Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

У березні 2020 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просила розірвати договір позички від 10.02.2017 року, укладений між нею та TOB «Степленд Україна», посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Нестерович О.І. та зареєстрований в реєстрі за № 110, а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову зазначила, що 10.02.2017 року між нею та відповідачем було укладено договір позички. Відповідно до п. 1 договору вона передала відповідачу в тимчасове безоплатне користування (позичку) наступну техніку: - трактор колісний, марка К-701, рік випуску 1984, заводський номер [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , об`єм двигуна 22289 см.куб., маса машини 12500 кг, реєстраційний номер [NUMBER] ; - трактор колісний, марка К-701, рік випуску 1990, заводський номер [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , об`єм двигуна 22300 см.куб., маса машини 12500 кг, реєстраційний номер [NUMBER] ; - комбайн марки ДОН-1500, рік випуску 1990, заводський номер [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , об`єм двигуна 9495 см. куб., маса машини 12470 кг., реєстраційний номер [NUMBER] ; - плуги марки ПЛН-8.40, рік випуску 1988, заводський номер [NUMBER] , маса машини 2240 кг.; борони марки БПД-4.2, рік випуску 2001, заводський номер [NUMBER] , маса машини 5800 кг.; автомобіль марки ВАЗ 212140-111-30, рік випуску 2011, об`єм двигуна 1690, номер шасі (кузова, рами) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно п.п. 3, 14 договору - договір позички укладено сторонами на п`ять років строком до 10.02.2022 року. Пунктом 13 договору передбачено право позичкодавця вимагати розірвання договору і повернення техніки в разі: -непередбачених обставин техніка стала потрібна йому самому; -користування технікою не відповідає її призначенню та умовам договору; -техніка самочинно, без згоди позичкодавця, передана у користування іншій особі. Зауважила, що наразі у неї виникли непередбачені обставини, у зв`язку з якими техніка, що була передана нею у позичку відповідачу, стала потрібна їй самій. Укладаючи договір позички вона займала посаду директора у відповідача, засновником якого на той час був її чоловік - [PERSON] . Техніка, яка була передана нею за договором є її приватною власністю. Таким чином договір позички укладався в інтересах сім`ї та сімейного бізнесу. На даний час, обставини суттєво змінились: вона більше не є директором TOB «Степленд Україна», шлюб між нею та [PERSON] розірвано, вона більше не має відношення до товариства та не отримує від його діяльності доходу, але техніка залишилась у безоплатному користуванні відповідача. Вказує, що залишилась одна з трьома дітьми, один з яких є студентом та навчається у іншому місті, а двоє інших є неповнолітніми і проживають разом з нею та знаходяться повністю на її утриманні, аліменти на їх утримання вона не отримує. Крім того, внаслідок проблем зі здоров`ям вона отримала інвалідність II групи і тимчасово не працює. Належне їй майно, що передано за договором позички, вона планує використовувати або здавати в оренду задля отримання доходу для матеріального забезпечення сім`ї. З урахуванням п. 13 договору вона 24.09.2019 р., 26.11.2019 р. та 02.03.2020 р. письмово зверталась до відповідача з вимогою добровільного розірвання договору позички та повернення техніки. За першими двома зверненнями її було запрошено на зустріч для вирішення цього питання, без визначення конкретних часу та дати зустрічі. На звернення від 02.03.2020 р. електронним листом представник відповідача повідомив її про те, що отримати зазначену техніку вона зможе після розірвання договору позички. Враховуючи наведене, вона змушена звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.03.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу не пізніше п`ятиденного строку подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено відповідачу, що він має право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, до початку розгляду справи по суті надіслати відзив на позовну заяву. Відповідач відзив на позов не надав. До суду повернулось зворотне повідомлення про отримання відповідачем копії ухвали від 16.03.2020 р. та копій позовних матеріалів (а.с. 36), які направлялись судом на адресу відповідача, за зазначеною у позові адресою: 01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 5 корп. Д, оф. 14 (а.с. 2, 36). Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи (ч. 6 ст. 128 ЦПК України). Таким чином, вбачається, що відповідач належно повідомлений про розгляд даної справи, втім своїм правом надати відзив на позов, не скористався. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню , виходячи з наступного. Стаття 124 Конституції України передбачає, що до юрисдикції судів віднесено всі правові відносини, що виникають у державі. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів передбачено визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, припинення правовідношення. Відповідно до вимог ст. ст. 827, 828 ЦК України, за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов`язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку. Користування річчю вважається безоплатним, якщо сторони прямо домовилися про це або якщо це випливає із суті відносин між ними. Договір позички речі побутового призначення між фізичними особами може укладатися усно. Договір позички між юридичними особами, а також між юридичною та фізичною особою укладається у письмовій формі. Договір позички транспортного засобу (крім наземних самохідних транспортних засобів), в якому хоча б однією стороною є фізична особа, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Позичкодавець, відповідно п. 1 ч. 2 ст. 834 ЦК України має право вимагати розірвання договору і повернення речі у разі, якщо у зв`язку з непередбаченими обставинами річ стала потрібною йому самому. Судом встановлено, що 10.02.2017 року між позивачем - [PERSON] та відповідачем - ТОВ «Степленд Україна» укладено договір позички, предметом якого є тимчасове безоплатне користування технікою (а.с. 10): - трактором колісним, марки К-701, 1984 року випуску, заводський номер [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , об`єм двигуна 22289 см.куб., маса машини 12500 кг, реєстраційний номер [NUMBER] ; - трактором колісним, марки К-701, 1990 року випуску, заводський номер [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , об`єм двигуна 22300 см.куб., маса машини 12500 кг, реєстраційний номер [NUMBER] ; - комбайном марки ДОН-1500, 1990 року випуску, заводський номер [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , об`єм двигуна 9495 см. куб., маса машини 12470 кг., реєстраційний номер [NUMBER] ; - плугою марки ПЛН-8.40, 1988 року випуску, заводський номер [NUMBER] , маса машини 2240 кг.; - бороною марки БПД-4.2, 2001 року випуску, заводський номер [NUMBER] , маса машини 5800 кг.; - автомобілем марки ВАЗ 212140-111-30, 2011 року випуску, об`єм двигуна 1690, номер шасі (кузова, рами) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно п.п. 3, 14 договору - договір позички укладено строком на п`ять років, до 10.02.2022 року. П. 13 договору визначені обставини, за яких позичкодавець має право вимагати розірвання договору позички; зокрема у разі виникнення непередбачених обставин, за яких техніка стала потрібна самому позичкодавцю (а.с. 10 зворот). Листами від 24.09.2019 року та 26.11.2019 року позивач зверталась до відповідача з вимогою про розірвання договору позички (а.с. 11-12, 15). У відповідь на своє звернення від 24.09.2019 р. не отримала відповіді по суті порушеного питання (а.с. 14). В матеріалах справи відсутні відомості про отримання позивачем відповіді на своє звернення від 26.11.2019 р. На звернення від 02.03.2020 року, позивач від відповідача отримала відповідь (електронною поштою), що отримати свою техніку позивач зможе після розірвання договору позички (а.с. 17). Відповідно до ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 834 ЦК України позичкодавець має право вимагати розірвання договору і повернення речі у разі, якщо у зв`язку з непередбаченими обставинами річ стала потрібна йому самому. Позивач в якості доказів тому, що у неї виникли непередбачувані обставини, за яких техніка знадобилась їй самій надала наступні докази: -копію рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 19.10.2017 р. у справі №766/9660/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 21); -копію довідки до акта МСЕК серії 12 ААБ №551711 від 18.09.2019 р. (а.с. 22); -копії свідоцтв про народження дітей (2001 р.н., 2007 р.н., 2010 р.н.) (а.с. 23, 24, 25); -копію довідки від 03.09.2019 р. №6709 про те, що [PERSON] є студентом ІІ курсу денної форми навчання Львівського торгівельно-економічного університету (а.с. 27); -копію довідки про склад сім`ї (а.с. 28). Встановивши, що позивач є інвалідом ІІ групи, яка має на утриманні двох малолітніх синів 2007 р.н. та 2010 р.н., а також сина-студента, не одружена, не працює, враховуючи факт відсутності трудових відносин з відповідачем (припинені з 12.07.2017 р. (а.с. 18 зворот), оцінивши надані позивачем і досліджені судом докази, суд вважає, що вимоги позивача доведені належними і допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами, регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правовою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Судом встановлено, що 10.03.2019 року між позивачем та адвокатом Пацаловою Т.В. укладено договір про надання юридичної допомоги №б/н. Відповідно до п. 4.1. якого вартість послуг адвоката становить 2 000 грн. Квитанцією до прибуткового касового ордеру №100320 від 10.03.2020 року підтверджено, що позивачем сплачено вказану суму адвокатові (а.с. 30). Актом (звітом) виконаних робіт за договором від 10.03.2020 року про надання юридичної допомоги сторони підтвердили виконання/отримання послуг за вказаним договором (а.с. 31, 32). Відповідно витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача. Крім того з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved