Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

У вересні 2018 року позивач звернулася до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини та утримання неповнолітньої дитини. Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 28.11.2018 року позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дружини по досягненню дитиною трьох років задоволені. Суд з власної ініціативи вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення по вищевказаній справі, оскільки судом, при винесенні рішення не вирішено питання про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно з ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Пунктом 1 ч. 1 ст.270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Так, рішення суду повинно бути повним, тобто повинно вирішувати усі позовні вимоги та усі питання, повязані із розглядом спору. Способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення. Ухвалюючи рішення, суд повинен враховувати первісні вимоги, а також усі уточнення (доповнення або зміни) до них, які заявлялися в судовому засіданні. З матеріалів справи вбачається, що батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] є відповідач по справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.04.2018 року. Також судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю, позивачем по справі [PERSON] Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки позов подано на стягнення аліментів у частці від доходу (заробітку) відповідача, з прив'язкою до визначеного законодавством мінімального розміру аліментів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, з визначенням мінімального розмір аліментів передбаченого законодавством за період регульованих правовідносин. З урахуванням всіх обставин справи та вимог ст. ст. 180, 183 СК України, враховуючи те, що дитина проживає з матір'ю, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на її утримання у частці від доходу (заробітку) відповідача у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved