Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] та стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини, посилаючись на те, що 29.06.2013 року зареєстрували з відповідачем шлюб. Від цього шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось у звязку з різними поглядами на життя. Вважає збереження шлюбу неможливим. Відповідач постійного місця роботи не має, перебуває на обліку в Бердянському МЦЗ. Державну допомогу, яку родина отримує як переселенці, витрачають на оренду житла та оплату комунальних послуг. Тому позивач просить розірвати їх з відповідачем шлюб та стягнути з нього аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/3 частини щомісячно, від усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня предявлення позову і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити (а.с.42). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, суду пояснив, що на теперішній час позиція позивача не змінилася. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, вважає примирення з відповідачем не можливим. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повнісю, суду пояснив, що на теперішній час мешкає разом з позивачем та донькою. Вони є переселенцями. На фоні побутових проблем у нього з позивачем виник конфлікт, який на теперішній час вирішено. У строк, наданий судом для примирення, вжив усі заходи для примирення, однак позивач наполягає на розірванні шлюбу. Донці на теперішній час виповнилося два рочки. Стан здоровя його та дитини задовільний. Він не працевлаштований, перебував на обліку в Бердянському МЦЗ до 29.10.2015 року. Інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб на утриманні відповідач не має. Вислухавши пояснення присутніх осіб, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 141 СК України, передбачено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Згідно ст.51 Конституції України та ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України, встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» №80-VIІІ від 28.12.2014 року, установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 вересня 2015 року, для дітей віком до 6 років, в розмірі 1167 гривень. В судовому засіданні встановлено, що сторони 29.06.2013 року зареєстрували шлюб, що підтверджується світлокопією свідоцтва про шлюб (а.с.17).Від цього шлюбу мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження (а.с.18). Шлюбні стосунки між сторонами припинені, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, з приводу місця проживання, виховання дитини не мають. Судом було надано подружжю строк для примирення в один місяць, проте до примирення вони не дійшли. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач позов про розірвання шлюбу визнав. На підставі зазначеного, враховуючи, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає подальше його збереження таким, що суперечить інтересам подружжя, а позов в цій частині таким, що підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд дійшов до наступних висновків. Відповідач згодний в подальшому сплачувати аліменти в розмірі який буде встановлено судом, на теперішній час не працевлаштований, перебував на обліку в Бердянському МЦЗ, що підтверджується довідкою №2541 від 29.12.2014 року (а.с.25). На підставі викладеного, з урахуванням матеріального становища сторін, рівності прав та обовязків батька, матері щодо дитини, того, що відповідач постійного місця роботи та заробітку не має, виходячи з установленого Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та необхідності стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати, за предявлення позову про стягнення аліментів, слід покласти на відповідача. Понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого при предявлені позову про розірвання шлюбу, у сумі 487,20 грн. також підлягають стягненню з відповідача (а.с.15)

Outcome: approved