Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 1994 року по 19 листопада 2014 року. За час перебування у шлюбі сторонами спільно за спільні кошти було набуте у спільну сумісну власність майно, а саме: квартира [ADDRESS]; земельна ділянка площею 0,1000 га, розташована за адресою: м. Бровари, Київська обл., вул. Симоненка,99; земельна ділянка площею 0,1000 га, розташована за адресою: м. Бровари, Київська обл., вул. Симоненка,101; автомобіль марки Volkswagen модель Transporter д.н.з. [NUMBER]; житловий будинок, розташований за адресою: м. Бровари, Київська обл., вул. Симоненка, 99; житловий будинок загальною площею 347,0 кв.м., розташований за адресою: , Київська обл., м. Броваривул. Симоненка,101. Оскільки відповідач відмовляється у добровільному порядку розділити вказане майно, позивач просить визнати право власності за нею право власності на ? частину\~ квартири №129 що знаходиться в будинку №19 по вул. Черняховського в місті Бровари, Київської області; на ? частину\~земельної ділянки площею 0,1000 га, що розташованої за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Симоненка,99; на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: м. Бровари, Київська обл., вул. Симоненка, 99; на ? частину\~земельної ділянки площею 0,1000 га, розташована за адресою: м. Бровари, Київська обл., вул. Симоненка,101; на ? частину житлового будинку загальною площею 347,0 кв.м., розташованого за адресою: м. Бровари, Київська обл., вул. Симоненка,101; на ? частину автомобіля марки Volkswagen модель Transporter д.н.з. [NUMBER]; на ? частину торгівельних павільйонів (МАФ) № 5,6,7, що знаходяться за адресою: вул. Черняховського (район теплиць), м. Бровари, Київської області. Визнати за [PERSON] право власності на ? частину\~ квартири [ADDRESS]; на ? частину\~ земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованої за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Симоненка,99; на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: м. Бровари, Київська обл., вул. Симоненка, 99; на ? частину\~земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованої за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Симоненка,101; на ? частину житлового будинку загальною площею 347,0 кв.м., розташованого за адресою: м. Бровари, Київська обл., вул. Симоненка,101; на ? частину автомобіля марки Volkswagen модель Transporter д.н.з. [NUMBER]; на ? частину торгівельних павільйонів (МАФ) № 5,6,7, що знаходяться за адресою: вул. Черняховського (район теплиць), м. Бровари, Київської області. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 3\~654,00 грн. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, вказуючи що все майно придбано за кошти відповідача [PERSON] та на нього зареєстровано. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши матеріали справи, допитавши свідків, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 1994 року по 19 листопада 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та копією рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2014р. Також судом встановлено, що за час перебування сторін у шлюбі, на підставі договору купівлі продажу № 8806 від 09 листопада 2001року на ім'я [PERSON] було придбано квартиру [ADDRESS] (а.с.12). 12 липня 2007 року за договором купівлі продажу на імя [PERSON] придбано земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована по вулиці Симоненка, 99 у м. Бровари, Київської області (а.с.13,15). Також сторонами визнано у судовому засіданні, що у 2007 році був придбаний автомобіль Volkswagen модель Transporter д.н.з. [NUMBER], який був зареєстрований у МРЕВ ДАІ 09 серпня 2007 року на імя [PERSON] Крім того, сторонами за час шлюбу був побудований будинок загальною площею 347,0 кв.м., житловою площею 123,4 кв.м., з банею та огорожею, на земельній ділянці в м. Бровари по вул. Симоненка, № 101. Свідоцтво про право власності на нерухоме майно ( на зазначений будинок) видане 23.02.2011року виконавчим комітетом Броварської міської ради серія САВ № 826706 на імя [PERSON] Зазначений будинок, побудований на земельній ділянці, яка отримана відповідачем у приватну власність шляхом приватизації, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії КВ № 070025 від 18.10.2005року (а.с.16-17). Обставини набуття вищевказаного майна у власність під час перебування сторін у шлюбі визнано сторонами у судовому засіданні. Набуття вищезазначеного майна у власність колишнім подружжям сторонами у справі за їх спільні кошти підтвердили у судовому засіданні й свідки [PERSON] (мати відповідача), [PERSON] (брат відповідача), [PERSON] (дочка відповідача), [PERSON], [PERSON], [PERSON] (сусіди). Крім того свідки вказували, що хоча [PERSON] і був зареєстрований приватним підприємцем, він постійно зловживав спиртними напоями, а працювала фактично його дружина [PERSON] За правилами ч. 1\~ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до вимоги ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно\~з вимогами ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлене домовленістю між ними. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ст. 69 СК України). Зі змісту ч. 1\~ст. 70 СК України\~вбачається, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зважаючи на все вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині поділу майна подружжя, яке було набуто за час їх перебування у шлюбі. Відповідно до розяснень, даних у п.18-2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004р. № 7 відповідно до положень статей 81, 116 ЗК окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК України, 377 ЦК України. За таких обставин суд приходить до висновку про визнання за позивачем [PERSON] права власності на ? частину земельної ділянки, що знаходиться під будинком, який є спільною сумісною власністю, за адресою: м. Бровари по вул. Симоненка, № 101 та яка отримана відповідачем у приватну власність шляхом приватизації, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії КВ № 070025 від 18.10.2005р. Сторонами у судовому засіданні визнано наявність на земельній ділянці за адресою м. Бровари, вул.. Симоненка, 99 незавершеного будівництвом житлового будинку та до матеріалів справи додано топоплан, виготовлений ФОП [PERSON], та фото незавершеного будинку, будівництво якого також проводилося у період перебування сторін у шлюбі. Відповідно до вимог ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до положень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» №7 від 04.10.1991 За позовом дружини, членів сім'ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд вправі провести поділ незакінченого будівництвом будинку, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. При неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з врахуванням конкретних обставин залишити його одній із сторін, а іншій присудити грошову компенсацію. Враховуючи той факт, що суд не має змоги визначити ступінь готовності будинку, та встановити технічну можливість завершення будівництва, та враховуючи вищенаведені вимоги законодавстява, суд приходить до висновку, що сторони як подружжя набули право власності на будівельні матеріали і обладнання в розмірі ? частки за кожною із сторін за адресою: м. Бровари, Київська обл., вул. Симоненка, 99. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Згідно роз'яснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи\~\~питання\~\~про поділ майна,\~\~що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя,\~\~зокрема\~\~неподільної\~\~речі, суди мають\~\~ застосовувати\~\~ положення частин\~\~4,\~\~5\~\~ст.\~\~71\~\~СК\~щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації\~\~та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.\~\~ За відсутності\~\~такої\~\~згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав,\~\~передбачених\~ст. 365 ЦК, за умови\~\~звернення\~\~подружжя\~\~(одного з них) до суду з таким позовом (ст.\~\~11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний\~\~рахунок\~\~суду відповідної грошової суми. У разі\~\~коли\~\~жоден\~\~із\~\~подружжя\~\~не\~\~вчинив\~\~таких\~\~дій,\~\~а неподільні\~\~ речі\~\~ не\~\~можуть\~\~бути\~\~реально\~\~поділені\~\~між\~\~ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу\~\~і\~\~залишає майно у їх спільній частковій власності.\~\~ З вимогою про реальний поділ нерухомого майна в натурі сторони не звертались, заслуговуючих на увагу суду інтересів щодо залишення майна саме їй жодна зі сторін не зазначила та попередньо не внесла на депозитний\~\~рахунок\~\~суду відповідної грошової суми, тому суд\~\~вважає необхідним визнати\~\~ідеальні\~\~частки\~\~подружжя\~\~в цьому майні, яке є спільною сумісною\~\~власністю подружжя і частки якого за сторонами визнаються рівними, та змінити режим спільної сумісної власності подружжя на ці об'єкти на режим спільної часткової власності.\~\~ Позовні ж вимоги в частині поділу торгівельних павільйонів (МАФ) за адресою м. Бровари вул. Черняховського (район теплиць) не ґрунтуються на жодному доказі, тому позовні вимоги у цій частині підлягають відхиленню у звязку з їх недоведеністю, оскільки сторонами не надано жодних доказів про існування вказаних павільйонів. Керуючи ст.ст. 212 -215 ЦПК України, суд

Outcome: partial