Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

У вересні 2016 року позивачка - [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити відповідача - [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтувала тим, що після розірвання шлюбу зі [PERSON] донька проживає та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач не цікавився життям доньки, її здоров'ям, вихованням, не надаючи ніякої матеріальної допомоги, незважаючи на наявність рішення Вугледарського міського суду, від 14 квітня 2004 року, про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, не виявляє бажання спілкуватися з донькою та приймати участь у її вихованні, не цікавиться, не піклується про її фізичний та моральний розвиток. Позивачка в судове засідання повторно не з'явилась, просить розглянути справу без її участі, посилаючись на віддаленість проживання та необхідність перетинати зону АТО. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, надавши до суду нотаріально завірену заяву про визнання позову в повному обсязі та розгляд справи без його участі. Представник третьої особи- органу опіки та піклування виконкому Вугледарської міської ради в судове засідання не з'явився, проте надіслав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, з урахуванням наданого висновку. Представник орган опіки та піклування Олександрівської районної державної адміністрації заперечень проти позову не надіслав, надавши аргументований висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. ( а.с. 55-56) Вивчивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 29 квітня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON]. (а.с. 5) Відповідач перебував у шлюбі з позивачкою [PERSON] до 16 травня 2005 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, серія [NUMBER], виданого 16 травня 2005 року відділом реєстрації актів громадянського стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області. ( а.с. 4) Після розірвання шлюбу [PERSON] не займався вихованням та утриманням своєї дитини - [PERSON], і не бажає в подальшому цим займатись, про що свідчить його заява про згоду на позбавлення його батьківських прав. (а.с. 11) Згідно висновку органу опіки та піклування Вугледарської міської ради від 08 липня 2016 року № 2/37-0697, батько дитини проживає окремо від неї, не займається її вихованням та утриманням, а тому позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки - [PERSON] є доцільним. (а.с. 9-10) Відповідно до довідки про склад сім'ї Павлівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області від 06.05.2016 року, № 576, [PERSON] проживає разом з матір'ю, вітчимом та двома сестрами від другого шлюбу. (а.с. 13). За актом обстеження умов проживання дитини в сім'ї від 06 травня 2016 року, для [PERSON] за місцем фактичного проживання, а саме: [ADDRESS], створені всі умови для виховання та розвитку дитини. (а.с. 16). У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний , духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Також стаття 12 Закону України «Про охорону дитини» покладає на кожного з батьків однакову відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно до ст.164 СК України, батько може бути позбавлений батьківських прав судом, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року, з подальшими змінами у 2008 р., позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року,зі змінами у 2008 р., наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків, як підстава для позбавлення батьківських права має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Статтею 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальності своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Суд вважає, що відповідач не був позбавлений можливості з 2005 року брати участь у вихованні своєї доньки, але він протягом тривалого часу не вчинив жодних дій для відновлення відносин з дитиною, її матеріального та морального забезпечення, а тому суд розцінює його поведінку як свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків. За даними висновку органу опіки та піклування Вугледарської міської ради наявна заборгованість батька дитини по аліментам, станом на 5 травня 2016 року, складає в сумі 14350,82 грн.. ( а.с 9). Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У зв'язку з тим, що суд відстрочував сплату судового збору за подання даного позову до ухвалення судового рішення у справі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України, судовий збір в дохід держави в розмірі 551 грн .20 коп.

Outcome: approved