Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

У вересні 2015 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що відповідно до укладеного договору №DOC0GK0000000019 від 20.08.2008 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 54040,00 грн. на термін до 20.08.2013 року. Відповідач взяв на себе зобовязання повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно договору. У випадку порушення зобовязань за кредитним договором відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. У порушення вимог закону та умов договору відповідач зобовязання за договором належним чином не виконав. Станом на 08.06.2015 року відповідач має заборгованість на суму 31974,23 грн., яка складається з наступного: 12724,96 грн.- заборгованість за кредитом, 3236,87 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 161,97 грн. заборгованість по комісії; 14089,75 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи: 250,00 грн. фіксована частина, 1510,68 грн. процентна складова. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати. Представник позивача до суду не зявився, направив до суду письмову заяву від 06.10.2015 року, в якій просив розглянути справу за відсутності представника Банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр» №193 від 17.10.2015 року, проте до суду не зявився, тому суд відповідно до положень ст..ст.169, 224 -226 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку за згодою представника позивача. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 20 серпня 2008 року Закрите акціонерне товариство КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», надало [PERSON] кредит у вигляді непоновлюваної лінії в розмірі 54040,00 грн. .на строк з 20.08.2008 року по 20.08.2013 року включно на придбання нерухомості за умови сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,67% на місяць, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3% від суми виданого кредиту, винагороди за проведення фінансового моніторингу згідно до п.7.2 договору. Відповідно до п.8.1 кредитного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати з 10 по 15 число кожного місяця відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж у сумі 1511,68 грн.) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією. . Згідно з п. 5.3 договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Крім цього, відповідно до п. 8.4 кредитного договору при порушенні позичальником зобовязань із погашення кредиту, позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, але не менше 1 гривні. У п.5.4 кредитного договору сторони встановили термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки, штрафів тривалістю до 5 років \~\~\~\~ Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.\~\~\~\~ Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 УК України, статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором станом на 08.06.2015 року відповідач має заборгованість на суму 31974,23 грн., яка складається з наступного: 12724,96 грн.- заборгованість за кредитом, 3236,87 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 161,97 грн. заборгованість по комісії; 14089,75 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи: 250,00 грн. фіксована частина, 1510,68 грн. процентна складова. За приписами ч.3 ст.509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Разом з тим, на переконання суду, вимоги Банку про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 250 грн.+ 5% від суми позову, що складає загалом 1510,68 грн., як це передбачено п.5.3 Договору, не ґрунтуються на законі.\~\~ Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Тобто, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Заявлені позивачем вимоги про одночасне стягнення з відповідача 14089,75 грн. пені, нарахованої у відповідності з п.8.4 Договору , та штрафів на загальну суму 1760,68 грн., нарахованих у відповідності до п.5.3 Договору (5% від ціни позову + 250 грн.) переконливо свідчать про безпідставне намагання застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те ж порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.549 ЦК України пеня і штраф як різновид неустойки обчислюються у відсотках саме від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, можливість нарахування одного виду неустойки на інший виключається. Таким чином умова кредитного договору про подвійну відповідальність боржника, викладена у п.п. 5.3 Договору, відповідно до ст.215 ч.2 ЦК України являється нікчемною і не може застосовуватися до боржника Таким чином, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, на суму 30213,55 грн., у стягненні суми штрафів: 250 грн. (фіксована частина) та 1510,68 грн. ( процентна складова) позивачу слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені на 94%, відшкодуванню підлягає судовий збір в розмірі 1144,92 грн.

Outcome: partial