Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» звернулося до суду з позовом до [PERSON], у якому просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 01011878-ССС3_03595 від 29.04.2014р. у розмірі 52\~826,33 грн. Позовна заява мотивована тим, що 29.04.2014р. між ПАТ «Піреус банк МКБ» та відповідачем було укладено вказаний кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу відкрито картковий рахунок та встановлено ліміт кредитування у розмірі 20\~000,00 грн., а відповідач зобовязалась кошти прийняти, належним чином використовувати, повернути на умовах та у строки, зазначені в договорі. Однак відповідач порушує взяті на себе зобовязання щодо повернення кредитних коштів. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.01.2018р. відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Відповідач фактично ухвалу про відкриття спрощеного провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами не отримав, проте за змістом ч.7, п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вищевказані документи вважаються врученими відповідачу, оскільки надсилались за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. 29.04.2014р. між ПАТ «Піреус банк МКБ» та відповідачем укладено кредитний договір №\~01011878-ССС3_03595, відповідно до умов якого відповідачу відкрито картковий рахунок та встановлено ліміт кредитування у розмірі 20 000,00 грн., а відповідач зобовязалась кошти прийняти, належним чином використовувати, повернути на умовах та у строки, зазначені в договорі (а.с.23-25). Згідно з ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Відповідно до ст.1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов'язань або відповідальності перед боржником у зв'язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно з ч.1 ст.1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 12.09.2017р. між ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» та ПАТ «Піреус банк МКБ» укладено договір факторингу №2 (далі Договір факторингу) (а.с.19-22). Позивач звертаючись до суду з даним позовом посилається на те, що на підставі вказаного Договору факторингу до нього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №\~01011878-ССС3_03595 від 29.04.2014р. Відповідно до п.2.1 Договору факторингу детальна інформація про вимогу, строк та порядок відступлення вимоги між клієнтом та фактором визначені в додатках № 1 та № 2 до цього договору. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Водночас, позивачем всупереч ст.81 ЦПК України не надано суду доказів, а саме додатків № 1 та № 2, з яких можливо встановити, що до останнього перейшло право вимоги за Договором факторингу №\~2 від 12.09.2017р. до [PERSON] Окрім того, відповідно до ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Всупереч зазначеному позивачем також не надано суду належних доказів, що відповідачу направлялась наявна в матеріалах справи вимога про зміну кредитора у зобовязанні. Враховуючи не надання позивачем суду належних доказів того, що за договором факторингу №\~2 від 12.09.2017р. до нього перейшло право грошової вимоги до відповідача, відсутність належного повідомлення боржника про зміну кредитора у зобовязанні, а також беручи до уваги, що відповідно до ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, суд доходить висновку про достатність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог. За змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: dismissed