Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно ? частку квартири [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона, її мати [PERSON], чоловік [PERSON] та донька [PERSON] є власниками по ? частки квартири [ADDRESS]. 10 червня 2015 року померла [PERSON], і після її смерті відкрилася спадщина на ? частку вказаної квартири. Вона звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено з тих підстав, що пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Вона, як донька померлої, є єдиною спадкоємицею за законом майна [PERSON], і на підставі ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із [PERSON] на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Зеленогайської сільської ради. Інші спадкоємціі першої черги, крім неї, відсутні. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали, надали заяви, в яких просили визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1, ч.4 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено у адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить по ? частці квартири [ADDRESS] (а.с.6). [PERSON] є матірю [PERSON] (а.с.4,5), [PERSON] є чоловіком [PERSON], а [PERSON] донькою (а.с.23). Отже, позивач [PERSON] є спадкоємицею за законом першої чарги. 10 червня 2015 року [PERSON] померла, про що видано свідоцтво про смерть серія І-КИ № 629311 (а.с.8). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 04 жовтня 2016 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.19). Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позов визнаний відповідачами (заяви від 10.10.2016 року, а.с.24, 25), це визнання не суперечить закону і, судом не встановлено порушення прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позовних вимог\~відповідно до ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved