Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

У березні 2015 року публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» звернулося до суду з позовом про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 28 листопада 2013 року ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] уклали кредитний договір № ІКСАSHSTG.199433.002, за умовами якого Банк надав позичальнику у тимчасове, платне користування грошові кошти (кредит) у розмірі 49\~590,00 грн., строком до 27 листопада 2016 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі\~0,001 % річних і щомісячної комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 3,00 % від суми кредиту за договором. Крім того, 28 листопада 2013 року позивач та [PERSON] уклали договір поруки № РХ029031.199440.001, у відповідності до якого, поручитель поручився перед банком за виконання позичальником зобовязань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, термін та умови повернення й сплати яких встановлюються кредитним договором. Проте, позичальник належним чином взяті на себе зобовязання не виконує, внаслідок чого станом на 11 лютого 2015 року [PERSON] прострочено виконання зобовязань щодо повернення кредитних коштів та нарахованих процентів, тому утворилась заборгованість у розмірі 96\~142 грн. 17 коп., яка складається з: 30 298 грн. 45 коп. поточної заборгованості по тілу кредиту; 17 913 грн. 55 коп. простроченої заборгованості по тілу кредиту, 0 грн. 03 коп. поточної заборгованості за процентами; 3\~825 грн. 81 коп. простроченої заборгованості по процентам; 20\~827 грн. 80 коп. заборгованості за комісією; 23\~276 грн. 53 коп. суми пені. У звязку з вищевикладеним, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість в сумі 96\~142 грн. 17 коп. У судове засідання представник ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» [PERSON] не зявилася, до початку слухання справи по суті направила клопотання, в якому позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила слухати справу за її відсутності й проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір № ІКСАSHSTG.199433.002, за умовами якого Банк надав позичальнику у тимчасове, платне користування грошові кошти (кредит) у розмірі 49\~590,00 грн., з яких 48\~000 грн. 00 грн. на споживчі потреби, 150 грн. 00 коп. для сплати комісії за реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, 1\~440 грн. 00 коп. з метою оплати винагороди банку за надання фінансового інструменту, строком до 27 листопада 2016 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі\~0,001 % річних і щомісячної комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 3,00 % від суми кредиту за договором (а.с. 14-20). Банк зобовязання за договором виконав, про що свідчить копія розпорядження про видачу кредиту (а.с. 37). За правилами ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 2.4, 2.5 кредитного договору Позичальник зобов'язувався сплачувати кредит, проценти та комісію з 1-го по 10-те число кожного місяця згідно із графіком. У порушення умов кредитного договору [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконує, з 12 грудня 2013 року припинила погашення заборгованості за кредитом. Згідно із умовами п. 6.3 кредитного договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії Банк нараховує Позичальнику пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. У п. 6.5 кредитного договору передбачено, що при порушенні Позичальником строків платежів за кожним із грошових зобов'язань за договором більше ніж 30 днів Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 1 % від суми позову. За умовами п. п. 3.1.9, 3.1.11 кредитного договору при порушенні Позичальником зобов'язань, передбачених цим договором, Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії та відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за цим договором у повному обсязі. Згідно із розрахунком станом на 11 лютого 2015 року відповідач [PERSON] має перед Банком заборгованість за кредитним договором на загальну суму 96\~142 грн. 17 коп., яка складається з: 30 298 грн. 45 коп. поточної заборгованості по тілу кредиту; 17 913 грн. 55 коп. простроченої заборгованості по тілу кредиту, 0 грн. 03 коп. поточної заборгованості за процентами; 3\~825 грн. 81 коп. простроченої заборгованості по процентам; 20\~827 грн. 80 коп. заборгованості за комісією; 23\~276 грн. 53 коп. суми пені (а.с. 5-13). З матеріалів справи вбачається, що 28 листопада 2013 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» та відповідач [PERSON] уклали договір поруки № РХ029031.199440.001 (а.с. 24). Відповідно до п. 2 договору поруки відповідач [PERSON] поручився перед Банком за виконання Позичальником зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У п. 6 договору поруки передбачено, що у разі невиконання зобов'язань за кредитним договором Поручитель та Позичальник відповідають перед Банком як солідарні боржники. Судом також зясовано, що 11 лютого 2015 року Банком відповідачам направлялись повідомлення із вимогою сплатити заборгованість за кредитним договором. Проте, ці вимоги відповідачами залишені без задоволення. У ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені). У ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із вимогами ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи неналежне виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором № ІКСАSHSTG.199433.002 від 28 листопада 2013 року, а також те, що відповідач [PERSON] несе солідарну відповідальність за виконання зобов'язань за цим кредитним договором, суд дійшов висновку, що позов ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved