Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

У вересні 2017 року ПАТ «[PERSON] Аваль» звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 20.06.2007 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір в сумі 77\~211,05 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,75%, строком до 20.06.2027 року. Банк зобовязання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У звязку з чим [PERSON] має заборгованість 212\~422, 36грн., яка складається з боргу за кредитом 150535,60 грн., заборгованість по відсотках 61886,76 грн., за прострочення заборгованості за кредитом 912,44 грн. Просили суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 212\~422, 36грн., та судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав. Просив задоволити позов в повному обсязі і розглядати справу за його відсутності. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справу не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що 20.06.2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір №014/9408/74/56980. У п.1.1, 1.2, 6.1 договору визначено, що кредитор надає кредит в сумі 77\~211,05 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,75%, строком до 20.06.2027 року, а позичальник зобовязується повернути наданий кредит і сплатити відсотки та платежі за кредитом, а також комісії на умовах та в строки, встановлені даним договором і виконати свої обовязки за договором у повному обсязі. За ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. За умовами кредитного договору, п.2.2, 1.1, 5, 7 [PERSON] мав вчасно сплачувати відсотки, нараховані за користування кредитом і частку кредиту у визначений договором порядку та строки. У п.16.3 кредитного договору передбачено, що за кожен календарний день прострочення виконання будь-яких грошових зобовязань за цим договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення. У п.9.1 кредитного договору вказано, що банк має право вимагати дострокового повернення кредиту у разі невиконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором. З наданих суду документів, встановлено, що [PERSON] порушив строки погашення заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом, а саме станом на 08.09.2017 року виникла заборгованість з погашення кредиту в розмірі 212\~422, 36грн., яка складається з боргу за кредитом 150535,60 грн., заборгованість по відсотках 61886,76 грн., за прострочення заборгованості за кредитом 912,44 грн. За ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається та, які підтверджували їх вимоги та заперечення. Позивачем надано суду достатньо доказів на підтвердження прострочення відповідачем строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідач [PERSON] не надав суду жодних доказів та клопотань про їх витребування. Тому позовні вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] підлягають задоволенню. Перевіривши подані суду розрахунки по кредиту, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути заборгованість 212\~422, 36грн., яка складається з боргу за кредитом 150535,60 грн., заборгованість по відсотках 61886,76 грн., за прострочення заборгованості за кредитом 912,44 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжні документи за №617661 від 01 вересня 2017 року. При поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 3\~186,34 грн. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] понесених судових витрат підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved