Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

У березні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС» ( надалі Позивач) звернувся до суду з указаним позовом до [PERSON] (надалі - Відповідач), в якому просив стягути з [PERSON] , штраф за порушення умов кредитного договору № 014/1975/2/10911 від 29.02.2008 р., у розмірі 14 622, 64 грн. В обґрунтування позову зазначив, що Відповідачем були порушені умови Кредитного договору, а саме, ненадання договорів страхування (страхового полісу) на Позивальника від ризику смерті внаслідок нещасного випадку на предмет іпотеки з 16.10.2015 року по 18.12.2019 року включно ( за 4 роки). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31.03.2020 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС» до [PERSON] про стягнення штрафу - залишено без руху (а.с.5). 03.07.2020 року представником позивача подано клопотання, відповідно до якого вимоги ухвали від 31.03.2020 року виконано ( а.с.25-27). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.09.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути її за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін (а.с. 32). 09.12.2020 року представником позивача подано клопотання про долучення письмових доказів ( а.с. 43-46). 09.12.2020 року представником позивача подано клопотання про витребування доказів ( а.с. 50). 10.12.2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги не визнав. Зазначив, що з огляду на те, що Позивачем не наведено доказів самостійної сплати страхових платежів Кредитором та укладення ним договорів страхування, вважає, що вимога сплатити штраф та ще й виходячи із суми сплаченого Відповідачем платежу є повністю безпідставною та необґрунтованою ( а.с.56-139). 16.12.2020 року представник позивача подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що не погоджується з наданим відзивом, вважає його необґрунтованим, безпідставним та побудованим виключно на припущеннях ( а.с. 140). 20.09.2021 року представник позивача подав клопотання про долучення письмових доказів ( а.с.149-157). Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, проте подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі (а.с.163). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, проте подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності та відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі ( а.с. 164). Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та характер спірних правовідносин, об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, судом встановлено, що 29.02.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» ( правонаступником якого є ПУАТ «ФІДОБАНК») та [PERSON] , було укладено Кредитний договір №014/81975/2/10911. Згідно з п. 1.1. Кредитного договору від 29.02.2008 р., кредитор надав Відповідачу кредит в сумі 797 334 ( сімсот девяносто сім тисяч триста тридцять чотири) грн. 00 коп. зі строком погашення до 28.02.2028 року (включно) та із сплатою 14% (чотирнадцять) відсотків річних ( а.с. 3). Згідно з п. 2.1. Кредитного договору від 29.02.2008 р. кредит надавався на придбання трикімнатної квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 3). 29.02.2008 року між [PERSON] та [PERSON] , що виступили продавцями та [PERSON] , яка виступила покупцем, укладено договір купівлі-продажу квартири, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком В.В. та зареєстрований в реєстрі за №284. На підставі договору купівлі-продажу від 29.02.2008 року право власності на квартиру перейшло до [PERSON] , про що зроблений відповідний запис в Державному реєстрі правочинів № 2728473. Згідно з п. 3.6. Кредитного договору від 29.02.2008 року, встановлено, що забезпеченням виконання данного договору є іпотека трикімнатної квартири [ADDRESS] . У зв`язку з цим, між ВАТ «Ерсте Банк» і [PERSON] було укладено Договір іпотеки №014/1975/2/10911 від 29.02.2008 року (а.с.5-7). Листом від 25.10.2019 року №1-13-3/1630-ЛК/126 ПАТ «ФІДОБАНК» повідомило Відповідача, що право вимоги за Кредитним договором №014/1975/2/10911 від 29.02.2008 року є предметом продажу на відкритих торгах 10.12.2019 року внаслідок ліквідації банку ( а.с. 64). Листом від 18.12.2019 року (вих. №1-1-3/1851-ЛК), ПАТ «ФІДОБАНК» повідомило [PERSON] про те, що 18.12.2019 року між ПАТ «ФІДОБАНК» та ТОВ «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС» укладено договір № GL3N012965 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за яким Старий кредитор відступив шляхом продажу Новому кредитору права вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 014/1975/2/10911 від 29.02.2008 року та Договором іпотеки №014/1975/2/10911 від 29.02.2008 року ( а.с.65). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так,відповідно до п. 5.7. кредитного договору, до отримання кредитних коштів позичальник повинен здійснити страхування від ризику смерті внаслідок нещасного випадку, страхування майна, застава якою є забезпечення цього Договору, на користь кредитора та інше страхування відповідно до умов кредитного продукту, та сплатити страхові платежі. Щорічно, до дати закінчення періоду, за який сплачено попередній страховий платіж, протягом всього строку дії цього Договору поновлювати дію договорів страхування на надавати Кредитору копії платіжних документів про сплату страхових внесків. Згідно з п. 5.7.1. кредитного договору, Вигодо набувачем за договорами страхування має бути призначений Кредитор. Позичальник зобов`язаний забезпечити наявність такої умови в договорах страхування протягом всього строку дії цього Договору. Так, п. 9.2. кредитного договору передбачена відповідальність позичальника, а саме: за кожне порушення умов п. 5.7 кредитного договору позичальник додатково до компенсації витрат кредитора на страхування сплачує останньому штраф у розмірі не сплаченого страхового платежу. Як зазначає, представник позивача в позовній заяві, відповідач починаючи з 16.10.2015 року по 18.12.2019 року, включно, вищезазначені платіжні документи як і копії договорів страхування про сплату страхових внесків, які б підтверджували дію «Договорів страхування», Кредитору не надавалися, що є на думку представника позивача грубим порушенням умов Договору. Остання страхова сума, яка була сплачена відповідачем відповідно до квитанцій ( а.с. 8) складає 1263, 66 грн. страхова сума від ризику смерті Позичальника внаслідок нещасного випадку та 2392,00 грн. страхова сума предмету іпотеки. Так, на виконання п. 5.7., 5.7.1 Кредитного договору від 29.02.2008 року Відповідач здійснила страхування Позичальника від ризику смерті внаслідок нещасного випадку, а також страхування майна, що є забезпеченням за договором. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання даної вимоги, Відповідач уклала наступні договори страхування: Договір страхування заставного майна №13-2900-2018 від 29.02.2008 року та договір №54-2900-2012 добровільного страхування від нещасних випадків від 29.02.2008 року з ЗАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ВАТ «Ерсте Банк»; Договір добровільного страхування майна №23/65/2.1.9, 2.1.10 від 28.05.2009 року та договір №23/64/1.1.1 добровільного страхування життя і здоров`я від нещасних випадків від 28.05.2008 року з ВАТ «Страхова компанія «Країна» - на користь ВАТ «Ерсте Банк»; Договір страхування майна фізичних осіб, що є предметом застави №005639 від 13.07.2010 року та договір НВП №004825 добровільного страхування від нещасних випадків позичальника від 13.07.2010 року з ТДВ «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» - на користь ПАТ «Ерсте Банк»; Договір добровільного страхування майна фізичних осіб, що є предметом застави №000190 від 03.08.2011 року та договір НВП №0001826 добровільного страхування від нещасних випадків позичальника від 03.08.2011 року з ТДВ «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» - на користь ПАТ «Ерсте Банк»; Договір добровільного страхування майна фізичних осіб, що є предметом застави №0003529 від 06.08.2012 року та договір НВП №0003498 добровільного страхування від нещасних випадків позичальника від 06.08.2012 року з ТДВ «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» - на користь ПАТ «Ерсте Банк»; Договір добровільного страхування майна фізичних осіб, що є предметом застави МФЗТ-12 №0004593 від 05.08.2013 року та договір НВП-10 №000433 добровільного страхування від нещасних випадків позичальника від 05.08.2013 року з ТДВ «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» - на користь ПАТ «Фідокомбанк»; Договір обов`язкового страхування нерухомого майна ( нерухомості), що є предметом іпотеки від ризиків випадкового знищення, випадкового пошкодження або псування №14.3202.100.8501-22 від 16.10.2014 року та договір №14.3000.100.0206-741 добровільного страхування від нещасних випадків від 16.10.2014 року з ПАТ «Дека Іншуренс» в особі агента ПУАТ «ФІДОБАНК» строком дії до 17.10.2015 року - на користь ПУАТ «ФІДОБАНК» ( а.с. 73-87, 90-124). Факт здійснення сплати страхових платежів підтверджується квитанціями: №48875/1626207, №48875/1626143 від 29.05.2009 р. ( а.с.88-89), №48, №49 від 03.08.2011 р. (а.с.127-128), № 55, №56 від 07.08.2012 р. ( а.с.131-132), № 68, №69 від. 05.08.2013 р. ( а.с.129-130), №ПН343, №ПН349 від 23.10.2014 р. ( а.с.125-126). Так, за весь період виконання Кредитного договору від 29.02.2008 року до кінця 2019 року Відповідач отримувала 2 рази повідомлення-попередження про порушення зобов`язання кредитного договору та договору іпотеки: - від 19.05.2009 року № 34.1.0-09-1187 - щодо укладення договорів страхування, що згідно інформації зазначеної вище, було виконано 28.05.2009 року ( а.с. 133); від 20.01.202 року №3.4.1.0.10/43 - щодо подання довідки про офіційні доходи за останні 6 місяців та щодо перевірки стану об`єкта застави ( а.с. 134), на виконання чого Відповідачем було отримано та надано довідку № 17102/1 Міністерства інфраструктури України від 28.03.2012 року. Крім того, 11.03.2015 року ПУАТ «ФІДОБАНК» як Кредитором, було складено Акт моніторингу, згідно якого стан майна вказано - задовільний, порушень щодо зберігання та експлуатації заставного майна не виявлено ( а.с.135). Внаслідок здійснення Відповідачем платежу зі сплати заборгованості 18.12.2019 року на рахунок банку, ПАТ «ФІДОБАНК» Позивачу було направлено лист від 10.06.2020 року №02-944, яким повідомлено наступне: про зміну кредитора на нового - ТОВ «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС», здійснена оплата заборгованості 18.12.2018 року на рахунок банку у відповідності до ч.2 ст. 516 ЦК України є належним виконанням зобов`язання зі сплати заборгованості та зараховується в рахунок виконання зобов`язання Відповідачем ( а.с. 65). Відповідно до наданої представником відповідача довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №200770194 від 18.02.2020 року встановлено, що 15.01.2020 року право власності на квартиру перейшло від [PERSON] та зареєстроване за ТОВ « Юридична Компанія «АБМ», на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.01.2020, при цьому від імені продавця діяло ТОВ «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС» (а.с. 70-72). Відповідно до п. 9 Кредитного договору, відповідальність сторін наступає за порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом та комісій, передбачених положеннями цього Договору, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення ( п. 9.1.); за кожне порушення умов пункту 5.7 цього Договору Позичальник додатково до компенсації витрат Кредитора на страхування сплачує останньому штраф у розмірі несплаченого страхового платежу ( п.9.2). Так, право вимагати сплатити штраф на підставі пункту 9.2 Кредитного договору від 29.02.2008 р. може виникнути на підставі наявності двох умов, а саме: порушення зобов`язання Позичальника із страхування від ризику смерті від нещасного випадку та страхування предмету іпотеки; самостійне укладення договорів страхування Кредитором та оплати ним страхових платежів. Штраф, відповідно до п.9.2 Кредитного договору сплачується додатково до компенсації втрат Кредитора на страхування. З огляду на те, що Позивачем не наведено доказів самостійної сплати страхових платежів Кредитором та укладення ним договорів страхування, вважаю що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача штрафу за порушення кредитного договору. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами в розумінні ЦПК України обставин, на які він посилається, підстав для задоволення позовних вимог про стягнення штрафу, суд не вбачає. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed