Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем, зміну черговості одержання прав на спадкування, який позивачка уточнила у квітні 2016 року (а.с.43-44). В обґрунтування позову вказує на те, що 12 жовтня 2015 року помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частку будинку №35 по вул.. Тельмана в м. Бердянську Запорізької області. Відповідачі, які є рідними сестрами померлого, подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини, як спадкоємці другої черги. Вона також подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, як спадкоємець четвертої черги. Зазначає, що вона проживала однією сімєю з [PERSON] без реєстрації шлюбу з 1976 року по день його смерті. Вони вели спільне господарство, здійснювали за спільні кошти ремонт будинку, в якому вони спільно проживали. Вважає, що вона має право на спадкування майна померлого [PERSON] разом зі спадкоємцями другої черги. В обґрунтування цих вимог посилається на те, що з 1992 року [PERSON] потребував постійної медичної допомоги, він неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні Бердянської міської лікарні, що підтверджується виписками з історії хвороби. Його кілька разів направляли на МСЕК для встановлення інвалідності. У 2015 році він перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні з приводу ішемічного інсульта, порушення функцій ходьби. [PERSON] була присвоєна 3 група інвалідності. З 26 березня 2000 року по день смерті [PERSON] не працював, вона була єдиним годувальником у їхній сімї. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримала. Додатково суду пояснили, що з 1976 року вона стала проживати однією сімєю, як чоловік та дружина, з [PERSON] Проживали вони в будинку його батьків в м. Бердянську, вул.Тельмана, 35. З 2009 року вона була зареєстрована за цією адресою. Весь цей час вони вели з [PERSON] спільне господарство, мали спільний бюджет, здійснювали ремонт будинку, опікували один одним. У 2000 році [PERSON] звільнився з роботи, оскільки хворів на подагру. З того часу він не працював, фактично знаходився на її утриманні. Жили вона на її зарплату. У 2008 році [PERSON] було призначено 3 групу інвалідності. Він потребував постійного лікування, неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні з приводу подагри, ревматоїдного артриту, поліартриту. Лікарі неодноразово направляли його на проходження огляду МСЕК до м. Запоріжжя. Але за браком коштів [PERSON] огляд МСЕК так і не пройшов. У нього були уражені суглоби кінцівок рук та ніг, він не міг пересуватися без сторонньої допомоги. Останнім часом він взагалі нікуди не виходив, потребував постійної сторонньої допомоги. 16.09.2015 року він потрапив до неврологічного відділення лікарні з діагнозом «ішемічний інсульт головного мозку», де перебував на лікуванні до 06.10.2015р. Вона здійснювала постійний догляд за ним у лікарні, оскільки він взагалі не піднімався з ліжка і не міг самостійно себе обслуговувати. Після виписки додому він був лежачім, потребував постійної сторонньої допомоги, оскільки не міг самостійно себе обслуговувати. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] проти задоволення позову не заперечують, покладаються на розсуд суду. Суду пояснили, що їх рідний брат [PERSON] дійсно з 1976 року по день смерті проживав у цивільному шлюбі з [PERSON] Вони вели спільне господарство, опікувалися один одним. Брат хворів на поліартрит, у нього були хворі ноги, йому тяжко було пересуватися. Останній раз він працював десь у 2008 році сторожем. У вересні 2015 року брат потрапив до лікарні, у нього був високий тиск. Догляд за ним у лікарні здійснювала [PERSON], вони його тільки провідували. Брат не піднімався з ліжка, потребував догляду і сторонньої допомоги, яку надавала йому дружина. Представник третьої особи Бердянської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду показали, що проживають по сусідству з позивачем. Знають, що [PERSON] і [PERSON] проживали спільно однією сімєю близько 40 років. Вони вели спільне господарство, спільно робили ремонт в будинку, провели до будинку газ, воду. Останні десять років [PERSON] дуже хворів, у нього були уражені кінцівки рук і ніг, йому боляче було ходити. Він майже нікуди самостійно не виходив. [PERSON] опікувала чоловіком, здійснювала за ним догляд, возила його до лікарні в м. Запоріжжя. А у вересні 2015 року він потрапив до лікарні з інсультом. З того часу він взагалі був лежачім. Догляд у лікарні, після виписки [PERSON] додому і до його смерті здійснювала [PERSON] Вислухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 12 жовтня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.4). Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частку будинку №35 по вул. Тельмана в м. Бердянську. Згідно з копією спадкової справи №90/2016, заведеною Бердянською держнотконторою після смерті [PERSON], у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини звернулися спадкоємці другої черги - рідні сестри померлого [PERSON] і [PERSON], а також [PERSON], як спадкоємець четвертої черги. Свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцям не видавалися. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно зі ст.1264 ЦК України право на спадкування за законом у четверту чергу мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] і [PERSON] проживали однією сімєю з 1976 року до 12.10.2015 року, тобто не менше як пять років до часу відкриття спадщини. [PERSON] була зареєстрована разом з [PERSON] в житловому будинку за адресою: вул. Тельмана,23 в м. Бердянську з 17.02.2009 року, що підтверджується довідками вуличного комітету №9 м. Бердянська (а.с.21) та показаннями свідків. Під час їхнього спільного проживання вони разом утримували будинок, проводили в ньому ремонт, переобладнання, вели спільне господарство, опікувалися один одним. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу, виданого станом на 24.06.2016р. (а.с.131) вбачається, що шлюб, який був укладений між [PERSON] і [PERSON] у травні 1975 року (а.с.99) був розірваний 19.04.1979 року Совєтським відділом ДРАЦС Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №148. Встановлення зазначеного факту дає позивачу право на спадкування майна померлого, як спадкоємцю четвертої черги. Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадщину, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] тривалий час хворів на ревматоїдний артрит, поліартрит. У 2000 році стан його здоровя погіршився, він неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується виписками з історії хвороби №1314/999 за 2002р. і №5585 за 2008р. (а.с.10-12). Як вбачається з виписок з історій хвороб [PERSON] страждав на інтенсивний біль в міжфалангових суглобах кистей рук, лівому колінному суглобі, обмеженість їх руху, що не дозволяло хворому самостійно пересуватися. [PERSON] неодноразово направляли на МСЕК. Але не пройшов комісію, оскільки потребувалася госпіталізація до Запорізької обласної лікарні, від якої він відмовився через брак коштів. Як вбачається з довідки КУ «Бердянський центр первинної медико-санітарної допомоги» Бердянської міської ради №549 від 12.04.2016р. (а.с.56) [PERSON] перебував на медичному обліку з 2002 року з діагнозом; М10. 02.09.2008р. йому встановлена 3 група інвалідності. Останній раз [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні КУ БГС «БТМО» з 16.09.2015 по 06.10.2015р. з діагнозом: «ишемический инсульт в правом полушарии головного мозга. Выраженный левосторонний гемипарез, корковая дизартрия. Суботек головного мозга». Хворий був виписаний з порушенням функцій ходьби внаслідок тяжкого стану. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] внаслідок тривалої хвороби потребував постійної сторонньої допомоги, а останні місяці свого життя перебував у безпорадному стані, не міг самостійно пересуватися і обслуговувати себе. Увесь цій час ним постійно опікувалася його цивільна дружина [PERSON], забезпечувала його належним лікуванням, здійснювала за ним постійний догляд. Встановлені судом обставини підтверджені показаннями свідків, письмовими доказами та визнані відповідачами у справі. Суд, оцінивши всі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги [PERSON] щодо зміни черговості одержання права на спадкування підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved