Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на 1/2 частину будинку № 6 по вул. Пролісковій у смт. Брюховичі м. Львова, загальною площею 247,4кв.м., та стягнути з відповідачів судові витрати. В обгрунтування своїх вимог зіслалася на те, що спірний будинок №6, що розташований у смт. Брюховичі м. Львова по вул. Пролісковій, має два поверхи та цокольний поверх. Відповідно до технічного паспорта будинок загальною площею 495,7кв.м. складається з двох квартир, кожна з яких має чотири житлові кімнати, кухню та інші допоміжні приміщення. Загальна площа квартири №1 248,3кв.м., квартири №2 - 247,4кв.м. Їй, [PERSON], на праві приватної власності належить 1/3 частки 1/2 частини цього будинку, що підтверджується свідоцтвом про право власності на індивідуальний житловий будинок, виданого Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради 22.04.1999 року. Після смерті 08.03.2013 року її чоловіка [PERSON], вона успадкувала за заповітом 1/3 частки 1/2 частини житлового будинку №6, що розташований по вул. Пролісковій у смт. Брюховичі. Отримання спадщини підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, яке видане 29.01.2014 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 129. Також нею отримано у спадок після смерті чоловіка земельна ділянка площею 0,0951га, кадастровий номер 4610166300:03:001:0025, що розташована у смт. Брюховичах вул. Проліскова,6, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Отримання спадщини підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, що видане 07.08.2014 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 660. Співвласниками спірного будинку є також [PERSON], її невістка, та [PERSON], її онук. Після смерті 13.12.2008 року її сина [PERSON], [PERSON] та [PERSON] успадкували за законом разом 1/3 частки 1/2 частини житлового будинку №6 по вул. Проліскова у смт. Брюховичі. Вказана 1/2 частина житлового будинку загальною площею 248,3кв.м. в цілому складається з чотирьох кімнат, житловою площею 87,9кв.м. та кухні. Отримання спадщини підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом, яке видане 17.06.2009 року державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровими номерами 3-985 та 3-972. Таким чином, їй на праві приватної власності належить 1/3 частка всього будинку, а відповідачі володіють по 1/12 частці будинку №6 по вул. Проліскова у смт. Брюховичі. Її покійний чоловік [PERSON] 17.03.2011 року отримав сертифікат відповідності №ЛВ000343, виданий Інспекцією ДАБК у Львівській області про відповідність закінченого будівництвом індивідуального житлового будинку загальною площею 495,7кв.м. у смт. Брюховичі, вул. Проліскова,6 проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил та підтверджує його готовність до експлуатації. Однак, через хворобу, що призвела до його смерті, її чоловік [PERSON] не здійснив своєчасно державної реєстрації права власності на іншу 1/2 частину будинку(загальною площею 247,4кв.м.) відповідно до вимог ст. 182 ЦК України, що підтверджується довідкою № 3/1177 ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 12.02.2015 року. Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу [PERSON] відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на другу половину спірного будинку, у звязку із неподанням нею документів, необхідних для видачі такого свідоцтва. Вважає, що її покійний чоловік набув право власності на новостворене майно і що за нею як його спадкоємицею, що прийняла спадок на підставі ст. ст. 1268-1270 ЦК України має бути визнано право власності на 1/2 частину спірного будинку. Оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] також претендують на другу половину спірного будинку і не визнають за нею права власності на цю частину, вона вирішила звернутися до суду із позовом про визнання права власності на 1/2 частину будинку №6 по вул. Проліскова у смт. Брюховичі. 13 червня 2016 року позивач [PERSON] подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила визнати за нею право власності на нерухоме майно, а саме 1/2 частину загальною площею 247,4кв.м. індивідуального житлового будинку №6, що розташований за адресою: смт. Брюховичі, вул. Проліскова, загальною площею 495,70кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 08.03.2013 року. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судове засідання, яке було призначено на 13 червня 2016 року о 09.30 год., не зявилась та подала заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити та проводити розгляд справи у її та позивача відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] в судове засідання, яке було призначено на 13 червня 2016 року о 09.30 год., не зявилися та подали заяви, в яких визнають позовні вимоги та просять проводити розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання 13 червня 2016 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на індивідуальний житловий будинок (1/2 частина) будинок №6, що знаходиться на вул. Проліскова у смт. Брюховичі належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Інспекцією державного архітектурно будівельного контролю у Львівській області було надано дозвіл №1/1226-09 від 22.12.2009 року [PERSON] на будівництво індивідуального житлового будинку на вул. Пролісковій,6 в смт. Брюховичі(загальна площа становитиме 495,7кв.м., державний акт на право приватної власності на землю серія ЛВ №7311192416 від 13.03.2000 року, будівельні роботи будуть вестися за власні кошти) (а.с.34). Відповідно до акту готовності обєкта до експлуатації №1 від 2010 року індивідуальний житловий будинок на два входи по вул. Проліскова,6 в смт. Брюховичі слід вважати закінчений будівництвом та обєкт готовий до експлуатації (а.с.35-37). Рішенням виконавчого комітету Брюховицької селищної ради №151 від 10.02.2011 року було погоджено акт готовності обєкта до експлуатації індивідуального житлового будинку на два входи по вул. Проліскова,6 у смт. Брюховичі на ім»я [PERSON] (а.с.33). 17 березня 2011 року Інспекцією державного архітектурно будівельного контролю у Львівській області було видано сертифікат відповідності №ЛВ000343, який засвідчує відповідність закінченого будівництвом обєкта індивідуального житлового будинку №6 по вул. Проліскова у смт. Брюховичі, загальною площею 495,70кв.м (а.с.23). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер 13 грудня 2008 року. Спадкоємцями належної йому 1/3 частки 1/2 частини індивідуального житлового будинку №6, що розташований за адресою: смт. Брюховичі, вул. Проліскова стали [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 17.06.2009 року, які видані державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с.20,22). Згідно копії технічного паспорта на садибний ( індивідуальний) житловий будинок №6 на вул. Проліскова у смт. Брюховичі [PERSON] та [PERSON] є власниками 1/6 частки, а [PERSON] та [PERSON] є власниками 1/12 частки даного будинку. Загальна площа будинку становить 495,7кв.м., з яких: житлова - 173,7кв.м., допоміжна 146,9кв.м., площа літніх приміщень 175,1кв.м. (а.с.7-12). [PERSON] помер 08 березня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СГ №315605 від 09.03.2013 року. Згідно копії заповіту від 26.02.2009 року, який посвідчений державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори та зареєстровано у реєстрі за №3-337 спадкоємцем всього майна [PERSON] є [PERSON] (а.с.14). Після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] успадкувала 1/3 частку 1/2 частини індивідуального житлового будинку №6, що розташований за адресою: смт. Брюховичі, вул. Проліскова та земельну ділянку площею 0,0951га, яка розташована в смт. Брюховичі, вул. Проліскова,6, цільове призначення земельної ділянки будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Дані факти підтверджуються копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 29.01.2014 року та від 07.08.2014 року, які видані приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу [PERSON] (а.с.16,18). В силу ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Вищевказаною статтею передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Положеннями ст. ст. 391, 392 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Крім цього, у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є підставними, обґрунтованими та підлягають до задоволення. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved