Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

У вересні 2017 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» (далі по тексту - ТОВ «Сучасний факторинг», позивач) звернулося до суду позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 13115,83 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. На підставі кредитного договору від 14.01.2016 № Т0002480 ТОВ «Сучасний факторинг» надало [PERSON] позику в сумі 4496,43 грн. на придбання смартфону. За умовами договору [PERSON] зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі не пізніше 14.01.2017. Відповідач, порушуючи визначений графік оплат, не здійснив жодного платежу за договором і станом на 01.08.2017 має заборгованість в загальному розмірі 13115,83 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 4 496,43 грн., комісії за управління кредитом в сумі 3417,28 грн., штрафу за прострочення сплати по кредитному договору в сумі 2158,32 грн. та нарахованих відповідно до вимог статті 625 ЦК України збитків від інфляції в сумі 1230,22 грн. і трьох процентів річних в сумі 231,58 грн. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON], зареєстроване місце проживання якого невідоме, викликався в судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, проте до суду він не з'явився без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав. За таких обставин суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши надані позивачем письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. ТОВ «Сучасний факторинг» здійснює діяльність у сфері фінансового лізингу та перебуває на обліку у Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг як фінансова установа. 14 січня 2016 р. між ТОВ «Сучасний факторинг» (кредитодавцем) та [PERSON] (позичальником) було укладено договір про надання споживчого кредиту № Т0002480. Відповідно до умов вказаного договору кредитодавець зобов'язався надати позичальнику кредит на придбання товару у ТОВ «Сав-Дістрибьюшн» та сплату страхового платежу в загальному розмірі 4 496,43 грн. на строк до 14.01.2017. Згідно з умовами, визначеним у пункті 3.7 кредитного договору, за користування кредитними коштами позичальник сплачує кредитодавцю проценти за процентною ставкою в розмірі 0,01% річних від суми кредиту та щомісячну комісію за управління кредитом у розмірі 4% від суми кредиту. Сторони договору погодили, що погашення кредиту, сплата процентів та комісії буде здійснюватися позичальником щомісячно, не пізніше 14 числа кожного місяця, рівними частинами - по 554,93 грн. (пункти 3,8, 3.9. договору). Відповідно до пункту 7.2 кредитного договору за повне або часткове прострочення чергового платежу по поверненню кредиту покупець зобов'язаний сплатити кредитодавцю штраф у розмірі 179,86 грн. за кожен випадок прострочення. Пунктом 3.10. договору визначено, що сукупна вартість кредиту з урахуванням вартості усіх супутніх послуг, а також сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором складає 6476,94 грн. Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит у визначеному договором розмірі, що підтверджується рахунком-фактурою, видатковою накладною, чеком та актом приймання-передачі товару. З позовної заяви вбачається, що відповідач не здійснив жодного платежу за кредитним договором, а відтак станом на 01.08.2017 має заборгованість по кредиту в сумі 4 496,43 грн. та заборгованість по комісії за управління кредитом в сумі 3417,28 грн. Позивачем також нараховано штраф за 12 випадків прострочення сплат по кредитному договору в загальному розмірі 2158,32 грн. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до положень статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобов'язання і у разі прострочення на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з наданим позивачем розрахунком за період з 14.02.2016 по 01.08.2017 відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання на 578 днів. Отже з урахуванням офіційних даних про рівень інфляції за вказаний період - 127,368%, втрати позивача від інфляції становлять 1230,22 грн. Три проценти річних від простроченої суми за 578 днів прострочення становлять 213,58 грн. Зважаючи на встановлені обставини вимоги ТОВ «Сучасний факторинг» суд вважає обґрунтованими і доведеними та задовольняє їх. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved