Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] в особі представника за нотаріально посвідченою довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] районної у м. Полтаві ради про визнання права власності, посилаючись на те, що [PERSON] є власником житлового будинку № 26 по вул. Тополиній у м. Полтаві з господарськими будівлями та спорудами. В 2004 році під час приватизації земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства по вул. Тополиній, 26, документи, щодо права власності на житловий будинок були втрачені, в звязку з чим позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 01.04.2016 року до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено Реєстраційну службу Полтавського міського управління юстиції Полтавської області. Позивач в судове засідання не зявився, не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник позивача за нотаріально посвідченою довіреністю [PERSON] в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, а також просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Представник відповідача [PERSON] районної у м. Полтаві ради [PERSON] в судовому засіданні при вирішенні спору поклався на розсуд суду, щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат заперечував в повному обсязі. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області в судове засідання не зявився, не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних обставин. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку № 26 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Тополиній в м. Полтава на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 30.10.1987 року Виконавчим комітетом Новоселівської сільської Ради народних депутатів, на підставі рішення Виконавчого комітету Полтавської районної Ради народних депутатів № 378 від 29.10.1987 року, що підтверджується копією відповідного свідоцтва (а.с. 8). Право власності [PERSON] на житловий будинок № 26 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Тополиній у м. Полтаві було зареєстровано у відповідності до «Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», затвердженої Міністерством Комунального господарства Української РСР від 31.01.1966 року, в реєстровій книзі № 3 за реєстровим № 438, що підтверджується довідкою Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» (а.с.10). В 2004 році, під час приватизації земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства по вул. Тополиній, 26, документи, щодо права власності на житловий будинок були втрачені. Земельна ділянка на якій розташований житловий будинок № 26 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Тополиній у м. Полтаві належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ПЛ, номер 007419, виданого 22.06.2004 року Виконавчим комітетом Полтавської міської ради, зареєстрованого в книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за номером 3-756 (а.с. 9). З метою проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок № 26 по вул. Тополиній у м. Полтаві у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, [PERSON], 24.02.2016 року звернувся до Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області із заявою про державну реєстрацію прав власності (а.с.20). Як вбачається з рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 28447900 від 25 лютого 2016 року, прийнятого державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області В`юн Т.В., [PERSON] було відмовлено у реєстрації права власності на житловий будинок № 26 по вул. Тополиній у м. Полтаві, оскільки останнім не було надано оригінал свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (а.с.21). Згідно ст.ст.\~316,\~317,\~319,\~321 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що відсутність правовстановлюючого документа, що підтверджує майнове право позивача [PERSON] на житловий будинок № 26 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Тополина в м. Полтава позбавляє його можливості володіти, користуватися та розпоряджатися вищевказаним будинком, що призводить до порушення його майнового права. Зважаючи на вище викладене, позовні вимоги [PERSON] в частині визнання права власності на житловий будинок № 26 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Тополиній в м. Полтава підлягають до задоволення, оскільки іншим правовим шляхом захистити його право не можливо, що стосується позовних вимог [PERSON] в частині стягнення з відповідача на його користь судового збору, дана вимога не підлягає до задоволення, оскільки суд вважає за необхідне звільнити відповідача від сплати судового збору на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial