Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON], який постійно до дня смерті мешкав в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина у виді вказаного вище домоволодіння з господарськими спорудами. [PERSON] за свого життя склав заповіт, яким земельний пай належний йому на підставі сертифікату, розпорядився передати після його смерті його дружині (матері позивача) - [PERSON], яка спадщину в установленому порядку фактично прийняла, проживаючи до смерті і після смерті батька в спадковому будинку, але не встигла її належним чином оформити, оскільки померла [INFO]. На день її смерті відкрилася спадщина. [PERSON] за свого життя склала заповіт, яким усе належне їй майно розпорядилася передати після її смерті її сину, тобто позивачу по справі [PERSON] (дане спадкове розпорядження є чинним на день розгляду даної справи та ніким не оспорено). Тому єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є тільки позивач по справі. В оформленні прав на спадщину у виді домоволодіння з господарськими спорудами в нотаріальній конторі позивачу відмовили через те, що за свого життя його батько, а потім і мати, не оформили та не зареєстрували в органах БТІ право власності на зазначений вище об'єкт нерухомості. Уважаючи себе спадкоємцем за законом після смерті свого батька [PERSON] та матері [PERSON], позивач просив суд визнати за ним право власності на спірну будівлю із господарськими спорудами як набуте ним в порядку спадкування за заповітом. Позивач в судовому засіданні 09 червня 2015 року підтримав позов з вищевказаних підстав в повному обсязі та суду пояснив про те, що йому в березні 2015 року в судовому порядку визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його матері, так як він, разом із своїм рідним братом [PERSON], на день смерті останньої, з нею не проживав і на даний час він подав заяву про прийняття спадщини після смерті вказаного спадкодавця до відповідної нотконтори. Представник позивача за дорученням [PERSON] в судовому засіданні 09 червня 2015 року підтримала позицію позивача та суду пояснила про те, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи на вказану вище нерухомість через те, що його батьки не оформили їх за свого життя; на даний час позивач є фактичним власником ? частки у праві власності на вказаний вище будинок, а його брат [PERSON] - ? частини на вказану будівлю, так як має обов'язкову частку у спадковому майні. Відповідач [PERSON] позов відповідач визнав та пояснив, що він на день смерті своєї матері [PERSON] разом із нею не мешкав (мешкав в [ADDRESS]) та із заявами про визначення додаткового строку на прийняття спадщини щодо спадкування обов'язкової частки у спадковому майні після її смерті раніше не звертався та звертатися не планує; зі своїм рідним братом він обопільно домовився вирішити усі питання щодо спадщини після смерті двох батьків. Позицію відповідача також підтримав його представник [PERSON] Берестівська сільська рада позов [PERSON], як відповідач, визнала, просила справу розглядати за відсутності їх представника. Приватний нотаріус Липоводолинського районного нотаріального округу, Сумської області Бондаренко О.В., в суд не з'явилася, але в письмовій заяві не заперечувала проти позову, просила справу розглянути без участі представника нотаріальної контори. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін та третіх осіб, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши обставини справи, в якій достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом установлено факт смерті [INFO] [PERSON] в с. Берестівка Липоводолинського району Сумської області, який був батьком [PERSON] у віці 69 років (а.с. 5,7). Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] на належний йому земельний пай була його дружина [PERSON], яка постійно проживала із своїм чоловіком на день смерті, вела з ним спільне господарство, тобто на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, але фактично її на своє ім'я не оформила, оскільки померла [INFO]. За свого життя [PERSON] склала заповіт, яким усе належне їй майно розпорядилася передати після її смерті її синові - позивачу по справі [PERSON] Цей заповіт не змінювався і не скасовувався (а.с.6,8,9,10,11,12,46). За свого життя [PERSON] склав два заповіти, які посвідчені секретарем Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області 22 вересня 1999 року за № 60,61, якими усе належне на день його смерті майно, в тому числі земельний пай площею 5,35 га, він заповів [PERSON] (а.с.132,133). Також судом установлено, що за життя у [PERSON] було двоє дітей: сини [PERSON] та [PERSON] (а.с.7,96-99). Згідно із довідками Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 18 лютого 2015 року № 144, № 116 домоволодіння [NUMBER], з господарськими спорудами, яке розташоване за адресою в [ADDRESS], за даними погосподарської книги обліковувалось за померлим [PERSON]; рішенням виконавчого комітету Берестівської сільської ради від 30 липня 1993 року наданий дозвіл на приватизацію земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд для ведення ОСГ в [ADDRESS] гр. [PERSON], але Державний акт на право приватної власності не був ним отриманий (а.с.14,15,20-24). З довідки виконавчого комітету Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області № 145 від 18 лютого 2015 року вбачається, що рішенням загальних зборів колишнього колгоспу «Прапор Леніна» власнику будинку [PERSON] виділялась земельна ділянка під забудову в [ADDRESS]. (а.с.13). З довідки Липоводолинської районної державної нотаріальної контори № 289/01-16 від 26 березня 2015 року вбачається, що після смерті [INFO] станом на день видачі довідки [PERSON] в Липоводолинській районній державній нотаріальній конторі спадкова справа не заведена, спадкоємці із заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини не зверталися, відомостей про спадкоємців, які вважаються такими, що прийняли спадщину немає, заповіти від імені [PERSON] посвідчувалися Берестівською сільською радою Липоводолинського району Сумської області 22 вересня 1999 року за реєстровими № 60 та № 61 (а.с. 47). Крім цього, з довідки Липоводолинської районної державної нотаріальної контори № 288/01-16 від 26 березня 2015 року вбачається, що після смерті [INFO] станом на день видачі довідки [PERSON] приватним нотаріусом Липоводолинського районного нотаріального округу Бондаренко О.В. заведена спадкова справа № 9/2015 за заявою сина померлої - [PERSON] (позивача по справі), заповіт від імені [PERSON]. посвідчувалися Берестівською сільською радою Липоводолинського району Сумської області 06 березня 2009 року за реєстровими № 01 на все належне їй майно, останнє вона заповіла своєму сину [PERSON] (а.с. 46, 108). У відповідності до технічного паспорту на спірне майно від 25 лютого 2015 року, домогосподарство [NUMBER] з господарськими будівлями, розміщене за адресою в [ADDRESS]; усі будівля домогосподарства були зведені у 1991 році і останнє складається з житлового будинку, ґанку, трьох сараїв, гаражу, погрібу, вбиральні та огорожі, усе це нерухоме майно зведено без порушень будівельних норм. При цьому, самовільно зведені будівлі у цьому домогосподарстві відсутні, воно зведено з дотриманням будівельних норм (а.с.16,17-19). При вирішенні цього спору, суд виходить з таких положень закону чинного на час виникнення спірних правовідносин зі спадкування. Так, згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтями 1217, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням здійснюється за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст.12 Закону України «Про власність» праця громадян є основою створення і примноження їх власності. Таким чином, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача суд вважає обґрунтованими. Також судом достовірно встановлено, що позивач, є спадкоємцем за законом після смерті свого батька та матері, проте за життя батьки позивача на відведеній для цього земельній ділянці правомірно звели домоволодіння з господарськими спорудами, мати позивача не оформила правовстановлюючі документи на вказану нерухомість в порядку прийняття спадщини після смерті свого чоловіка (батька позивача), однак в силу закону [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], набувши права володіння та користування спадковим майном із часу відкриття спадщини, тобто після смерті спадкодавця, що узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12. Проте, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове домоволодіння [PERSON] позбавлений можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вказане домоволодіння і зареєструвати право власності на нього в установленому порядку, а тому його право на спадщину підлягає захисту саме у спосіб визнання за ним права власності на вищевказане спірне домоволодіння з господарськими спорудами.

Outcome: approved