Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що гуртожиток, який розташований по пров. Ясному, 10-а в м. Вінниці є державною власністю Міністерства освіти і науки України, право оперативного управління гуртожитком здійснює Вінницький коледж НУХТ. Даний гуртожиток знаходиться на балансі Вінницького коледжу НУХТ. Відповідач [PERSON] був прийнятий на посаду вчителя української мови та літератури Вінницького політехнічного технікуму 01.09.1994р. та у серпні 2003 року його було звільнено із займаної посади. За час роботи у Вінницькому політехнічному технікумі відповідачу була виділена та надана в користування окрема кімната №23 у вищевказаному гуртожитку, на підставі ордеру. Іншого приміщення в користування [PERSON] ні Вінницьким політехнічним технікумом, ні Вінницьким коледжем НУХТ не надавалося. Після звільнення відповідач переїхав на інше місце проживання, а саме до м. Києва, де він працевлаштувався. Так, з вересня 2003 року [PERSON] працює у Київській державній академії водного транспорту ім. гетьмана [PERSON] Сагайдачного, на посаді завідуючого кафедри української та іноземної мов з 01.09.2013р., тому постійно проживає в м. Києві. Виходячи з вищенаведеного, позивач вважає, що договір найму житлового приміщення, укладений між [PERSON] та державою в особі Вінницького коледжу НУЖТ 29.11.1996 року фактично розірвався, тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування кімнатою №23 гуртожитку, який розташований по пров. Ясному, 10-а в м. Вінниці та стягнути з останього на користь Національного університету харчових технологій, в особі Вінницького коледжу Національного університету харчових технологій судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування кімнатою №23 гуртожитку, який розташований по пров. Ясному, 10-а в м. Вінниці та стягнути з нього судові витрати. В судовому засіданні відповідач позов не визнав та пояснив, що він практично проживав і проживає в спірному житлі. Іншого житла у нього ні в м. Вінниці, ні в м. Києві не має. Також додав, що в нього мале навантаження у Київській державній академії водного транспорту ім. гетьмана [PERSON] Сагайдачного, тому він має можливість проживати в гуртожитку в м. Вінниці. Просив відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З наказу Національного університету харчових технологій № 76-К від 01.02.2008 року, вбачається, що на основі матеріальної бази колишнього Вінницького політехнічного технікуму у складі університету утворено Вінницький коледж Національного університету харчових технологій зі збереженням окремих прав юридичної особи (а.с.5-6). Судом встановлено, що гуртожиток, який розташований по пров. Ясному, 10-а в м. Вінниці є державною власністю Міністерства освіти і науки України на праві оперативного управління Вінницького коледжу Національного університету харчових технологій, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 23.02.2012 року серії САЕ № 133603 (а.с. 7). Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 23.02.2012 року № 422. Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав № 33823489 від 12.04.2012р., виданого КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» гуртожиток, який розташований по пров. Ясному, 10-а в м. Вінниці знаходиться на балансі Вінницького коледжу НУХТ (а.с. 8). З наказу Вінницького політехнічного технікуму № 284 від 30.08.1991 року, вбачається, що відповідач [PERSON] був прийнятий на посаду викладача української мови та літератури з 01.09.1994 року (а.с. 12). Згідно ордера, виданого 29.11.1996 року спільним засіданням профспілкового комітету викладачів та співробітників Вінницького політехнікуму та адміністрації, [PERSON] надано право на вселення в кімнату № 23 в гуртожитку по пров. Ясному в м. Вінниці (а.с. 14). Також, судом встановлено, що [PERSON], викладача української мови та літератури звільнено з роботи з 01.09.2003 року по переведенню на роботу у Київську академію водного транспорту, ст. 36 п. 5 КЗпП України, що підтверджується наказом Вінницького політехнічного технікуму № 107-К від 30.08.2003 року (а.с. 13). З розрахунку заборгованості по утриманню будинку та комунальних послуг за квартиронаймачем [PERSON] по пров. Ясний, 10-а, кім. 23 в м. Вінниці від 19.10.2015 року вбачається, що відповідач має заборгованість за перод з 01.01.2014 року по 31.09.2015 року включно 4583,51 грн. (а.с. 42). З доповідної записки зав. гуртожитку [PERSON] по пров. Ясному, 10-а, кім. 23 в м. Вінниці від 14.07.2014 року, судом встановлено, що під час проведення обстеження житлово-побутових умов мешканців даного гуртожитку було виявлено, що [PERSON] не проживає в кім. 23 гуртожитку протягом тривалого часу. Він приїжджає в край рідко не більше одного разу на місяць (а.с. 43). Аналогічні пояснення свідок [PERSON] дала в судовому засіданні. Також з письмових пояснень паспортиста [PERSON] вбачається, що в період з 2005 року по даний час [PERSON] до неї щодо вирішення будь-яких питань щодо його проживання не звертався (а.с. 44). Аналогічне пояснення надане і кастеляншою Вінницького коледжу НУХТ [PERSON] (а.с. 45). Факт непроживання в спірному житлі відповідача також засвідчено в судовому засіданні пояснення свідка [PERSON] З відміток Зошиту відвідування мешканців гуртожитку №2 вбачається, що [PERSON] приходив в спірне житло вкрай рідко і залишався в ньому на не тривалий час (а.с. 46-60, 61-67). З листа Київської державної академії водного транспорту ім. гетьмана [PERSON] Сагайдачного за вих. № 01/9-1553 від 12.11.2014 року вбачається, що [PERSON] дійсно працює в Київській державній академії водного транспорту ім. гетьмана [PERSON] Сагайдачного на посаді завідуючого кафедри Української та іноземних мов з 01.09.2003 року по теперішній час. За період роботи йому будь-яка житлова площа не надавалась (а.с. 75). З виписки з протоколу № 9 засідання профкому викладачів і співробітників Вінницького політехнікуму 19.09.1995 року, поставлено на квартирний облік сім'ю працівників, зокрема [PERSON] (а.с. 83). Разом з тим судом встановлено, що відповідач має щільний графік роботи, а саме: педагогічне навантаження у 2013-2014 р.р. 870 год.; педагогічне навантаження у 2014-2015 р.р. 831 год. та графік роботи: понеділок-четвер виконання організаційної, навчальної, виховної роботи, п'ятниця виконання науково-методичної роботи (а.с. 91). Суд не бере до уваги пояснення в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] та письмові пояснення [PERSON] (а.с. 96) так, як вони в край рідко відвідували відповідача в спірному житлі. Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, врегульовані відповідними нормами Житлового кодексу УРСР та Примірного Положення про гуртожитки щодо збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми мешканцями та порядку визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Відповідно до ст. ст. 128, 129 ЖК УРСР, жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Відповідно до п. 14 Примірного Положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03 червня 1986 року № 208, вселення в гуртожиток робітників, службовців, студентів, учнів та інших громадян провадиться в установленому порядку завідуючим (директором) гуртожитком або працівником, який його заступає, на підставі виданого адміністрацією підприємства, установи, організації ордера. За наведеного вбачається, що відповідач вселений в кімнату № 23 гуртожитку по пров. Ясний, 10-А у м. Вінниці в порядку передбаченому законодавством, яке чинне на час його вселення, як викладач Вінницького політехнічного технікуму. Зазначена обставина встановлена в судовому засіданні, підтверджена належними доказами та не заперечується сторонами. Відповідно до ст. 107 ЖК УРСР, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття; якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт відсутності відповідачів у кім. №23 пров. Ясний, 10-а в м. Вінниці понад встановлені законом строки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved