Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, просить розірвати шлюб із [PERSON] Позов обґрунтовано тим, що 30 квітня 2008 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Щолкінської міської ради Ленінського району Автономної Республіки Крим, Україна, актовий запис № 8. [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON], яка проживає разом із позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалось, протягом двох останніх років між ними постійно виникали сварки та скандали, які призвели до розпаду сім'ї. З липня 2017 року сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. У підготовчому судовому засіданні позивач позов підтримала. Додатково пояснила, що рішення про звернення до суду з цим позовом є виваженим, вони з відповідачем неодноразово намагались примиритись, але примирення не настало. На її думку, основною причиною для розірвання шлюбу є поведінка свекрухи, яка постійно налаштовувала чоловіка проти неї, що врешті-решт призвело до розірвання шлюбу. Відповідач у підготовче засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207цього Кодексу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 30 квітня 2008 року у виконавчому комітеті Щолкінської міської ради, Ленінського района, Автономної Республіки Крим, Україна, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 8. [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Оскільки між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, що підтверджено також і визнанням позову відповідачем, яке не порушує будь-чиїх прав, то суд робить висновок про те, що шлюб підлягає розірванню у судовому порядку. Перешкод для розірвання шлюбу в судовому порядку судом не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету позивачу необхідно повернути 352 грн 40 коп. судового збору, а іншу частину - стягнути з відповідача.

Outcome: approved