overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

У вересні 2018 р. МТСБУ звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.02.2015 р. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Honda» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] , який при зміні напрямку руху не дотримався безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив наїзд на бордюрний камінь після чого втратив керування і здійснив наїзд на металеву опору, яка від удару відлетіла та пошкодила автомобіль «Skoda» д.н.з [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 06.04.2015 р. особою винною в даній пригоді визнано [PERSON] [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування на підставі якої, відповідно до звіту №968 про оцінку автомобіля «Skoda» д.н.з [NUMBER] , від 03.03.2015 р. та наказу МТСБУ №2326 від 30.04.2015 р. йому було виплачено відшкодування заподіяної внаслідок ДТП шкоди у розмірі 22348,74 грн., які позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з`явився, в направленому до суду клопотанні просив справу розглядати у його відсутність, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним відповідно до вимог чинного законодавства, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача з ухваленням заочного рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

У вересні 2018 р. МТСБУ звернулось до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.10.2016 р. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «БМВ 3181», д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] , який під час руху не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Шевролє», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 07.12.2016 р. особою винною в даній пригоді визнано [PERSON] [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування на підставі якої та відповідно до висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ від 28.10.2016 р. йому було виплачено відшкодування заподіяної внаслідок ДТП шкоди у розмірі 30962,10 грн., які позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з`явився, в направленому до суду клопотанні просив справу розглядати у його відсутність, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним відповідно до вимог чинного законодавства, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. Третя особа в судове засідання також не з`явилась, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним відповідно до вимог чинного законодавства, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача з ухваленням заочного рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між нею та відповідачем 29.03.2014 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки, відсутні спільні погляди на сімейне життя, довіра, почуття любові та поваги втрачено, не проживають однією сім'єю приблизно з вересня 2018 року, шлюбні відносини припинені, спір щодо утримання дитини та розподілу спільного майна подружжя на даний час відсутній. Тому, позивач просила суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем 29.03.2014 року. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.09.2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовче судове засідання. У підготовчому судовому засіданні 27.11.2018 року позивач підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач у підготовчому судовому засіданні 27.11.2018 року позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29.03.2014 року було укладено шлюб між позивачем та відповідачем, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені, примирення неможливе, не проживають однією сім'єю приблизно з вересня 2018 року, спір щодо утримання дитини та розподілу спільного майна подружжя на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що позивачка бажає залишити собі прізвище «Редюк».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. Ухвалою судді від 12.11.2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи. Ухвалою суду від 18.01.2019 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем 31.08.2010 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки, відсутні спільні погляди на сімейне життя, довіра, почуття любові та поваги втрачено, не проживають однією сім'єю з 2015 року, шлюбні відносини припинені. Спір щодо утримання дитини та розподілу спільного майна подружжя на даний час відсутній. Тому, позивач просила суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем 31.08.2010 року. У судовому засіданні 27.03.2019 року позивач підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. У судове засідання 27.03.2019 року відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неяґвки суду не повідомив. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31.08.2010 року було укладено шлюб між позивачем та відповідачем, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу сторони мають від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з 2015 року, примирення неможливе, спір щодо утримання дитини та розподілу спільного майна подружжя на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що позивачка бажає залишити собі прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] (дошлюбне прізвище - «[PERSON]») звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що причиною звернення до суду з даним позовом є те, що у них відсутні сімейно шлюбні відносини, проживають окремо,спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер, тому просить його розірвати. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та дату засідання була повідомлена на лежним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про час та дату слухання справи повідомлений належним чином,про причини неявки в судове засідання не повідомив. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.07.2016року в Суворовському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис 838. Сторони остаточно припинили сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, не пов'язані спільним побутом, проживають окремо. Спору про майно сторони не заявили. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При встановлених обставинах суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу не можливе, воно суперечить їх інтересам, що підтверджено матеріалами справи та визнається сторонами. Згідно ст.114, ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. У заяві він вказав, що у зв`язку з досягненням віку, необхідного для призначення пенсії, йому необхідно звернутися до Чортківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, та подати відповідні документи. При огляді документів він виявив, що у трудовій книжці помилково вказано дату його народження [INFO] замість [INFO] і трудова книжка видана на ім`я « [PERSON] ». А тому [PERSON] просить встановити факт належності йому трудової книжки серії [NUMBER] , виданої 23 лютого 1976 року Одеським комбінатом харчових концентратів, в якій ім`я зазначено на російській мові « [PERSON] » та невірно вказана дата народження [INFO] . Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримують, просять задовольнити. Представник заінтересованої особи Чортківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в судове засідання не з`явився, від управління надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Суд, вислухавши пояснення заявника та його представника, свідків, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в с. Ридодуби Чортківського району Тернопільської області, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим 26 червня 1998 року Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській області. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (виданого повторно) [INFO] народився [PERSON] , його батьки: [PERSON] , [PERSON] . У відповідності із військовим квитком серії [NUMBER] його видано 11 листопада 1978 року Чортківським районним військовим комісаріатом на ім`я « [PERSON] » (російською мовою). З трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 23 лютого 1976 року Одеським комбінатом харчових концентратів, вбачається, що цей документ виданий на ім`я « [PERSON] » (російською мовою), [INFO] . В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що заявник [PERSON] дійсно народився в 1958 році. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що у трудовій книжці серії [NUMBER] прізвище, ім`я, по батькові її власника зазначені російською мовою, дата його народження не збігається із датою народження, зазначеною у свідоцтві про народження та паспорті, а тому суд приходить до висновку про необхідність встановлення факту належності правовстановлюючого документа та задоволення даної заяви. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 липня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області (актовий запис № 161). На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в шлюбі вони мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на життя, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені. Збереження сім'ї між ними є неможливим та суперечить інтересам позивача. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Оскільки сторони в судове засідання не з'явилися, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом об'єктивно встановлено, що 22 липня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області було зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON]., що підтверджується свідоцтвом про шлюб (актовий запис № 161) від 22 липня 2006 року. У шлюбі сторони мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на життя, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені. Збереження сім'ї між ними є неможливим та суперечить інтересам позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

у вересні 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через конфлікти та сварки. З 2005 року фактичні шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року відкрито провадження у даній справі.(а.с.13) В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх суд задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася. На підставі ст.ст. 280-283 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної цивільної справи. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 березня 1988 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Неповнолітніх дітей в шлюбі немає. З позовної заяви вбачається та не заперечувалось у судовому засіданні, що сторони з 2005 року не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 704,80 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

у вересні 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через конфлікти та сварки. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть близько півтора роки та не проживають разом, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2018 року відкрито провадження у даній справі. (а.с. 9) У судове засідання позивач не з'явився, надіслав клопотання про судовий розгляд без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надіслала клопотання про судовий розгляд без її участі. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 31 липня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 31 липня 2010 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 15 червня 2011 року (а.с. 5). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відпоідач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved