Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

У березня 2016 року Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача - [PERSON], на свою користь аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини усіх видів його заробітку. В обґрунтування позову вказує на те, що 17 червня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у Красногвардійському відділі реєстрацій актів цивільного стану м. Дніпропетровська, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 475. Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з [PERSON] Через відсутність взаєморозуміння, яке виникло в родині з різноманітних причин, з червня 2015 року стосунки між позивачем та відповідачем погіршилися. Сторони проживають окремо. На даний час [PERSON] до суду подано позов про розірвання шлюбу. Відповідач приймає участь у матеріальному забезпеченні дитини, проте коштів, які він надає на утримання дитини не вистачає. На теперішній час позивач та відповідач мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Щомісячні затрати на дитину складаються з витрат на нормальне харчування дитини, покупку одягу відповідно до сезону, розвитку дитини (книги, іграшки, канцелярське приладдя, тощо), оплати за дитячий садок. Крім того, дитина народилася передчасно (на терміні вагітності 6 місяців), в зв`язку з чим має деякі патології здоров`я. Дитина стоїть на обліку в Кардіологічному обласному центрі з діагнозом порок серця. З урахуванням особливостей здоров`я періодично позивач з дитиною проходить курси лікування, на які також потрібні значні кошти. Зі слів відповідача позивач знає, що він постійно працює та оформлений офіційно. Вважає за доцільне здійснення оплати аліментів в розмірі ? від заробітку відповідача. Враховуючі викладені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини. Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши наявні письмові докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 17 червня 2011 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [ADDRESS], яке видано Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис - № 475 (а. с. 8). Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину - доньку, [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], яке видано виконавчим Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис - № 1070 (а. с. 4). У вищезазначеному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON]. Донька, [PERSON], проживає разом з матір`ю, і на даний час знаходиться на утриманні та матеріальному забезпеченні позивача, про що свідчить довідка № 23673 від 14.09.2015 року (а. с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим і індивідуальним. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач знаходиться у працездатному віці, суд вважає, що він спроможний надавати позивачу аліменти на утримання їх спільної дитини. При визначені розміру аліментів, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини та згідно ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати її, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Згідно статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 80, 81, 180, 182, 191, 199, 200 СК України,

Outcome: approved