Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

У березні 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований в смт.Нові Біляри Комінтернівського району Одеської області по вул.Шахтна, 15, що залишився після смерті його матері [PERSON], померлої 20.08.2010 року, зазначивши в обґрунтування позову, що він народився і виріс в будинку за вище вказаною адресою, який належав його нині померлої матері на праві власності, що підтверджується записом у погосподарської книги Новобілярської селищної ради. При житті мати заповіту не зробила. Він є єдиним її спадкоємцем за законом першої черги, оскільки у батьків інших дітей не було, а його батько, чоловік померлої [PERSON], помер у 2004 році. На день смерті матері і по теперішній час він проживає та зареєстрований в спадковому будинку, тобто фактично прийняв спадщину. В січні 2015 року він звернувся до державної нотаріальної контори за свідоцтвом про право на спадщину за законом, однак нотаріусом йому було відмовлено у його видачі на підставі того, що у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на будинок. В звязку з тим, що він в нотаріальному порядку не може оформити свої спадкові права на нерухоме майно, що залишилося йому у спадщину, просить позов задовольнити. В судове засідання представник позивача, адвокат [PERSON], не зявилась, надавши суду письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутність /а.с.34/. Представник відповідача Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, в судове засідання не зявився, але направив на адресу суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи без їх участі /а.с.33/. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинялися внаслідок його смерті. Частиною 2 ст.1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом установлено, що згідно запису у погосподарській книзі Новобілярської селищної ради Комін-тернівського району Одеської області №5, сторінка 75, особовий рахунок №355, за [PERSON] (нині померлою) значиться на праві власності житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами по вул.Шахтна, 15, в смт.Нові Біляри Комінтернівського району Одеської області, у якому [PERSON] була зареєстрована з 10.10.1988 року та проживала до дня своєї смерті 20.08.2010 року. Разом з нею в будинку проживав та зареєстрований син [PERSON], [INFO] /а.с.13,14,15/. Факт родинних відносин позивача зі спадкодавцем підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого виконкомом Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, де в графі «мати» записано [PERSON] /а.с.9/. З технічного паспорта на житловий будинок №15 по вул.Шахтна смт.Нові Біляри Комінтернівського району Одеської області, виготовленого 22.01.2015 року Комінтернівським РБТІ, власником якого значиться [PERSON] (нині померла), убачається, що будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами збудовано у 1978, 1988 роках /а.с.17-22/. Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №224584, виданого виконкомом Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, [PERSON] померла 20.08.2010 року у віці 43 років /а.с.10/. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином позивач, являючись спадкоємцем за законом першої черги та проживаючи разом зі спадко-давцем на час відкриття спадщини і користуючись спадковим майном по теперішній час, фактично прийняв спадщину та в подальшому звернувся до нотаріуса за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст.ст.1296, 1297, 1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний - 2 - звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Позивач 20.01.2015 року звернувся до Комінтернівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 20.08.2010 року матері [PERSON], на підставі якої державним нотаріусом заведена спадкова справа за №8/2015. Проте, постановою від 13.02.2015 року нотаріусом відмовлено спадкоємцю [PERSON] в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по вул.Шахтна, 15 в смт.Нові Біляри Комінтернівського району Одеської області у звязку з тим, що на спадковий житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи на імя померлої та рекомендовано вирішити зазначене питання в судовому порядку /а.с.5,6,12/. Відповідно до розяснень, викладених у п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, позивач обґрунтовано звернувся до суду з даним позовом, оскільки іншим шляхом оформити свої спадкові права на нерухоме майно не має можливості. Відповідно зі ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтя-жень» від 01.07.2004 року №1952-ІУ, в редакції, чинній на час відкриття спадщини, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Таким чином, до прийняття Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за нормами Цивільного кодексу УРСР 1963 року та нормативно-правовими актами виникнення права власності на житлові будинки та споруди не залежало від державної реєстрації цього права, записи у погоспо-дарських книгах органів місцевого самоврядування визнавалися такими, що підтверджують право приватної власності на житлові будинки. Належність спадкодавцю [PERSON] на праві власності житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: смт.Нові Біляри, вул.Шахтна, 15, Комінтернівського району Одеської області, підтверд-жується записом у погосподарської книги Новобілярської селищної ради. З урахуванням викладеного вище, оцінюючи докази в їх сукупності, суд задовольняє позовні вимоги позивача в повному обсязі. На підставі ст..ст.1216,1216,1218,1223,1261,1268Ю1296,1297,1298 ЦК України, ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і

Outcome: approved