overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

У березні 2018 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 13157,88 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 08.09.2011 р., з яких: - 3524,75 грн. - тіло кредиту; - 3276,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 5254,10 грн. - пеня; - а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - штраф (фіксована складова); - 602,76 грн. - штраф (процентна складова), посилаючись на те, що відповідачу, згідно вказаного договору було надано кредит у розмірі 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач відзив на позов не надала. Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 08.09.2011 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір б\\н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 700 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 9-47). Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконала у строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит та проценти за його користування не сплатила у повному обсязі, порушивши вимоги кредитного договору та ст. ст. 525, 526, 530, 1054 ЦК України. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 6, 7-8) відповідач має заборгованість перед позивачем станом на 15.01.2018 р. у розмірі 13157,88 грн., яка складається з: - 3524,75 грн. - тіло кредиту; - 3276,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 5254,10 грн. - пеня; - а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - штраф (фіксована складова); - 602,76 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним за подачу позову 1762 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 530, 536, 549-552, 611, 612, 624, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

У березні 2018 р. позивач звернулась до суду із зазначим позовом, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на ті підстави, що спільне життя не склалось, з початку лютого 2018 р. не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо. Позивач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Через канцелярію суду була подана заява про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти проведення заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 17). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду була подана заява про слухання справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с. 19). Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між сторонами 03.08.2012 укладено шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1155 (а.с. 7). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У зв'язку із різними поглядами на сім'ю та шлюб, сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, позивач можливість примирення з відповідачем заперечує, крім того відповідач визнає позов, за таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

У березні 2018 р. позивач звернулася до суду з позовом, просить стягнутиз [PERSON] аліменти на утримання їх сина - [PERSON],[INFO], який продовжує навчання в Індустріальному коледжу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», на третьому курсі, форма навчання денна. Термін його навчання по 30.06.2019 р.. Син - [PERSON] отримує стипендію в розмірі 949,09 грн., а її розмір заробітної плати складає 3665,81 грн.. Відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча має змогу її надавати. Позивач просила стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу на її користь на утримання повнолітнього сина. Відповідач відзиву на позов не надав. Дослідивши матеріали справи - докази: копії: свідоцтва про шлюб; свідоцтва про розірвання шлюбу; свідоцтва про народження; довідку № 1852 від 21.02.2018 р. відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради; довідку № 137 від 21.02.2018 р. Червоненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області; довідки Індустріального коледжу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет»; довідку від 26.02.2018 р. ТОВ «Ремгідромаш» про доходи (а.с. 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], продовжує навчання на денному відділенні по 30.06.2019 р. (а.с. 10). Відповідач - [PERSON] є батьком дитини та може надавати матеріальну допомогу на утримання сина (а.с. 7). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання, у зв'язку з цим потребують матеріальній допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів, суд, на підставі ст. ст. 182, 200 СК України, бере до уваги матеріальне становище дитини, матеріальне становище позивача, і вважає, що позов підлягає задоволенню, а стягненню підлягають аліменти у розмірі 1/4 частини доходів відповідача. Згідно статті 141ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.в дохід держави, від сплати якого звільнений позивач при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

У березні 2018 р. позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 13.01.2007 р. перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [INFO]. Подружні відносини між ними не склалися, внаслідок несумісності характерів, відсутності між ними взаєморозуміння та поваги один до одного, втрати інтересу до спільного подружнього життя. Шлюбні відносини між ними припинені з липня 2017 р. З того часу спільне господарство не ведеться, шлюб носить формальний характер. Подальше сумісне життя та збереження сімї є неможливим. В судове засідання позивачка надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. За заявою позивача суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 січня 2007 року відділом РАЦС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні, про що складено відповідний актовий запис за № 12. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [INFO], що вбачається з свідоцтва про народження (а.с.6). Враховуючи той факт, що позивачка категорично в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу та повідомила про те, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені, з огляду на положення ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

У березні 2019 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.10.2009 Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 556. Дітей у подружжя немає. Спільне життя у сторін не склалося, оскільки вони втратили почуття любові, відсутнє взаєморозуміння. Більше року сторони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин та не ведуть спільного господарства. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач викликалася в судове засідання повісткою, за останнім відомим місцем її реєстрації, та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, проте до суду вона не з`явилася без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подала. За таких обставин суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.10.2009 Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 556. Дітей у сторін немає. З позовної заяви вбачається, що більше року шлюб сторін існує формально: сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач жодних заперечень проти позову не надала, суд дійшов висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який наразі існує лише формально, суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

У березні 2019 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27.04.1991 Дарницьким РАЦС м. Києва, актовий запис № 794. У подружжя народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося. На протязі останніх чотирьох років сторони не ведемо подружнє та сімейне життя. Між сторонами немає взаєморозуміння, різні інтереси та різні погляди на життя. Подружні відносини у сторін не склалися через те, що в них різні характери, протилежні погляди на життя, різні інтереси та бачення сімейних стосунків. Між ними втрачено почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Спільне господарство сторонами не ведеться. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач повідомлялась про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованим місцем її проживання, проте до суду вона не з`явилася без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подала. За таких обставин суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27.04.1991 Дарницьким РАЦС м. Києва, актовий запис № 794 (а.с. 6). У подружжя народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . З позовної заяви вбачається, що останні чотири роки шлюб сторін існує формально: сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач жодних заперечень проти позову не надала, суд дійшов висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який наразі існує лише формально, суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

У березні 2019 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23.09.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Світловодськ Світловодського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 303. У подружжя народилося троє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . З плином часу сторони почали помічати, що загубили не тільки почуття любові, але навіть поваги один до одного, а постійні сварки та непорозуміння призвели до усвідомлення того, що подальше сімейне життя стало неможливим. Багато разів сторони намагалися примиритися, проте на день подання до суду даного позову вони остаточно переконалися у неможливості збереження сім`ї у майбутньому. Сторони мають різні погляди на сімейне життя, виховання спільних дітей. Сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, кожен з них має свій океремий бюджет. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з відповідачем. Позивач подав заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач - про визнання позову. Враховуючи, що відповідач визнала позов, суд відповідно до положень частини 3 статті 200 ЦПК України вбачає підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Зважаючи на неявку усіх учасників справи, фіксування судового процесу технічним засобом не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із заяв сторін вбачається, що їх сім`я існує лише формально: вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин та не ведуть спільного господарства. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже зважаючи на те, що відповідач безумовно визнала позов, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

У березні 2019 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28.01.1995 виконавчим комітетом Брилівської селищної ради Олешківського району Херсонської області, актовий запис № 7. [INFO] у подружжя народилася дочка [PERSON] . Сімейне життя між сторонами не склалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Від початку 2017 р. сторони проживають окремо. Кожен з сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. На даний момент ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено. Відповідач пішла від позивача. Сторони не мають взаємних прав та обов`язків. Позивач подав заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач про визнання позову. Враховуючи, що відповідач визнала позов, суд відповідно до положень частини 3 статті 200 ЦПК України вбачає підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Зважаючи на неявку усіх учасників справи, фіксування судового процесу технічним засобом не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із заяв сторін вбачається, з 2017 р. їх сім`я існує формально: разом вони не проживають, не підтримують шлюбно-сімейних відносин та не ведуть спільного господарства. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже зважаючи на те, що відповідач безумовно визнала позов, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

Outcome: approved