Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 10 травня 2019 року у Христинівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 19. В обґрунтування позову зазначила, що 10.05.2019 вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, стосунки їх розладились, зникло взаєморозуміння. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та на сім`ю, сімейні обов`язки. Разом не проживають з жовтня 2019 року. На даний час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами, спільне господарство ними разом не ведеться, та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Примирення між ними і збереження сім`ї вважає неможливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 16.04.2021 подала до суду заяву, в якій просила слухати справу в її відсутність, просила позов задовольнити. Зазначила, що проти заочного вирішення страви не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Станом на день розгляду справи відповідач відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву не подав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків. 10 травня 2019 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований у Христинівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 19. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 18.02.2020 Уманським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 97. Батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи № 50 від 20.08.2019 місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи № 4 від 25.02.2020, місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. 3 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, оскільки примирення подружжя неможливе, а подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, врахувавши відсутність відзиву відповідача на позов, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому судовий збір, який сплатила позивач при зверненні до суду, відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved