Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

У березні 2017 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості та просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 22742 грн. 53 коп. та судові витрати по справі, посилаючись на ті підстави, що 12.09.2013 між сторонами договір №2937028053К про надання кредиту у формі овердрафту за картковим рахунком в рамках зарплатного проекту шляхом встановлення за картковим рахунком клієнта ліміту овердрафту у розмірі 8000 грн 00 коп. із процентною ставкою 35% річних, однак відповідачем належним чином не було виконано умови кредитного зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного не заперечує В судове засідання відповідач не з`явився про час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку;про причини неявки суд не повідомив; свого представника для прийняття участі у розгляді справи не направив. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 12.09.2013 між сторонами укладено договір №2937028053К про надання кредиту у формі овердрафту за картковим рахунком в рамках зарплатного проекту шляхом встановлення за картковим рахунком клієнта ліміту овердрафту у розмірі 8000 грн 00 коп. із кінцевим строком погашення до 11.09.2014 із встановленням 35% річних за користування кредитом. У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань відповідачем по вказаному кредитному договорі станом на 18.02.2017 виникли прострочені зобов`язання у розмірі 22 742 грн 53коп., що складається із: 7033,46 грн. сума кредиту, 5342 грн 48 коп. заборгованість по процентам, 10366,59грн. пеня. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до укладеного між сторонами договору та ст.ст. 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однак, боржником не виконано зобов`язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком суми заборгованості по договору. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов`язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов`язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов`язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. З матеріалів справи вбачається, що позичальник своїх зобов`язань за договором належним чином не виконував, перестав сплачувати проценти. На підставі наведеного суд, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вомог, а тому підлягають задоволенню. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 1600 грн 00 коп.

Outcome: approved