Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулися до суду з позовною заявою, в якій зазначили, що 20 червня 2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі ТОВ «ФК «ЦФР») та позивачем було укладено договір відступлення прав вимоги № 26/12-ФНКю. Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «ФК «ЦФР» відступив позивачу право вимоги до [PERSON] коштів, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «ЦФР» на підставі кредитного договору № 39263991 від 10 грудня 2010 р., а позивач відповідно до Виписки з реєстру боржників від 20 червня 2012 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача. [PERSON] не виконувала належним чином умови кредитного договору № 39263991 від 10 грудня 2010 р., в зв'язку з чим має непогашену заборгованість в розмірі 5019,01 грн., з яких: - 1196,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; - 0,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 960,61 грн. - заборгованість по комісії за управління кредитом; - 2862,22 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Відповідачу було направлено досудові вимоги про погашення заборгованості, однак [PERSON] їх проігнорувала, в зв'язку з чим позивач просить стягнути з неї на свою користь заборгованість у розмірі 5019,01 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 229,40 грн. В судове засідання представник позивача не з»явилася, надали клопотання відповідно до якого позовні вимоги підтримують, просять задовольнити позов у повному обсязі, розглянути справу у відсутність представника позивача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав . У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 10 грудня 2010 р. між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 39263991, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 1196,00 грн. з утриманням з суми наданого кредиту 46 грн. за його надання, сплатою процентної ставки 0,01 % річних строком на 30 місяців та зобов'язувалася вносити плату за кредитом шляхом перерахування її на рахунок кредитодавця відповідно до графіку платежів (а.с. 10,11, 12-14,15- копії договору, додатку, загальних умов, заяви). ТОВ «ФК «ЦФР» виконало свої зобов'язання, що підтверджується платіжним дорученням від 10 грудня 2010 року № 13506039 (а.с.16- копія доручення). 20 червня 2012 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та позивачем, товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», було укладено договір відступлення прав вимоги № 26/12-ФНКю. Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «ФК «ЦФР» відступив позивачу право вимоги до [PERSON] коштів, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «ЦФР» на підставі кредитного договору № 39263991 від 10 грудня 2010 р., а позивач відповідно до виписки з Реєстру боржників від 20 червня 2012 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача (а.с.5 копія договору, а.с.6 - виписка з Реєстру). Відповідно до п. 5 кредитного договору № 39263991 від 10.12.2010 року відповідач зобов'язувався вносити плату за кредитом шляхом перерерахування на рахунок кредитодавця (позивача). Пунктом 6 вказаного договору сторони погодили, що до складу плати за кредитом (сукупної вартості кредиту) входять плата за річною процентною ставкою, плата за надання кредиту та плата за управління кредитом. Плата за кредитом нараховується з моменту надання кредиту. Плата за управління кредитом входить до складу щомісячного платежу, відповідно до графіку платежів (додаток до договору). Плата за надання кредиту справляється за рахунок наданого кредиту відразу після його надання. Однак, [PERSON] порушила взяті на себе зобов'язання, допустивши прострочення в погашенні суми кредиту і відсотків. Заборгованість за кредитним договором № 39263991 від 10.12.2010 року складає 5019,01 грн. (а.с. 18,19 -26- копії довідки, розрахунку), з яких: - 1196,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; - 0,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 960,61 грн. - заборгованість по комісії за управління кредитом; - 2862,22 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Згідно ч.1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідачу було направлено лист вказані листи-повідомлення щодо відступлення права грошової вимоги та перерахування заборгованості на рахунки позивача, однак вказані листи залишені відповідачем без реагування (а.с.7,8- копії повідомлень). Відповідно до 525 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.2 ст. 1054 ЦК України). Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокове повернення частини кредиту , що залишалась та сплати процентів (ч.2 ст. 1050 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відповідач не виконувала належним чином умови кредитного договору, а отже порушила взяті на себе грошові зобов'язання, тому з неї підлягає стягненню заборгованість в розмірі 5 019,01 грн. та судовий збір в розмірі 229,40 грн. відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved