Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] (далі також позивач) звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до Житомирської міської ради, в якому просив визначити додатковий строк для прийняття спадщини - 2 місяці з дня набрання рішенням законної сили, що відкрилась після смерті [PERSON], яка померла 29.04.2014 року. Позов обґрунтовувався тим, що 29 квітня 2014 року померла бабуся позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з квартири [ADDRESS] «а» у м. Житомирі. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, складеним на його імя. Посилаючись на те, що після смерті бабусі, внаслідок впливу психологічного стресу, у нього загострилися хронічні захворювання (хвороба хребта) та протягом тривалого часу він не міг пересуватися без сторонньої допомоги і лікувався у стаціонарі та в силу необізнаності щодо порядку прийняття спадщини, а також враховуючи те, що з 2015 року він працює водієм, здійснює вантажні перевезення за межами державного кордону України, у звязку з чим не встиг прийняти спадщину у встановлений законом строк, позивач просив визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю. Представник Житомирської міської ради в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов не визнають. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 29 квітня 2014 року померла [PERSON], що стверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії І-ТП № 317073 від 15.09.2017 року (а.с. 3). З наявного в матеріалах справи складеного [PERSON] заповіту від 18.01.1995 року, посвідченого заступником завідуючої Першої житомирської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 3-385 вбачається, що спадкодавець заповіла [PERSON] належну їй квартиру №40, що знаходиться в м.Житомирі по вул. Ціолковського, 5 «а» (а.с.6). Довідкою ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир» №1739 від 12.09.2017 року підтверджується, що [PERSON] була зареєстрована за адресою: м.Житомир, пров.Шкільний,13, кв.40, разом з нею на день смерті та на протязі шести з дня її смерті ніхто не був зареєстрований (а.с.5). Згідно листа приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] вбачається, що спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] не заводилась та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], через пропущення строку прийняття спадщини (а.с.10). Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270, 1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але під час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу відповідну заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] в період з 20.04.2014 року по 25.11.2014 року проходив лікування у відділенні денного стаціонару ТМО №1 м.Житомира, що підтверджується довідкою КУ «Центральна міська лікарня №1 Поліклініка 31» (а.с.9), а з 2015 року, в силу своєї роботи, часто перебував за межами державного кордону України, що підтверджується копіє закордонного паспорту [PERSON] з відмітками про перетин кордону (а.с.12-15). За таких обставин, враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті його бабусі [PERSON], яка за життя склала на позивача заповіт, не проживав за місцем відкриття спадщини, хворів та часто за характером роботи перебував за межами державного кордону України, що створило життєві труднощі для своєчасного прийняття позивачем спадщини у встановлений законом строк, суд приходить до висновку, що позивач пропустив такий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин та вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк в два місяці, який є достатнім для подання ним до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved