Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

У вересні 2015 року до Оріхівського районного суду Запорізької області Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська мікрофінансова мережа» звернулось з позовом, в якому просило суд стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № ЗП04-00089 від 04.06.2014 року в розмірі 15\~484,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до умов зазначеного Кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1500,00 грн., а відповідач зобовязався повернути кредит в обумовлені договором строки до 18 червня 2014 року та нараховані проценти за користування. Отримавши суму кредиту, відповідач належним чином свої зобовязання не виконує, у звязку з чим станом на 07.08.2015 року виникла заборгованість на зазначену в позові суму. В судовому засідання представник позивача на позовних вимогах наполягає, просить суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні визнала позов повністю, просила надати їй розстрочення з погашення боргу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав, Судом встановлені такі обставини та відповідні правовідносини. 04 червня 2014 року між сторонами був укладений Договір про надання фінансового кредиту №ЗП04-00089, згідно якого відповідач отримав 1500,00 (одно тисяча пятсот) грн. строком на 14 днів та зобовязувався повернути їх 18 червня 2014 року із сплатою процентів за користування кредитом за ставкою два проценти на кожен день користування. Після цього строк повернення кредиту тричі переносився на більш пізню дату на підставі додаткових угод, укладених між сторонами з ініціативи відповідача. Відповідач свої зобовязання за Кредитним договором належним чином не виконав, Кредит в порядку і термін передбачений Кредитним договором не повернув, проценти за користування Кредитом не сплатив, у звязку з чим станом на 07.08.2014 р. позивач нарахував відповідачу заборгованість в розмірі 15 484,00 грн. (п'ятнадцять тисяч чотириста вісімдесят чотири грн.), яка складається з єдиного платежу за кредитом у розмірі 1920,00 (одна тисяча девятсот двадцять) грн., процентів за користування кредитними коштами (за час прострочення) в розмірі 11160,00 (одинадцять тисяч сто шістдесят) грн., штраф у розмірі 100,00 (сто) грн., а також пеню в розмірі 2304,00 (дві тисячі триста чотири) грн. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, факт невиконання відповідачем кредитних зобовязань за Договором підтверджується матеріалами справи, позов є законним і обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. З огляду на це, всі судові витрати по справі, судовий збір в розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні шістдесят копійок) та витрати на правову допомогу в розмірі 700, 00 (сімсот) гривень підлягають стягненню з відповідача. Разом з тим, беручи до уваги пояснення відповідача щодо причин звернення за кредитом та причин його неповернення, надані ним документи щодо розміру доходів та зобовязань, а також те, що представник позивача проти цього не заперечував, суд вважає за можливе надати відповідачу розстрочення з виконання даного рішення з визначенням щомісячного платежу, який відповідач має змогу вносити. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 6, 626-629, 610, 611, 612, 617, 625, 634, 638-642, 1048, 1049, 1050, 1054 - 1056-1 ЦК України,

Outcome: approved