Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

у березні 2015 року позивач звернувся до суду із названим позовом у якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь кошти у розмірі 70 253 грн. 48 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 702 грн. 60 коп. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 11 червня 2010 року між ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та ТОВ «Купуй поліс» було укладено договір доручення № 89 про надання агентських послуг у страхуванні, в якому позивач прийняв на себе обов'язки укладати договори страхування. 12 червня 2012 року між ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та позивачем було укладено додаткову угоду до договору доручення, згідно якого права та обов'язки за цим договором можуть передаватись третім особам (агентам). 12 березня 2013 року між ТОВ «Купуй поліс» та [PERSON] було укладено договір доручення № 70713 «Про надання агентських послуг», відповідно до якого відповідач прийняла на себе обов'язки по наданню фізичним і юридичним особам страхових послуг шляхом укладення договорів страхування. У відповідності до названого договору позивач передав, а відповідач прийняла бланки договорів страхування згідно актів про видачу бланків договорів страхування (бланків суворої звітності). У звязку з тим, що відповідач умови зазначеного договору доручення виконувала не належним чином, 21 жовтня 2013 року договір було розірвано в односторонньому порядку про, що письмово було повідомлено позивача. У разі припинення дії договору, відповідач зобовязана негайно провести кінцевий розрахунок із позивачем та здати всі бланки суворої звітності, оригінали договорів страхування, посвідчення та іншу наявну документацію, що була надана позивачем для страхової діяльності, протягом трьох робочих днів. Однак, відповідач повернула лише частину полісів ОСЦПВВНТЗ та повністю не розрахувалась. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив про його задоволення. Відповідач у судове засідання не прибув. Про день, час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заперечення (пояснення) щодо заявлених позовних вимог від відповідача на адресу суду не надходили. Відповідно до частини 4 статті 169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до статті 224 ЦПК України, зокрема, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло зави про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. У судовому засіданні встановлено, що 3 березня 2010 року в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб підприємців було зареєстровано ТОВ «Купуй поліс», що вбачається з виписки Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців (а.с. 7-8). 11 червня 2010 року між ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та ТОВ «Купуй поліс» було укладено договір доручення № 89 (надання агентських послуг у страхуванні), згідно якого позивач прийняв на себе обов'язки від імені, за дорученням, в інтересах та під контролем Довірителя надавати фізичним і юридичним особам страхові послуги, а саме укладати договори страхування та видавати їх страхувальникам, приймати страхові платежі за договорами страхування та забезпечувати їх своєчасне та повне перерахування Довірителю в порядку, передбаченому законодавством та названим договором (а.с. 13-15). 12 червня 2012 року між ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та позивачем було укладено додаткову угоду до договору доручення від 11 червня 2010 року № 89, згідно якої сторони дійшли згоди змінити п.2.1.28 названого договору, виклавши його у такій редакції: права та обов'язки за цим договором можуть передаватись третім особам (агентам), надавати інформацію, щодо осіб, яким передано права та обовязки, договір набирає чинності з моменту підписання і якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодна з сторін письмово не вимагає припинення дія договору вважається продовженою терміном однин рік на тих же умовах (а.с. 15-А). 12 березня 2013 року між ТОВ «Купуй поліс» та [PERSON] було укладено договір доручення № 70713 «Про надання агентських послуг», відповідно до якого позивач передоручив, а відповідач прийняла на себе обов'язки по наданню фізичним і юридичним особам страхових послуг шляхом укладення договорів страхування від імені та за дорученням позивача (а.с. 9-12). Відповідно до актів № 2 від 28 березня 2013 року, № 4 від 10 квітня 2013 року, № 5 від 30 квітня 2013 року, № 6 від 4 червня 2013 року, про видачу бланків договорів страхування (бланків суворої звітності) ТОВ «Купуй поліс» в особі генерального директора [PERSON] на підставі договору доручення від 12 березня 2013 року № 70713 передало, а [PERSON] в свою чергу прийняла наступні бланки: поліси ОСЦПВВНТЗ в кількості 20 шт. за номерами АС/2079901 по АС/2079920; 20 шт. АС/2591771-2591790; 20 шт. - АС/3767801-3767820; 10шт. - АС/3882981-3882990 (а.с. 19-22). 21 жовтня 2013 року ТОВ «Купуй поліс» на адресу відповідача було направлено лист про розірвання договору від 12 березня 2013 року № 70713 в односторонньому порядку, у звязку з неналежним його виконанням (а.с. 23-24). Згідно розрахунку суми, що, на думку позивача, підлягає стягненню із [PERSON], зробленого у відповідності до договору між сторонами по справі та на підставі норм, закріплених у Законі України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вона складає 70253 грн. 48 коп. (а.с. 27-28). З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини 2 пункту 1 статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, є, зокрема, договори. Як вбачається з матеріалів справи 12 березня 2013 року між сторонами було укладено договір доручення про надання агентських послуг за № 70713. Згідно пункту 6.8. зазначеного договору, при його припиненні , у випадку не повернення страхових полісів, на підставі пункту 6.1.11 вони вважаються втраченими. Відповідно пункту 6.1.1. договору за втрату полісу [PERSON], як агент несе відповідальність у розмірі річного максимального страхового платежу, який можна було б отримати за втраченим полісом у разі його реалізації до встановлених нормативними актами порядків розрахунку. У статті 627 ЦК України йдеться про те, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Стаття 629 ЦК України зазначає, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно частини 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, із врахуванням встановлених судом фактичних обставин по справі, досліджених у судовому засіданні доказів, визначених судом норм матеріального і процесуального права, що врегульовують правовідносини між сторонами по справі, суд приходить до висновку що порушені права позивача потребують захисту з боку держави, а позов є таким, що підлягає задоволенню. Так як, взяті на себе договірні зобовязання перед ТОВ «Купуй поліс», відповідачка [PERSON] не виконала. Будь-яких доказів які б спростовували позицію суду, та суму коштів, яку позивач просив стягнути із відповідачки [PERSON] згідно наданого ним розрахунку, в супереч вимогам статті 60 ЦПК України, суду не надано. Крім того, згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача по справі на користь позивача підлягає до стягнення сума витрат понесених позивачем по справі, а саме: витрати по сплаті судового збору у розмірі 702 грн. 53 коп.

Outcome: approved