Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

У вересні 2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом. Свій позов мотивує тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 24 червня 1994 року по 29 вересня 2004 рік. Від даного шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що незважаючи на те, що син вже повнолітній, однак він продовжує навчатися у ДПТНЗ «Фастівський центр професійно-технічної освіти». Син навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач матеріальної допомоги не надає, а вона сама не в змозі утримувати та забезпечувати сина всім необхідним оскільки на її утриманні знаходиться неповнолітня донька Христина та старший хворий син. Тому, змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просити суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі, в розмірі 2000 грн., щомісячно. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених в ньому, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме погодився сплачувати аліменти у розмірі 1700 грн., щомісячно. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі. Зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, повно та всебічно дослідивши надані сторонами докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, його батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджено Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] виданим 20 вересня 2000 року. Між тим, [PERSON] після укладення 17 липня 2009 року, шлюбу з [PERSON], змінила прізвище на «[PERSON]», а після реєстрації шлюбу 20 жовтня 2015 року, з [PERSON], змінила прізвище на «[PERSON]». Вказані обставини підтверджуються Свідоцтвами про шлюб Серія [NUMBER] виданим 17 липня 2009 року та Серія [NUMBER] виданим 20 жовтня 2015 року. Таким чином, судом встановлено, що сторони у справі є батьками повнолітнього [PERSON]. За ч. 1 ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як вбачається з Довідки № 359 від 18 вересня 2018 року, виданої ДПТНЗ «Фастівський центр професійно-технічної освіти», [PERSON] дійсно з 01 вересня 2018 року навчається на денній формі навчання, на бюджетній формі в ДПТНЗ «Фастівський центр професійно-технічної освіти», термін закінчення навчання 30 червня 2020 року. За ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу Так, за змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як роз'яснено Пленумом Верховного Суду України в п.20 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за №3 від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК (2947-14) право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Згідно довідки про доходи від 22 жовтня 2018 року за № 309, виданої Філією «Рефрижераторна вагова компанія» ПАТ «Українська залізниця», [PERSON] працює на посаді слюсаря з ремонту рухомого складу, його заробітна плата за період з квітня 2018 року по вересень 2018 рік, до сплати складає 46568,18 грн.. Як встановлено в судовому засіданні та не спростовано відповідачем, останній матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання не надає, хоча може, оскільки є людиною працездатного віку, офіційно працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, а тому зобов'язаний надавати матеріальну допомогу сину на його навчання до закінчення навчання. Суд, вирішуючи вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання сина [PERSON], бере до уваги матеріальне становище дитини, яка потребує матеріальної допомоги, матеріальне становище відповідача та часткове визнання відповідачем позову, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 1700 грн., щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, а саме з 12 вересня 2018 року і до припинення навчання [PERSON] у ДПТНЗ «Фастівський центр професійно-технічної освіти», а саме до 30 червня 2020 року. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 12 вересня 2018 року, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 12 вересня 2018 року. Крім того, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору. У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Фастівський міськрайонний суд Київської області.

Outcome: partial