Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

У 2016 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи: приватний нотаріус [PERSON], центр надання послуг, пов'язаних з використання автотранспортних засобів, з обслуговування міст Нікополь, Орджонікідзе, Марганець, Нікопольського та Томаківського районів, УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, [PERSON], в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить в рахунок часткового погашення боргу [PERSON] за кредитним договором у розмірі 1207993,30 грн. звернути стягнення на предмет застави автомобіль марки Volkswagen, модель Touareg NF з обємом двигуна 2967 см3, 2013 року виробництва, кузов №WVGZZZ7PZED015625, державний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів.\~Також просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Порше Мобіліті» суму штрафу в розмірі 54314,08 грн. в порядку п. 4.1.2. Договору застави № 50011061 від 15 листопада 2013 року та стягнути понесені судові витрати.\~В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12 листопада 2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено кредитний договір №50011061, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 380198,58 грн. - еквівалент суми кредиту складає 46309,20 доларів США та суму додаткового кредиту у розмірі 201500,45 грн. еквівалент суми кредиту в іноземній валюті 15559,88 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом 9,9% на рік, які є змінними, з кінцевим терміном повернення кредиту 15 листопада 2020 року. Кредит наданий для купівлі автомобіля марки VW Touareg та оплати страхових виплат. Відповідно до п. 1.6. загальних умов зобов'язання [PERSON] перед ТОВ «Порше Мобіліті» за вищезазначеним кредитним договором забезпечено договором застави, згідно з умовами якого [PERSON] надав в заставу автомобіль марки Volkswagen, модель Touareg NF з обємом двигуна 2967 см3, 2013 року виробництва, кузов №WVGZZZ7PZED015625, державний номер [NUMBER], що належав йому на праві власності. [PERSON], в порушення викладених норм чинного законодавства та положень укладеного кредитного договору, погашення кредиту не здійснює, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 91656,86 грн. за кредитом та в розмірі 42208,14 грн. за додатковим кредитом. На підставі положень\~ЦК України, позивачем нараховані 3 % річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання [PERSON] в розмірі 1961,49 грн. за кредитом та в сумі 372,44 грн. за додатковим кредитом. Сума підрахованих інфляційних витрат на суму простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача складає 12459,45 грн. за кредитом та 725,82 за додатковим кредитом. Згідно з п.8.1. загальних умов та вимог чинного законодавства [PERSON] нарахована пеня на загальну суму 6538,32 грн. за кредитом та в розмірі 1241,46 грн. за додатковим кредитом. В положенням п. 3.2. загальних умов сторони погодили, що ТОВ «Порше Мобіліті» має право достроково вимагати повернення кредиту та додаткового кредиту, серед іншого, у випадку порушення [PERSON] терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) або сплати за користування кредитом за строк більше ніж один календарний місяць. Станом на 17 грудня 2015 року загальна сума заборгованості за вищезазначеним кредитним договором становить 1207993,30 грн. та складається з: простроченої заборгованості в сумі 112616,12 грн. за кредитом та в розмірі 44547,86 грн. за додатковим кредитом, з яких: 91656,86 грн. сума простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів за кредитом, 42208,14 грн. 68 сума простроченої заборгованості по сплаті за додатковим кредитом та процентами; 1961,49 грн. сума 3% річних за час прострочення за кредитом, 372,44 грн. сума 3 % річних за час прострочення за додатковим кредитом; 12459,45 грн. сума інфляційних витрат за час прострочення за кредитом, 725,82 грн. сума інфляційних витрат за час прострочення за додатковим кредитом; 6538,32 грн. - сума пені за прострочення виконання зобов'язання по сплаті чергових платежів за кредитом, 1241,46 грн. - сума пені за прострочення виконання зобов'язання по сплаті чергових платежів за додатковим кредитом; заборгованості з дострокового повернення кредиту в сумі 944722,30 грн., з яких: 842003 грн. - сума заборгованості за кредитом та додатковим кредитом; 31287,94 грн. - сума заборгованості за процентами; 9833,51 грн. сума 3% річних; 32778,35 грн. сума пені, нарахованої за п.8.1 загальних умов; 28818,63 грн. сума інфляційних витрат. Для забезпечення відновлення порушеного позивачем було укладено договір про надання юридичних послуг від 26 травня 2015 року з ТОВ «КПД Консалтинг». Згідно із заявою на надання послуг № 59 від 07 грудня 2015 року до договору про надання юридичних послуг вартість юридичних послуг складає 10000 грн., крім того ПДВ 2 000 грн. Таким чином, збитки, заподіяні позивачу у зв'язку з порушенням умов кредитного договору та договору застави, підлягають стягненню з [PERSON] Також, відповідно до п. 4.1.2 договору застави у разі невиконання та/або неналежного виконання заставодавцем умов, передбачених ст. 2.3 цього договору заставодержатель може застосувати до заставодавця штрафні санкції у розмірі 10 % від вартості предмета застави, визначеної у ст. 1 цього договору, що становить 54314,08 грн. Разом з цим зазначає, що 13 листопада 2015 року предмет застави, без згоди позивача, був знятий з [PERSON] з реєстраційного обліку і в той же день зареєстровано на нового власника [PERSON] 25 листопада 2015 року [PERSON] зняла вищезазначений автомобіль з реєстраційного обліку, а 25 грудня 2015 року він був зареєстрований на нового власника [PERSON], у якого позивач і просить звернути стягнення на предмет застави. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Інші сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені були належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність не подавали. В матеріалах справи наявні заперечення [PERSON], згідно яких останній просить у задоволенні позовних вимог відмовити, зазначивши, що під час укладання договору купівлі-продажу спірного транспортного засобу №1245/202 від 25 грудня 2015 року між ним та [PERSON] були додержані всі вимоги ЦК України, щодо укладання договорів купівлі-продажу даного виду. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. У судовому засіданні встановлено, що 12 листопада 2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено кредитний договір №50011061, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 380198,58 грн. - еквівалент суми кредиту складає 46309,20 доларів США та суму додаткового кредиту у розмірі 201500,45 грн. еквівалент суми кредиту в іноземній валюті 15559,88 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом 9,9% на рік, які є змінними, з кінцевим терміном повернення кредиту 15 листопада 2020 року, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки Volkswagen, модель Touareg NF з обємом двигуна 2967 см3, 2013 року виробництва, кузов №WVGZZZ7PZED015625, державний номер [NUMBER] та оплати страхових платежів. В зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, згідно наданих позивачем розрахунків, загальна сума заборгованості [PERSON] перед позивачем станом на 15 грудня 2015 року складає 1207993,30 грн. Відповідно до п. 1.6. загальних умов зобов'язання [PERSON] перед ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитним договором № 50011061 від 12 листопада 2013 року забезпечується заставою майна відповідно до укладеного сторонами договору застави, а також усім майном позичальника, на яке може бути звернено стягнення за законодавством України. 15 листопада 2013 року, для забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу №50011061, згідно якого [PERSON] передав у заставу належний йому на праві власності транспортний засіб марки Volkswagen, модель Touareg з обємом двигуна 2967 см3, 2013 року виробництва, кузов №WVGZZZ7PZED015625, державний номер [NUMBER]. На підставі договору застави вищезазначений автомобіль заборонено відчужувати. Згідно п. 2.3.4. договору застави, [PERSON] без згоди з позивачем не мав права змінювати права власності на предмет застави. За порушення цих вимог, відповідно до п.4 договору застави, позивач має право звернути стягнення на предмет застави. Разом з цим, згідно інформації Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України від 18 квітня 2016 року №31/27-990, 13 листопада 2015 року [PERSON] автомобіль марки Volkswagen, модель Touareg з обємом двигуна 2967 см3, 2013 року виробництва, кузов №WVGZZZ7PZED015625, державний номер [NUMBER] було знято з реєстраційного обліку для реалізації і в той же день зареєстровано за свідоцтвом про реєстрацію СХТ 601607, з номерним знаком АЕ 4165 НХ на нового власника [PERSON]. 25 листопада 2015 року [PERSON] вищезазначений автомобіль було знято з обліку для реалізації. 25 грудня 2015 року вищезазначений автомобіль зареєстровано за свідоцтвом про реєстрацію СХТ 7100223, з номерним знаком АЕ 0900 ЕІ на нового власника [PERSON]. Відповідно до п. 1.6. договору застави наступні застави предмету застави за цим договором, передача його у найм, оренду, позичку, лізинг, інше користування тощо, дозволяються лише за попереднім письмовим дозволом заставодержателя. Згідно ч.1\~ст.10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі відчуження рухомого майна боржника, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі\~ст. 388 ЦК України\~за умови відсутності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Наданий позивачем витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна свідчить про те, що у реєстрі існують відомості про обтяження автомобілю, що є предметом договору застави (а.с.181-182). Запис про обтяження зареєстровано 18 листопада 2013 року. Відповідно до ч.1\~ст. 27 Закону України «Про заставу», ч.3\~ст.9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст.ст.\~25,\~26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~(правова позиція Верховного Суду України, викладена у постановах від 03 квітня 2013 року №6-7цс13 та від 19 листопада 2014 року №6-168цс14). Таким чином, застава автомобіля за договором застави від 15 листопада 2013 року зберігає силу для нового власника [PERSON], а тому звернення стягнення підлягає саме на транспортний засіб, який на час вирішення судом спору належить на праві власності і знаходиться у користуванні [PERSON] Твердження [PERSON], що під час укладання договору купівлі-продажу спірного транспортного засобу №1245/202 від 25 грудня 2015 року між ним та [PERSON] були додержані всі вимоги, встановлені ЦК України, щодо укладання договорів купівлі-продажу даного виду не ґрунтуються на законі та спростовуються вищенаведеним. 03 липня 2015 року позивачем на адресу [PERSON] направлено вимогу щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором за № 50011061, якою позивач вимагав від [PERSON] дострокового повернення суми кредиту у повному обсязі та заборгованості відповідно до умов договору, які станом на дату направлення вимоги становили 862404,69 грн. Зазначеною вимогою позивач повідомив [PERSON], що у випадку неповернення суми кредиту та заборгованості протягом 30 календарних днів з дати одержання вимоги, відбудеться примусове їх стягнення, в тому числі за рахунок автомобіля, що був переданий ТОВ «Порше Мобіліті» у заставу. У вимозі звернуто увагу на ту обставину, що заборгованість по сумі кредиту визначено в еквіваленті іноземної валюти, її розмір підлягає зміні відповідно до показників обмінного курсу та буде перераховано на дату подання позову. Вимогу позивача щодо дострокового повернення кредиту [PERSON] було проігноровано. Згідно ч.2\~ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу вартості предмета забезпечувального обтяження; початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. На підтвердження розміру заборгованості за вищезазначеним кредитним договором представником позивача надані відповідні розрахунки, згідно яких заборгованість [PERSON] станом на 17 грудня 2015 року становить 1207993,3 грн., з яких: прострочена сума заборгованості -112616,12 грн. за кредитом та 44547,86 грн. за додатковим кредитом; заборгованість з дострокового повернення кредиту та додаткового кредиту 944722,3 грн.; штраф 76039,71 грн. збитки 30067,31 грн. До завданих збитків позивач включив понесені ним витрати на правову допомогу. Разом з цим, поняття збитків визначено в\~ст. 22 ЦК України. Згідно з ч. 1\~ст. 22 ЦК України\~визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Пунктом 1 ч. 2\~ст. 22 ЦК України\~визначено, що збитками, зокрема, є\~втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв'язку з порушенням. Захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів здійснюється судом. За правилами цивільного судочинства витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, відносяться до судових витрат та питання про їх відшкодування вирішується судом під час розгляду справи по суті. Відтак, витрати ТОВ «Порше Мобіліті»\~\~на юридичну допомогу ТОВ «Юридична компанія «Тріпл СІ» та «Консалтинг» не є збитками і не\~\~підлягають відшкодуванню на підставі\~ст. 22 ЦК України. За таких обставин позовні вимоги в частині включення до заборгованості [PERSON] збитків у розмірі 30067,31 грн. задоволенню не підлягають. Крім того, згідно пункту 1.1 договору застави за домовленістю сторін заставав на вартість предмету застави встановлена на рівні розмірі 543140,76 грн. Відповідно до п. 4.1.2 договору застави у разі невиконання та/або неналежного виконання заставодавцем умов, передбачених ст. 2.3 цього договору заставодержатель може застосувати до заставодавця штрафні санкції у розмірі 10 % від вартості предмета застави, визначеної у ст. 1 цього договору. Вищезазначений штраф у розмірі 54314,08 грн., відповідно до позовних вимог, підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 79 ЦПК України до судових витрат належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Частиною 1 ст. 84 ЦКПК України визначено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до роз'яснень, викладений в постанові пленуму Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті\~12,\~42,\~56\~ЦПК). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Разом з цим, ТОВ «Порше Мобіліті» не було надано суду розрахунку витрат на правову допомогу. За таких обставин, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідачів на користь ТОВ «Порше Мобіліті» витрат на правовому допомогу. Судові витрати по сплаті судового збору підлягають розподілу відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~між відповідачами порівну. За подання позову ТОВ «Порше Мобіліті» було сплачено судовий збір у розмірі 18934,62 грн. Разом з цим позовні вимоги задоволені частково на суму 1257080,07 грн. Таким чином з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 9428,10 грн. з кожного. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial