Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у сумі 17016,36 грн. та 1921,00 грн. судових витрат. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 10.02.2016 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідач уклали кредитний договір №010/0440/82/0359282. У подальшому ПАТ «Раффайзен Банк Аваль» відступив право вимоги по вказаному кредитному договору до АТ «Комерційний індустріальний банк», який в свою чергу 25.04.2017 року відступив право вимоги по вказаному договору позивачу по справі ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Позивач наполягає, що відповідач, отримавши кошти, свої зобов`язання стосовно своєчасного та повного повернення вказаних коштів належним чином не виконує, тому за [PERSON] , почала виникати заборгованість по поверненню кредитних коштів. Оскільки відповідач ухиляється від сплати своєї заборгованості, а позивач набув право вимоги до відповідача по вказаному кредитному договорі, то позивач, для захисту своїх прав, звернувся до суду із вказаним позовом, яким просив суд стягнути із відповідача кошти у розмірі 17016,36 грн., що складається із суми заборгованості за основною сумою боргу. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив. У судове засідання представник позивача не прибув, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, де позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку - шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України». Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але у судове засідання не з`явився без поважних причин, не подав відзив, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що у справі мається достатньо доказів для розгляду справи за відсутності сторін, та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом відповідач та ПАТ «Раффайзен Банк Аваль» 10.02.2016 року уклали кредитний договір №010/0440/82/0359282, відповідно до умов якого сторони погодили, що з дати початку кредитування клієнт має право отримати, а банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) грошових коштів на картковий рахунок надати клієнту в межах поточного ліміту грошові кошти у розмірі та на умовах, встановлених договором. Із змісту договору, а також додатків до нього вбачається, що сторони визначили усі істотні умови вказаного договору, зокрема порядок надання, погашення кредиту та нарахування і сплати відсотків за його користування, строк дії вказаного договору та відповідальність сторін. Також судом встановлено, що сторони даною угодою визначили графік погашення платежів та детальний розпис загальної вартості кредиту. Таким чином суд приходить до обґрунтованого висновку, що відповідач належним чином був ознайомлений із умовами отримання вказаного кредиту, порядком його користування та термінами сплати як тіла кредиту так і процентів за його користування, про що свідчить його підпис на вказаному вище договорі. Доказів зворотного матеріали справи не містять. Між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» 25.04.2017 року було укладено Договір відступлення права вимоги №114/33, відповідно до умов якого до АТ «Комерційний Індустріальний Банк» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором №010/0440/82/0359282 25.04.2017 року між АТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 20170425, у відповідності до умов якого АТ «Комерційний Індустріальний Банк» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників, серед яких і кредитний договір відповідача за №010/0440/82/0359282, що стверджується відповідними умовами договору відступлення права вимоги № 20170425, а також витягом з Реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги №20170425 від 25.04.2017 року. Згідно з ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Як вбачається з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Як вбачається з матеріалів справи позивач за вих.№ 001770285 від 12.05.2017 направив на адресу боржника повідомлення про відступлення права вимоги, особи фактора та необхідних реквізитів про здійснення платежів, на яке відповідач жодним чином не відреагував. Судом, із розрахунку заборгованості здійсненої позивачем, встановлено, що відповідач, отримавши кредитні кошти належним чином умови договору не виконує та сплату їх у порядку, визначеному чинним законодавством та умовами вказаного договору не здійснює. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, повинен сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення умов договору та закону відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому у останнього виникла заборгованість по сплаті вказаної суми кредиту, що стверджується відповідним розрахунком заборгованості по картковому кредиту. Відповідно до ст. 610 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] , має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № №010/0440/82/0359282 в розмірі 17016,36 грн., з яких 17016,36 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору зміст якого, а також скупну вартість кредиту, та умови кредитування достеменно знав. Відповідач користувався вказаними коштами, що стверджується матеріалами справи, тобто використовував їх на власний розсуд, а тому суд вважає, що відповідач знав, що кошти взяті в борг та підлягають поверненню на умовах визначених договором, які до того ж самим відповідачем не оспорювались та не заперечувались. Окрім того відповідач до суду із позовною заявою про розірвання вказаного кредитного договору не звертався. За вказаних обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та стверджені відповідними доказами, які досліджені судом в судовому засіданні. Таким чином судом встановлено, що відповідач має перед позивачем заборгованість по кредитному договору у сумі 17016,36 грн., яка складається із суми заборгованості за основною сумою боргу. Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягти судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі зазначеного та

Outcome: approved