Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

У березні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що \~30.04.2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R52110422504В. В якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат, позичальником було надано в приватне обтяження транспортний засіб - автомобіль марки Hyundai, модель Elantra, тип легковий седан, рік випуску 2013, номер шасі (кузова, рами) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , який належить заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія\~«Довіра та Гарантія»\~було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №220615нв, а також Договір відступлення прав вимоги за договорами застави № 220615зн, відповідно до яких право грошової вимоги за Кредитним договором № R52110422504В від 30.04.2013 року та договором застави перейшло до ТОВ\~«Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». 29 січня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія\~«Довіра та Гарантія»\~та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу № 29/01/19-1, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № R52110422504В від 30.04.2013 року перейшло до ТОВ\~«Фінансова компанія «Прайм Альянс». 14.03.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія\~«Довіра та Гарантія»\~та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір про відступлення права вимоги за договорами застави до Договору факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019 року, за яким ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло права вимоги за договором застави № R52110422504В-Z1 від 30.04.2013 року. Внаслідок невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість станом на 09.01.2020 року в розмірі 218\~314,91 грн. У зв`язку з чим, необхідно в рахунок погашення заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Прайм Альянс»\~за кредитним договором № R52110422504В від 30.04.2013 року в розмірі 218\~314,91 грн. звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки Hyundai, модель Elantra, тип легковий седан, рік випуску 2013, номер шасі (кузова, рами) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого ВРЕР № 1 м. Донецька при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 27.04.2013 року, шляхом продажу заставного майна ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Прайм Альянс» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою\~покупцем зі зняттям з обліку зазначеного транспортного засобу, а також наданням ТОВ\~«Фінансова компанія «Прайм Альянс»\~всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Відповідно до ч. 1 ст.\~274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2020 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини не явки, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відомостей про неможливість з`явитися в судове засідання відповідач суду не надав. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне. Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6)\~як розподілити\~між сторонами\~судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8)\~чи є\~підстави для\~скасування заходів\~забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Судом встановлено, що 30.04.2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R52110422504В, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 169\~740,00 грн. зі строком повернення кредитних коштів до 30.04.2020 року з нарахуванням процентів за користування кредитними коштами в розмірі 0,01% річних. В якості забезпечення виконання зобов`язань з приводу повернення кредитних коштів відповідачем було надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки Hyundai, модель Elantra, тип легковий седан, рік випуску 2013, номер шасі (кузова, рами) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , відповідно до договору застави № R52110422504В-Z1 від 30.04.2013 року. Відповідно до п. 1.4 договору застави заставна вартість предмету застави склала 188 800,00 грн. 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія\~«Довіра та Гарантія»\~було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №220615нв, а також Договір відступлення прав вимоги за договорами застави № 220615зн, відповідно до яких право грошової вимоги за Кредитним договором № R52110422504В від 30.04.2013 року та договором застави перейшло до ТОВ\~«Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». 29 січня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія\~«Довіра та Гарантія»\~та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу № 29/01/19-1, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № R52110422504В від 30.04.2013 року перейшло до ТОВ\~«Фінансова компанія «Прайм Альянс». 14.03.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія\~«Довіра та Гарантія»\~та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір про відступлення права вимоги за договорами застави до Договору факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019 року, за яким ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло права вимоги за договором застави № R52110422504В-Z1 від 30.04.2013 року. З Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) від 25.03.2019 року за № 58804363 вбачається, що здійснено заміну обтяжувача з ТОВ «Фінансова компанія\~«Довіра та Гарантія»\~на ТОВ «ФК «Прайм Альянс». Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.\~527\~ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання(неналежне виконання) - ст. 610 ЦК України. Статтею 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування заявлених вимог ТОВ «Фінансова\~компанія «Прайм\~Альянс»надано розрахунок заборгованості, яка склалась у позичальника [PERSON] за кредитним договором № R52110422504В від 30.04.2013 року. Згідно вказаного розрахунку заборгованість станом на 09.01.2020 року становить 218\~314,91 грн., яка складається з наступного: 156\~947,63 грн. загальна заборгованість за кредитом; 14\~125,00 грн. 3% річних; 47\~242,28 грн. сума збитків від інфляції. Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтею 2\~Закону України\~«Про заставу» визначаються основні положення про заставу. Відносини застави, що не передбачені цим Законом, регулюються іншими актами законодавства України. \~ \~ \~ \~Частиною 1 ст.\~20\~Закону України\~«Про заставу» визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. \~ \~ \~ \~Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~\~визначено правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених із метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. \~ \~ \~ \~Закон України\~«Про забезпечення\~вимог кредиторів\~та реєстрацію\~обтяжень» є спеціальним законом із питань правового режиму регулювання обтяжень рухомого майна. \~ \~ \~ \~Положення Закону України\~«Про заставу» та ст.\~590\~ЦК України застосовуються лише в частині, що йому не суперечить. Відповідно до ч. 1 ст.\~24\~Закону України\~«Про забезпечення\~вимог кредиторів\~та реєстрацію\~обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. \~ \~ \~ \~Статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», передбачено п.4 ч.2 спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону. \~ \~ \~ \~Однією з процедур, передбачених ст.\~26\~Закону України\~«Про забезпечення\~вимог кредиторів\~та реєстрацію\~обтяжень» є продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з\~\~іншою особою-покупцем або на публічних торгах. \~ \~ \~ \~Як вбачається із вказаних кредитного договору та договору застави автотранспортного засобу, вони були підписані їх сторонами і на час їх підписання ними було досягнуто згоди з усіх істотних їх умов, на час укладання договорів сторони володіли необхідним обсягом цивільної дієздатності, волевиявлення учасників договорів було вільним та відповідало їхній внутрішній волі. Будь-які дані про визнання цих договорів в судовому порядку недійсними суду не надавалися. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Будь-яких належних доказів у спростування позовних вимог позивача відповідачем суду не надано, як не надано доказів існування заборгованості за кредитним договором у іншому розмірі, ніж вказано позивачем. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягаю розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved