overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

У березні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що 07 вересня 2013 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 465. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З листопада 2014 року вони з відповідачем однією сімєю не проживають. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги та не заперечує проти постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, враховуючи, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини позивачці на надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище, а також, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів, і з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

У березні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що 29 березня 2014 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі ДРАЦС реєстраційної служби Маріупольського МУЮ в Донецькій області, актовий запис № 71. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На теперішній час однією сім'єю вони не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усих видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 29 березня 2014 рокуІллічівському відділі ДРАЦС реєстраційної служби Маріупольського МУЮ в Донецькій області, 29 березня 2014 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що складено актовий запис №71. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - «[PERSON]». Позивачка є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], виданим 26 липня 2014 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, про що складено актовий запис №564. Сторони спільно не проживають з січня 2015 року. Дитина залишилась проживати разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою головою ЖКП по ремонту та експлуатації житлового фонду Іллічівського району м.Маріуполя. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров'я та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

У березні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що 31 липня 2010 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З грудня 2014 року сторони однією сім'єю не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31 липня 2010 року. Позивачка є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], виданим 02 серпня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського райуправління юстиції в м.Донецьку, про що складено актовий запис №830. На теперішній час сторони спільно не проживають. Дитина залишилась проживати разом з позивачкою, що підтверджується довідкою № 1412009089 від 20 січня 2015 року, виданою УПСЗН Іллічівського району м.Маіуполя. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров'я та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

У березні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що від шлюбу її дочки [PERSON] з [PERSON] [INFO] народилась дитина - [PERSON]. Відповідно до рішення Орджонікідзевського райсуду м.Маріуполя від 11 грудня 2014 року батьки позбавлені батьківських прав щодо дитини та відповідно до рішення колегії Іллічівської райадміністрації від 25 лютого 2015 року позивачку визнано її опікуном. Мати дитини, відповідачка по справі добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку щомісячно, до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу за її відсутності, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти стягнення з неї аліментів на утримання дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Відповідно до рішення Орджонікідзевського райсуду м.Маріуполя від 11 грудня 2014 року [PERSON] та [PERSON] позбавленні батьківських прав відносно дитини [PERSON], 2005 року народження. Згідно рішення колегії Іллічівської райадміністрації Маріупольської міської ради від 25 лютого 2015 року №37, позивачка [PERSON], призначена опікуном над малолітньою дитиною [PERSON],2005 року народження, оскільки є її бабусею. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров'я та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

У березні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в якому зазначила, що 27 грудня 2003 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м.Маріуполя, актовий запис № 604. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], 2004 року народження та [PERSON],2008 року народження. На теперішній час торони проживають за однією адресою, однак спільного господарства не ведуть, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м.Маріуполя 27 грудня 2003 року, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу змінено на [PERSON]), про що складено актовий запис №604. Позивачка є матір'ю неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. Діти залишились проживати разом з позивачкою. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров'я та матеріального положення дітей, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

У березні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки в розмірі 1/5 частини заробітку щомісячно на період навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що вона має спільну з відповідачем дочку [PERSON], яка з [INFO] року набула повноліття. Разом з тим, дочка є ученицею 11 класу Загальноосвітньої школи №30 м.Маріуполя. Термін її навчання складає до 30 травня 2015 року. У зв`язку з навчанням дитини у позивачки виникають матеріальні труднощі, відповідач належної матеріальної допомоги не надає, що ставить позивачку в скрутне матеріальне становище. У зв`язку з цим позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на користь дочки у розмірі 1/5 частини його заробітку щомісячно до закінчення навчання. Позивачка у судове засідання не з'явилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі свідоцтвом про народження, [PERSON], [INFO], мати- [PERSON], батько- [PERSON]. Згідно з довідкою навчального закладу ЗОШ № 30м.Маріуполя № 39 від 25 лютого 2015 року [PERSON] є ученицею 11 класу, термін навчання по 30 травня 2015 року. Як зазначено у ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, беручі до уваги матеріальне становище платника аліментів та дитини, а також можливість надання утримання матір`ю позивачки, вважає необхідним задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку до закінчення навчання, а саме до 30 травня 2015 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

У березні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку батька, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач повторно в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому ч.5 ст.74 ЦПК України порядку. Суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідачки, в порядку заочного розгляду, відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 14.10.2000 року, який рішенням суду від 28.09.2011 року розірвано (свідоцтво про одруження серії [NUMBER], від 14.10.2000 року, копія рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 28.09.2011 року). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] від 17.01.2001 року), який згідно довідки, виданої Нововоронцовською селищною радою Нововоронцовського району Херсонської області №504, від 16.03.2015 року проживає з матір'ю. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 зв'язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

У березні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу,посилаючись на те, що між нею та відповідачем погіршились відносини, з грудня 2014р. не підтримують шлюбних стосунків, вважає, що подальше перебування у шлюбі та збереження його неможливе. В судовому засіданні позивачка , представник позивача позов підтримали, просили задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився. Представник відповідача проти позову заперечувала , вказувала на те що причиною розладу в сім»ї є подружня невірність позивачки , але відповідач бажає зберегти сім»ю заради дитини, підтвердила що з грудня сторони не підтримують шлюбні відносини. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.12.2012 року,який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції в м.Києві , актовий запис № 1933 , мають сина [PERSON] [INFO].н. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім'я носить формальний характер, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Відповідачем не надано доказів про вчинення дій по збереженню сім»ї, позивачка заперечує проти примирення, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

У березні 2015 року позивачка звернулась до суду із позовом про визнання відповідача [PERSON]таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що вона є власником вказаного домоволодіння. Разом з тим, в будинку був зареєстрований її син [PERSON] У зазначеному будинку відповідач не проживає з січня 2014 року і теперішнє місце його проживання невідоме. Позивачка просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у спірному будинку, оскільки останній там не проживає тривалий час, особистих речей в будинку не має, він не виконує зобов'язання, пов'язані з утриманням будинку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, а також не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Через неявку у судове засідання відповідача за згоди позивачки суд ухвалив розглянути справу заочно у порядку, передбаченому ст. 224 ЦПК України. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що є сусідам позивачки та підтвердили, що з січня 2014 року відповідач по справі [PERSON] є сином позивачки та за адресою: [ADDRESS] не проживає, його особистих речей в будинку не зберігається. Суд, вислухавши позивачку та свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власницею будинку [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 квітня 2012 року. Крім нього в зазначеному будинку зареєстрований відповідач. Згідно акту КСН «Волонтерівка» відповідач з січня 2014 року в спірному будинку не проживає, його особистих речей в будинку не має. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки, оскільки відповідач не проживає в спірному будинку понад один рік без поважних причин, в зв'язку з чим втратив право користування житловою площею.

Outcome: approved