Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 9 листопада 1991 року вона уклала шлюб з [PERSON] 10 грудня 2003 року у них народилась дочка [PERSON] Відповідач припинив приймати участь в утриманні дитини. [PERSON] не бажає жити з ним однією сімєю, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому позивач просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною повно-ліття. У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] підтримують позов та просять суд задовольнити його. [PERSON] та його представник [PERSON] заперечують проти задоволення позову та посилаються на те, що [PERSON] перебуває на утриманні обох батьків. Ця обставина свідчить про те, що підстави для примусового стягнення аліментів з відповідача відсутні. Тому [PERSON] та його представник [PERSON] просять суд відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши подані ними письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 9 листопада 1991 року сторони уклали шлюб, зареєстрований в Будинку урочистих подій м. Ровно, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №2244. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ГЮ №497257 від 9 листопада 1991 року (а.с.4). 10 грудня 2003 року у них народилась дочка [PERSON] Ця обставина підтверд-жується копією свідоцтва про народження серії 1-БК №246220 від 17 грудня 2003 року (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджують у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів суд врахо-вує стан здоров я та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання не-рухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело поход-ження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] приймає участь в утриманні дочки. Відсутні також докази, з яких вбачається, що відповідач має поганий стан здоровя або тяжке матеріальне становище, а також на його утриманні перебувають інші діти або непрацездатні батьки. З довідки №101 від 5 березня 2018 року (а.с.39) вбачається, що відповідач працює в РСП «Київцентраеро» та має постійний заробіток. Крім того, з довідки №366 від 5 березня 2018 року (а.с.40), вбачається, що [PERSON] щомісячно отримує пенсію по інвалідності. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, повязане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 640 гривень. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Предявлений позов задоволений. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved