Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

У березні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що їй належить на праві власності житловий будинок [ADDRESS]. У належному їй на праві власності житловому будинку з 01 квітня 2006 року зареєстрований [PERSON], який є колишнім чоловіком її дочки [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], з 01 квітня 2006 року, але не проживає в ньому з початку 2016 року. Позивач зазначила, що її права є порушеними, оскільки вона не може вільно розпоряджатися належним їй на праві власності майном, на даний час вона сплачує комунальні послуги та інші витрати з урахуванням [PERSON], що призводить до погіршення її матеріального становища. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, а відповідач [PERSON] повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З наявних матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом (дублікат), видане 12 березня 1993 року державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Сподіним І.Л., реєстровий № 67, [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS]. Як зазначила позивач у своїй позовній заяві у будинку, що належить їй на праві власності з 01 квітня 2006 року зареєстрований [PERSON], який є колишнім чоловіком її дочки [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS], не проживає, що підтверджується актами обстеження житлових умов від 23 січня 2018 року, 10 лютого 2018 року, 11 травня 2018 року. Відповідно до ст. 317 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Пленум Верховного Суду України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 встановив, що реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім'ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Згідно вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, а зняття з місця реєстрації місця проживання особи належить до компетенції органів реєстрації місця проживання та місця перебування осіб. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved