Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

У березні 2015 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щадко О.І., відділ ДВС Оболонського РУЮ в м. Києві, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 06 квітня 2015 року відкрито провадження у справі. 20 квітня 2015 року на адресу Оболонського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] та заборони будь-яким фізичним або юридичним особам, у тому числі нотаріусам та державним реєстраторам, вчиняти дії, направлені на зміну власника вказаної квартири, яка належить на праві власності позивачу [PERSON] В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду про задоволення позову, оскільки існує загроза відчуження відповідачем предмета іпотеки - спірної квартири на користь третіх осіб. Позивач звертає увагу суду на те, що при надсиланні на адресу позивача акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки державним виконавцем навмисно вказано невірний індекс, такі дії державного виконавця направлені на затягування отримання позивачем відповідного документа. Дослідивши матеріали справи, вважаю, що заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно зі ст.151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Положеннями ст. 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, а саме позов забезпечується накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії, тощо. Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Як убачається з позовної заяви, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щадко О.І. про стягнення з [PERSON] суми боргу. При вирішенні заяви про забезпечення позову суд приймає до уваги, що позовні вимоги про визнання вищенаведеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вже вирішувалися судами, рішення яких про відмову у задоволенні позову залишені без змін та набули законної сили. Однак, такі судові рішення позивачем не долучені до матеріалів позову, що у свою чергу позбавляє суд можливості з'ясувати на цій стадії чи дійсно між сторонами виник спір. За таких обставин, суд доходить висновку про відмову в задоволенні заяви позивача [PERSON] про забезпечення позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed