Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини на її користь. В обґрунтування предявлених позовних вимог вказала, що з відповідачем вона знаходиться у шлюбі з 05 листопада 2005 року. Сімейні відносини припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею та знаходяться на її утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, офіційно ніде не працює. Вважає, що відповідач зобовязаний та у змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у встановленому законом розмірі. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не зявилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Сторони сімейні відносини припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, офіційно ніде не працює. Позивачка вважає, що відповідач зобовязаний та у змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у встановленому законом розмірі. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини добровільно не надає, офіційно ніде не працює, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви у провадження судових органів України, тобто з 11 вересня 2015 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved