Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача де вказує, що 01 серпня 2016 року позичив відповідачеві, на строк до 01 вересня 2016 р. 150000 гривень. Одержання [PERSON]. зазначеною суми коштів підтверджується його власноручною розпискою. При цьому вказує, що в зазначеній в розписці кінцевий термін відповідач грошей не повернув та під будь-яким приводом ухиляється від виконання свого зобов'язання. У судове засідання позивач не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засіданні не з'явився. Направив до суду заяву в якій не заперечує та підтверджує, що 01 серпня 2016 року позичив у [PERSON], на строк до 01 вересня 2016 р. 150000 гривень. Зазначає, що в зв'язку із відсутністю грошових коштів своєчасно не може повернути борг та все робить для відновлення свого фінансового становища і можливості погашення заборгованості перед [PERSON] Суд оголосивши та дослідивши матеріали справи прийшов до висновку що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до вимогст.1046 ЦК Україниза договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК Українив становлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідач в своїй заяві визнала факт отримання ним грошових коштів, що є предметом позовних вимог та визнав позовні вимоги. Відповідно до вимогст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином, згідно з умовами договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - згідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, які завжди висуваються. Згідно зіст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій борг, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом або не слідує із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України встановлено, що, якщо в зобов'язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (дату). Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Спірні правовідносини випливають із двосторонніх договірних зобов'язань, позовні вимоги належним чином обґрунтовані та їх характер вказує на те, що визнання позову відповідачем не буде порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин позов підлягає задоволенню. У відповідності з вимогамист.88 ЦПК України на користь позивача підлягають присудженню понесені останнім судові витрати - судовий збір у розмірі 2024 грн. На підставі вищевикладеного, ст.ст.526, 530, 1046,1047,1049 ЦК України,

Outcome: approved