Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, у якому зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 7 листопада 2000 року. Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що однією сімєю з відповідачем вони не проживають, сімейних стосунків не підтримують через різні погляди на сімейне життя, ведення справ сім?ї, виховання дітей. Жодних сімейних звязків між ними не існує. У судове засідання позивач не зявилася. 30 листопада 2016 року до суду подала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, наполягає на розірванні шлюбу, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи викладене вище, суд вважає, що вжив усіх, передбачених законом заходів для повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, а тому, зважаючи на згоду позивача, слід провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. Суд встановив, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 7 листопада 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження І-АМ № 057328 (а.с. 5). Від спільного шлюбу у сторін народилося народилися дочка [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження І-АМ №135878 (а.с. 7) та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії 1-АМ № 164075 (а.с. 6) Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Разом сторони не проживають, шлюбні відносини між ними припинились. У наданий судом строк, сторони не примирились. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітньої дитини. Оскільки судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У звязку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved