Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

У вересні 2015 року Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів. У позові зазначено, що відповідачі злісно ухиляються від виконання батьківських обовязків відносно своїх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], не турбуються про їх фізичний, духовний та моральний розвиток та не виконують свої батьківські обвязки. Представник позивача Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог та просили не позбавляти їх батьківських прав відносно дітей. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача, Служби у справах дітей Виконавчого комітету Ленінської районної в м. Полтаві ради [PERSON] - в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Стаття 18 Конвенції про права дитини передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 150 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний і моральний розвиток, навчання, створюючи належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Таким чином, найважливіший обовязок матері та батька це обовязок виховувати, ростити дитину. Це обовязок не лише перед дитиною, а й перед усією родиною та суспільством. Закон України «Про освіту» у статті 59 та [PERSON] України «Про охорону дитинства» у статті 12 детально визначає, які дії належить вчиняти батькам для розвитку дитини як особистості. Зокрема, цим законами батьки зобовязані виховувати у дітей працелюбність, почуття доброти, милосердя, шанобливе ставлення до старших, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав у разі, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Згідно ст. 51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивача, дитини та матеріальне становище відповідача, інші обставини справи. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Отже, відповідачі зобовязані утримувати своїх малолітніх дітей. Згідно свідоцтв про народження батьками малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] є відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] Отже, на відповідачів [PERSON], [PERSON] як на батьків законодавством покладено обовязок по вихованню та розвитку їх доньок, вони мають реальну можливість виконувати свій обовязок по вихованню доньок, але ухиляються від його виконання. Як вбачається із акту обстеження умов проживання сімї [PERSON], [PERSON] від 25 серпня 2015 року під час обстеження у квартирі без догляду були дві малолітні доньки відповідачів [PERSON] та [PERSON], остання лежала без одягу в дитячому візочку на брудному ганчірї, на спині та ніжках було видно почервоніння та висипи. [PERSON] лежала на дитячому ліжку на матраці (пелюшка і простирадло були відсутні), в брудній кофтинці, інший одяг був відсутній. Комісією викликано швидку допомогу за телефоном №103. 28 серпня 2015 року Полтавський міський центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді звернувся до Служби у справах дітей Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтави ради з листом, в якому вказано, що родина [PERSON] та [PERSON] перебуває під соціальним супроводом даного центру. 27 травня 2015 року комісією в складі працівників Полтавського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді, служби у справах дітей Октябрської районної у м. Полтаві ради та дільничного лікаря-педіатра за адресою місця проживання [INFO], відвідано родину [PERSON] та під час обстеження виявлено грубі порушення санітарно-гігієнічних норм проживання. З метою налагодження соціально-побутових умов, приведення санітарного стану приміщення в норму, підвищення батьківського потенціалу до роботи з сімєю [PERSON] залучено соціальне оточення матір [PERSON] [PERSON] За період з 27 травня 2015 року до 26 червня 2015 року соціальними працівниками проводився систематичний контроль над ситуацією в родині, в результаті чого відбулась позитивна динаміка. 26 червня 2015 року родина [PERSON] переїхала за адресою: м. Полтава, вул. Хрестовоздвиженська, б. 57, про що ні Центр, ні Службу у справах дітей повідомлено не було. При відвідуваннях родини [PERSON] 10 липня 2015 року, 15 липня 2015 року за адресою: вул. Хрестовоздвиженська, б. 57, м. Полтава, виявлено грубі порушення соціально-побутових умов проживання, діти були вдома самі, без нагляду дорослих, в помешканні було брудно, речі розкидані, підлога брудна. Крім того, діти потребували медичного огляду, оскільки мали попрілості на тілі внаслідок несвоєчасного догляду. Після відвідування родини [PERSON] 25 серпня 2015 року виявлено аналогічні порушення соціально-побутових, санітарно-гігієнічних норм, Полтавським міським центром соціальних служб разом зі Службою у справах дітей виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради, кримінальною міліцією у справах дітей Ленінського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, дільничного лікаря-педіатра КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 м. Полтави», вирішено малолітніх [PERSON] та [PERSON] направити до Полтавської міської клінічної дитячої лікарні, у звязку з відсутністю в будинку обох батьків на даних дітей складено акти про покинутих дітей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що вона залишала малолітніх дітей самих, без належного догляду дорослих. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що він дійсно далеко працює і додому приїжджає лише на вихідні дні. У висновку органу Опіки та піклування виконкому Ленінської районної в м. Полтаві ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] відносно малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідність його інтересам дітей, який затверджений рішенням Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради № 116 від 22 вересня 2015 року зазначено, що Орган опіки вважає за доцільне в інтересах дітей, позбавити [PERSON], [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх доньок [PERSON], [PERSON], [PERSON] та передати дітей Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтави ради для подальшого влаштування. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачі по справі не займаються вихованням дітей, не піклуються про їх здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток, чим ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню малолітніх доньок, тому у суду є достатні підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав відносно дітей. Крім того, позовні вимоги про стягнення з відповідачів аліментів у розмірі по 1/4 частини з [PERSON], [PERSON] з усіх видів їх заробітку на кожну дитину щомісячно підлягають частковому задоволенню. Враховуючи матеріальний стан відповідачів, їх стан здоровя, суд приходить до висновку, що з відповідачів підлягають стягненню аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів їх заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Виходячи з викладеного,

Outcome: partial