Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

У вересні 2015 року до суду звернулося ПАТ КБ «Приватбанк» з вказаним позовом, в якому зазначав, що між банком та відповідачем 31 травня 2011 року було укладено договір про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, згідно якого позивач відкрив відповідачеві кредитний рахунок та надав платіжну картку з встановленням ліміту кредитування в 300 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами у встановлені строки, але взятих на себе зобов'язань не виконала. Просив стягнути з відповідача борг на загальну суму 13179,45 грн., який виник станом на 31 липня 2015 року та у повернення сплачені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не прибула, просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала, про що надала письмову заяву. Відповідач у судове засідання не прибув повторно, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином - засобами рекомендованого поштового зв'язку, про причини своєї неявки суд не повідомляв. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ст.ст. 1049, 1050 Цивільного Кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором. У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. Статтею 553 ЦК України визначено, що поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом достовірно встановлено, що між позивачем та відповідачем 31 травня 2011 року було укладено договір без номеру на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанк. Відповідач була ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг у Приватбанк. Згідно договору позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок та видано кредитну картку із встановленням ліміту кредитної лінії в 300 (триста) грн. зі сплатою відсотків у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Фактично між сторонами виникли кредитні зобовязання і між сторонами були визначені всі істотні умови, зокрема: предмет зобовязання, строки дії, права, обовязки та відповідальність сторін, а також визначено строк позовної давності. Строк дії платіжної картки було визначено до жовтня місяця 2015 року. Відповідач не подавав заяви до банку про закриття карткового рахунку. Відповідно до умов кредитного договору відповідач взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування у встановлені строки. Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконує, що підтверджується розрахунком заборгованості, загальний розмір якої станом на 31 липня 2015 року становить 13179,45 грн., з них: заборгованість за кредитом 2015,18 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 7510,49 грн.; - заборгованість за пенею та комісією 2550 грн.; - штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 603,78 грн. та у повернення сплаченого судового збору в розмірі 1218 грн. Вказана сума заборгованості станом на день розгляду справи відповідачем банку не сплачена. Строк позовної давності позивачем при предявленні фактично позову не пропущено, оскільки відповідач вчиняв дії по здійсненню платежів. Відповідач не надала суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин та позову. На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved