Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

у березні 2019 року Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації звернулось до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] 21 218,85 грн., котрі були безпідставно виплачені останній. Вимоги обґрунтувало тим, що [PERSON] , перебуваючи на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації як внутрішньо переміщена особа, отримувала грошову допомогу всупереч вимогам п. 5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505, оскільки останньою зазначено про те, що в будь-якого члена сім`ї відсутнє у володінні житло, розташоване в інших регіонах ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, в той час як у останньої виявлена належа їй на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право власності від 03.02.2014 року квартира [ADDRESS] . Оскільки [PERSON] не повідомили Управління соціального захисту населення у визначені Законом терміни про наявність обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, на підставі положень ст. 1212 ЦК України з неї підлягає стягненню сума 21 218,85 грн. за період з 07.11.2014 року по 09.11.2016 року включно. Ухвалою судді від 26.03.2019 року у справі відкрито провадження з з проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін (а.с. 34-35). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву не подала. Третя особа надала пояснення щодо позову, в яких просила останній задовольнити, виходячи з обставин, викладених в ньому. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації як внутрішньо переміщена особа (а.с. 13). 07.11.2014 року, 07.05.2015 року, 09.11.2015 року, 10.05.2016 рокута 10.11.2016 року [PERSON] зверталась до Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації із заявами про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, у т.ч. на оплату житлово-комунальних послуг. При зверненні до Управління [PERSON] зазначала про відсутність інших членів сім`ї та про відсутність у її й у членів сім`ї у володінні житлового приміщення в регіонах інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення АТО (а.с. 14, 16, 18, 20, 22). На підставі поданих документів та відповідно до положень Порядку № 505 [PERSON] було призначено грошову допомогу у розмірі 884,00 грн. щомісячно на період з 07.11.2014 року по 09.11.2016 року включно (а.с. 15, 17, 19, 21). Відповідно до п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Пунктом 3 вказаного Порядку визначено, що грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, інваліди, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім`ї); для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї). Загальна сума допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 2 400 гривень. Згідно п. 5 Порядку № 505 для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою та пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік осіб, які переміщуються. У заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги: прізвище, ім`я та по батькові; число, місяць, рік народження; серія, номер паспорта громадянина України, ким і коли виданий, для іноземців або осіб без громадянства - серія, номер паспортного документа та посвідки на постійне проживання; реєстраційний номер облікової картки платника податків (не зазначається фізичними особами, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному органу державної фіскальної служби і мають відмітку в паспорті); зареєстроване та фактичне місце проживання (перебування); реквізити рахунка уповноваженого представника сім`ї в уповноваженому банку, на який перераховуватиметься грошова допомога; наявність у будь-кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції: наявність у будь-кого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб; місце роботи осіб працездатного віку та час, з якого особа там працює. Згідно з п. 6 Порядку № 505 грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Пунктом 10 Порядку № 505 передбачено, що Уповноважені органи, тобто органи праці та соціального захисту населення, мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх Форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. На виконання Порядку № 505 в порядку контролю справи [PERSON] була перевірена Управлінням. За результатами перевірки було виявлено, що [PERSON] згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 23-24). Відповідно до п. 11 уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Згідно п. 12 Порядку № 505 виплата грошової допомоги припиняється з наступного місця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Управлінням прийнято рішення про припинення призначених соціальних виплат та закриття особистого рахунку [PERSON] 21.12.2016 року на адресу [PERSON] Управлінням направлено лист № 13252 про відмову в призначенні грошової допомоги (а.с. 26). Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Судом встановлено, що відповідач була повідомлена про обов`язок повідомляти органи соціального захисту про зміну обставин, які впливають на виплату державної допомоги. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач отримувала вищезазначену соціальну допомогу без достатньої правової підстави і не повідомила Управління про існування обставин, які впливають на виплату допомоги. Суд також вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати в справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved