Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернулась до суду із названим позовом у якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 12 листопада 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 342. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувають у шлюбі з 12 листопада 2011 року. 16 листопада 2012 року від шлюбу у них народився син [PERSON]. Причиною розпаду сімї стало те, що розпочались сварки на рунті непорозуміння і не бажання розуміти один одного, різних поглядів на сімейне життя. Спору про поділ майна на даний час не мають. Позивач у судове засідання не зявилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином. Відповідач через канцелярію суду надав письмову заяву, якою позовні вимоги визнав, заперечував щодо надання строку для примирення та просив розглянути справу за його відсутності. Суд, вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів та доказів Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 листопада 2011 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-ОК № 123096 видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 342 (а.с. 3). 16 листопада 2012 року від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], у свідоцтві про народження сторони записані батьками (а.с. 4). Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові та поваги один до одного. З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сімї [PERSON] та [PERSON] стало неможливим, миритися наміру сторони не бажають, за наявності таких обставин збереження цього шлюбу надалі є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову.

Outcome: approved