Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з вересня 2010р. сторонами перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного цивільного шлюбу у сторін народився син [PERSON] [INFO]. На даний час сторони разом не проживають. Неповнолітня дитина проживають разом з позивачем, перебуває на її утриманні. У позасудовому порядку сторони не досягли згоди щодо розміру аліментів на утриманні дітей. За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти постановлення рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. З вересня 2010 року сторони перебувають у шлюбі. [INFO] народився [PERSON], батько - [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с. 3). Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов'язок по утриманню дитини. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. За правилами ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. (ст. 191 СК України) Як убачається з матеріалів справи, неповнолітня дитина проживає разом з позивачем. Відтак, виходячи з принципу справедливості, об'єктивності та розумності, суд доходить висновку про задоволення позову, вирішує стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку з усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.09.2016 року і до повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 551,20 грн. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved