Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розділ майна подружжя та визнання за нею права власності ? частину квартири посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 12.03.2005 року по 24.03.2015 року. В період їхнього сумісного проживання, 21.07.2005 року, була придбана квартира [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу був посвідчений приватним нотаріусом Крташовою Т.М. та зареєстрований за № 3518. Також зазначила, що придбану квартиру вирішили оформити на відповідача [PERSON] У звязку з вищевикладеним, посилаючись на ст.ст. 60, 68, ч. 1 ст. 70 СК України просить суд визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву відповідно до якої позов визнав в повному обсязі, проти його задоволення не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Згідно наданого суду договору купівлі-продажу, посвідченого 21.07.2005 року приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М., реєстровий № 3518, гр. [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS]. Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру права власності на нерухоме майно №38935334 право власності на [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] 31.08.2005 року в книзі № 2 номер запису: 543. Судом встановлено, що вищевказану квартиру було придбано відповідачем в період зареєстрованого шлюбу з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 12.03.2005 року Відділом РАЦС Хортицького РУЮ м. Запоріжжя, а також свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] від 24.03.2015 року виданого Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Запорізького РУЮ у Запорізькій області. Оскільки, квартиру було придбано відповідачем у період знаходження у шлюбі, вона є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як розяснюється у п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60,69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2,3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені із цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved