Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

У березні 2018 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернувся до суду з позовом про визнання його батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (далі по тексту - [PERSON], дитина). Позов обґрунтований такими обставинами. З 1992 р. [PERSON] проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу зі [PERSON] (далі - [PERSON]). [INFO] у них народилась спільна дитина - дочка [PERSON]. Оскільки шлюб позивача зі [PERSON] не був зареєстрований, відомості про батька у запис про народження дитини були внесені відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. [INFO] [PERSON] померла. Позивач завжди визнавав себе батьком [PERSON], після смерті матері дитина залишилася проживати з ним, він виконує усі батьківські обов'язки, доглядає та виховує дитину, забезпечує її матеріально і вважає своїм обов'язком виростити і виховати дочку, надавши все необхідне для її повноцінного розвитку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав пославшись на обставини, викладені у позовній заяві. Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації та Дарницький районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану надіслали відзиви на позов, у яких просили прийняти рішення згідно чинного законодавства на підставі поданих позивачем доказів та розглядати справу у відсутність їх представників. Заслухавши учасників справи, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини. [INFO] у м. Києві [PERSON] народила дочку [PERSON] (а.с. 7). Враховуючи, що на той час [PERSON] у шлюбі не перебувала, реєстрація народження дитини проведена відповідно до положень частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України - за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові - за вказівкою матері (а.с. 13, 68-69). Відтак в актовому записі про народження [PERSON] № 889, складеному 19.03.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві відділом відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, її батьком зазначений [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла (а.с. 10). Згідно з приписами статті 126 Сімейного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. З пояснень позивача вбачається, що він вважає себе батьком [PERSON], але за життя [PERSON] вони з такою заявою до органу державної реєстрації актів цивільного стану не зверталися. Статтею 128 Сімейного кодексу України передбачено, що при відсутності спільної заяви батьків батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Сукупність досліджених судом доказів доводить, що батьком [PERSON] є позивач [PERSON] Так, в суді було заслухано [PERSON], яка підтвердила, що позивач є її батьком. Дитина пояснила, що позивач постійно проживав з нею і з її матір'ю, а після смерті останньої вони проживають удвох, батько піклується про неї і забезпечує її матеріально. До матеріалів справи долучено нотаріально посвідчену заяву баби дитини [PERSON], яка засвідчила, що позивач є батьком її онуки [PERSON], проживав з дитиною з дня її народження і завжди піклувався про неї. Згідно даних характеристики учениці 4-В класу школи І-ІІ\~ступенів №\~284\~м.\~Києва [PERSON] вона проживає з батьком, який постійно контролює відвідування і навчання дочки у школі, контактує з класним керівником, відвідує батьківські збори. За інформацією медичної установи, яка обслуговує [PERSON], - комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дарницького району м. Києва», на прийом до лікаря дитина приходить у супроводі батька, який у необхідних випадках своєчасно звертається до лікаря та виконує усі призначення. Свідок [PERSON] пояснила в суді, що її дочка [PERSON] дружить зі [PERSON] з раннього дитинства, разом діти відвідували один дитячий садок. З того часу вона знайома з батьками [PERSON] [PERSON] та [PERSON], у яких часто бувала в гостях. Свідок підтвердила, що останні проживали разом як сім'я і спільно виховували дочку, а після смерті [PERSON] позивач залишився проживати з дочкою, якій забезпечує належний догляд та піклування. [PERSON] пояснив в суді, що його дружина є племінницею [PERSON] і хрещеною матір'ю її дочки [PERSON], з позивачем знайомий понад 15 років, знає його як чоловіка [PERSON] і батька [PERSON]. За показаннями свідка [PERSON] та [PERSON] весь час проживали разом як одна сім'я і спільно виховували дочку, а після смерті [PERSON] позивач залишився з дитиною. Відтак зважаючи на встановлені обставини та вищенаведені положення закону суд вважає позов [PERSON]обґрунтованим, оскільки судовим розглядом достовірно встановлено, що він є батьком [PERSON]. Оскільки рішення суду про визнання батьківства є підставою для внесення органом державної реєстрації актів цивільного стану відповідних змін до Книги реєстрації народжень та видачі нового Свідоцтва про народження (стаття 134 Сімейного кодексу України), до актового запису про народження [PERSON]підлягають внесенню відомості про те, що її батьком є позивач. На підставі викладеного,

Outcome: approved