Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 13 листопада 2004 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 03.08.2011 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом із матірю, перебуває на її утриманні. Відповідач добровільної допомоги на утримання сина не надає, а позивачу важко самостійно нести витрати, повязані з утриманням та вихованням дитини. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 03.08.2011 року, з 13 листопада 2004 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, цим судовим рішенням шлюб між ними розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 12.01.2006 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. 12 липня 2016 року позивач зареєструвала шлюб із [PERSON] у Маріупольському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON]. Відповідно до довідки № 614 від 29.03.2017 року, виданої директором Житлово-комунального підприємства «Керуюча компанія «Кальміуська», [PERSON], [INFO], мешкає разом із матірю [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не надав до суду відомостей про наявність у нього на утриманні інших неповнолітніх дітей, у звязку із чим враховуючи, положення ст.ст. 10, 11, 61 ЦПК України, якими закріплено такі принципи цивільного судочинства, як змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, які полягають в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а докази подаються сторонами, також з урахуванням того, що батьки в рівних частках зобов'язані утримувати своїх дітей, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. У звязку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 640,00 грн., від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved