Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

у березні 2018 року [PERSON] звернувся до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 2007 року, мають доньку [PERSON], [INFO] Сімейне життя у них не склалося, вони не зійшлися характерами та поглядами на життя, відсутнє взаєморозуміння та повага одне до одного, у звязку з чим виникають сварки, внаслідок чого подальше збереження шлюбу не можливе та суперечитиме його інтересам та інтересам дитини. У звязку з наведеним позивач просить шлюб розірвати та не надавати строк для примирення. У судове засідання сторони не зявилися, натомість, позивач в позовній заяві зазначив, що просить розглянути справу без його участі та у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а..с3). Відповідач направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] (а.с.13). Виходячи з викладеного, у відповідності зі ст.ст. 200, ч.4, 206 ч.4 ЦПК України, суд вирішив за можливе розглянути справу без участі сторін на підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що 07.08.2007 р. зареєстрований шлюб між [PERSON] та Харук (прізвище після укладення шлюбу [PERSON]) [PERSON] (а.с.4-5). Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Згідно довідки Машівської селищної ради Полтавської області №775 від 02.03.2018 р. позивач зареєстрований в [INFO] та разом з ним зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.9). За повідомленням Машівської селищної ради Машівського району Полтавської області відповідач [PERSON] зареєстрована [INFO] (а.с.14). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч.1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, вони не зійшлись характерами та поглядами на життя, часто виникають сварки, що свідчить про те, що сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, позивач просить не давати строк для примирення, відповідач позов визнала та не заперечує проти його задоволення, а тому суд приходить до висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. За проханням відповідачки залишити їй після розірвання шлюбу прізвище [PERSON]. Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В зв'язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352,40 грн. (704,80 грн./ 50%) та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 352,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved