Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про зміну розміру аліментів. Позовні вимоги, які були змінені в процесі розгляду справи, обґрунтовані тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05.11.2014 р. з позивача на користь відповідачки було стягнуто аліменти на утримання спільного сина [PERSON] в розмірі 15000,00 грн., з індексацією, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття до [INFO]., починаючи з дня пред'явлення позову - 01.04.2014 р. У зв'язку із погіршенням матеріального становища та наявності на утриманні позивача іншої малолітньої дитини, позивач просив суд зменшити розмір аліментів, стягуваних на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05.11.2014 р., до ? частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Суду пояснила, що відповідачка несе значні додаткові витрати на утримання, лікування, розвиток та відпочинок дитини та надала відповідні документи до матеріалів справи. У відзиві на позовну заяву, представник відповідача зазначила, що позивач не надав належних доказів на підтвердження зазначених в позові обставин. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05.11.2014 р. з позивача на користь відповідачки було стягнуто аліменти на утримання спільного сина [PERSON] в розмірі 15000,00 грн., з індексацією, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто, до [INFO]., починаючи з дня пред'явлення позову - 01.04.2014 р. Визначаючи розмір аліментів, суд виходив з того, що за інформацією податкового органу, згідно податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за період із 01 липня 2013 року і по 31 грудня 2013 року сума його доходу склала 214 706 грн., із 01 січня 2014 року і по 30 червня 2014 року сума доходу склала 297 600 грн. Крім того, судом також встановлено, що, починаючи із 24 квітня 2014 року, Відповідач обіймає посаду Голови Наглядової ради ПАТ «Банк «Український капітал» і, що розмір його заробітку за вказаною посадою на даний час складає 30 000 грн. в місяць. Крім того, судом також встановлено, що Відповідач є засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрстк». Проте, на неодноразові звернення суду до вказаного господарюючого суб'єкта про надання інформації щодо отримуваних доходів Відповідачем, жодної відповіді суд не отримав. У судовому засіданні представник Відповідача зауважив, що як засновник вказаного товариства, Відповідач, ніяких доходів не отримує і, що на даний час він вирішує питання щодо виходу із засновників цього товариства, проте, належного доказу в цій частині суду не надав. Відповідно до довідки, виданої державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 08.04.2015 р., фізична особа - підприємець [PERSON] з 01.01.2015 року господарську діяльність здійснює на загальній системі оподаткування та згідно з даними податкової декларації про майновий стан і доходи, сума доходу за І квартал 2015 року складала 0,00 грн. З податкової декларації про майновий стан і доходи, поданої до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві 06.07.2015 р. вбачається, що сума доходу за ІІ квартал 2015 року складала 0,00 грн. Також, позивачем було додано деталізовану довідку про заробітну плату в ПАТ «Банк «Український капітал» за 6 місяців 2015 р., з якої проведено такі утримання: січень 2015 р. нараховано 30000,00 грн., утримано: аліменти - 0,00, ЄСВ - 745,42, податок на доходи фізичних осіб - 5241,92, військовий збір - 450,00, до сплати - 23562,66; лютий 2015 р. нараховано 25500,00 грн., утримано: аліменти - 0,00, ЄСВ - 745,42, податок на доходи фізичних осіб - 4341,92, військовий збір - 382,50, до сплати - 20030,16; березень 2015 р. нараховано 30037,76 грн., утримано: аліменти - 16514,61, ЄСВ - 745,42, податок на доходи фізичних осіб - 5249,47, військовий збір - 450,57, до сплати - 7077,69; квітень 2015 р. нараховано 30104,75 грн., утримано: аліменти - 16551,42, ЄСВ - 745,42, податок на доходи фізичних осіб - 5262,87, військовий збір - 451,57, до сплати - 7093,47; травень 2015 р. нараховано 30247,25 грн., утримано: аліменти - 16629,73, ЄСВ - 745,42, податок на доходи фізичних осіб - 5291,37, військовий збір - 453,71, до сплати - 7127,02; червень 2015 р. нараховано 30451,88 грн., утримано: аліменти - 16742,17, ЄСВ - 745,42, податок на доходи фізичних осіб - 5332,29, військовий збір - 456,78, до сплати - 7175,22. З матеріалів справи також вбачається, що у позивача є малолітня донька [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, яку, як зазначила представник позивача, він також зобов'язаний утримувати. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів). Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (ч. 1 ст. 185 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 192 СК України). Правовою позицією постанови Верховного Суду України від 05.02.2014 р. ц справі № 143 цс 13 визначено, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Даючи юридичну оцінку пояснення та наданим по справі доказам, враховуючи матеріальне становище дитини і платника аліментів,наявність обов'язку позивача утримувати іншу малолітню дитину та зменшення доходів позивача, зважаючи на те, що сторони рівні в обов'язку утримувати спільну дитину, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved