Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

у березні 2019 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 104375 грн 48 коп. та судові витрати по справі. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 25.06.2015 між сторонами укладено договір б/н згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 24500 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак у порушення умов договору відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного внесення платежів за договором не виконав, внаслідок чого станом на 18.02.2019 утворилася заборгованість у розмірі 104375 грн 48 коп. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.03.2019 відкрито по справі спрощене позовне провадження (а.с. 43). Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявлена позивачем до стягнення сума складає 104375 грн 48 коп., що за своїм розміром не перевищує п`ятисот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначених граничним за вимогами ч. 5 ст. 274 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно анкети заяви від 25.06.2015 [PERSON] виявив бажання оформити на своє ім`я кредитний ліміт по платіжній картці та погодив, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» договір про надання банківських послуг. Він ознайомлений з договором про надання банківських послуг та згоден з його умовами. Він зобов`язався виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 13, 14). На підтвердження вказаних обставин позивачем надано суду власний розрахунок заборгованості (а.с. 4-12), анкету - заяву позичальника про приєднання до Умови і правила надання банківських послуг 25.06.2015 (а.с. 13), витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 14), витяг з Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 15-29) без підпису [PERSON] ксерокопію паспорта відповідача (а.с. 30). Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до укладеного між сторонами договору та ст.ст. 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України). За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Встановлено, що в анкеті-заяві від 25.06.2015 містяться лише персональні дані відповідача, дата та його підпис, при цьому, відсутні дані про істотні умови кредитного договору, а саме: розмір кредитного ліміту, процентна ставка, номер кредитної картки, рахунок та строк її дії, цільове призначення кредиту, обов`язковість яких передбачено Умовами та правилами надання банківських послуг. В даній анкеті-заяві відповідач лише виявив бажання оформити на своє ім`я кредитний ліміт за платіжною карткою кредитка «Універсальна» та погодив, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомлений з договором про надання банківських послуг та згоден з його умовами. Він зобов`язався виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті ПАТ КБ «ПриватБанк». Натомість, зазначені Умови не містять підпису відповідача, позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобов`язання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту. Як зазначалося вище, Умови та правила надання банківських послуг не містять підпису позичальника, а відтак їх не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору та відповідною письмовою угодою сторін про встановлення такого виду забезпечення виконання зобов`язання як неустойка (штраф, пеня), що відповідає правовим позиціям Верховного Суду України. Зазначена правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 14.12.2014 (справа №6-2462цс16), від 22.03.2017 (справа № 6-2320цс16). У зв`язку із порушенням зобов`язань позивач надав розрахунок згідно якого за відповідачем по вказаному кредитному договорі станом на 18.02.2019 утворилася заборгованість у розмірі 104375 грн 48 коп., яка складається із наступного: 38118 грн 64 коп.; заборгованість за кредитом; 25633 грн 64 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 334524 грн 07 коп. нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 652 грн 68 коп., нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму 100 грн 00 коп., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн 00 коп. штраф (фіксована частина) 4946 грн 45 коп. штраф (процентна складова) (а.с. 4-12). Із наданого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та, частково погашаючи заборгованість за кредитом, фактично визнавав факт отримання ним кредитних коштів. Встановлено, що відповідач користувався отриманими в банку грошовими коштами та останнє погашення кредиту і процентів здійснила 02.08.2018 на суму 47 грн 32 коп. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Оскільки [PERSON] фактично користувався наданими АТ КБ «ПриватБанк» кредитними коштами, а умовами договору не встановлено розмір процентів за користування ними, то їх розмір підлягає визначенню на рівні облікової ставки Національного банку України відповідно до положень ст. 1048 ЦК України, що узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 07.09.2016 № 6-1412цс16. Отже, за загальним правилом, визначеним у цих правових нормах, користування грошовими коштами є оплатним у вигляді процентів, розмір яких визначається за домовленістю сторін, а за її відсутності - на рівні облікової ставки Національного банку України. Як видно з матеріалів справи у анкеті-заяві, на підставі якої відповідач отримав грошові кошти, не зазначено розмір процентів за користування коштами, тобто, між сторонами відсутня згода щодо істотних умов договору, зокрема, розміру процентів у якості плати за користування грошовими коштами, що у свою чергу свідчить про неможливість застосування вказаного банком у розрахунку розміру процентів за користування коштами. За таких обставин, у зв`язку з відсутністю між сторонами домовленості про належний до сплати розмір процентів за користування коштами, а також враховуючи, що користування банківськими кредитом не є безпроцентним, внаслідок чого необхідно застосувати вимоги закону, а саме, ст.ст. 536, 1048 ЦК України і вирішити питання про стягнення процентів на рівні облікової ставки Національного банку України. А тому суд приходить до висновку, що згідно з вимогами ст.ст. 536, 1048 ЦК України підлягають стягненню з відповідача на користь банку проценти за користування позичальником кредитними коштами в розмірі 24307 грн 07 коп. виходячи із розміру боргу 38118 грн 64 коп., часу його виникнення згідно розрахунку банку з 25.06.2015 по 18.02.2019 (згідно позовних вимог), з урахуванням облікових ставок Національного банку України, які діяли в цей період. Отже, враховуючи наведені вище встановлені обставини, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 25.06.2015 у розмірі 62425 грн 71 коп. З урахуванням доказів, оцінку яким суд дав вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Загальна сума задоволених вимог позивача складає 62425 грн 71 коп. та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1148 грн 92 коп. (62425,71 грн. х 100% : 104375,48 = 59,80% х 1921). Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 1148 грн 92 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial