Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у сумі 14886,81 грн. та 2102,00 грн. судових витрат. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 05.04.2017 ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідач уклали кредитний договір №014/0449/82/0310262. 02.03.2017 ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідач уклали кредитний договір №010/0449/82/0306982. У подальшому ПАТ «Раффайзен Банк Аваль» відступив право вимоги по вказаному кредитному договору до АТ «Комерційний індустріальний банк», який в свою чергу 28.11.2017 року відступив право вимоги по вказаному договору позивачу по справі ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Оскільки відповідач ухиляється від сплати своєї заборгованості, а позивач набув право вимоги до відповідача по вказаних кредитних договорах, то позивач, для захисту своїх прав, звернувся до суду із вказаним позовом, яким просив суд стягнути із відповідача кошти: - за кредитним договором № 014/0449/82/0310262 в розмір 8281,38 грн., з яких: 5347,07 грн. -сума заборгованості за основною сумою боргу; 1293,87 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1640,44 грн. - сума заборгованості за пенею; - за кредитним договором № 010/0449/82/0306982 в розмір 6605,43 грн., з яких: 6597,3 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8,13 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив. У судове засідання представник позивача не прибув, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, де позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку - шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України». Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом відповідач та ПАТ «Раффайзен Банк Аваль» 05.04.2017 уклали кредитний договір №014/0449/82/0310262 відповідно до умов якого Кредитор зобов`язався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням, повернути основну суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші обов`язки визначені договором. Відповідач та ПАТ «Раффайзен Банк Аваль» 02.03.2017 уклали кредитний договір № 010/0449/82/0306982 відповідно до умов якого сторони погодили, що з дати початку кредитування клієнт має право отримати, а банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) грошових коштів на картковий рахунок надати клієнту в межах поточного ліміту грошові кошти у розмірі та на умовах, встановлених договором. Із змісту договорів, а також додатків до них вбачається, що сторони визначили усі істотні умови вказаного договору, зокрема порядок надання, погашення кредиту та нарахування і сплати відсотків за його користування, строк дії вказаних договорів та відповідальність сторін. Також судом встановлено, що сторони даними угодами визначили графік погашення платежів та детальний розпис загальної вартості кредиту. Таким чином суд приходить до обґрунтованого висновку, що відповідач належним чином була ознайомлена із умовами отримання вказаних кредитів, порядком їх користування та термінами сплати як тіла кредиту так і процентів за їх користування, про що свідчить її підпис на вказаних вище договорах. Доказів зворотного матеріали справи не містять. Між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» 28.11.2017 року було укладено Договір відступлення права вимоги №114/48-F, відповідно до умов якого до АТ «Комерційний Індустріальний Банк» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитними договорами №014/0449/82/0310262 від 05.04.2017 та №010/0449/82/0306982 від 02.03.2017. 28.11.2017 року між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 20171128, у відповідності до умов якого ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників, серед яких і кредитні договори відповідача за №014/0449/82/0310262 та №010/0449/82/0306982, що стверджується відповідними умовами договору відступлення права вимоги № 20171128 від 28.11.2017, а також витягом з Реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги №20171128. Згідно з ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Як вбачається з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Як вбачається з матеріалів справи позивач за вих.№ 002082869 від 6.12.2017 та вих.№ 002082653 від 6.12.2017 направив на адресу боржника повідомлення про відступлення права вимоги та необхідних реквізитів про здійснення платежів, на яке відповідач жодним чином не відреагував. Судом, із розрахунку заборгованості здійсненої позивачем, встановлено, що відповідач, отримавши кредитні кошти належним чином умови договорів не виконує та сплату їх у порядку, визначеному чинним законодавством та умовами вказаного договору не здійснює. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, повинен сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення умов договору та закону відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому у останнього виникла заборгованість по сплаті вказаної суми кредиту, що стверджується відповідним розрахунком заборгованості по картковому кредиту. Відповідно до ст. 610 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно розрахунків заборгованості [PERSON] , має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ»: за кредитним договором за кредитним договором № 014/0449/82/0310262 в розмір 8280,79 грн., з яких: 5347,07 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1293,87 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1639,85 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с. 15); за кредитним договором № 010/0449/82/0306982 в розмір 6605,43 грн., з яких: 6597,3 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8,13 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 26). Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору зміст якого, а також скупну вартість кредиту, та умови кредитування достеменно знав. Відповідач користувалася вказаними коштами, що стверджується матеріалами справи, тобто використовувала їх на власний розсуд, а тому суд вважає, що відповідачка знала, що кошти взяті в борг та підлягають поверненню на умовах визначених договором, які до того ж самою відповідачкою не оспорювались та не заперечувались. Окрім того відповідачка до суду із позовною заявою про розірвання вказаного кредитного договору не зверталася. Під час дослідження в судовому засіданні розрахунків заборгованості вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором №014/0449/82/0306982 від 05.04.2020 становить в розмірі 8280,73 грн., а не 8281,38 грн. як зазначено в резолютивній частині позовної заяви, відтак позов підлягає до задоволення з урахуванням кредитної заборгованості, яка встановлена згідно розрахунку заборгованості, а саме 14886,22 грн. За вказаних обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та стверджені відповідними доказами, які досліджені судом в судовому засіданні. Таким чином судом встановлено, що відповідачка має перед позивачем заборгованість по кредитними договорами у сумі 14886,22 грн. Суд також вважає, що з відповідачки необхідно стягти судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі зазначеного та

Outcome: approved