Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

У березні 2020\~року позивач звернувся до суду з позовом в якому, після уточнення позовних вимог, просив виділити йому в натурі у приватну власність 15/30 частини домоволодіння, яке знаходиться у спільній часткові власності та розташоване за адресою: [ADDRESS] та складається з наступних споруд: частина житлового будинку літ. «А-1» коридор площею 4,5 кв. м; житлова кімната площею 7,2 кв.м.; житлова кімната площею 14,2 кв.м.; коридор площею 4.3 кв.м.; та надвірні господарські споруди: літня кухня літ. «Б» площею 24,7 кв.м.; погреб літ. «Бпд» площею 18,3 кв.м.; сарай літ. «Г» площею 15,9 кв.м.; навіс літ. «З» площею 4,8 кв.м.; вбиральня літ. «Е» площею 3,0 кв.м.; душова літ. «И» площею 1,8 кв.м.; гараж літ. «Ч» площею 24,10 кв.м.; 8/30 частини огорожі №2-9, 8/30 частини водяної колонки №3 та 8/30 частини замощення №1. В обґрунтування позовних вимог вказує, що він є власником 8/30 частки домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.09.2019. Відповідач є власником 14/30 часток вказаного домоволодіння, решта 8/30 часток домоволодіння відповідачем не оформлено. Позивач бажає виділити в натурі свою частку домоволодіння із спільної часткової власності, та мати можливість вільного користування та розпорядження своєю власністю. За такого вимушений звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 07.04.2020 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. У судове засідання, призначене на 05.10.2020 на 11:50 годину, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надав до суду письмову заяву в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач надала до суду письмову заяву в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Також вказала, що не наполягає на компенсації зазначеної в експертному дослідженні. Згідно вимог\~статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини 5\~статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.09.2019 за [PERSON] визнано право власності на 8/30 частки домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Співвласником спірного домоволодіння є [PERSON] , якій на праві спільної часткової власності належить 14/30 частки спірного домоволодіння, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.04.2020, довідка №206315126. Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.09.2019 по цивільній справі №489/6850/18 за позовом [PERSON] до Миколаївської міської ради, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом встановлено, що 05.06.2018 відповідач звернулась до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що спадкоємиця, яка зазначена у заповіті складеному [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] . За положеннями частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до положень\~статті 356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із зазначенням частки\~кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно із частинами першою, третьою\~статті 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Частиною першою\~статті 364 ЦК України\~передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із\~майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми\~виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Так, відповідно до частини другої\~статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга\~статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Згідно з вимогами частини першої статті 367 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній частковий власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку встановлених законом. До позовної заяви долучено експертне дослідження №125-004 будівельно-технічної експертизи від 28.01.2020, відповідно до якого виділ в натурі часток співвласників у праві власності на житловий будинок по [ADDRESS] з надвірними будівлями та спорудами, є можливим з відступом від розміру ідеальних часток співвласників. Наведено перерозподіл ідеальних часток співвласників за одним варіантом, згідно з яким реальна частка [PERSON] складає 15/30, що на 7/30 частин більше від частки, що ідеально йому належить 8/30. Крім того, наведено розмір грошової компенсації, яку повинен сплатити [PERSON] другому співвласнику за відхилення від ідеальної частки, який складає 118994 грн. Відповідно до пункту 6\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» (далі Постанова)\~при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. У пункті 7 Постанови вказано, що якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного із співвласників, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України\~способами захисту цивільного права та інтересів є визнання права, припинення дії, яка порушували право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до частини третьої пункту 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.\~\~ Таким чином, враховуючи, що спірний будинок з господарськими спорудами є спільною частковою власністю, при чому між сторонами склався порядок користування належною кожному часткою у домоволодінні, а також визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає позовні вимоги позивача повністю доведеними, обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved