Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовною заявою, в якій поставлено питання про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за житлово-комунальні послуги у сумі 2157,17грн. та судового збору у розмірі 243,60грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є виконавцем житлово-комунальних послуг у житловому будинку [ADDRESS]. Вказує, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], а тому, як власник житла, повинна вчасно та у повному обсязі здійснювати оплату за надані житлово-комунальні послуги. Проте, відповідач свої зобов'язання не виконує належним чином, вчасно за житлово-комунальні послуги не сплачує, у зв'язку з чим, станом на 31.07.2014, за відповідачем обліковується заборгованість за житлово-комунальні послуги, яка у загальному розмірі складає 2157,17грн. За таких обставин, позивач посилаючись на те, що дії відповідача щодо несвоєчасної сплати за житлово-комунальні послуги завдають збитки товариству, а також, за відсутності можливості вирішення питання з відповідачем про сплату за отриманні послуги в добровільному порядку, звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені ним судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явилася, сповіщена належним чином про час та місце слухання справи, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомляла. У відповідності до вимог ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Правління ПАТ «ХК «Київміськбуд», яке оформлено протоколом Правління №47 від 05.12.2012, житловий будинок [ADDRESS] було передано на баланс експлуатуючої організації - Товариству з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» (а.с.8). Наказом ТОВ «Перший український експертний центр» №31/2 від 01.07.2013 «Про прийняття житлового фонду» товариство прийняло на обслуговування та експлуатацію 01.07.2013 житловий будинок [ADDRESS], про що було складено акт приймання-передачі на баланс обслуговування житлового будинку [ADDRESS] з балансу ПАТ «ХК «Київміськбуд» на баланс ТОВ «Перший український експертний центр» в Шевченківському районі м. Києва (а.с.10-12). Крім того, в матеріалах справи містяться договори, укладені між позивачем та підприємствами про надання житлово-комунальних послуг (а.с.23-26, 28-51). Також, з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №7595841 від 06.08.2013 судом встановлено, що відповідач є власником квартирі [ADDRESS], на підставі свідоцтва про паво власності на нерухоме майно, серія та номер:7595684, видане 06.08.2013 Реєстраційною службою Головного управляння юстиції в м. Києві (а.с.5). Звертаючись до суду з позовом позивач вказував, що, оскільки, відповідач є власником вказаної квартири, тому, як власник житла, повинна вчасно та у повному обсязі здійснювати оплату за надані житлово-комунальні послуги, якими користується. Проте, оплату за ці послуги відповідач здійснює неналежним чином, вчасно за житлово-комунальні послуги не сплачує, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість, яка згідно з рахунком-попередженням №2498 від 25.07.2014, станом на 31.07.2014, складає 2157,17грн. Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV із змінами (далі - Закон), відповідно до ст.4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Відповідно ч.1 ст.1 Закону житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Частиною 1 ст.13 Закону встановлено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Статтею 322 ЦК визначено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст.32 Закону якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Також, згідно зі ст.66 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК України) плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами (ст.67 ЖК України). Згідно ст.68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно з п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Таким чином, враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за житлово-комунальні послуги, у період з 01 липня 2013 по 31 липня 2014, у сумі 2157,17грн. Також, згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60грн. На підставі ст.ст.322, 526, 610 ЦК України, ст.ст.1, 13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 66, 67 Житлового кодексу України,

Outcome: approved