Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

у вересні 2015 року позивач звернувсядо суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 листопада 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві за актовим записом № 1064 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO],які проживають на даний момент з відповідачкою. Зазначив, що спільне життя між ним та відповідачкою не склалось. З початку серпня 2015р. шлюбні відносини припинені, спільного господарства позивач та відповідачка не ведуть, проживають окремо. На протязі останніх шести років сімейне життя між позивачем та відповідачкою поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивач та відповідачка мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи без його участі. Зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, про день і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заяв про розгляд справи за її відсутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 листопада 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві за актовим записом № 1064 (а.с.8). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин з початку серпня 2015 року, позивач примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved