Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, які мешкають за моєю адресою. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він з відповідачкою зареєстрував шлюб 03 червня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району Управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 242. Від спільного з відповідачкою життя сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. З червня 2016 року сім`я розпалась, діти залишились на утриманні позивача. Відповідно до рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 28.09.2017 року шлюб було розірвано. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дітей між сторонами не досягнуто, на теперішній час відповідачка ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. На підставі вищевикладеного позивач вимушений звернутись до суду із вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач не з`явився, про день, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі та без фіксації технічними засобами. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання, відзив на позов не подавала. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 28.09.2017 року рішенням Запорізького районного суду Запорізької області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 8). Від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.06.2002 року, актовий запис № 516 (а.с. 6), та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.06.2002 року, актовий запис № 515 (а.с. 5). Неповнолітні діти наразі проживає разом з позивачем, відповідно до акту обстеження від 07.02.2019 року, виданого Головою ОСББ Феросплавник-4» за адресою: [ADDRESS] . Відповідач добровільно допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З урахуванням вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є законними, достатнім чином обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, оскільки задоволення позовних вимог, перш за все, повністю відповідає інтересам неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач, як одержувач аліментів, звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у сумі 768,40 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідачки в дохід держави.

Outcome: approved