Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

У вересні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог вказує, що від шлюбу з [PERSON] має доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб між нею та відповідачем був розірваний 03.12.2013 року, після чого вона проживає разом із дитиною окремо від [PERSON] Відповідач добровільно не допомагає їй утримувати дитину. Вона телефонувала [PERSON] і просила його допомогти матеріально утримувати дитину, але він відмовлявся. У зв'язку із цим, вона звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів. Просить суд стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх доходів відповідача на свою користь на утримання [PERSON] за минулий час, починаючи з 03.12.2013 року та до повноліття дитини. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позовної заяви, просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Пояснив суду, що [PERSON] та її донька [PERSON] проживають окремо від відповідача з грудня 2013 року. З цього часу позивач потребувала матеріальної допомоги на утримання дитини, але [PERSON] відмовся її надавати. Позивач бажала вирішити дане питання позасудовим способом, телефонувала [PERSON], просила допомогти утримати доньку. Оскільки відповідач відмовлявся допомагати [PERSON], вона звернулась із позовом до суду. Також пояснив суду, що [PERSON] страждає захворюванням, їй поставлений діагноз аномальний розвиток судин мозку, що потребує додаткових витрат на лікування. Визнав, що відповідач [PERSON] добровільно у серпні 2014 року надавав допомогу доньці у розмірі 500 гривень, перерахувавши цю суму на картковий рахунок. В судовому засіданні [PERSON] проти задоволення позову заперечив, просив суд відмовити в його задоволенні. Суду пояснив, що з [PERSON] розірвав шлюб 03.12.2013 року, після чого вони разом не проживають. Донька [PERSON] залишилась проживати разом із ним в квартирі[ADDRESS]. [PERSON] після розірвання шлюбу проживала в іншій квартирі разом із своїм співмешканцем. Навесні 2014 року донька вирішила проживати разом із матір'ю, він дозволив доньці забрати техніку, меблі із своєї квартири. Пояснив, що [PERSON] за час, коли вони перебували у шлюбі, ніколи не працювала. Він самостійно сплачував кошти, пов'язані із навчанням доньки в школі, з 2012 року сплачував за курси з англійської мови, надав доньці гроші на щоденні витрати. Після того, як вони розірвали шлюб із [PERSON], вона жодного разу не просила його допомогти матеріально на утримання доньки. В травні 2013 року донька закінчила навчання у школі, він сплачував за всі витрати, пов'язані із випускним вечором. У серпні 2014 року [PERSON] повідомила, що бажає продовжити навчання у вищому навчальному закладі, вартість якого складає близько 7000 гривень на рік. Він домовився із донькою, що буде надавати їй щомісячно 1000 гривень на сплату за навчання, щоденні витрати. У серпні 2014 року він перерахував доньці 500 гривень на банківську картку, як вони з нею і домовлялись. З вересня 2014 року донька перестала із ним спілкуватись, а [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів. Він заперечує проти стягнення з нього аліментів, оскільки добровільно надавав матеріальну допомогу доньці [PERSON] Судом була залучена до участі у справі в якості третьої особи [PERSON], якій [INFO] виповнилось 18 років, але вона в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких заяв або заперечень від неї не надійшло. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 29.06.1996 року. Шлюб між ними був розірваний рішенням суду від 03.12.2013 року. Сторони мають від шлюбу дитину [PERSON], [INFO]. [PERSON] має постійне місце роботи на ВАТ «Запоріжсталь», що визнається сторонами. З пояснень відповідача його приблизний щомісячний дохід складає 6000 гривень. Відповідачем не була надана суду відповідна довідка з місця роботи та розмір його заробітної плати, але сторони не заперечували дану обставину, тому суд виходить із пояснень щодо розміру доходу, які дав в судовому засіданні відповідач. [PERSON] з 01.09.2014 року є студенткою контрактної форми навчання 1 курсу гуманітарного факультету Запорізького національного технічного університету, що підтверджується довідкою, виданою 07.10.2014 року. Позовні вимоги позивача полягають у стягненні аліментів як з дня пред'явлення позову 15.09.2014 року до досягнення дитиною повноліття [INFO], так і за минулий час, з 03.12.2013 року. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Таким чином, для вирішення питання про стягнення аліментів за період з 03.12.2013 по 15.09.2014 року, необхідно встановити чи вживала [PERSON] заходів щодо одержання аліментів з [PERSON], та чи ухилявся відповідач від їх сплати. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що є батьком [PERSON] Після розірвання шлюбу між сторонами по справі, їх донька [PERSON] проживала в квартирі разом із своїм батьком до весни 2014 року. Дитину утримував матеріально тільки [PERSON], оскільки [PERSON] не працювала. Свідок [PERSON] суду пояснив, що після розірвання шлюбу між сторонами по справі [PERSON] залишилась проживати в квартирі батька по вул. Жукова. Він товаришує із [PERSON], часто буває у нього вдома. [PERSON] сплачував за навчання своєї доньки на курсах англійської мови, купував речі на випускний вечір. Йому відомо, що [PERSON] не працює, зловживає спиртними напоями. Свідок [PERSON] суду пояснив, що його донька [PERSON] навчалась в одному класі із [PERSON] - донькою [PERSON] В 2014 році [PERSON] передавав через нього гроші для своєї доньки в сумі 350 гривень для сплати за навчання. Суду надані квитанції про перерахування грошових коштів на картковий рахунок в сумі 250 гривень від 19.09.2014 року та 250 гривень від 22.08.2014 року. Квитанції не містять даних про платника та отримувача платежу, але представник позивача підтвердив, що дана сума була перерахована [PERSON] своїй доньці [PERSON] Із досліджених судом доказів вбачається, що після розірвання шлюбу між сторонами по справі, [PERSON] деякий час проживала разом із своїм батьком, який її утримував. Жодних доказів того, що позивач вживала заходів для отримання аліментів у період з грудня 2013 по вересень 2014 року суду не надано. Факт того, що [PERSON] телефонувала відповідачу і просила надати грошову допомогу, а [PERSON] відмовлявся допомагати утримувати доньку, нічим не підтверджений із заперечується відповідачем. Судом було встановлено, що [PERSON] підтримував зв'язок із своєю донькою [PERSON], витрачав кошти на її навчання, що спростовує доводи позивача про ухилення відповідача від сплати аліментів. Крім того, [PERSON] перерахував 500 гривень на утримання своєї доньки у серпні 2014 року, тобто за місяць до пред'явлення позову позивачем. Таким чином, аліменти за минулий час не підлягають стягненню з відповідача, оскільки суду не надано доказів того, що [PERSON] вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] з серпня до жовтня 2014 року проживала разом із матір'ю. Позов про стягнення аліментів був пред'явлений до суду 15.09.2014 року, а [PERSON] виповнилось 18 років [INFO], тому аліменти на утримання дитини підлягають стягненню за даний період на користь позивача [PERSON] Суд виходить із того, що [PERSON] не має хронічних захворювань, не має інших дітей або непрацездатних батьків на утриманні, має постійне місце роботи. Суд не бере до уваги посилання позивача на необхідність компенсації витрат на лікування дитини, яка має захворювання, оскільки питання про стягнення таких витрат у разі наявності має вирішуватись в порядку статті 185 СК України. Тому, суд вважає задовольнити позовні вимоги в цій частині частково та стягнути аліменти у період з 15.09.204 по [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 243 гривень 60 копійки. На підставі вище викладеного та

Outcome: partial