Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

У вересні 2018 року представник позивача ТОВ «Фінансова компанія є гроші» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. В обґрунтування позову зазначено, що 02.05.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» і [PERSON] було укладено в електронному вигляді договір № [NUMBER] про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com, за яким відповідачу було перераховано на картковий рахунок позику в сумі 2000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % за кожен день строком на 21 день. Договором було передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків та пені за користування кредитом та інших витрат. Оскільки, станом на 17.09.2018 року у відповідача виникла заборгованість на загальну суму 14127,40 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 2000 грн.; заборгованість по відсотках за користування кредитом - 5047,40 грн.; заборгованість за пенею - 7080,00 грн., а тому позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором, 1762 грн. витрат по оплаті судового збору та 1500 грн. витрат за юридичні послуги. Ухвалою судді від 24.10.2018 року, у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Просив позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач будучи належним чином повідомлений про надходження позовної заяви та відкриття провадження у справі в порядку статті 128 ЦПК України (пункт 1 частина восьма) відзиву на позов не надіслав. З клопотанням про розгляд справи з повідомленням сторін, або в порядку загального позовного провадження до суду не звертався. Враховуючи викладене, суд вважає за можливев провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивш матріали справи, суд вважає, що позов підляга задоволенню за наступних підстав. З кредитного договору № [NUMBER]-002579 від 02.05.2018 року та повідомлення вбачається, що в цей день між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] було укладено в електронному вигляді договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача в сумі 2000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % за кожен день та строком на 21 день з кінцевою датою повернення позики не пізніше 23 години 22.05.2018 (а.с.14-17, 23). Дана сума була перерахована на підставі Договору співробітництва №2829 від 28.12.2017 (а.с.24-26). Згідно розрахунку заборгованості за договором № [NUMBER]-002579 від 02.05.2018 року, 17.09.2018 року у відповідача виникла заборгованість на загальну суму 14127,40 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 2000 грн.; заборгованість по відсотках за користування кредитом - 5047,40 грн.; заборгованість за пенею - 7080,00 грн. (а.с. 18-22). З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, статуту, протоколу №2 від 31.10.2017, наказу №2-2017/к від 31.10.2017 та правил про надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія є гроші» є юридичною особою і має право здійснювати банківські операції (а.с. 27-33). Згідно договору про надання юридичних послуг №01/08-1 від 01.08.2018, акту приймання-передачі наданих послуг № 160 від 09.09.2018 та платіжного доручення № 941 від 11.09.2018 ТОВ «Фінансова компанія є гроші» за надання юридичних послуг було сплачено 1500 грн. (а.с. 38-40). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, та між сторонами склалися цивільні правовідносини, позовні вимоги пов'язані з спорами, що виникають із кредитних договорів і підлягають задоволенню, адже було встановлено, що відповідно до укладеного в електронному вигляді договору про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту відповідачу було перераховано на картковий рахунок позику в розмірі 2000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % за кожен день, строком до 22.05.2018. Згідно цього договору позичальник зобов'язаний відповідно графіку щомісячно здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, проте не виконує свої обов'язки належним чином і станом на 17.09.2018 сума поточної заборгованості відповідача за кредитом становить 14127,40 грн. Відповідно до положень статей 526, 530, 549-552, 1050, 1054 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, суд бере до уваги, що згідно вимог ст. 12 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що позивачем було доведено, що відповідач не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором, має заборгованість, а відповідачем не було доведено того, що заборгованість сплачена, чи, що існують обставини, які виключають необхідність сплати боргу. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги докази обґрунтованості позовних вимог, наданих позивачем, суд вважає, що позовні вимоги є законними та доведеними, в зв»язку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, в силу статті 141 ЦПК України, документально підтверджені судові витрати позивача підлягають стягнення з відповідача в повному обсязі. На підставі викладеного та відповідно до статей 526, 527, 530, 549-552, 1050, 1054 ЦК України, статтями 2, 19, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved