Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

У вересні 2013р. [PERSON] звернулася до [PERSON] з позовом про встановлення порядку користування житловим будинком, посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві, просила суд встановити порядок користування житловим будинком з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS], наступним чином: виділити їй, [PERSON] в користування жилу кімнату площею 7.1 кв.м.; виділити [PERSON] в користування жилі кімнати площею 19.0 кв.м., 9.1 кв.м.; тамбур (0.7 кв.м), ванну (3.2 кв.м.), кухню (14.5 кв.м.) та господарські будівлі залишити у загальному користуванні. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов свого довірителя підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, письмово про причини неявки суд не повідомляла, заперечень на адресу суду не направляла. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної часткової власності відповідно 77/100 та 23/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до технічного паспорту на зазначений будинок від 13.02.2009р., будинок складається з двох квартир: квартири [NUMBER], яка в свою чергу складається з тамбуру « 1-1» площею 0.7 кв.м., кімнати « 1-2» пл. 7.1 кв.м., ванни « 1-3» пл. 3.2 кв.м., кухні « 1-4» пл. 14.5 кв.м., кімнати « 1-6» пл. 19.0 кв.м. загальною площею 44.5 кв.м., з яких житлова площа складає 26.1 кв.м. та квартири [NUMBER], яка, в свою чергу, складається з кухні « 2-1» пл. 8.4 кв.м., передньої « 2-2» площею 10.7 кв.м, кімнати « 2-3» площею 9.1 кв.м. загальною площею 28.2 кв.м, з яких житлова площа складає 9.1 кв.м. Всього по дому: загальна площа 72.7 кв.м, житлова площа 35.2 кв.м. У відповідності до висновку судової будівельно-техічної експертизи № 109-13 від 2 жовтня 2013р., складеного експертом [PERSON], провести розподіл (виділити частки в натурі) житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] з урахуванням часток співвласників: [PERSON] 77/100 частин, [PERSON] 23/100 частини не представляється можливим. У відповідності до висновку судової будівельно-техічної експертизи № 16-14 від 18 лютого 2014р., складеного експертом [PERSON], виходячи зі складу та площі приміщень житлового будинку та можливості окремого користування житловими кімнатами пропонується: тамбур « 1-1» площею 0.7 кв.м., ванну « 1-3» пл. 3.2 кв.м. та кухню « 1-4» пл. 14.5 кв.м. залишити в спільному користуванні. Виділити в користування першому співвласнику житлового будинку на 77/100 частин кімнату « 1-6» площею 19.0 кв.м., кухню « 2-1» площею 8.4 кв.м., передню площею 10.7 кв.м., кімнату « 2-3» площею 9.1. кв.м. та 9.2 кв. м. в приміщеннях спільного користування. Всього першому співвласнику в користування виділяється приміщень площею 56.4 кв.м. (19.0 + 8.4 + 10.7+ 9.1 + 9.2), що на 0.4 кв.м. (56.4-56) більше, ніж йому належить на його ідеальну частку 77/100 частин житлового будинку. Виділити в користування другому співвласнику в житловому будинку на 23/100 частини кімнату « 1-2» площею 7.1. кв.м. та 9.2 кв.м. в приміщеннях спільного користування. Всього другому співвласнику в користування виділяється приміщень площею 16.3 кв.м. (7.1 + 9.2), що на 0.4 кв.м (16.7-16.3), ніж йому належить на його ідеальну частку 23/100 житлового будинку. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1. ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У відповідності до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені у загальному користуванні учасників спільної часткової власності. У відповідності до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року якщо сторонам у квартирі (по аналогії будинку), яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю неможливо виділити ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, то між співвласниками може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням зазначених вимог ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню збір у сумі 114.70 грн. та витрати пов'язані з проведенням судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 800 грн., що підтверджуються квитанцією № 15 від 06.03.2014р.

Outcome: approved