Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебуває в шлюбі, зареєстрованому 22 березня 2008року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №121. Від шлюбу у сторін є малолітній син [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначала, що дитина знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Угоду про добровільну сплату аліментів сторони не укладали. Оскільки позивачці складно самостійно утримувати сина, остання просила суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу щомісяця, до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до [INFO] року. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог, а також просила суд розглянути справу за її відсутністю та в порядку заочного провадження, у зв'язку з систематичною неявкою відповідача в судові засідання (а.с.15). Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст.74 ЦПК України (а.с.14). Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведене та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи в заочному порядку та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 22 березня 2008року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №121, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.2). Від шлюбу у сторін є малолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження(а.с.11). Сторони припинили сімейні стосунки і проживають окремо. За час окремого проживання відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. З пояснень позивачки, викладених у позовній заяві, відповідач працює та отримує щомісячно заробітну плату в розмірі 6000,00 грн. Угоду про добровільну сплату аліментів сторони не укладали. Позивачка, посилаючись ст.182 СК України, наполягала на задоволенні позовних вимог у визначеному нею розмірі аліментів, а саме на стягненні аліментів на утримання сина з розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку та доходу відповідача, до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до [INFO] року. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст.182 СК України обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 16 серпня 2017 року. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на утримання дитини, підлягає задоволенню і з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 16 серпня 2017 року до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до [INFO] року. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі становить 640,00 грн., які слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved