Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

У березні 2014 року позивач звернулася до суду із позовом про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], до Болгарії без згоди та супроводу батька [PERSON] у період з 25.06.2014 року по 01.09.2014 року для відпочинку. У судове засідання позивач та її представник не з'явилися, про дату час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала.. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Судом встановлено, що згідно даних свідоцтва про розірвання шлюбу від 04 травня 2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві між сторонами розірвано шлюб (а.с. 5). Від шлюбу у сторін є малолітня дитина, а саме син [PERSON] [INFO] (а.с. 4). Батьком дитини є громадянин України [PERSON], [INFO]. (а.с. 6-8). Син [PERSON] мешкає разом з матір'ю [PERSON] Батько участі в виховані дитини не приймає, відмовляється в добровільному порядку надати нотаріально завірену заяву на дозвіл на виїзд дитини за кордон. Останній раз відповідач спілкувався із сином в 2004 році. На даний час між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договори про надання послуг з організації і проведення дитячої розважальної програми «Творчий Табір «Час Індіго» та оплачено їх (а.с. 17). За цими договорами ФОП [PERSON] надає послуги з організації та проведення дитячої розважальної програми «Творчий Табір «Час Індіго» для сина [PERSON] в м. Кітен (Болгарія) в період часу з 27.06.2014 року по 13.07.2014 року, з 11.07.2014 року по 27.07.2014 року, з 25.07.2014 року по 10.08.2014 року, з 08.08.2014 року по 24.08.2014 року (а.с. 9-16). Крім позивача та сина [PERSON], до Болгарії поїдуть теперішній чоловік позивача та двоє спільних дітей. Відповідно до п.8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до п.3 ч.3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ. Відповідно до ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в України громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до Конвенції про права дитини (ратифіковані Постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.91 р.) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Отже, оскільки за об'єктивних обставин отримати дозвіл, на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини, батька [PERSON] є неможливим, суд вважає, що з метою додержання інтересів дитини та для забезпечення її гармонійного, духовного, морального розвитку та оздоровлення, позов є обґрунтованим.. На підставі викладеного,

Outcome: approved