Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] зареєстрований 11 жовтня 2003 року у Відділі державної реєстрації актів громадянського стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №112. Від шлюбу маємо малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через постійні конфлікти, які виникали через образи та інше, внаслідок чого припинилися шлюбні стосунки. Посилаючись на дані обставини позивач просить шлюб з відповідачем розірвати, так як їх спільне проживання в шлюбі не можливе і вона не бажає підтримувати подружні відносини. Встановити проживання дитини разом з матір'ю. Ухвалою суду від 11.04.2016 року позовні вимоги позивача в частині визначення місця проживання дитини з матір'ю, за заявою позивача залишено без розгляду. В судове засідання позивач не з'явилася, про день та час слухання справи сповіщена належним чином, суду надала заяву, згідно якої просить розгляд справи провести за її відсутності, де також вказала, що свої вимоги підтримує, просить позов про розірвання шлюбу задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи сповіщений належним чином подавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, де також вказав, що позов визнає й проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 197 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відтак, оскільки сторонами визнані і не оспорюються фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення без з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини…, та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 11 жовтня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Роздільнянського районного управління юстиції в Одеській області, на підставі актового запису № 112, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 11.10.2003 року.(а.с.3). Від указаного шлюбу мають малолітню дитину: доньку - [PERSON], яка народилася [INFO] (що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] місце реєстрації Відділ реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області на підставі актового запису № 91 від 16.06.2004 року(а.с.4). Батьками дитини являються сторони по справі. Відповідно наданим до суду заявам сторони миритися не бажають, наполягають на розірванні шлюбу. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, оскільки сім'я розпалася остаточно, сторони втратили один до одного почуття довіри, поваги та любові, тривалий час не підтримують подружніх стосунків, спільним побутом не пов'язані, а спору про поділ спільного сумісного майна подружжя чи про визначення місця проживання дитини між ними немає. За таких обставин суд вважає, що перспектив для збереження сім'ї та примирення подружжя немає. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Відповідачем в заяві вказано про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, відповідачу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається - «[PERSON]». На підставі ст.ст. 24, 105 ч.3, 109,110, 112,113, 157, 160 Сімейного кодексу України, ст.29ЦК України,

Outcome: approved