Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернувся з цим позовом до Києво-Святошинського районного суду Київської області до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим що, 21.09.2015 року в м. Київ на просп. Перемоги 148/2 [PERSON] керуючи автомобілем марки Хонда д.н.з. [NUMBER] в стані алкогольного сп»яніння не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем CHEVROLET Lacetti, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], що призвело до пошкоджень транспортних засобів. Так позивач зазначає, що цивільна відповідальність відповідача була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія « ПРОВІДНА» за полісом ОСЦПВВНТЗ № АІ/2433005. Страхова компанія за заявою потерпілої особи, зібраних документів та відповідно до страхового акту № 2300087208 від 15.12.2015 року виплатила страхове відшкодування в розмірі 13 380,37 грн. Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва вказана ДТП сталася з вини водія транспортного засобу Хонда д.н.з. [NUMBER] [PERSON]. Посилаючись на вищевикладене позивач просив суд стягнути з [PERSON] 13 380,37 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу та 1600,00 грн. судового збору. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причин неявки суду не повідомлено. За згодою предсавника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як встановлено в судовому засіданні, 22.11.2014 р. між ПрАТ СК «Провідна» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2433005. Згідно умов полісу застраховано цивільно-правову відповідальність за експлуатацію Т.З. «HONDA ACCORD» д.н.з. [NUMBER]. 21.09.2015 року в м. Київ на просп. Перемоги 148/2 [PERSON] керуючи автомобілем марки Хонда д.н.з. [NUMBER] в стані алкогольного сп»яніння не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем CHEVROLET Lacetti, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], що призвело до пошкоджень транспортних засобів. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 11.11.2015 року, визнано винним винуватим за ст.ст. 124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк два роки. Ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Подія що трапилась 21.09.2015 р. за участь відповідача, є страховим випадком. На підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 13 380,37 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0052178 від 16.12.2015 року. Відповідно до пп.33.1.4. п. 33.1. ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», «водій транспортного засобу, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), причетний до такої пригоди , зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу». Згідно з абзацом «ґ» пп.38.1.1. п.38.1. ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.» Верховний Суд України у постанові від 12.02.2014 року у справі № 6-1ЦС14 зробив правовий висновок, про те, що виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції з 18 вересня 2011), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП. Згідно Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зі змінами: «Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями джерела підвищеної небезпеки має наставати як при цілеспрямованому їх використанні так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Збитки відшкодовуються в повному обсязі відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобовязання про відшкодування шкоди. З метою врегулювання спору в досудовому порядку представником позивача було надіслано відповідачу досудову вимогу щодо до добровільного відшкодування завданого збитку в порядку регресу. Проте, вимоги позивача виконані відповідачем не були. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved