Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Увалою Апеляційного суду м. Києва від 30.07.2018 року, підсудність цивільної справи за позовом ПАТ АК «Укргазбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості визначено Голосіївському районному суду м. Києва. Позивач ПАТ АК «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 19.06.2008 року року між ПАТ АК «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2203-82-01, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 109600 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 19,90 % річних, строком до 18.06.2015 року. З метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ПАТ АК «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 1 від 19.06.2008 року, за умовами якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору № 2203-82-01 від 19.06.2008 р., укладеного між кредитором та позичальником. При цьому, згідно п. 1.2 Договору поруки поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за виконання зобов'язань по кредитному договорі та відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором у тому ж обсязі, що і позичальник. Позичальник взяті на себе зобов'язання не виконав належним чином, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 13.06.2018 року становить 11253,20 грн. і складається з: 9192,50 грн. - заборгованість за кредитом; 2060,70 грн. - нараховані та несплачені проценти за користуванн редитом за період з 01.03.2014 року по 30.04.2015 рік, а тому позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з»явився. Суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі про розгляд справи повідомлялись належним чином. Відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову до суду з підтвердженням направлення позивачу, копії відзиву та доданих до нього документів, суду не надали. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 19.06.2008 року між ПАТ АК «Укргазбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2203-82-01, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 109600,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 19,00 % річних, строком до 18.06.2015 року. У відповідності до п. 3.3.1. Кредитного договору позичальник зобов'язаний повернути кредит, сплатити проценти за його використання та всіх комісійних платежів у передбачені цим договором строки. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положення ст. 553 ЦК України передбачають, що виконання зобов'язання може забезпечуватися порукою частково або у повному обсязі. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника. З метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов'язань за кредитним договором № 2203-82-01, 19.06.2008 року між ПАТ АК «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 1, за умовами якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору № 2203-82-01 від 19.06.2008 року укладеного між кредитором та позичальником. При цьому, згідно п. 1.2., 1.3. Договору поруки поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за виконання зобов'язань по кредитному договорі та відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором у тому ж обсязі, що і позичальник. Положеннями ст. 553 ЦК України, встановлено, що у разі невиконання боржником своїх зобов'язань за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Так, у відповідності до п. 1.1. Договору поруки, поручитель відповідно зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору, згідно якого позичальник зобов'язаний в порядку та на умовах викладених в Кредитному договорі не пізніше 29.09.2016 року сплатити всі зобов'язання за Кредитним договором. Пунктом 2.1. Договору поруки передбачено, що у випадку невиконання позичальником зобов'язання по кредитному договору кредитор звертається з письмовою вимогою про виконання зобов'язання по Кредитному договору до позичальника та поручителя. Положеннями п. 2.2., 2.3. Договору поруки зазначено, що поручитель зобов'язаний не пізніше 2-х банківських днів з дати отримання письмової вимоги кредитора, перерахувати суму заборгованості позичальника за кредитним договором на рахунок(ки), номер(а), якого(их) зазначається (ються) в письмовій вимозі кредитора. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Судом встановлено, що у відповідності до розрахунку позивача заборгованість позичальника перед банком станом на 13.06.2018 року становить 11253,20 грн. і складається з: 9192,50 грн. - заборгованість за кредитом; 2060,70 грн. - нараховані та несплачені проценти за користуванн редитом за період з 01.03.2014 року по 30.04.2015 рік. Положеннями ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачами, в свою чергу, жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими, в зв»язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно із ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору та витрати пов'язані з розглядом справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved