Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

У березні 2018 року ПАТ «Київенерго» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за електричну енергію. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] проживає за адресою: квартира [ADDRESS] та є споживачем послуг, які надає позивач, та має відкритий особистий рахунок одержувача електроенергії [NUMBER]. Станом на 01 листопада 2017 року відповідач має борг у розмірі 24 939 грн. 36 коп., що складається із боргу за споживчу електричну енергію - 21 327 грн. 68 коп., 3% та інфляційної складової боргу електричної енергії - 3 611 грн. 68 коп. Незважаючи на неодноразові попередження про необхідність сплати заборгованості за споживчу електричну енергію, свої зобов'язання відповідач не виконує. Посилаючись на наведене, просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 24 939 грн. 436 коп. та судові витрати у розмірі 1762 грн. 00 коп. Відповідно до вимог ст. 19, 274 ЦПК України дана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником особового рахунку № [NUMBER], за яким отримує послуги з постачання електроенергії у квартирі [ADDRESS]. Станом на 01 листопада 2017 року за о/р [NUMBER], який належить відповідачу, утворилась заборгованість у розмірі 24 939 грн. 36 коп., яка складається з боргу за спожиту електричну енергію - 21 327 грн. 68 коп., індексу інфляції та 3% річних - 3 611 грн. 68 коп. Як вбачається з матеріалів справи, позивач 18 листопада 2016 року, 11 серпня 2017 року звертався до відповідача з попередженням про припинення постачання електроенергії. Станом на час звернення до суду з позовом заборгованість не погашено. Згідно ч.4 ст.4 ЦК України актами цивільного законодавства є також постанови Кабінету Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 затвердженні Правила користування електричною енергією для населення. Відповідно до п. 48 Правил споживач електричної енергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією. Відповідно до п.19, 21 Правил розрахунки населення за спожиту електричну енергією здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку проводиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. За таких обставин з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованості за електричну енергію з урахуванням інфляційних втрат і 3 % річних, яка становить 24 939 грн. 36 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору, в розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved