Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

У березні 2016 року позивачка - [PERSON], [INFO], звернулась до суду із зазначеним вище позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей, посилаючись на те, що вона знаходиться в шлюбі з відповідачем - [PERSON], [INFO], зареєстрований 26 липня 2014 року відділом ДРАЦС по м. Бердичеву Бердичівського МРУЮ у Житомирської області, а/ з № 411. Від шлюбу народилась діти - син [PERSON] та донька [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося в зв'язку з тим, що вони з відповідачем не зійшлись характером та поглядами на життя, поступово погіршувались відносини між ними, часто виникали непорозуміння та суперечки, спільне господарство не ведеться, шлюб існує формально. В зв'язку з чим підтримувати сімейні відносини неможливо, сторони проживають окремо, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та дитини, тому позивачка просить вказаний вище шлюб розірвати. Відповідач працює офіційно та має доходи, тому він має можливість надавати кошти на утримання спільних дітей, крім того інших утриманців останній не має, проте має добрий стан здоров'я. Позивачка також потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, оскільки знаходиться у відпустці по догляду дітей до трьох років. Тобто, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання своїх дітей не надає, хоча немає інших утриманців, тому позивачка просить суд стягувати аліменти з нього на її користь на утримання дітей - сина [PERSON] та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, а саме з 25.03.2016 року, і до повноліття дітей. Також, позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь на її утримання кошти в розмірі 1/6 частини його доходів, щомісячно, до досягнення зазначеними вище дітьми віку трьох років. Крім того, спільних дітей: сина [PERSON] та доньку [PERSON], [INFO], залишити на подальше проживання та виховання позивачці. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити з наведених підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, а саме: свідоцтво про одруження сторін (а.с.7), копій свідоцтва про народження дитини (а.с.8-9) та врахувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Оскільки сторони формально не підтримують подружніх відносин, спільно не проживають та господарство не ведуть, то подальше їх спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та неповнолітньої дитини. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу. У відповідності до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно положень статей 180, 181 Сімейного Кодексу України, відповідач, як батько дитини, повинен надавати матеріальну допомогу на її утримання. Сторони між собою не можуть домовиться щодо способу утримання, тому аліменти слід стягувати в судовому порядку. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів, суд, враховуючи положення статей 182, 184 Сімейного Кодексу України, інтереси неповнолітньої дитини, можливість відповідача, як батька, надавати матеріальну допомогу своїй дитині, відсутність інших утриманців, приходить до висновку, що аліменти слід стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання дітей - сина [PERSON] та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, а саме з 25.03.2016 року, і до повноліття дітей. Також, суд вирішив стягнути з відповідача на користь позивачки на її утримання кошти в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, а саме з 25.03.2016 року, і до досягнення зазначеними вище дітьми віку трьох років. Судові витрати згідно статей 88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved