overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

У вересні 2018 року позивач - [PERSON] звернулась до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 30.09.2006 року. Від даного шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що призвело до частих скандалів і припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї з відповідачем є не можливим. Майнового спору між ними не має, а дитина залишиться проживати разом з нею. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному проваджені не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, та своєчасно, причину неявки суду не повідомив. Враховуючи те, що від відповідача заперечення та заява про розгляд справи у його відсутність не надходила, то суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.09.2006 року, шлюб був зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 484. Від даного шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою. У відповідності до ст. ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК вважаю необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

У вересні 2018 року позивач - [PERSON] звернулась до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 31.10.1992 року. Від даного шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що призвело до частих скандалів і припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї з відповідачем є не можливим. Майнового спору між ними не має, а дитина залишиться проживати разом з нею. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному проваджені не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, та своєчасно, причину неявки суду не повідомив. Враховуючи те, що від відповідача заперечення та заява про розгляд справи у його відсутність не надходила, то суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31.10.1992 року, шлюб був зареєстрований Ленінським відділом запису актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис № 1050. Від даного шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою. У відповідності до ст. ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

У вересні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх вимог посилалась на те, що між нею та відповідачем зареєстровано шлюб 28.04.2006 року. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, через різні погляди на сімейне життя, обов»язки та цінності. Спільне господарство не ведеться, подружні відносини між ними припиненні, більше шести років живуть окремо, кожен живе своїм життям. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяви до суду про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують в повному обсязі, просили задовольнити. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового пронесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 28.04.2006 року в Октябрському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 73. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Від вказаного шлюбу мають дитину [PERSON] [INFO]. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Положенням ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 142 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст. ст. 105, Ї10. 112 Сімейного кодексу України, ст. ст-12, Ц. 81, 89, 141. 263- 265 ЦГІК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

У вересні 2018 року позивач[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 13 грудня 2014 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, про що зроблений актовий запис № 1956. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що причиною розірвання шлюбу є те, що вони мають різні погляди на життя, між ними втрачено взаєморозуміння. На даний час спільно з [PERSON] вона не проживає, спільного господарства вони не ведуть, шлюбно -сімейні відносини між ними фактично припинилися, сім'ю зберегти не бажають. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 13 грудня 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, про що зроблений актовий запис № 1956. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 13 грудня 2014 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 13 грудня 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1956. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними та поваги один до одного, різних поглядів на сімейне життя та обовязки. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення ними не можливе, шлюб існує лише формально. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

У вересні\~2018\~року позивач[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 жовтня 2011 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що зроблено актовий запис № 531. Від шлюбу вони мають дочку - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що причиною розірвання шлюбу є різні погляди на подружнє життя, різні уподобання та смаки, постійні непорозуміння, втрата поваги та любові. Позивач вказує, що більше шести місяців вони з відповідачем не проживають разом та не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини між ними фактично припинились. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 14 жовтня 2011 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 531. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 14 жовтня 2011 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 119472, видане 14 жовтня 2011 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що зроблено актовий запис № 531. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК № 200716, видане виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, суперечливість характерів, різних поглядів на подружнє життя. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення ними не можливе, шлюб існує лише формально. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

У вересні\~2018\~року позивач[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 15 серпня 2006 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 94. Від шлюбу вони мають спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що причиною розірвання шлюбу є те, що вони мають різні характери, різні погляди на життя та сімю, відсутність взаєморозуміння один між одним. Позивач вказує, що сімейні стосунки налагодити не вбачається можливим, сімейні відносини між ними фактично припинились. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 15 серпня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 94. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 15 серпня 2006 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 026740, видане 15 серпня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 94. Від шлюбу мають дітей [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК № 060987, видане Виконавчим комітетом Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК № 169811, видане Виконавчим комітетом Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, суперечливість характерів, різних поглядів на сімейне життя та обовязки. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення ними не можливе, шлюб існує лише формально. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

У вересні\~2018\~року позивач[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 20 вересня 2003 року вона вступила в шлюб з [PERSON], який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції Київської області, про що зроблений актовий запис № 60. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що причиною розірвання шлюбу є те, що вони мають з чоловіком різні погляди на життя, між ними втрачено взаєморозуміння. На даний час спільно з [PERSON] вона не проживає, спільного господарства вони не ведуть, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися, сім'ю зберегти не бажає. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 20 вересня 2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції Київської області, про що зроблений актовий запис № 60. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 20 вересня 2003 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БК №218444, виданим 20 вересня 2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 60. Від шлюбу мають дитину [PERSON],\~[INFO],що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КГ №132240 виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві. Подружнє життя між ними виявилося неможливим внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними та поваги один до одного, різних поглядів на сімейне життя та обовязки. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення між ними не можливе, шлюб існує лише формально. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

У вересні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18 вересня 2018 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 травня 2019 року судді Андрейчуку Т.В. передано на розгляд цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини у зв`язку з відрахуванням судді [PERSON] зі штату суддів Оболонського районного суду м. Києва. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, 23 грудня 1995 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] було укладено шлюб. У подружжя народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На теперішній час шлюб між сторонами справи розірвано. Позивач стверджувала, що малолітній [PERSON] страждає на психоневрологічне захворювання, йому встановлено інвалідність, у зв`язку з чим дитина потребує постійного догляду. Як зазначила у своїй позовній заяві [PERSON] , вона здійснює догляд за сином [PERSON] , що унеможливлює її працевлаштування, а тому потребує матеріальної допомоги. Покликаючись на норму ст. 88 СК України, позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з 12 вересня 2018 року, і до 03 липня 2021 року. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що він не має змоги надавати утримання [PERSON] у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, а тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. За таких обставин,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

У вересні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, посилаючись на те, що їй, [PERSON], на праві власності належить 3/8 частини житлового будинку № 3, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, пров. Сумський. Згідно будинкової книги в будинку № 3 по пров. Сумський в м. Боярка зареєстрованими значаться: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. [PERSON] та її син [PERSON] не проживають у вказаному будинку понад двадцять пять років без поважних причин, про що було складено [PERSON] депутата [PERSON] міської ради від 03.08.2018 року. Вказані особи не проживають у вказаному житловому приміщенні, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймають, їхніх особистих речей в будинку не має. З 1993 року дочка [PERSON] та її син [PERSON] понад рік проживають у власному будинку, разом зі своїм чоловіком за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Малютянка, вул. Виноградаря, 59. Враховуючи викладене та

Outcome: approved