Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа - приватний нотаріус Сташкова А.Г. про визнання недійсним заповіту померлої [INFO] [PERSON] В обґрунтування позову посилалися на ч. 1 ст. 225 ЦК України та вказували, що [PERSON] при посвідченні 06.03.2014 року заповіту не усвідомлювала значення своїх дій та не керувала ними у зв»язку із хворобою та вживанням лікарських препаратів. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07.04.2015 року задоволено клопотання представника [PERSON] та об»єднано в одне провадження із даною справою справу за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа - приватний нотаріус Сташкова А.Г. про визнання договору дарування квартири [ADDRESS] недійсним. У судовому засіданні представник [PERSON] заявив клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи для з»ясування психічного стану [PERSON] на момент підписання 06.03.2014 року заповіту. У поданому клопотанні ініційовано питання: - Чи мала [PERSON] [INFO], яка померла [INFO] захворювання, які призводять до психічних порушень, які суттєво впливають на життєдіяльність людини, її психологічне ставлення до оточуючого та здатність розуміти значення своїх дій ? - В якому психічному стані знаходилась [PERSON] в момент укладання заповіту від 06.03.2014 року? - Чи міг вплинути психічний стан [PERSON] на складання заповіту від 06.03.2014 року на правильність сприйняття фактів, що мають значення для укладання заповіту? - Чи могла [PERSON] на час складання заповіту від 06.03.2014 року в силу свого стану здоров»я і віку правильно розуміти та усвідомлювати значення своїх дій, їх наслідки та керувати ними? - У випадок наявності у [PERSON] психічного захворювання, до якої категорії хвороби станів належить даний психічний розлад станом на 06.03.2014 року? Ст. 225 ЦК України визначає правові наслідки вчинення правочину дієздатною фізичною особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Правила цієї статті ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала у стані, коли вона не могла усвідомити значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Учасники процесу підтвердили, що померла була дієздатною особою, однак у з»в'язку із невиліковною хворобою вимушена була вживати медичні препарати. Ст. 225 ЦК України встановлює необхідність з»ясування психічного стану дієздатної особи у конкретний час - момент вчинення правочину. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним клопотання представника [PERSON] задовольнити частково, призначити по даній справі посмертну судово-психіатричну експертизу, так як для вирішення вказаного питання потрібен висновок спеціаліста. З огляду на обґрунтування позову та зміст ст. 225 ЦК України суд вважає необхідним та доцільним поставити на визначення експертів єдине питання: - Чи могла [PERSON] на момент посвідчення заповіту 06.03.2014 року о 19 год. 30 хв. розуміти характер та зміст власних дій, керувати ними та передбачати їх наслідки? Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі зупинити.

Outcome: partial