Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

У вересні 2016 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» (далі - ТОВ «Ковальська-Житлосервіс») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних в загальному розмірі 13231,49 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. 20 червня 2012 р. ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» як організація, що здійснює обслуговування будинку [ADDRESS] та [PERSON] як власник квартири № 52 в зазначеному будинку, уклали типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до умов цього договору позивач взяв на себе зобов'язання надавати з послуги утримання будинку і споруд та прибудинкової території, а відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати зазначені послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором. З боку позивача договірні зобов'язання виконувались належним чином, а відповідач протягом тривалого часу ухиляється від сплати коштів за отримані послуги і тим самим порушує права позивача. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань станом на 1 вересня 2016 виникла заборгованість в розмірі 9411,84 грн. Окрім того [PERSON] як боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, відповідно до положень частини 2 статті 625 ЦК України зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, проте в судове засідання він не з'явився, про причини неявки не повідомив, письмових заперечень на позов не подав. Враховуючи неявку відповідача в судове засідання, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши надані позивачем письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 20 червня 2012 р. між ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» (виконавцем) та [PERSON] (споживачем) укладено типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS] а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, що передбачені договором. (а.с. 3-5). Згідно з умовами, визначеними у пунктах 5, 6, 7 договору, розрахунковим періодом для оплати спожитих послуг є календарний місяць і у разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі за поточний місяць вносяться до кінця цього місяця у безготівковій формі на розрахунковий рахунок виконавця. Сторони договору погодили, що у випадку несвоєчасного внесення споживачем плати за надані послуги він сплачує пеню в розмірі 0,3% (пункт 8 договору). Відповідно до положень пункту 20 договору його було укладено на три роки з можливістю його щорічної пролонгації за умови, якщо жодна із сторін за один місяць до закінчення його дії в письмовій формі не заявить про його розірвання або перегляд. Враховуючи загальні ознаки зобов'язань, зафіксованих у цьому договорі, суд дійшов висновку, що сторони уклали договір про надання житлово-комунальних послуг, який ґрунтується на приписах чинного законодавства. Так, відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 1875-IV) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а стаття 20 цього Закону зобов'язує споживача своєчасно оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно до загальної площі займаної квартири. За приписом статті 162 Житлового кодексу Української РСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно статті 32 Закону № 1875-IV розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Тарифи на житлово-комунальні послуги формуються у відповідності з Порядком формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, Порядком формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, Порядком формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, Порядком розрахунку роздрібного тарифу на електричну енергію, Порядком встановлення роздрібних цін на природний газ для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 р. № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». Судом встановлено, що ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» забезпечує надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території в будинку [ADDRESS] тобто виконує свої зобов'язання за договором. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що за період з травня 2013 р. [PERSON] здійснив лише один платіж на загальну суму 4945,70 грн. (у квітні 2015 р.), у зв'язку з чим станом на 1 вересня 2016 р. утворилась заборгованість по оплаті за утримання будинку і прибудинкової території та за опалення в загальному розмірі 9411,84 грн. (а.с. 6). За приписами статей 526, 530, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач не виконав грошове зобов'язання, а отже він в силу вимог частини 2 сттатті 625 ЦК України на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з наданим позивачем розрахунком за період з травня 2013 по вересень 2016 р. його втрати від інфляції склали 3414,19 грн., а три проценти річних від простроченої суми - 405,47 грн. З огляду на встановлені обставини, позовні вимоги ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» суд вважає обґрунтованими і доведеними та задовольняє їх в повному обсязі. Відповідно до положень статті 88 ЦПК України присудженню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем у зв'язку зі сплатою судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved