Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

У вересні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач вказує на те, що 15 липня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 2262 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,09 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15 липня 2008 року. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 6 червня 2014 року існує заборгованість перед Банком в сумі 21267 грн. 49 коп. в тому числі заборгованість, стягнута з [PERSON] наказом Ленінського районного суду м. Миколаєва від 2 лютого 2009 року. Різниця становить 17942 грн. 25 коп. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 526,527,530, 1054 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 17942 грн. 25 коп., та штрафи: фіксовану частину в розмірі 500 грн. та процентну складову в розмірі 897 грн. 11 коп., а всього 19339 грн. 36 коп., а також сплачені позивачем судові витрати. В судове засідання сторони не з'явилися. Про час і місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, заяви про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника. Позовні вимоги позивач зменшив, просив суд стягнути з відповідача залишок заборгованості за кредитом в розмірі 18102 грн. 25 коп. та судові витрати. Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 15 липня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № DNH4KP25360259, згідно якого Банк надав [PERSON] кредит в сумі 2262 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,09 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15 липня 2008 року. Відповідно п. 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Рострочка» (Стандарт) доданих до заяви позичальника, при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань по погашенню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом Банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу. Згідно п. 5.3 зазначених Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язується сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 16 квітня 2014 року існує заборгованість перед Банком. Згідно наданого позивачем уточненого розрахунку відповідачу з урахуванням наказу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 2 лютого 2009 року про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № DNH4KP25360259 від 15 липня 2006 року в сумі 3741 грн. 50 коп., нарахована заборгованість в сумі 18102 грн. 25 коп., яка складається із: заборгованості по процентам - 5467 грн. 66 коп., пені - 12634 грн. 59 коп.. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22 листопада 1996 року дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Вимога позивача про стягнення пені в розмірі, який більш ніж вдвічі перевищує заборгованість відповідача за кредитом, спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Враховуючи вимоги норм цивільного, конституційного та міжнародного законодавства, суд вважає можливим зменшити розмір пені, нарахованої Банком з 12634 грн. 59 коп. до 100 грн. 00 коп.. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов Банку на підставі ст.ст.526, 536, 549, 610, 611 ЦК України підлягає частковому задоволенню. З відповідача на користь Банку слід стягнути заборгованість за процентами - 5467 грн. 66 коп., пеню - 100 грн. 00 коп., а всього - 5567 грн. 66 коп. В іншій частині в позові слід відмовити. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати.

Outcome: partial