Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

У березні 2015 року позивачка звернулась до суду із позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що вона є власником вказаного будинку відповідно до свідоцтва про право власності [NUMBER] від 03 липня 2006 року. Разом з тим, позивачкою вказано, що в будинку було зареєстровано її співмешканця [PERSON]. З 01 серпня 2013 року відповідач у будинку не проживає, житлово-комунальні послуги не сплачує, однак порушуючи її право залишається зареєстрованим у частині будинку. Вона змушена за нього сплачувати комунальні послуги, не може повною мірою розпоряджатися будинком та добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає. Позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, оскільки останній там не проживає тривалий час, його особистих речей в квартирі не має, він не виконує зобов'язання, пов'язані з утриманням квартири. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Через неявку у судове засідання відповідача за згоди позивачки суд ухвалив розглянути справу заочно у порядку, передбаченому ст. 224 ЦПК України. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що відповідач [PERSON] з серпня 2013 року не мешкає разом з позивачкою. Їй відомо, що особистих речей та засобів особистої гігієни останнього в квартирі у позивачки не має, а також їй відомо, що відповідач поїхав на заробітки та там помер. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] також пояснила, що не бачила [PERSON] з серпня 2013 року, а також їй відомо, що відповідач поїхав на заробітки і не повернувся. Особистих речей останнього в квартирі у позивачки не має. Суд, допитавши позивачку та свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності [NUMBER] від 03 липня 2006 року. Згідно акту від 4 березня 2015 року ЖКП Іллічівського району м. Маріуполя відповідач зареєстрований в [ADDRESS], однак не проживає за вказаною адресою з серпня 2013 року. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки, оскільки відповідач не мешкає у вищевказаній квартирі понад один рік без поважних причин, в зв'язку з чим втратив право користування житловою площею.

Outcome: approved