Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

У вересні 2014 року до Шевченківського районного суду м.Києва звернулася представник позивачів - [PERSON] з позовом, в якому поставлено питання про стягнення з відповідача на користь [PERSON] грошових коштів за договором №831054/2014 у розмірі 207735,34грн., на користь [PERSON] грошових коштів за договором №831145/2014 у розмірі 228242,47грн., а також, на користь [PERSON] грошових коштів за договором №659165/2013 у розмірі 191622,47грн. Шляхом автоматичного розподілу у відповідності до ст.11-1 ЦПК України, цивільну справу №761/28072/14-ц (провадження №2/761/7774/2014), передано на розгляд судді Гриньковській Н.Ю. Ухвалою судді від 17.10.2014р. позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] до ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» про стягнення грошових коштів було роз'єднано. Виділено в окреме провадження позов [PERSON], [PERSON] до ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» про стягнення грошових коштів. Ухвалою судді від 17.10.2014р. відкрито провадження у цивільній справі №761/28072/14-ц (провадження №2/761/7774/2014) за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про стягнення грошових коштів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 01.08.2013 між ним та відповідачем було укладено Договір банківського вкладу «Швейцарський «Постійний» №627279/2013 (в національній валюті), відповідно до п.1.3. якого сума початкового вкладу складає 205000,00грн., із виплатою процентів за ставкою 18% річних для першого строку дії вкладу. Зазначає, що відповідно до п.1.8. договору протягом строку дії вкладу вкладник має траво звернутися до банку з пропозицією збільшити суму вкладу. Так, 01.11.2013р. він збільшив суму вкладу на 9199,00грн., а, 21.01.2014 він збільшив суму вкладу на 10100,00грн. Таким чином, загальна сума вкладу позивача за договором №627279/2013, з урахуванням поповнень складала 224299,00грн. При цьому, позивач вказував, що за умовами п.1.7. №627279/2013, датою вимоги вкладу є 01.11.2013, тобто строк дії вкладу 3 місяці. При цьому, датою вимоги пролонгованого вкладу є дата, що співпадає з першим днем по закінченні кожного наступного строку від дати укладення договору. Крім того, позивач зазначає, що 30.07.2014 до договору №627279/2013 було укладено додатковий договір №1, згідно з п.1 якого сторони встановили, що у тексті договору, а також в усіх додаткових угодах до нього, вважати такими, що призупинили свою дію, всі умови щодо можливості автоматичної пролонгації вкладу. В зв'язку із цим, перша дата вимоги вкладу, вирахувана відповідно до умов договору, останнім днем розміщення вкладу, і при її настанні до відносин сторін застосовуються відповідні положення договору. В цей же день, позивач виразив бажання припинити дію договору №627279/2013 та повернути вклад, проте, відповідач відмовився повертати суму вкладу та нараховані відсотки, проте, відповідач відмовився повертати суму вкладу та відсотки. Також, як вказує позивач, 07.08.2014р., з метою пролонгації договору №627279/2013, між ним та відповідачем було укладено договір банківського вкладу «НВУ «Щомісячний»» №831145/2014, відповідно до п.1.3. якого сума початкового вкладу складає 220000,00грн., зі сплатою процентів за ставкою 22,5% річних на перший місяць дії вкладу. З другого по тринадцятий місяць дії вкладу стандартна ставка за вкладом встановлюється згідно умов вкладу оголошених на інтернет-сайті банку. Згідно умов п.1.7. договору №831145/2014 датою вимоги вкладу є 07.09.2015р., а датою вимоги пролонгованого вкладу є дата, що співпадає з першим днем по закінченні кожного наступного строку від дати укладення договору. Зазначає, що відповідно до п.1.6. договору №831145/2014 при достроковому закритті вкладу проценти за вкладом, нараховуються/перераховуються у повному обсязі згідно договору за кожен повний один місяць дії вкладу. За кожен неповний одно місячний строк дії вкладу - за процентною ставкою для випадків дострокового закриття у розмірі, що діє на день закриття вкладу за цим видом вкладу у відповідній валюті, за відповідним строком, відповідною сумою початкового вкладу та відповідною періодичністю виплати процентів. Як вказує позивач, ним своєчасно та в повному обсязі виконані зобов'язання по розміщенню грошових коштів на вкладному рахунку. В серпні 2014 року, з метою повернення суми вкладу, позивач звертався до відповідача із відповідними заявами, проте, відповідачем вклад не повернуто, проценти не сплачено, що зумовило позивача звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Позивач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, однак, 18.12.2014р, від його повноважного представника надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій представник позовні вимоги підтримала, з урахуванням раніше поданої заяви про зменшення розміру позовних вимог від 21.11.2014, просила позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача кошти за договором банківського вкладу №831145/2014 від 07.08.2014р. у розмірі 118661,31грн., в тому числі: заборгованість за вкладом - 116250,17грн., 3% річних - 650,96грн., інфляційні втрати - 1760,00грн. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, заперечень на позов не надавав та не просив слухати справу за його відсутності. У відповідності до вимог ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечувала сторона позивача. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного. Відповідно до положень ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 01.08.2013 між [PERSON] (далі-позивач/вкладник) та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерним банк» (далі-відповідач/банк) було укладено договір банківського вкладу «Швейцарський «Постійний» №627279/2013 (в національній валюті) (далі-договір банківського вкладу №627279/2013), відповідно до п.1.3. якого сума початкового вкладу складає 205000,00грн., із виплатою процентів за ставкою 18% річних для першого строку дії вкладу (а.с.22). Факт внесення вкладником коштів на вкладний рахунок підтверджується квитанцією від 01.08.2013 (а.с.23). Відповідно до п.1.8. договору банківського вкладу №627279/2013 протягом строку дії вкладу вкладник має траво звернутися до банку з пропозицією збільшити суму вкладу. Так, 01.11.2013 вкладник збільшив суму вкладу на 9199,00грн., що підтверджується квитанцією №33255 від 01.11.2013 (а.с.24). А згодом, 21.01.2014, вкладник збільшив суму вкладу на 10100,00грн., що підтверджується квитанцією №907242 від 21.01.2014 (а.с.24). Таким чином, загальна сума вкладу позивача за договором банківського вкладу №627279/2013, з урахуванням поповнень, складає 224299,00грн. Відповідно до п.1.7. договору банківського вкладу №627279/2013 датою вимоги вкладу є 01.11.2013, тобто строк дії вкладу 3 місяці. При цьому, датою вимоги пролонгованого вкладу є дата, що співпадає з першим днем по закінченні кожного наступного строку від дати укладення договору. Судом встановлено, що 30.07.2014 до договору банківського вкладу №627279/2013 було укладено додатковий договір №1, згідно з п.1 якого сторони встановили, що у тексті договору, а також, в усіх додаткових угодах до нього, вважати такими, що призупинили свою дію, всі умови щодо можливості автоматичної пролонгації вкладу. В зв'язку із цим, перша дата вимоги вкладу, вирахувана відповідно до умов договору, останнім днем розміщення вкладу, і при її настанні до відносин сторін застосовуються відповідні положення договору. Також судом встановлено, що 07.08.2014 між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського вкладу «НВУ «Щомісячний» №831145/2014 (в національній валюті України) (далі-договір банківського вкладу №831145/2014), відповідно до п.1.3. якого сума початкового вкладу складає 220000,00грн., зі сплатою процентів за ставкою 22,5% річних на перший місяць дії вкладу (а.с.26). Факт внесення вкладником коштів на вкладний рахунок підтверджується меморіальним ордером №289413 від 07.08.2014 (а.с.27). Згідно умов п.1.7. договору банківського вкладу №831145/2014 датою вимоги вкладу є 07.09.2015р., а датою вимоги пролонгованого вкладу є дата, що співпадає з першим днем по закінченні кожного наступного строку від дати укладення договору. Відповідно до п.1.6. договору банківського вкладу №831145/2014 при достроковому закритті вкладу проценти за вкладом, нараховуються/перераховуються у повному обсязі згідно договору за кожен повний 1 (один) місяць дії вкладу. За кожен неповний 1 (одно) місячний строк дії вкладу - за процентною ставкою для випадків дострокового закриття у розмірі, що діє на день закриття вкладу за цим видом вкладу у відповідній валюті, за відповідним строком, відповідною сумою початкового вкладу та відповідною періодичністю виплати процентів. Таким чином, матеріалами справи підтверджено факт своєчасного виконання позивачем зобов'язань по розміщенню грошових коштів на вкладних рахунках за договорами банківського вкладу. Судом встановлено, що 14.08.2014 та 21.08.2014 позивач звертався до відповідача із заявами в про повернення суми вкладу (а.с.28, 29), проте, відповідачем, станом на дату розгляду справи, повернуто лише частину суми вкладу, а решта вкладу, в розмірі 116250,17грн., відповідачем позивачу не повернута. Зазначене підтверджується випискою по особовому рахунку вкладника з 19.11.2014 по 21.11.2014 (а.с.67). Доказів зворотного суду не надано. Так, частиною 1 ст.1058 ЦК України встановлено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.1 ст.1061 ЦК Українибанк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Згідно з ч.1, 2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Отже, з наведених норм Закону вбачається, що вкладник за договором банківського вкладу, в силу ст.1060 ЦК України, вправі вимагати від банку повернення здійсненого вкладу в будь-який момент, а банк, отримавши відповідну вимогу, повинен видати вклад у повному обсязі. Частиною 1 ст.526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за договором банківського вкладу «НВУ «Щомісячний» №831145/2014 (в національній валюті України) від 07.08.2014 в розмірі в сумі 116250,17грн., а також, згідно розрахунку позивача, у зв'язку із невиконанням відповідачем умов договору банківського вкладу №831145/2014, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних в розмірі 650,96грн. та інфляційні втрати в сумі 1760,00грн., а всього 118 661,31грн. Відповідно до п.7 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Згідно із ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1186,61грн., розмір якого обраховано наступним чином. Загальний розмір майнової вимоги позивача становить 118661,31грн. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Таким чином, сума судового збору, що підлягає стягненню становить 1186,61грн.

Outcome: approved