Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом, зазначивши в обґрунтування позову, що 11.04.2014 року померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,050 га, яка розташована по вул.Новоселів, 56 в с. Красносілка Комінтернівського району Одеської області, що залишилася їй у спадщину після чоловіка [PERSON], померлого 15.03.2011 року. Заповіту мати за життя не склала. Вона є її єдиною спадкоємицею за законом першої черги. Однак, звернувшись до нотаріуса за свідоцтвом про право на спадщину, отримала відмову через відсутність правовстановлюючих документів на вищевказану земельну ділянку на імя померлої. Право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку [PERSON] набула за рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 30.07.2012 року з підстав того, що [PERSON] за життя у 2001 році подарував частину зазначеної земельної ділянки, а після відчуження він своє право власності не зареєстрував та новий державний акт, в якому б зазначалася площа земельної ділянки, що залишилася в нього у власності, не одержав. На підставі судового рішення мати розпочала процедуру приватизації земельної ділянки, оскільки замовила технічну документацію із землеустрою на спадкову земельну ділянку, але отримати правовстановлюючий документ не встигла отримати у звязку зі смертю. За таких обставин, вона в позасудовому порядку вирішити це питання не має можливості, тому вимушена була звернутися до суду з даним позовом, який просить задовольнити. В судове засідання позивач не зявилась, направивши на адресу суду письмову заяву про підтримання своїх вимог та просила розглянути справу за її відсутністю. Представник відповідача - Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області в судове засідання не зявився, але направив до суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи за їх відсутність. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомив. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до ст.1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом установлено, що 11.04.2014 року у віці 79 років померла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, у тому числі на земельну ділянку площею 0,050 га., розташовану по вул.Новоселів, 56 в с.Красносілка Комінтернівського району Одеської області, що належала їй на праві власності на підставі рішення Комінтер-нівського районного суду Одеської області від 30.07.2012 року, справа №1515/769/12 (пр.№2/1515/1085/2), яка залишилася їй у спадщину після чоловіка [PERSON], померлого 15.03.2011 року, та належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІУ-ОД №042581, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю Красносільської сільської ради за №116-«К» від 24.05.2000 року. В позасудовому порядку спадкоємиця [PERSON] була позбавлена права на оформлення своїх спадкових прав на дану земельну ділянку, оскільки [PERSON], згідно договору дарування від 30.10.2001 року, подарував 460 кв.м., а після відчуження своє право власності не зареєстрував та новий державний акт, в якому б зазначалася площа земельної ділянки, що залишилася в нього у власності, не одержав /а.с.9,11,12,18/. Як убачається з копії технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: вул.Новоселів, 56 с.Красносілка Комінтернівського району Одеської області [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельної ділянки, а саме: виготовила технічну документацію на земельну ділянку, визначила межі земельної ділянки в натурі, погодила їх із суміжними власниками та землеко-ристувачами, але правовстановлюючий документ на земельну ділянку не встигла отримати по причині смерті /а.с.32-51/. З копії спадкової справи №19/2014 до майна померлої 11 квітня 2014 року [PERSON], яка заведена 12.09.2014 року приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], убачається, що дочка спадкодавця [PERSON], подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а дочка [PERSON] та син [PERSON] подали заяви про відмову від своєї частки у спадщині на користь дочки померлої [PERSON] Листом від 10.10.2014 року нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку по вул.Новоселів, 56 с.Красносілка Комінтер-нівського району Одеської області за відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документа на спадкове нерухоме майно та рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання /а.с.54-96/. Згідно розяснень, викладених Пленумом Верховного Суду України в п.10 постанови від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» - відповідно до ст.1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстанов-люючим документом. Відповідно до ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 ЗК України, в редакції, що діяла на час виниклих відносин, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку та право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Згідно розяснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, що містяться в п.3.5 абз.6 Узагальнення «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 01.03.2013р., викладеному в Листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р., якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на землю не видаються, а документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку є свідоцтво з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що видає територіальний орган Державної реєстраційної служби Отже, вимоги позивача про визнання права на завершення приватизації та права на одержання свідоцтва про право власності на земельну ділянку, що залишилася після померлої 11.04.2014 року [PERSON], ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.25,1216,1217,1218,1258,1261,1268, ЦК України, ст.ст.125,126 ЗК України і

Outcome: approved