Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

У вересні 2018\~р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Житомирська область, м.\~Бердичів, вул.\~Садова,\~41-А, посилаючись на те, що вона є співвласником зазначеного житла, за адресою якого зареєстрований її син [PERSON], який там не проживає більше сімнадцяти років. Від [PERSON] заяви про визнання позову або відзив не надходив. Судом з'ясовано, що [PERSON] є співвласником житла за адресою: Житомирська область, м.\~Бердичів, вул.\~Садова,\~41-А, розмір її частки у праві власності становить 1/2 (а.\~с.\~3 4, 5). Іншим співвласником зазначеного житла був її чоловік [PERSON], який помер 17.08.2018\~р. (а.\~с.\~3 4, 5, 12, 13). Строк, визначений Цивільним кодексом України для подання заяв про прийняття спадщини (шість місяців) після смерті [PERSON] ще не сплинув, а тому на момент розгляду справи [PERSON] є єдиним власником житла за адресою: Житомирська область, м.\~Бердичів, вул.\~Садова,\~41-А, розмір її частки у власності становить 1/2. Адреса вказаного житла є зареєстрованим місцем проживання [PERSON], який є сином [PERSON] (а.\~с.\~7, 9 11). Частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 Цивільного кодексу України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Частиною першою статті 405 Цивільного кодексу України встановлено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Враховуючи зазначені норми Цивільного кодексу України, зважаючи на зміст позовної заяви та встановлені вище обставини, Суд вважає, що право [PERSON] на користуванням житлом за адресою: Житомирська область, м.\~Бердичів, вул.\~Садова,\~41-А (сервітут), виникло на підставі закону як у члена сім'ї співвласника цього житла [PERSON]. [PERSON] у будинку за адресою: Житомирська область, м.\~Бердичів, вул.\~Садова,\~41-А, не проживає з 2000\~р. (а.\~с.\~8). Судом не встановлено обставин, які б вказували на те, що [PERSON] у будинку за адресою: Житомирська область, м.\~Бердичів, вул.\~Садова,\~41-А, відсутній з поважних причин. Частиною другою статті 405 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що [PERSON] як член сім'ї співвласника житла за адресою: Житомирська область, м.\~Бердичів, вул.\~Садова,\~41-А, який був відсутній у цьому житлі без поважних причин понад сімнадцять років, втратив право користування цим житлом. Зважаючи на це, Суд вважає, що позов [PERSON] ґрунтується на вимогах законодавства України, а відтак підлягає задоволенню. На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 250,00\~грн. судового збору, сплаченого при поданні позову, інші 454,80\~грн. підлягають стягненню на користь держави.

Outcome: approved