Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 10 листопада 2013 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання мають дочку [PERSON], [INFO]. З вини відповідача сімя розпалася і вони проживають окремо. Дочка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, з липня 2016 року відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча працездатний, працює, отримує дохід у вигляді заробітної плати та має можливість надавати таку допомогу. Оскільки відповідач має мінливий дохід, просить стягнути з нього аліменти на утримання дочки в розмірі 1000 грн. щомісячно. Позивачка подала до суду заяву, якою підтримала позовні вимоги та обставини на їх обґрунтування, також вказала, що не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач, який у встановленому законом порядку повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 07 липня 2017 року суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що сторони 10 листопада 2013 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис № 129,що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серія І-БВ № 120743, виданого виконавчим комітетом Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 10 листопада 2013 року. Від спільного сумісного проживання мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія І-БВ № 221552, видане виконавчим комітетом Коржівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 05 травня 2014 року). На даний час сторони проживають окремо і відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча здоровий, працездатний та має можливість надавати таку допомогу. За змістом ч. 8 ст.\~7, ч. 2 ст.\~150, ст.\~180 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї. Батьки зобовязані піклуватись про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Нормами ст. 18 Конвенції про захист прав дитини закріплено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1\~ст. 183 СК України). Відповідно до положень ч. 1\~ст. 182 СК України, п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3\~«Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України, тобто не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~ст. 184 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Наведені норми імперативно закріплюють обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач ухиляється від виконання обовязку утримувати дочку, а тому аліменти на її утримання підлягають стягненню в судовому порядку. Відповідно до\~ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд, при визначенні суми аліментів, яка підлягає стягненню, враховує невиконання відповідачем батьківського обовязку по утриманню дитини та перекладення батьківського обовязку по утриманню та вихованню дітей на позивачку, хоча зобовязаний утримувати дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з позивачкою. Взято до уваги те, що по віку та здоровю відповідач являється працездатним, інших аліментних зобовязань не має, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини, яка потребує регулярної матеріальної допомоги. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню частково у розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі\~ст. 191 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 367 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до\~ст. 88 ЦПК України\~\~суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Outcome: partial