Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] предявив через суд позов до [PERSON] підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» Дніпропетровської міської ради» на предмет відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки в розмірі 48 957 грн., посилаючись на те, що 01 жовтня 2015 року водій [PERSON], керуючи трамваєм ТЗ, інвентарний №1321, та порушивши п.12.3 Правил дорожнього руху України, на перехресті вулиці Каруни та пр. Воронцова в м. Дніпропетровську скоїв наїзд на автомобіль «Chevrolet», державний номер [NUMBER], що знаходився попереду та був припаркований водієм [PERSON] В результаті ДТП автомобілю «Chevrolet», державний номер [NUMBER], були завдані пошкодження, розмір яких, згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 3259 від 16 жовтня 2015 року складає 43\~145,08 грн. На теперішній час автомобіль «Chevrolet», державний номер [NUMBER], відремонтовано. Вартість відновлюваного ремонту складає 44007 грн., 350 грн. витрати на тонування заднього скла, 300 грн. витрати на отримання дублікату номерного знаку АЕ 6226 ЕЕ, 1500 грн. витрати на експертне дослідження, а всього 46\~157 грн. Постановами Красногвардійського районного суду м.\~Дніпропетровська від 01 жовтня 2015 року та апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2016 року [PERSON] визнано винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності. З урахуванням зазначеного та уточненої позовної заяви, позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» Дніпропетровської міської ради» на його користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди вартість відновлюваного ремонту 44007 грн., 350 грн. витрати на тонування заднього скла, 300 грн. витрати на отримання дублікату номерного знаку АЕ 6226 ЕЕ, 1500 грн. витрати на експертне дослідження, 2800 грн. заміна пошкодженого в результаті ДТП сидіння водія, а всього 48 957 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2016 року до участі у справі в якості третьої особи залучено [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та, посилаючись на викладені в позові підстави, просили суд задовольнити позов в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, підтримавши надані письмові заперечення, та пояснивши, що позов позивачем не доведено. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Суд, вислухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що 01 жовтня 2015 року водій [PERSON], керуючи трамваєм ТЗ, інвентарний №1321, на перехресті вулиці Каруни та пр. Воронцова в м. Дніпропетровську скоїв наїзд на автомобіль «Chevrolet», державний номер [NUMBER], що знаходився попереду та був припаркований водієм [PERSON] Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУоАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2016 року постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2015 року змінено в частині накладеного адміністративного стягнення та накладено на [PERSON] адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справах, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті ж самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин, факти встановлені при розгляді адміністративної справи є преюдиціальними фактами при розгляді цивільної справи. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається з матеріалів справи на момент скоєння дорожнього-транспортної пригоди, а саме 01 жовтня 2015 року третя особа [PERSON] перебував у трудових відносинах з [PERSON] підприємством «Дніпропетровський електротранспорт» Дніпропетровської міської ради». Згідно ст. 1172 ЦК України збиток, заподіяний з вини працівника при виконанні ним своїх обовязків, зобовязаний відшкодовувати власник підприємства або уповноважений ним орган, у якому працює вказана особа. Висновком автотоварознавчого дослідження №3259 від 16 жовтня 2015 року встановлено розмір матеріального збитку завданого автомобілю позивача, який складає 43145 грн. 08 коп. Судом також встановлено, що на теперішній час автомобіль «Chevrolet», державний номер [NUMBER], позивачем [PERSON] відремонтовано, що підтверджується наданими рахунками. Разом з тим, позивачем не доведено, що витрати в розмірі 2800 грн. за заміну пошкодженого сидіння водія та 350 грн. за тонування заднього скла повязані та виникли в результаті пошкодження автомобіля в результаті ДТП, яке мало місце 01 жовтня 2015 року та доказів згідно ст. 57-60 ЦПК України наявного причинного зв?язку не представив. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме з відповідача [PERSON] підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» Дніпропетровської міської ради» на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню в рахунок відшкодування матеріальної шкоди вартість відновлюваного ремонту 44007 грн., 300 грн. витрати на отримання дублікату номерного знаку АЕ 6226 ЕЕ, 1500 грн. витрати на експертне дослідження, а всього 45807,00 грн. В частині стягнення відшкодування матеріальної шкоди в частині витрат на тонування заднього скла в розмірі 350 грн. та 2800 грн. за заміну пошкодженого в результаті ДТП сидіння водія, у задоволенні позову слід відмовити. З урахуванням розгляду справи та відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» Дніпропетровської міської ради» на користь позивача [PERSON] слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 515 грн. 73 коп.

Outcome: partial