Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

У вересні 2014 року позивачі звернувся до суду із вищевказаним, в обґрунтування якого вказували на те, що позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] 20 жовтня 1999 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом РАЦС Сокирянського районного управління юстиції за №82. Фактично сім`ї у них не було, так як відповідач на час укладення шлюбу відбував покарання за вироком суду за скоєння злочину у Сокирянській виправній колонії №67, а вона проживала в м. Чернівці. Восени 2001 року вона взагалі виїхала до республіки Греція, де і мешкає по теперішній час. У 2004 році заочним рішенням Шевченківського райсуду м. Чернівці їх шлюб з відповідачем розірвано і 7 вересня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції було зареєстровано розірвання шлюбу за актовим записом №713. Також вказувала на те, що у період перебування в Греції вона з лютого 2003 року перебувала у близьких стосунках із співпозивачем [PERSON] і [INFO] року у них народилась дитина - донька [PERSON], народження якої зареєстровано у відділі народжень Управління муніципальних положень Муніципалітету м. Афіни в окрузі Аттакі 03.12.2014 року за актовим записом №72. У відомостях про батька дитини, оскільки вона на той час перебувала у зареєстрованому шлюбі, відповідач був вказаний як батько її дитини, хоча в дійсності він не є батьком дівчинки. Батьком дитини є [PERSON], з яким вона перебувала в період зачаття дитини в близьких стосунках і з яким вона 17 грудня 2007 року зареєструвала шлюб в РАГС Нікеанс, муніципалітет Захарос Іліас м. Афіни, Греція. Відповідач у період зачаття дитини відбував покарання за скоєний злочин у Сокирянській виправній колонії №67, Чернівецької області і ніяк не міг бути батьком дитини. При цьому, [PERSON] дізнався про те, що батьком дитини в актовому записі вказаний не він, а інший чоловік, коли випадково побачив серед документів її матері - [PERSON], яка теж мешкає в Афінах, витяг з акту цивільного стану про народження їх доньки, де її батьком записаний відповідач [PERSON] Посилаючись на вказане, просили визнати [PERSON], [INFO], громадянина Греції, батьком дитини - [PERSON], [INFO]. Позивачі у судове засідання не з'явилися, від їх представника через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій вказав на те, що поданий позов визнає в повному обсязі та проти його задоволення не заперечує. Просив справу розглянути у його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши і оцінивши в сукупності надані докази, а також ураховуючи наявність письмової заяви відповідача про визнання позову, суд вважає, що позов підлягає задоволення в повному обсязі виходячи з наступного. Так, за змістом ст. 8 ЦПК України та ст.ст. 7, 65, 66, 76 Закону України від 23 червня 2005 року «Про міжнародне приватне право», а також ст. 13 СК України, національний суд вирішує справи, у тому числі й за участю іноземного елемента, відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності закону України міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір. Міжнародні договори, сторонами яких є Україна та Грецька Республіка, а також двосторонні договори між цими країнами не містять посилань на необхідність застосування до спірних правовідносин норм права інших держав. За таких підстав, вирішуючи спір, суд вважає за можливе, вирішити його відповідно до норм сімейного права України. Так, відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Згідно із положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України). Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 20 жовтня 1999 року зареєстрований відділом РАЦС Сокирянського райуправління юстиції за №82 (а.с. 5), та 07 вересня 2005 року даний шлюб розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 6). Відповідач [PERSON] у період з 05.04.1999 року по 03.11.2004 року перебував у місцях позбавлення волі, а саме в Сокирянській виправній колонії №67 за вчинення злочину (а.с. 17). Також судом встановлено, що під час фактичного перебування у шлюбі, відповідачка виїхала на постійне місце проживання у республіку Грецію. З лютого 2003 року позивачка перебувала у близьких стосунках із співпозивачем [PERSON] і [INFO] року у них народилась донька [PERSON], народження якої зареєстровано у відділі народжень Управління муніципальних положень Муніципалітету м. Афіни в окрузі Аттакі 03.12.2014 року й відповідно вчинено актовий запис №72 (а.с. 10). Згідно даного актового запису у відомостях про батька дитини, батьком дитини [PERSON] вказано відповідача [PERSON] В подальшому, 17 грудня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в РАГС Нікеанс, муніципалітет Захарос Іліас м. Афіни, Греція, що підтверджується актом цивільного стану про одруження (а.с. 8). Так, звертаючись до суду із позовом позивач [PERSON] вказував на те, що дізнався про те, що у актовому записі про народження дитини батьком записаний відповідач [PERSON] лише коли випадково побачив серед документів матері співвідповідачки, яка теж мешкає в Афінах, витяг з акту цивільного стану про народження їх доньки, у зв'язку з чим просив визнати його батьком дитини та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Так, відповідно до ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Згідно із ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Статтею 129 СК України передбачено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини, перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до п. 6 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Крім того, відповідно до ст. 7 Конвенції «Про права дитини» - дитина, наскільки це можливо повинна знати своїх батьків. Згідно постанови пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Таким чином, судом встановлено, що позивач вважає себе батьком дитини - [PERSON], [INFO], а відповідач [PERSON] повністю визнає даний факт та згідно наданих письмових доказів, у період зачаття дитини перебував в місцях позбавлення, а також не заперечує проти задоволення позову та визнання факту того, що батьком дитини є [PERSON]. Крім того, дитина з народження і на даний час виховується та утримується позивачами. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, надавши їм відповідну правову оцінку, а також ураховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до переконання, що позивачем [PERSON] у визначеному законом порядку доведено своє батьківство відносно дитини [PERSON], тому заявлений позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. В частині зобов'язання відділу народжень муніципалітету м. Афін Управління муніципальних положень в окрузі Аттікі, Грецької республіки внести зміни в графі відомостей щодо батька дитини: з [PERSON] на [PERSON], виключивши відомості про відповідача - [PERSON], як про батька [PERSON], [INFO], то суд ураховуючи подану представником позивачів заяву про залишення позову в цій частині без розгляду, ураховуючи положення ст. 11 ЦПК України дані вимоги не вирішує. На підставі викладеного та

Outcome: approved