Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

у вересні 2015 позивач звернулася до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що вона являється власницею квартири № 19 корп. 1, у будинку № 118\\2 по вул.. Красіна в м.Полтаві. З 30.05.2000 року у даній квартирі зареєстровано її доньку [PERSON], а із 27.03.2013 року онука [PERSON], [INFO]. Оскільки донька із 2003 року виїхала з квартири і не проживає в ній, то позивач просить суд виписати останню та її малолітню дитину із квартири № 19 корп. 1, у будинку № 118\\2 по вул.. Красіна в м.Полтаві, так як вони мають своє житло. У судове засідання позивач [PERSON] зявилася, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову та зазначила, що не може проживати у даній квартирі, оскільки у неї з позивачем склалися неприязнені відносини і вона не має змоги потрапити у квартиру. Вона власного житла не має і змушена із дитиною проживати у своєї бабусі. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: позивач являється власником квартири № 19 корп.1, у будинку № 118\\2 по вул..Красіна в м.Полтаві, що підтверджується договором купівлі продажу від 11.11.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] та реєстраційним написом на правовстановлюючому документі. З 30.05.2000 року [PERSON] зареєстрована у вказаній вище квартирі, з 27.03.2013 там же зареєстровано [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою, наданою КП «ЖЕО № 2». Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду. \~Виходячи зі змісту зазначеної норми права, поняття «зняття з реєстрації» нерозривно пов'язане з поняттям «житлові\~права» (право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила таке користування, виселення із займаного приміщення та інше). У зв'язку із цим, відповідно до ст. 16 ЦК України вимоги про зняття особи з реєстрації за місцем проживання можливе лише при вирішенні спору\~про житлові права. Таким чином, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», питання про зняття з реєстрації особи за місцем проживання взаємопов'язане і залежать від вирішення питання про житлові права особи, які регулюються нормами житлового і цивільного законодавства. Зокрема, умови укладання, зміни, розірвання договору найму житла та підстави визнання особи такою, що втратила право користування житлом, що належить до приватного житлового фонду\~\~визначаються Цивільним кодексом України. Зокрема, відповідно до частини 1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла,\~\~які проживають разом\~\~з\~\~ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення,\~\~\~\~яке\~\~\~\~вони\~\~ мають\~\~ право\~\~ займати, визначається його власником. Частина 2 ст.405 ЦК України передбачає, що член сім'ї власника житла втрачає\~\~право\~\~на\~\~користування цим\~\~житлом\~\~у\~\~разі\~\~відсутності\~\~члена сім'ї без поважних причин понад один рік,\~\~якщо інше не встановлено домовленістю між\~\~ним\~\~і власником житла або законом. Таким чином, вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку без вирішення у встановленому законом порядку, з дотриманням положень ст. 11 ЦПК України, питання про наявність чи відсутність у особи житлових прав не є належним способом захисту. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову задоволенні позову. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, у звязку із відмовою у задоволенні позову, судової витрати стягненню із відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed