Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

У березні 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON], в якій він просив суд визнати відповідача, [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтовуючи свою вимогу тим, що остання з червня 2016 року не проживає за вказаною адресою, не користується квартирою, не сплачує комунальні послуги, не бере участі в утриманні квартири, чим порушує права позивача. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, причину неявки суду не повідомила, заперечень до позовної заяви не надала, про час та місце розгляду справи завчасно повідомлялась, у встановленому законом порядку. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, попередньо суду надано заяву про розгляд справи за відсутності представника та про ухвалення рішення на розсуд суду. Відповідно ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній матеріалів, у відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. На підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №423/1 від 30.09.2011 року [PERSON] 11.10.2011 року отримав ордер №22 серії «С» на вселення його та його дружини, [PERSON], до службового житлового приміщення за адресою: [ADDRESS]. За адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою від 03.01.2017 року за вих. №9858-04-09/3, наданою Департаментом реєстраційних послуг ЗМР. Відповідно до акту про встановлення факту проживання особи від 15.10.2016 року, складеного комісією у складі трьох осіб - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] фактично не проживає. Даний факт також підтверджено актом про встановлення факту проживання особи від 10.02.2017 року. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або його членів сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Згідно ст. 107 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як встановлено судом, відповідач у добровільному порядку не знявся з реєстрації місця проживання, що визначено ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», квартирою не користується без поважних причин протягом тривалого часу, не бере участі в її утриманні, чим порушується право власності позивача. На підставі викладеного, суд вважає, що [PERSON] втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Оскільки на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач був звільнений від сплати судового збору при подачі позову, відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у сумі 640 грн. на користь держави.

Outcome: approved