Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

У березні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 28 квітня 2011 року між ним та відповідачем було укладено договір прокату автомобіля «Toyota Land Cruiser 200», державний номер [NUMBER], строком на 9 днів. При укладені договору ним були пред'явлені підроблені документи: паспорт та посвідчення водія на ім'я [PERSON], в яких була вклеєна його (позивача) фотографія. Відповідно до умов договору він сплатив 1800 Євро за прокат та 4000 Євро грошової застави. Зазначає, що 05 травня 2011 року був затриманий працівниками міліції, які вилучили у нього підроблений паспорт та посвідчення водія, на підставі чого відносно нього було порушено кримінальну справу за ч. 3 ст. 358 КК України, а вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 29 липня 2011 року засуджено за вказаною статтею: за використання завідомо підроблених документів до 2 місяців 23 днів арешту. Посилаючись на те, що відповідач відмовляється повернути внесену ним заставу в сумі 4000 Євро, позивач просить стягнути її з відповідача в сумі 52000 гривень, що еквівалентно 4000 Євро. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, надавши пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що відповідно до умов договору прокату позивач зобов'язаний був повернути автомобіль в день та місці, визначеними договором, а в разі невиконання цих умов, він сплачує штраф у розмірі грошової застави. Відповідач вважає позовні вимоги щодо повернення застави безпідставними, посилаючись на те, що вказані вимоги не були дотримані позивачем, тобто автомобіль позивачем відповідно до умов договору не повертався, оскільки був вилучений працівниками міліції 05 травня 2011 року та повернутий 06 травня 2011 року його власнику ТОВ «Ол.Спец.Буд» на відповідальне зберігання, а відповідачу повернутий лише після винесення вироку. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 28 квітня 2011 року, позивач, з метою оформлення в оренду автомобіля, прибув до офісу ТОВ «Оптіма-Лізинг», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Плещеєва, 10, де пред'явив підроблені документи: паспорт громадянина Російської Федерації та посвідчення водія на ім'я [PERSON], в яких була вклеєна його (позивача) фотографія. Згідно з цими документами між сторонами було укладено договір прокату № 6198016047, відповідно до умов якого позивачу передано в користування на умовах прокату автомобіль «Toyota Land Cruiser 200», державний номер [NUMBER], строком на 9 днів: дата повернення - 07.05.2011 року о 18.00, а позивачем сплачено за прокат автомобіля - 1800 Євро та грошову заставу в сумі 4000 Євро. Вказаний автомобіль перебував у користуванні ТОВ «Оптима-Лізинг» на підставі договору оренди, укладеного 23.03.2011 року між відповідачем та ТОВ «Ол.Спец.Буд». 05 травня 2011 року позивач був затриманий працівниками міліції, які вилучили у нього підроблений паспорт та посвідчення водія, на підставі чого відносно нього було порушено кримінальну справу за ч. 3 ст. 358 КК України. 06 травня 2011 року автомобіль «Toyota Land Cruiser 200», державний номер [NUMBER], був повернутий працівниками міліції власнику ТОВ «Ол.Спец.Буд» на відповідальне зберігання. Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 29 липня 2011 року позивача засуджено за ч. 3 ст 358 КК України до 2 місяців 23 днів арешту. В строк відбуття покарання позивачу зараховано строк тримання під вартою з 06 травня по 28 липня 2011 року. Вищенаведене підтверджується копією договору прокату, копією договору оренди, копією вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 29.07.2011р. та визнається обома сторонами. Згідно ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ч.1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч. 2 ст. 590 ЦК України, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 5 частини ІІ договору прокату, клієнт повинен повернути автомобіль в день та в місці, визначеними відповідними розділами пункту 3 частини І. автомобіль має бути повернено в доброму технічному стані, який відповідає стану на момент передачі з урахуванням нормального зносу, з пробігом, який дозволено умовами договору. Автомобіль має бути повністю заправлений пальним під час його повернення. У випадку повернення автомобіля з неповним баком, клієнт сплачує наймодавцеві штраф у розмірі 1,50 Євро за кожен літр пального, що його не вистачало до повного баку. Відповідно до п.11 договору прокату, у разі якщо клієнт не поверне автомобіль у погоджений час та місце, та така затримка перевищує 12 годин, він сплачує наймодавцю штраф у розмірі грошової застави, передбаченої п. 6 частини І договору, а також всі інші збитки та витрати пов'язані з таким неповерненням. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. З огляду на наведене та враховуючи, що позивач не міг особисто повернути автомобіль у вказаний в договорі строк, оскільки перебував під вартою з 6 по 28 липня 2011 року, суд вважає, що порушення зобов'язання відбулося за відсутності його вини, а тому внесена ним застава підлягає стягненню з відповідача, враховуючи, що відповідачем на наведено інших підстав для звернення стягнення на предмет застави, крім порушення строку повернення автомобіля. На підставі викладеного та

Outcome: approved