Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

У вересні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], третя особа: СТ «Днепр» в особі голови Соколовської Н.В., про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, витребування майна з чужого незаконного володіння. В позові зазначила, що у 1990 році мати позивачки - [PERSON] була однією із засновників дачного товариства «Днепр», у зв'язку з цим вона отримала дачну ділянку [ADDRESS] 24.08.2013 року відповідачі проявляючи агресію, силою відібрали у [PERSON] книгу дачної ділянки [ADDRESS] товариства «Днепр». 25.08.2013 року [PERSON] разом з [PERSON] зірвали замки на огорожі дачної ділянки [ADDRESS], після чого зламали замки на вхідних дверях дачного будиночку та гаражу, що також розташовані на цій ділянці та проникли всередину. 29.08.2013 року у присутності дільничного інспектора Запорізького РО Нікольського А.Ф. та трьох свідків були зірвані замки, після чого була виявлена пропажа особистих речей [PERSON] У присутності дільничного були встановлені нові замки на огорожу та будинок з гаражем, це було повідомлено відповідачам. У ніч з 29.08.2013 р. на 30.08.2013 р. відповідачі замінили всі замки, що були встановлені огорожі, будинку, та підсобних приміщеннях, шляхом зривання замків, які були встановлені [PERSON]. Крім цього відповідача завари вхідні двері у гараж що призвело до неможливості доступу у і приміщення. У зв'язку з такими подіями, враховуючи, що [PERSON] являється пенсіонерко похиле віку, а вищевказані обставини негативно впливають на її самопочуття, тому 01.09.2013 року згідно заяві [PERSON] і акту про передачу членства в садівничому товаристві «Днепр», садова ділянка [ADDRESS] передана у користування позивачки На сьогоднішній час позивачка не може вільно користуватись своєю земельною ділянкою, будинком, гаражем що розташовані на земельній ділянці [ADDRESS] садівничого товариства «Днепр» оскільки відповідачі навмисно чинять перешкоди в цьому, шляхом самочинного встановлення замків, а також своїми речами, які вони зберігають на дачній ділянці. У добровільному порядку звільнити протиправно зайняту земельну ділянку відповідачі відмовляються, у зв'язку з чим позивачка була вимушена звернутись до суду з вказаним позовом в якому просить суд усунути їй перешкоди в користуванні спірною земельною ділянкою [ADDRESS] в СТ «Днепр» шляхом зобов'язання відповідачів звільнити спірну земельну ділянку та зобов'язанням відповідачів в подальшому не чинити дії позивачці щодо вільного користування земельною ділянкою. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON], а також їх представник [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували в повному обсязі, надали до суду письмові заперечення в яких зазначили, що позивачка та відповідачка [PERSON] є рідними сестрами та між ними тривалий час існують неприязні стосунки. [PERSON] є володаркою земельної ділянки [NUMBER] СТ «Днепр». В свою чергу [PERSON] є користувачем земельної ділянки [ADDRESS] в СТ «Днепр», якої її відповідно було наділено як члена вказаного садового товариства, та на підтвердження своїх доводів надала лист Реєстраційної служби Запорізького РУЮ № 497 від 12.09.2013 року, відповідно до якого державним реєстратором було повідомлено, що станом на 07.10.2012 року в документах реєстраційної справи СТ «Днепр» міститься список членів садового товариства, де під [ADDRESS] (який відповідає номеру земельної ділянки) значиться [PERSON], а відтак вважає доводи позивачки такими, що не відповідають дійсності (а.с. 33-38) Третя особа - голова СТ «Днепр» Соколовська Н.В., в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду письмові пояснення, які фактично раніше наданим поясненням по справі, а саме зазначила, що мати позивачки - [PERSON] була однією з засновників садового товариства «Днепр», в зв'язку з чим отримала земельну ділянку [ADDRESS]. 01.09.2013 року згідно заяви [PERSON] і акту прийому-передачі членства в товаристві, садова ділянка [NUMBER] була передана в користування ї доньці [PERSON] - позивачці по справі. До цього часу питання щодо виключення [PERSON] з членів товариства не вирішувалось, на зборах учасників товариства вказане питання не розглядалось, так само як і питання про прийняття [PERSON] в члени товариства. Крім того Соколовська Н.В. вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а дії відповідачів такими, що направлені на самовільне захоплення спірної земельної ділянки (а.с. 116). Допитані в судовому зсіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що вони є членами садового товариства «Днепр» та у їх володінні перебувають земельні ділянки [NUMBER] ТА [NUMBER] відповідно. Обидва свідки були очевидцями конфлікту між [PERSON] та її матір'ю [PERSON] При цьому, як пояснили свідки агресивні дії відбувались саме зі сторони відповідачів, які почали викиду вати з дачної ділянки [ADDRESS] речі [PERSON], розкидали документи, а відповідач [PERSON] заварив вхідні двері. Крім того свідки пояснили, що питання про передачу земельної ділянки [ADDRESS] від [PERSON] до [PERSON] вирішувалось на загальних зборах товариства. Відповідно до п. 7 Постанови ПВСУ від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам слід мати на увазі, що спори, пов'язані із земельними відносинами, розглядаються в позовному провадженні. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено в ході розгляду справи [PERSON] є членом СТ «Депр» її користуванні знаходилась земельна ділянка [ADDRESS], що підтверджується дослідженими в судовому засіданні членськими книжками, показами свідків та поясненнями голови СТ «Днепр» Відповідно до заяви [PERSON], остання передала своє членство, а разом з ним і право користування земельною ділянкою [ADDRESS], своїй донці [PERSON] (а.с. 12-13), зазначене також підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки (а.с. 14). Згідно до відповіді Реєстраційної служби Запорізького РУЮ № 1152 від 25.12.2013 року було встановлено, що у відповіді яка була надано [PERSON] за №497 від 12.09.2013 року було допущено помилку, а саме, помилково зазначено, що список членів СТ «Днепр», де членом вказана [PERSON] датовано 17.10.2012 року, однак фактично його було складено та підписано колишнім головою товариства [PERSON] 07.10.2010 року. Крім того як вбачається із вказаної відповіді Реєстраційної служби Запорізького РУЮ на сьогоднішній день [PERSON] в списках членів СТ «Днепр» не значиться, що відповідно спресовує доводи відповідачів в цій частині. (а.с. 90-93) Згідно ч. 1 ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Відповідно до ст. 400 ЦК України недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON], оскільки є всі підстави вважати, що позивач є добросовісним володільцем спірного нерухомого майна, суд не приймає до уваги заперечення відповідача, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. На підставі ст. 397, 400 ЦК України,

Outcome: approved