Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом до відповідачки, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого, відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS], та право постійного користування землею площею 0,0883 га за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - ведення комерційної діяльності та службові приміщення за адресою: [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіт не складав, а тому позивач вважає, що право на спадкування за законом одержали вона та відповідач [PERSON], як спадкоємці першої черги. [PERSON] звернулась до Фастівської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, а її сестра [PERSON] відмовилась від спадщини на користь позивачки. 10 липня 2015 року державний нотаріус Фастівської міської нотаріальної контори Бойко О.О. письмово відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок [ADDRESS] та службові приміщення за адресою: [ADDRESS]. В листі нотаріуса № 1001 /02-17 зазначено, що правовстановлюючі документи на нерухоме майно не відповідають відомостям, що містяться в Реєстрі прав власності на нерухоме майно та не дають можливості належним чином встановити склад спадкового майна. Так, за адресою: [ADDRESS] зареєстровано майновий комплекс, що належить ЗАТ «В.Е.С.Київобленерго», а за адресою: [ADDRESS] зареєстровано два житлові будинки, що належать [PERSON]. 21 грудня 2015 року державний нотаріус Фастівської міської нотаріальної контори Бойко О.О. також письмово відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS]. В листі нотаріуса № 1697/02-17 вказано про необхідність надання оригіналу правовстановлюючого документу на землю. Зазначену відмову нотаріуса позивач вважає обґрунтованою, оскільки дійсно правовстановлюючі документи на будівлі не відповідають даним, що містяться в Реєстрі, а оригінал Державного акту на землю втрачений ще за життя спадкодавця, що відповідно до п.п. 4.12.-4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.12, та ст. 49 Закону України „Про нотаріат» є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Проте, позивач зазначає, що спадкодавцеві, [PERSON] на праві постійного користування належала земельна ділянка площею 0,0883 га з цільовим призначенням - ведення комерційної діяльності за адресою: Київська область, [ADDRESS] на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER]. Оригінал державного акту на право постійного користування землею втрачено і дублікат правовстановлюючого документу за життя спадкодавець не оформив, що в даний час позбавляє можливості нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на зазначене спадкове майно. [PERSON] вважає, що право постійного користування земельною ділянкою, яке належало спадкодавцеві на законній підставі, не припиняється з його смертю, таке право входить до складу спадщини. Крім того, спадкодавцеві [PERSON] на праві власності належав житловий будинок [ADDRESS]. Так, 23 грудня 2006 року спадкодавець набув у власність будинок [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу. 26.01.2007 року виконавчим комітетом Фастівської міської ради винесене рішення № 25/5 «Про надання дозволу [PERSON] на будівництво індивідуального двоповерхового житлового будинку замість старого будинку». Виконуючи рішення виконавчого комітету старий будинок був знесений та на земельній ділянці побудований новий будинок. 28.07.2008 року спадкодавцеві [PERSON] видане Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме будинок [ADDRESS], відповідно до рішення виконкому Фастівської міської ради № 168/39 від 18.07.2008 року. 28.07.2008 року право власності зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Разом з цим в Реєстрі міститься інформація про наявність старого будинку, який вже знесений. Також спадкодавцеві [PERSON] на праві власності належить службове приміщення за адресою: [ADDRESS]. 25 грудня 1995 року укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого спадкодавець [PERSON] набув у власність службове приміщення площею 383,4 кв.м., котельня площею 38,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. 23.07.2010 року рішенням виконавчого комітету № 169/5 від 23.07.2010 року Надано дозвіл [PERSON] на оформлення проектно-кошторисної документації на прибудову торгівельного залу до приміщення кафе «[INFO]». 21.10.2010 року виконавчим комітетом Фастівської міської ради винесено рішення № 249/5 «Про надання дозволу [PERSON] на виготовлення проектно-кошторисної документації на будівництво двох зблокованих гаражів на належній йому земельній ділянці по [ADDRESS]». Після виготовлення проектно-кошторисної документації спадкодавець [PERSON] здійснив прибудову торгівельної зали до приміщення кафе «[INFO]» та побудував два зблоковані гаражі. Всі добудови були прийняті в експлуатацію, але спадкодавець не встиг за життя оформити на себе право власності на добудови. Позивач не має можливості будь-яким іншим способом визнати за нею право власності на спадкове майно, окрім як визнання цього права в судовому порядку. Позивач, в судове засідання не з'явилася надіслала заяву в які позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач, в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву в якій позовні вимоги визнала, просила розглядати справу у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого, відкрилася спадщина, на житловий будинок [ADDRESS], та право постійного користування землею площею 0,0883 га за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - ведення комерційної діяльності (належала померлому на підставі державного акту серії [NUMBER] від 12.11.2001 року) та службові приміщення за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11, 14-19). [PERSON] звернулась до Фастівської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, а її сестра [PERSON] відмовилась від спадщини на користь позивачки. 10 липня 2015 року державний нотаріус Фастівської міської нотаріальної контори Бойко О.О. письмово відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок [ADDRESS] та службові приміщення за адресою: [ADDRESS]. В листі нотаріуса № 1001 /02-17 зазначено, що правовстановлюючі документи на нерухоме майно не відповідають відомостям, що містяться в Реєстрі прав власності на нерухоме майно та не дають можливості належним чином встановити склад спадкового майна. Так, за адресою: [ADDRESS] зареєстровано майновий комплекс, що належить ЗАТ «В.Е.С.Київобленерго», а за адресою: [ADDRESS] зареєстровано два житлові будинки, що належать [PERSON] (а.с. 13). 21 грудня 2015 року державний нотаріус Фастівської міської нотаріальної контори Бойко О.О. письмово відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS]. В листі нотаріуса № 1697/02-17 вказано про необхідність надання оригіналу правовстановлюючого документу на землю (а.с. 12). [PERSON] на праві постійного користування належала земельна ділянка площею 0,0883 га з цільовим призначенням - ведення комерційної діяльності за адресою: Київська область, [ADDRESS] на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER] (а.с. 15). Крім того, [PERSON] на праві власності належав житловий будинок [ADDRESS]. Так, 23 грудня 2006 року спадкодавець набув у власність будинок [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу (№1-2905 від 23.12.2006 року) (а.с. 16). 26.01.2007 року виконавчим комітетом Фастівської міської ради винесене рішення № 25/5 «Про надання дозволу [PERSON] на будівництво індивідуального двоповерхового житлового будинку замість старого будинку». 28.07.2008 року спадкодавцеві [PERSON] видане Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме будинок [ADDRESS], відповідно до рішення виконкому Фастівської міської ради № 168/39 від 18.07.2008 року. 28.07.2008 року право власності зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно (а.с. 18-19). Також спадкодавцеві [PERSON] на праві власності належить службове приміщення за адресою: [ADDRESS] (а.с. 22). 25 грудня 1995 року укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого спадкодавець [PERSON] набув у власність службове приміщення площею 383,4 кв.м., котельня площею 38,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (01.12.2015 року рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради адресу змінено на № 27-6) (а.с. 25). 23.07.2010 року рішенням виконавчого комітету № 169/5 від 23.07.2010 року Надано дозвіл [PERSON] на оформлення проектно-кошторисної документації на прибудову торгівельного залу до приміщення кафе «[INFO]» (а.с. 23). 21.10.2010 року виконавчим комітетом Фастівської міської ради винесено рішення № 249/5 «Про надання дозволу [PERSON] на виготовлення проектно-кошторисної документації на будівництво двох зблокованих гаражів на належній йому земельній ділянці по [ADDRESS]» (а.с. 24). Після виготовлення проектно-кошторисної документації спадкодавець [PERSON] здійснив прибудову торгівельної зали до приміщення кафе «[INFO]» та побудував два зблоковані гаражі. Всі добудови були прийняті в експлуатацію, але спадкодавець не встиг за життя оформити на себе право власності на добудови. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.08 «Про судову практику у справах про спадкування», визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч.1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до cт. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належиш спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до п.3.1 Листа ВССУ № 24-753/0 4-13 від 16.05.13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Згідно з п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Правило статті 1225 ЦК про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. Враховуючи викладене, з метою реалізації та забезпечення права на спадщину, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved