Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

У березні 2018 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Посилалося на те, що 07 грудня 2014 року в с. Великий Кучупів Сторожинецького району Чернівецької області з вини громадянина [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Вина відповідача підтверджується постановою Сторожинецького райсуду Чернівецької області від 23 грудня 2014 року. В результаті даної ДТП був пошкоджений автомобіль марки Фольксваген д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №02Е/15 від 10 січня 2015 року вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки Фольксваген д.н. [NUMBER] становить 23172,62 грн. Дана шкода винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілому. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов*язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. [PERSON] з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із відповідною заявою. У зв*язку з настанням події, Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до платіжного доручення від 20 березня 2015 року здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 19310,52 грн. 20 березня 2015 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв*язку з проведенням регламентної виплати потерпілому. Відповідач в добровільному порядку не компенсував витрати Моторному (транспортному) страховому бюро України. Оскільки Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило регламентну виплату за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обо*язкого страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів просить стягнути з відповідача на свою користь 19310,52 грн. заподіяної шкоди в порядку регресу, 1762,00 грн. сплаченого судового збору. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 19.03.2018 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали [PERSON] не отримав, конверт повернувся за закінченням терміну зберігання. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв'язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247, ст. 280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Крім цього, виходячи з даних вимог закону, зокрема, що [PERSON] не подав відзив на позовну заяву, дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення та позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1\~ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку виплатити страхувальникові страхову суму або відшкодувати завдані збитки у межах страхової суми, а страхувальник зобов'язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що 02 квітня 2014 року [PERSON] уклав договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів посвідчений Полісом № АС/5006664. 07 грудня 2014 року в с. Великий Кучупів Сторожинецького району Чернівецької області з вини громадянина [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Вина відповідача підтверджується постановою Сторожинецького райсуду Чернівецької області від 23 грудня 2014 року. В результаті даної ДТП був пошкоджений автомобіль марки Фольксваген д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №02Е/15 від 10 січня 2015 року вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки Фольксваген д.н. [NUMBER] становить 23172,62 грн. Судом встановлено, що за зверненням потерпілого [PERSON] Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до платіжного доручення від 20 березня 2015 року здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 19310,52 грн. Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до цієї норми до страховика переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки про відшкодування шкоди, лише в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування. Згідно умов полісу страхування та на підставі заяви страхувальника, 20 березня 2018 року платіжним дорученням №1341 страхове відшкодування в загальному розмірі 19310,51 грн. було перераховане на банківський рахунок страхувальника, однак по даний час не відшкодовано. Таким чином, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути 19310,51 грн. шкоди, заподіяної в порядку регресу та судові витрати понесені позивачем при подачі позову в сумі 1762,00 грн., які є документально підтвердженими. На підставі викладеного,

Outcome: approved