Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 26 лютого 2012 року між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500257436 на суму 14 999 грн. Однак, 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу, внаслідок чого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Крім цього, 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, відповідно до умов якого ТОВ «Дата [PERSON]», в свою чергу, відступило йому право вимоги заборгованості за кредитним договором № 500257436 від 26 лютого 2012 року від [PERSON], а саме грошових коштів у сумі 37 463,80 грн., з яких 13 259,45 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 8 160,26 грн. заборгованість за процентами та комісією, 16 044,09 грн. пеня, штраф, неустойка, про що письмово повідомлено відповідача. Оскільки зазначена заборгованість у [PERSON] виникла внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору, таку у добровільному порядку остання не погашає, тому просить стягнути з неї вказану суму боргу. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та не заперечив проти заочного розгляду справи. У судове засідання відповідач [PERSON] повторно не зявилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 26 лютого 2012 року між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] на підставі анкети-заяви останньої було укладено кредитний договір № 500257436, згідно якого банк надав позичальнику кредит для власних потреб шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок відповідача у сумі 14 999 грн. із сплатою фіксованої процентної ставки за користування кредитом у розмірі 27 % річних, комісійної винагороди банку за послуги «Альфа-Сервіс» у розмірі 240 грн. за кожний місяць користування кредитом по дату його остаточного повернення, а саме 27 лютого 2015 року. Згідно пункту 2.6 кредитного договору платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором здійснюються щомісячно рівними частинами у сумах, терміни, порядку та на умовах, визначених цим договором і відповідно до графіку платежів, який є додатком до цього договору та його невідємною частиною (а. с. 4-8, 9-10). Також встановлено, що 30 вересня 2014 року між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (Клієнт) та товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» (Фактор) було укладено договір факторингу, відповідно до якого останнє зобовязалося передати в розпорядження Клієнта грошові кошти, а Клієнт відступити Факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитним договорами, перелік яких міститься в додатку № 1 до договору (а. с . 14-16). 10 жовтня 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №500257436 від 26 лютого 2012 року, внаслідок чого останнє набуло прав кредитора [PERSON], про що такій було надіслано письмове повідомлення. Сторони також погодили, що до позивача перейшли всі права, що належали ТОВ «Дата [PERSON]» за договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами основних договорів (а. с. 12, 17-21). Крім цього встановлено, що [PERSON] порушила взяті на себе зобовязання, а саме не проводила щомісячні платежі для погашення заборгованості, у звязку з чим у такої станом на 10 жовтня 2016 року виникла заборгованість у розмірі 37 463,80 грн., з яких 13 259,45 грн. заборгованість за кредитом; 4 051,69 грн. заборгованість за відсотками, 4 108,57 грн. заборгованість за комісією та 16 044,09 грн. заборгованість по штрафу (а. с. 11), про що позивач письмово повідомив відповідача та вимагав в строк до 10 днів з дати направлення повідомлення повернути суму боргу (а. с. 13). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно пункту 5 розділу 1 кредитного договору № 500257436 від 26 лютого 2012 року підписанням цього договору позичальник підтверджує, що він, зокрема, попередньо ознайомлений у письмовій формі з умовами надання кредиту, в тому числі його вартістю, особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання, вартості, видів та предметів супутніх послуг, а також будь-якою іншою інформацією, надання якої вимагає чинне в Україні законодавство, в тому числі інформацією, надання якої передбачено нормами Закону України «Про захист прав споживачів» та нормативними документами НБУ, які йому розяснені, зрозумілі, не потребують додаткового тлумачення та з якими він цілком згідний. Відповідно до пункту 4 розділу 1 цього договору позичальник зобовязується за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, якщо сплата комісій передбачена розділом 1 цього договору та/або інших платежів за договором сплатити банку штраф у розмірі 150 гривень за перший прострочений платіж та 350 гривень за кожний наступний прострочений платіж поспіль (а. с. 4-8). Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, якщо він своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, враховуючи вищенаведене та те, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором № 500257436 від 26 лютого 2012 року, а вимога позивача про повернення кредиту (а. с. 11-13) нею виконана не була, суд вважає, що позовна заява про стягнення заборгованості є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Також з відповідача підлягають стягненню сплачені позивачем судові витрати, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved