overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що 05 лютого 2005 року між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, різні погляди на життя, що призвело до фактично припинення шлюбних стосунків з червня 2015 року, позивач вважає подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливим, а тому просить його розірвати. У судове засіданні позивач не зявився, повідомивши письмово про підтримання позовних вимог та розгляд справи в його відсутності. Відповідачка у судове засідання не зявилася, подала заяву про визнання позову та розгляд справи в її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 лютого 2005 року, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про одруження та народження. З червня 2015 року сторони припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства, примирення за цей час не наступило. Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною 2 статті 114 СК України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З огляду на наведене та враховуючи, що сторони фактично припинили шлюбні стосунки з червня 2015 року, проживають окремо, примирення за цей час не наступило, позивач наполягає на розірванні шлюбу та не бажає примирюватись, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд за таких обставин приходить до висновку, що шлюб сторін розпався, носить формальний характер, і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими, а тому є підстави для його розірвання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON], звернувся до суду з даним позовом. В заяві послався на те, що на теперішній час є повнолітнім та навчається в Миколаївському політехнічному коледжі на денному відділенні з 01 вересня 2015 року по 01 липня 2018 року. Потребує матеріальної допомоги, відповідач по справі не виконує своїх батьківських обов'язків щодо його матеріального забезпечення у добровільному порядку. Просив постановити рішення про стягнення щомісячних платежів на його утримання у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги зменшив. Пояснив, що дійсно батько згідно рішення Снігурівського районного суду надає матеріальну допомогу на утримання доньки Карини яка навчається в Миколаївському державному університеті ім. В.О. Сухомлинського на денній формі навчання. Просить стягнути з відповідача на його утримання аліменти у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку. Відповідач, позовні вимоги визнав повністю та згоден надавати сину матеріальну допомогу на період його навчання. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження, видане 17 вересня 1997 року Василівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області. (а.с.4) Який є повнолітнім і навчається в Миколаївському політехнічному коледжі на денному відділенні з 01 вересня 2015 року по 01 липня 2018 року та потребує матеріальної допомоги. (а.с.5). Відповідач працездатний, працює керівником фізичного виховання Снігурівського професійного ліцею, та згоден надавати матеріальну допомогу сину на період його навчання. (а.с.15) Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України повнолітні діти, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Враховуючи те, що позивач є повнолітнім, не працює, навчається за межами району, потребує витрат на проїзд, харчування, одяг, він потребує матеріальної допомоги, а відповідач має змогу таку допомогу надавати, оскільки працює та має стабільний дохід, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів у зв'язку з навчанням є обґрунтованими. Разом з тим, прийнявши до уваги, вказані позивачем потреби у фінансових витратах, матеріальне становище позивача та відповідача, наявність у відповідача стабільного доходу, наявність доходу у сина, який отримує стипендію і також може частково себе забезпечувати, суд стягує з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини його доходів щомісячно, що достатньою мірою забезпечить позивачу належне утримання у період навчання з урахуванням встановлених судом обставин. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок за розгляд справи в суді.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

у вересні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 26.04.2014 року. Подружнє життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів та поглядів на життя. Разом не проживають з осені 2015 року, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Спільних дітей від шлюбу не мають. Позивач переконаний, що збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін. Враховуючи вищевикладене позивач просив суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. До початку розгляду справи надав суду клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутності. Зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд визнав можливим розглянути справи заочно, за відсутності належним чином повідомлених сторін. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. 26.04.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 387, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 6). Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивач не має наміру зберігати сім'ю. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив визнати [PERSON], [INFO], жителя [INFO], безвісно відсутнім. Обгрунтовуючи заяву, заявник зазначив, що восени 2012 року його батько [PERSON] пішов з будинку та будь-які відомості про місце його перебування невідоме. Заявник звернувся до Баранівського РВ УМВС України в Житомирській області із заявою про розшук свого батька. Розшук не дав жодних результатів, місце перебування батька до цього часу не встановлено. Будинок в якому проживав батько руйнується, тому для його відновлення, та переоформлення будинку звернувся до суду. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву від 30.09.2015 року, якою підтримав свої вимоги, просив розглянути справу без його участі. Представник заінтересованої особи Марянівської селищної ради Баранівського району Житомирської області в судове засідання не з'явився, не заперечував проти задоволення вказаної заяви. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є батьком заявника [PERSON] Згідно з ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] більше одного року підтверджується довідкою Баранівського РВ УМВС України в Житомирській області від 17.06.2015 року, згідно з якою [PERSON], [INFO], рахується безвісно зниклим (ОРС категорії «Розшук» № 0213006/13) (а.с. 6). Оскільки, неможливо встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування [PERSON] початком його безвісно зниклим вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, тобто 01.01.2014 року, згідно з ч. 2 ст. 43 ЦК України. Визнання [PERSON], безвісно відсутнім має значення для заявника [PERSON]., а саме для відновлення житлового будинку та захисту майнових прав [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з [PERSON], який помер [INFO] в с.Торків Тульчинського району Вінницької області, та [PERSON], яка померла [INFO] в смт Тростянець Вінницької області. Вказав, що після смерті батьків відкрилась спадщина, яка складається з земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Торківської сільської ради Тульчинського району, які він не має можливості оформити через розбіжності в написанні прізвищ його та батьків. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заявлені вимоги. Пояснив, що прізвище його батьків було [PERSON], але чомусь його прізвище та прізвище рідного брата в свідоцтвах про народження записали як [PERSON]. Після смерті батьків відкрилась спадщина, яка складається з земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Торківської сільської ради Тульчинського району. Просить встановити факт родинних відносин в судовому порядку з метою оформлення спадщини, яка залишилась після смерті батьків. Представник заінтересованої особи - Торківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області- в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, проти задоволення вимог [PERSON] не заперечують. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно свідоцтва про народження батьками [PERSON] вказано [PERSON] та [PERSON]([NUMBER]). Батьками [PERSON], який народився [INFO], вказано [PERSON] та [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження([NUMBER]). [PERSON] помер [INFO] в с.Торків Тульчинського району Вінницької області, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть([NUMBER]). [PERSON] померла [INFO] в смт Тростянець Вінницької області, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть([NUMBER]). Відповідно записів в погосподарській книзі за 1964-1966 роки по Торківській сільській раді Тульчинського району в одному погосподарському номері №361 проживали [PERSON] - голова сім'ї, [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - син.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

у вересні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про оголошення померлим [PERSON], вказуючи, що з 2010 року заявник став проживати разом з [PERSON] по вул. Волгоградській, 19 в м. Гадяч. 20 вересня 2012 року [PERSON] пішов у ліс, після чого додому не повернувся. 2 жовтня 2012 року заведена оперативно-розшукова справа по факту зникнення [PERSON] Рішенням Гадяцького районного суду від 12 лютого 2014 року [PERSON] визнано безвісно відсутнім. З вересня 2012 року по даний час про долю [PERSON] нічого не відомо, місце його перебування невідоме. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав, пояснив суду, що у вересні 2012 року його дядько [PERSON] пропав, поїхавши у ліс по гриби, з того часу ніяких відомостей про нього не надходило. Він самостійно займався його пошуком, однак належних результатів це не дало. Рішенням суду він визнаний безвісно відсутнім, але за життя зниклий залишив заповіт, тому на даний час необхідно оголосити [PERSON] померлим для оформлення спадщини, так як виникають проблеми в сплаті комунальних послуг . Заінтересовані особи Гадяцька державна нотаріальна контора, відділ ДРАЦС Гадяцького РУЮ звернулися до суду з заявою про розгляд справи без участі представників, проти задоволення заяви не заперечують. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що [PERSON] пропав у вересні 2012 року і ніяких звісток з того часу про його місце перебування невідомо. Заявник та правоохоронні органи займались його пошуком, але позитивних результатів це не дало. Судом встановлено, що [PERSON] народився 13 квітня 1944 року в с. Біленченківка Гадяцького району Полтавської області. Згідно довідки Гадяцької міської ради [PERSON] зареєстрований [INFO]. 20 жовтня 2010 року [PERSON] на випадок своєї смерті залишив заповіт, яким все моє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належить йому та на що він за законом матиме право на день смерті заповів [PERSON] 12 лютого 2014 року рішенням Гадяцького районного суду [PERSON], [INFO] визнано безвісно відсутнім. З 2 жовтня 2012 року [PERSON] знаходиться в розшуку як безвісти зниклий, Гадяцьким РВ УМВС України в Полтавській області з даного приводу заведена оперативно розшукова справа. Відповідно ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про її місце перебування протягом трьох років. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків та заявника, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, так як достовірно встановлено, що [PERSON] відсутній за місцем свого постійного проживання в м. Гадяч понад три роки і жодних відомостей про нього не надходило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що між ним та відповідачем по справі був зареєстрований шлюб 22 квітня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 191. Від спільного шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні відносини з відповідачем він не підтримує. Шлюбні стосунки припинені у звязку з абсолютно протилежних поглядів на спільне життя. Вважає, що їх сімя розпалася остаточно, поновлення шлюбних відносин неможливо. Подальше збереження їхньої сімї є неможливим та просто недоцільним. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні зясовано, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

у вересні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсними свідоцтв про право власності, скасування державної реєстрації права власності та витребування земельної . Одночасно з позовною заявою [PERSON] подав до суду заяву про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначив, що накладання арешту на земельну ділянку є необхідним, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову. Посилаючись на вищевикладені обставини [PERSON] просив суд накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер - [NUMBER] розміром 0, 05 га, яка знаходиться в Оболонському районі м. Києва, по [ADDRESS], реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна 667591980000, свідоцтво про право власності [NUMBER] від 26.06.2015 року та на земельну ділянку кадастровий номер - [NUMBER] розміром 0, 05 га, яка знаходиться в Оболонському районі м. Києва, по [ADDRESS], реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна 667446380000, свідоцтво про право власності [NUMBER] від 26.06.2015 року. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, у зв'язку із чим суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] про забезпечення позову підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказуючи на те, що 15 липня 2006 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб від якого вони дітей не мають. Подружнє життя з відповідачем не склалося в силі різних характерів, поглядів на життя та сім'ю. Оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільне подружнє життя та збереження шлюбу стало неможливим, позивач звернувся до суду із даним позовом. Позивач 03 грудня 2015 року подав до суду заяву про можливість слухання справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 22-23). Відповідач, будучи належно повідомленим про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явилась, причини неявки не повідомила (а.с. 20, 27). Оскільки позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 15 липня 2006 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 097886, актовий запис № 16, виданим повторно 13 грудня 2012 року виконавчим комітетом Горінчівської сільської ради Хустського району Закарпатської області (а.с. 3). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Майнового спору сторони не мають. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що вже тривалий час вони не підтримують подружні стосунки, а на теперішній час він переконався, що у нього з відповідачем не має спільних інтересів, вони не бажають бути разом й поновленням сімейних стосунків між ними неможливе. Позивач просив розглянути справу без його участі та задовольнити позов, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач також просила розглянути справу без її участі, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, у якій зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. Ця заява відповідача приєднана судом до матеріалів справи. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 12 грудня 2008 року у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1161; у сторін це перший шлюб; від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як зазначають сторони у своїх адресованих суду письмових заявах, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з березня 2015 року та вони заперечують проти надання їм судом будь-яких строків для примиренні. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, яка встановлює, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам. Вирішуючи дану справу, суд також враховує, що за взаємною згодою сторін їх дитина [PERSON], [INFO], залишається на вихованні відповідача. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. На підставі викладеного і

Outcome: approved