Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

У березні 2020 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП ім.Щорса, що знаходиться на території Великодорізької сільської ради Ніжинського району, з посиланням на те, що з 01 квітня 1985 року перебувала у трудових відносинах із колгоспом ім.Щорса на посаді доярки, 25 серпня 1990 року звільнена за її заявою у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, потім працювала в бані, з членів колгоспу її не виключали, з 1994 року продовжувала працювати у колгоспі, який був реформований у КСП ім.Щорса, в подальшому-в СВК ім.Щорса, а потім ретрансформований в СТОВ ім.Щорса, яке було ліквідоване 22 травня 2007 року. Державний акт на право колективної власності на землю був виданий КСП ім.Щорса по Великодорізькій сільській раді і зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю 11 вересня 1995 року за №10. Позивач безпідставно не включена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай). Просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 10 червня 2020 року під час підготовчого провадження залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Великодорізьку сільську раду Ніжинського району Чернігівської області. Ухвалою суду від 28 липня 2020 року за результатами підготовчого засідання справу призначено до судового розгляду. Згідно заяви від 10 червня 2020 року позивач [PERSON] позов підтримує, просить розглянути справу за відсутності. Представник відповідача Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відповідач про судовий розгляд сповіщений, про що свідчить розписка від 13 серпня 2020 року, клопотання про відкладення розгляду справи відсутні. Відповідно до заяви від 03 липня 2020 року в.о. старости Великодорізького старостинського округу №2 Подолянко К. зазначає, що позивач [PERSON] станом на час складення списків на земельні частки (паї) в колгоспі ім.Щорса не працювала, була соціальним працівником, потім знову працювала у колгоспі, земельна ділянка для надання позивачу відсутня. Інші заяви, клопотання учасників судового розгляду станом на час розгляду справи відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Позивачем по справі є [PERSON] , [INFO] . Положеннями п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року N 720/95 встановлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно з вимогами ст.ст.22, 23 ЗК України та зазначеного Указу особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в числі членів колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акту на право колективної власності на землю; 3) одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акту. У п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ роз`яснино», що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] в період 1985-1997 років перебувала у трудових відносинах із колгоспом ім.Щорса, який реформований в КСП ім.Щорса, а в подальшому реформований в сільськогосподарський виробничий кооператив ім.Щорса, а СВК ім.Щорса ретрансформований у сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю ім.Щорса, яке ліквідоване 22 травня 2007 року, що підтверджується копіями сторінок трудової книжки позивача та копією довідки Великодорізької сільської ради від 28 жовтня 2019 року. Відповідно до повідомлення Міськрайонного управління у Ніжинському районі та м.Ніжині ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 16 серпня 2017 року, 06 березня 2020 року Державний акт на право колективної власності на землю виданий КСП ім.Щорса 11 вересня 1995 року, позивач [PERSON] не включена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) згідно додатку до вищезазначеного Акту; розмір земельної частки (паю) по КСП ім.Щорса Великодорізької сільської ради становить 2,3 умовних кадастрових гектарів. За таких обставин позивач [PERSON] має право на земельну частку (пай), оскільки на час отримання Державного акту на право колективної власності на землю 11 вересня 1995 року вона перебувала у трудових відносинах із колгоспом ім.Щорса, але до списків на отримання земельної частки (паю) внесена не була, що у встановленому порядку не спростовано, зокрема, суду відповідачем та третьою особою не подані належні та допустимі докази стосовно спростування наявності трудових відносин позивача із колгоспом в період 1985-1997 років. Також судом враховується, що трудова книжка свідчить не про членство в колгоспі, а про наявність трудових відносин з ним. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень. Під час розгляду справи судом надана можливість відповідачу та третій особі представити свою позицію по справі за умов, які не ставлять їх в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved