Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 20 вересня 2003 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №369. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом із відповідачкою. Позивач зазначає, що з 2006 року однією сім'ю з відповідачкою вони не проживають, у зв'язку з тим, що їхнє спільне життя не склалося, внаслідок постійних сварок, різних поглядів на життя та неможливістю подальшого сумісного проживання. Вважає, що примирення між ними не можливе, тому позивач просив шлюб між ним та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивач у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів в заочному порядку. Відповідачка у судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у зв'язку з чим суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 20 вересня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у Іллічівському у відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №369 (а.с.6). Згідно повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 15 березня 2016 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [INFO] року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 381 (а.с.7). Задовольнивши клопотання відповідачки, ухвалою суду від 12 квітня 2016 року, сторонам було надано строк на примирення 1 місяць. Після спливу зазначеного терміну сторони не примирились, спільного господарства не ведуть, однією сім'єю не проживають. Вирішуючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ч.1 ст. 112 СК України при розгляді справи суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. Між тим, наданий сторонам строк на примирення позитивних наслідків не дав та вивчивши всі обставини справи, відношення позивача до збереження шлюбу, суд дійшов до висновку, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім'єю, втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved