжний Сервіс», про що ЗМЦЗ складено акт від 18.05.2016. Відповідно до Порядку, реєстрація безробітного в центрі зайнятості припиняється з дня укладання цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг). Згідно зі ст. 36 Закону № 1533, застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг та сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання послуг. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Отже, відповідач не виконав обовязок, що був покладений на нього, як на безробітного, а саме - своєчасно не повідомив про наявність обставин, що впливають на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг, що призвело до безпідставної виплати допомоги по безробіттю у розмірі 680,30 грн. До відповідача надсилалась претензія № 1441/07-05 від 25.05.2016 з вимогою щодо повернення вищезазначених коштів, але відповідачем суму заборгованості не погашено. Таким чином, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення на користь позивача з відповідача сума сплачених коштів в розмірі 680,30 грн., а також згідно ст. 88 ЦПК України в дохід держави мають бути стягнуті судові витрати на оплату судового збору 1600,00грн.

Outcome: approved