Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

у вересні 2016 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Лисівської сільської ради Гадяцького району про визнання права на земельну частку (пай), вказуючи, що у лютому 1999 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,25 в умовних кадастрових гектарах, яку фактично успадкували дружина померлого [PERSON] та дочка [PERSON] У березні 2004 року [PERSON] померла, так і не скориставшись правом на 1/ 2 частину земельної ділянки після смерті батька. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв її син [PERSON] На даний час позивачі не мають можливості скористатися правом на спадщину в звязку з відсутністю правоустановчих документів, що спонукало звернутися до суду з позовними вимогами про визнання права власності. В судове засідання сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Також сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Третя особа звернулася до суду з заявою про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено, що згідно довідки відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі [PERSON] на підставі рішення Гадяцької райдержадміністрації № 414 від 24.11.97р. належить право на земельну частку (пай) із земель, які перебували у колективній власності ВАТ «Лисівське», розміром 3,25 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя [PERSON] виготовлявся, але в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Лисівській сільській раді не реєструвався та не видавався. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 31413,25 грн. 7 лютого 1999 року в с. Перевіз Гадяцького району помер [PERSON] Згідно довідки Лисівської сільської ради на дату смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав [INFO] разом з дружиною [PERSON], дочкою [PERSON] та онуком [PERSON] Згідно повідомлення приватного нотаріуса [PERSON] після померлого [PERSON] спадкоємцями є його дружина [PERSON] та його донька [PERSON], які у відповідності до п.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року вступили фактично в управління спадковим майном. 3 березня 2004 року в с. Перевіз Гадяцького району померла [PERSON] Згідно довідки Лисівської сільської ради на дату смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала [INFO] разом з сином [PERSON] Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори після померлої [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто звертався, спадкова справа № 307/2011 заведена на підставі фактичного прийняття спадщини сином померлої [PERSON] Приватним нотаріусом [PERSON] та державним нотаріусом - [PERSON] та [PERSON] відмовлено у оформленні спадщини на земельну частку (пай), що належала померлому [PERSON] в звязку з відсутністю правоустановчих документів. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину. Суд вважає, що оскільки за життя [PERSON] не набув права власності на земельну частку (пай) спадкоємець, виходячи зі змісту ст. 1218 ЦК України, може успадкувати лише право на цю земельну ділянку з подальшим оформленням спадкових прав, у порядку визначеному чинним законодавством. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовна заява [PERSON], [PERSON] підлягає задоволенню, так як судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що позивачі є спадкоємцями прав на земельну ділянку після смерті [PERSON]

Outcome: approved