Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

У березні 2021 року ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення трьох процентів річних. В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 18.03.2011 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 180 284 доларів США 65 центів, що станом на 08.07.2010 року еквівалентно 1 425 546 грн. 77 коп. Додатковим рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 26.06.2012 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором та додатковою угодою № 1 до кредитного договору від 30.01.2009 року у розмірі 13 152 доларів США 84 центи, що станом на 20.02.2011 року еквівалентно 107 314 грн. 92 коп. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимог, відповідно до вимог якого право вимоги за кредитним договором, укладеним [PERSON] з ПАТ «УкрСиббанк», перейшло до ПАТ «Дельта Банк». 17.06.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал» укладено договір про відступлення прав вимоги № 2260/К, відповідно до умов якого «ФК «Стандарт Кепітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором. Оскільки вищевказані рішення суду відповідачкою не виконуються, «ФК «Стандарт Кепітал», уточнивши позовні вимоги, просить суд стягнути на його користь з [PERSON] три проценти річних у розмірі 17 225 доларів США 65 центів. У судове засідання представник ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал» не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином шляхом направлення повістки за зареєстрованим місцем проживання, тому відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України вважається такою, що повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 82 ЦПК України). Судом установлено, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 18.03.2011 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» в рахунок стягнення заборгованості по кредиту 180 284 доларів США 65 центів, що еквівалентно 1 425 546 грн. 77 коп., судовий збір в розмірі 1 700 грн. та 120 грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом, а всього 1 428 946 грн. 77 коп. Додатковим рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 26.06.2012 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму боргу за договором про надання споживчого кредиту № 11317198000 від 19.03.2008 року та додатковою угодою № 1 від 30.01.2009 року в розмірі 13 512, 84 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.02.2011 рік становить 107 314 грн. 92 коп. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 21.10.2016 року замінено стягувача за виконавчимилистами, виданими на підставі рішення Голосіївського районного суду міста Києва по справі за позовом ПАТ «УкрСибанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на стягувача ПАТ «Дельта банк». 17.06.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал» укладено договір про відступлення прав вимоги № 2260/К, відповідно до умов якого право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 11317198000 від 19.03.2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал». З наданого позивачем розрахунку заборгованості трьох процентів річних за період з 11.03.2018 року по 31.12.2019 року вбачається, що три проценти річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 191 188 доларів США 18 центів становить 10 387 доларів США 02 центи (191 188 доларів США 19 центів х 3% х 661 : 365 : 100), за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року - 5 735 доларів США 65 центів (191 188 доларів США 19 центів х 3% х 366: 365 : 100), за період з 01.01.2021 року по 11.03.2021 року - 1 099 доларів США 99 центів (191 188 доларів США 19 центів х 3% х 70 : 365 : 100). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відтак положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30.03.2016 року у справі №6-2168цс15, а також у постанові Верховного Суду від 19.03.2018 року у справі №718/2080/17-ц. Крім того, в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №459/3560/15-ц зазначено, що оскільки на підставі судового рішення між сторонами виникло грошове зобов`язання, то його невиконання зумовлює застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України. Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на те, що обставини щодо невиконання відповідачкою своїх грошових зобов`язань перед позивачем знайшли своє підтвердження за наслідком досліджених матеріалів по справі, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про сплату йому відповідачкою трьох процентів річних від простроченої суми, передбачених ст. 625 ЦК України, є правомірними, а тому з відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення три проценти річних у розмірі 17 222 доларів США 65 цента. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved