Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

У березні 2017 р. [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 03.04.2015 р. між ним та [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів, про що було складену відповідну розписку. У відповідності до умов договору [PERSON] надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 45000 грн. та 750 євро, що еквівалентно 21000 грн., а [PERSON] в свою зобов'язалася повернути суму позики до 30.04.2015 р. Як вказує позивач, у визначений борговим документом строк своє зобов'язання за договором відповідач не виконав та гроші в обумовлений договором строк не повернула. Тому посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики від 03.04.2015 р. у розмірі 66000 грн. та судові витрати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Згідно до ст. 1047 ЦК України «договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний іншою стороною. Як з'ясовано судом, 03.04.2015 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів, про що було складену відповідну розписку.(а.с. 6). Відповідно до умов договору [PERSON] надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 45000 грн. та 750 євро, що еквівалентно 21000, 00 грн., а [PERSON] в свою зобов'язалася повернути суму позики до 30.04.2015 року. У визначений борговим документом строк своє зобов'язання за договором відповідачка не виконала та гроші в обумовлений договором строк не повернула. Станом на момент розгляду справи позивачу борг відповідачем повернуто не було. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У відповідності ст. 625 ч. 1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення боргу за договором позики від 03.04.2015 р. у розмірі 66000 грн. підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача [PERSON] витрати по оплаті судового збору у розмірі 660 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved