Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

ТОВ «ФК «НадіяУкраїни» звернулося до суду із позовом до [PERSON] [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовано тим, що 30 квітня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України», в особі завідуючого відділення Виноградівського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» [PERSON] та громадянином [PERSON] був укладений Договір кредиту № ДК 41- 9, згідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачу грошові кошти (кредит) у сумі 35000 (Тридцять п'ять тисяч) гривень 00 копійок, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки на умовах, що встановлені Договором кредиту. У відповідності із п.1.1 Договору кредиту процентна ставка за користування кредитом складає 42 % на рік. Згідно з п.2.2 Договору кредиту відповідач повинен був повернути отриманий кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в повному обсязі згідно з Графіком погашення кредиту і відсотків (Додаток № 1 до Договору кредиту) в строк до 30.04.2017 року. Відповідач [PERSON] не виконує свої зобов'язання належним чином, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 03.11.2016 року становить 21.203,20 грн., з яких: 16.680,49 - тіло кредиту, 3.047,49 грн. - проценти за користування кредитом; 1,475,22 грн. - пеня. На забезпечення виконання зобов'язань за Договором кредиту між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON] 30 квітня 2015 року був укладений Договір поруки № 23, умовами якого передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань по Договору кредиту поручителі несуть солідарну відповідальність перед позивачем за виконання зобов'язань в повному обсязі та позивач має право звернути стягнення на майно та кошти, які належать поручителям. Відповідач [PERSON] умови кредитного договору не виконує, у звязку з чим позивач просить стягнути з відповідачів солідарно вказану заборгованість за Договором кредиту та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у відповідності до вимог ст.74 ЦПК України будучи належним чином, своєчасно повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання з невідомих суду причин не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду від нього не надходило, тому на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй заяві. Судом встановлено, що 30 квітня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України», в особі завідуючого відділення Виноградівського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений Договір кредиту № ДК 41- 9 , за яким позивач надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 35000 (Тридцять п'ять тисяч) гривень 00 копійок на строк до 30.04.2017 року , зі сплатою відсотків за користування кредитом 42 % на рік. Факт видачі коштів в сумі 35000,00 грн. підтверджується видатковим касовим ордером №65 від 30.04.2015 року. Відповідно до умов договору відповідач повинен був щомісяця погашати кредит, відповідно до графіку погашення, та проценти за користування ним. З метою забезпечення виконання умов вказаного договору між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON] 30 квітня 2015 року був укладений Договір поруки № 23, відповідно до якого останні зобов'язалися відповідати по зобов'язаннях відповідача [PERSON] за кредитним договором № ДК 41- 9 від 30.04.2015 року. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за договором кредиту банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1\~ст.526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У відповідності до ч.1\~ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.\~\~ Разом з тим, згідно з вимогами ч.2\~ст.625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити сум боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово надсилав відповідачу [PERSON] листи про його невиконання умов за Договором кредиту (Листи № 163, 175 від 2016 р.,), проте останній продовжує невиконувати умови Договору кредиту. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] порушив періодичність сплати ануїтетних платежів більш ніж на 1 платіжний період, відповідно до пп. 3.3.3, 5.1. кредитного договору, п.1 ч.1 статті 611, ч.2 статті 1050 Цивільного кодексу України позивач достроково розірвав кредитний договір з відповідачем [PERSON] та повідомив останнього про необхідність дострокового повернення всієї суми кредиту та відсотків (Лист №215від 30 червня 2016 p.), проте відповідач заборгованість не погасив. Таким чином відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору, в частині своєчасного повернення кредиту, внаслідок чого, станом на 03.11.2016 року виникла заборгованість перед позивачем. Відповідно до розрахунку, який надано позивачем, заборгованість становить 21.203,20 грн., з яких: 16.680,49 - тіло кредиту, 3.047,49 грн. - проценти за користування кредитом; 1,475,22 грн. - пеня. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до\~ст.554 ЦК України\~у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1\~ст.543 ЦК України\~у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом так і від будь-якого з них окремо. Зміст\~статті 554 ЦК України\~вбачає можливість встановлення поруки щодо виконання одного й того ж зобов'язання одночасно з боку декількох осіб. Однак така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладення одного договору декількома поручителями та лише у випадку укладення одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою. Оскільки матеріали справи підтверджують, що на забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №ДК 41-9 від 30.04.2015 року між ТОВ «ФК «Надія України» та [PERSON], [PERSON] було укладено один договір поруки №23 від 30.04.2015 року, суд вважає, що позовні вимоги в частині солідарного стягнення заборгованості з відповідачів підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~також підлягають задоволенню вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат у розмірі 1378,00 грн., що підтверджуються платіжним дорученням.

Outcome: approved