Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 5735,06 грн. та моральної шкоди в сумі 2000,00 грн., завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 3-5). В обгрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що біля 12 год. 30 хв. 14 липня 2014 року відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER], по вул. Грецькій в м. Одесі, порушив Правила дорожнього руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi», модель «Galant», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], в наслідок чого цей транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим в свою чергу йому, як власнику цього транспортного засобу, завдано матеріальної шкоди. Також позивач вказує, що в результаті згаданого ДТП йому завдано моральної шкоди, оскільки він зазнав душевних страждань через пошкодження його майна, що призвело до порушення нормального способу його життя, так як він був позбавлений засобу пересування, що негативно вплинуло на його робочий процес та погіршення його відносин з рідними. Позивач веде дану справу в суді через свого представника [PERSON], який просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] не повідомив суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить виписка з офіційного інтернет-сайту Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» від 24.03.2016 р. про вручення відповідачу судової повістки 18.03.2016 р. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 14 липня 2014 року о 12 год. 30 хв. відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER], по вул. Грецькій в м. Одесі, здійснивши виїзд на перехрестя з вул. Катерининською з крайньої правої смуги, по якій згідно вимог д/з 5.16 ПДР «Напрямок руху по смугах» дозволено рух лише праворуч, продовжив рух прямо, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi», модель «Galant», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], в наслідок чого ці транспортні засоби отримали механічні пошкодження, після чого відповідач місце пригоди залишив. Вказані обставини повністю підтверджуються постановою Київського районного суду м. Одеси від 01.10.2014 р. у справі про адміністративне правопорушення № 520/11774/14-п (провадження № 3/520/4004/14), яка набрала законної сили 13.10.2014 р., відповідно до якої винним у скоєні згаданого ДТП був визнаний відповідач [PERSON] (а.с. 8). Автомобіль марки «Mitsubishi», модель «Galant», державний номерний знак [NUMBER], належить на праві приватної власності позивачеві [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВНС 072239, виданого РЕВ 1-го МРВ ДАІ ГУ МВС України в Одеській області 20.09.2007 р. (а.с. 9). У відповідності до частини 4 статті 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до статей 1166, 1187\~ЦК\~України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. В обґрунтування своїх позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди позивач посилається на звіт автотоварознавчого дослідження № 234/2013, складений оцінювачем ФОП «[PERSON]В.», згідно з яким вартість матеріальної шкоди, завданої володільцеві автомобіля марки «Mitsubishi», модель «Galant», 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], в результаті ДТП, станом на 19 липня 2013 року становить 5035,06 грн., та на квитанцію до прибуткового касового ордера № 103 від 30.07.2013 року, відповідно до якої за проведення вказаного автотоварознавчого дослідження сплачено грошові кошти в сумі 700,00 грн. (а.с. 12-30, 33). При цьому, з тексту цього звіту автотоварознавчого дослідження № 234/2013 вбачається, що цей звіт складено на підставі договору № 243/2013 р. від 19.07.2013 р. між ФОП «[PERSON]В.» і [PERSON], дата оцінки 19.07.2013 р., дата завершення проведення оцінки 02.10.2013 р. Крім того, в тексті цього звіту вказано, що при огляді транспортного засобу встановлено, що воно має пошкодження, зафіксовані в протоколі огляду транспортного засобу від 19.07.2013 р., копія якого також надана позивачем суду (а.с.28-30). Таким чином, суд не приймає до уваги згаданий звіт автотоварознавчого дослідження № 234/2013 в якості належного доказу, оскільки цим звітом визначено розмір матеріальної шкоди, який дорівнює розміру відновлювального ремонту автомобіля позивача станом на 19 липня 2013 року, а ДТП з вини відповідача, під час якого було пошкоджено транспортний засіб позивача, мало місце вже 14 липня 2014 року, тобто майже через рік після складення цього звіту. Відтак, позовні вимоги позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди не підлягають задоволенню в звязку з їх недоведеністю. Разом з тим, суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що в результаті вищевказаного ДТП йому завдана моральна шкода, яка полягає у його переживаннях, повязаних з пошкодженням належного йому транспортного засобу та неможливістю використання цього транспортного засобу за його призначенням, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Враховуючи тяжкість і тривалість моральних страждань, які зазнав позивач, ступінь вини відповідача у спричиненні позивачу моральної шкоди, на думку суду, відшкодування моральної шкоди позивачу у розмірі 2000,00 грн. буде цілком відповідати засадам розумності, виваженості й справедливості та вимогам ч.3 ст.23 ЦК України. Частково задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати у розмірі 243,60 грн., повязані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: partial