Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

У вересні 2015 року позивачі звернулися до Центрального районного суду м. Миколаєва з вказаним позовом, в якому посилаючись на те, що спірне майно, а саме - квартира № 5, що розташована за адресою: м.Миколаїв, вул. Громадянська 8, перебуває у спільній сумісній власності сторін по справі, просили суд визначити частки в спільній сумісній власності по 1/4 частини кожному із її співвласників, а саме за позивачами та відповідачем. Відповідач у добровільному порядку не надає згоди на такий поділ. У судове засідання сторони не з'явились, від позивачів надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, вказали, що на задоволенні позову наполягають, не заперечуть проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не сповістила. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про день слухання справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не сповістила. Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, перевіривши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно пояснень позивачів, спірна квартира приватизована на чотриьох осіб та є спільною сумісною власністю позивачів та відповідача, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду від 13.04.1995 року /а.с.15-16/. Відповідно до технічного паспорту від 28.12.2011 року, спірна квартира складається з трьох кімнат житловою площею 45,8 кв.м. та загальною площею 77,9 кв.м. /а.с.17-19/. Позивач [PERSON], бажаючи укласти договір дарування на належну йому долю у праві спільної сумісної власності на квартиру звернувся до приватного нотаріуса з відповідним зверненням. 01.09.2015 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] було надано роз'яснення [PERSON], що немає можливості посвідчити договір дарування у зв'язку з тим, що у свідоцтві про право власності на житло не визначені частки у праві спільної сумісної власності на квартиру /а.с.20/. Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст.370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. За викладених обставин суд доходить висновку про те, що вимога позивачів є обґрунтованою, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Враховуючи те, що позивачем не заявлено вимоги про відшкодування судових витрат, суд не вважає за доцільне вирішувати питання про їх відшкодування сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved