Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

У вересні 2014р. [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до Публічного акціонерного товариства «УСК «Гарант-Авто» в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (далі - ПАТ «УСК «Гарант-Авто»), посилаючись на те, що 26.06.2014р. о 18год.00 хв. при закінченні здійснення маневру паркування автомобілю марки «Шкода Октавія», д.з. [NUMBER] на спеціально обладнаній площадці біля свого будинку за адресою: [ADDRESS] він почув тріск та відчув удар по автомобілю, оскільки на нього впало дерево, яке знаходилось біля парковки. В результаті автомобілю були завдані численні механічні пошкодження, які детально були зафіксовані за допомогою фото фіксації та довідки ДАІ, яке прибуло за його викликом на місце дорожньо-транспортної пригодою. Оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність позивача за полісом КАСКО була застрахована в Одеській філії ПАТ «УСК «Гарант-Авто», він в телефонному режимі повідомив відповідача про страховий випадок, а наступного дня 27.06.2014р. подав відповідачу заяву про подію №14/698 від 27.06.2014р. та необхідні документи. Позивач зазначав, що через деякий час представник ПАТ «УСК «Гарант-Авто» повідомив його про те, що його випадок було визнано страховим у зв'язку із чим йому необхідно здійснити попередню оцінку вартості відновлювального ремонту транспортного засобу та отримання відповідного рахунку, що і було зроблено позивачем 05.07.2014р. За результатами оцінки був виготовлений рахунок на суму 35419,50грн., з переліком необхідних відновлювальних робіт, та наданий відповідачу. Позивач стверджував, що після вищевказаних подій, він неодноразово звертався до відповідача з прохання здійснити виплати, однак співробітники відповідача повідомляли його, що рішення про виплату прийняте і слід чекати грошей, але до теперішнього часу виплати відповідачем не проведені. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд винести рішення, яким стягнути з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на його користь страхове відшкодування в сумі 35419,50грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 354,19грн. Представник позивача, діючий за довіреністю від 18.04.2014р. у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути поданий позов в порядку заочного провадження, у зв'язку з систематичної неявкою відповідача в судові засідання (а.с.50). Представник ПАТ «УСК «Гарант-Авто» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України (а.с. 47,48,49). У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон України №1961-1У) та розділом третім главою 82 книги п'ятої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Судом встановлено, що 26.06.2014р. о 18год.00хв. позивач при закінченні здійснення маневру паркування автомобілю марки «Шкода Октавія», д.з. [NUMBER] на спеціально обладнаній площадці біля свого дому за адресою: [ADDRESS], почув тріск та відчув удар по автомобілю, оскільки на нього впало дерево, яке знаходилось біля парковки. З матеріалів справи вбачається, що автомобіль марки «Шкода Октавія», д.з. [NUMBER] належить на праві власності позивачу. Судом встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в Одеській філії ПАТ «УСК «Гарант-Авто», що підтверджується договором добровільного страхування транспортного засобу та супутніх ризиків 0000358 «Каско-престиж» від 12.02.2014р. (а.с.6). Внаслідок ДТП автомобілю, який належить позивачу на праві власності були завдані механічні пошкодження, що підтверджуються довідкою ДАІ (а.с.15). Відповідно до вимог чинного законодавства [PERSON], як особа, яка керувала автомобілем марки «Шкода Октавія», д.з. [NUMBER], 27.06.2014р. повідомив страхову компанію про дорожньо-транспортну пригоду шляхом подання ПАТ «УСК «Гарант-Авто» заяви потерпілої особи про ДТП та пояснень щодо обставин винесення ДТП, яка мала місце 26.06.2014р. (а.с.12,13). Встановлено, що співробітник ПАТ «УСК «Гарант-Авто» повідомив позивача про те, що його випадок було визнано страховим і запропонував йому здійснити попередню оцінку вартості відновлювального ремонту транспортного для засобу та отримання відповідного рахунку, що і було зроблено позивачем 05.07.2014р. Відповідно до результатів оцінки вартість матеріальної шкоди складає 35419,50грн., що підтверджується рахунками - фактури з переліком необхідних відновлювальних робіт від 05.07.2014р. (а.с.16,17). Вказаний розрахунок сторонами не оскаржувався і всі сторони з ним були згодні. Даний факт сторонами не заперечувався. Пунктом 36.2 ст.36 Закону України №1961-1У передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. З пояснень представника позивача встановлено, що ПАТ «УСК «Гарант-Авто» виплату страхового відшкодування позивачу не здійснило, хоча була повідомлена про страховий випадок та розгляд справи у суді. Згідно з ч.3 ст.1 Закону України №1961-1У потерпілі - це треті юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом заподіяна шкода. Відповідно до ст.3 Закону України №1961-1У обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 29 Закону України №1961-1У передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством... Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України № 1961 -1У у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню і страхове відшкодування в розмірі 35419,50грн. повинне бути стягнуте з ПАТ «УСК «Гарант-Авто», оскільки саме страхова компанія зобов'язана його відшкодовувати відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ч.ч.1 та 3 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Судовий збір у справі складає 354,19грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved