overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

У березні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 18 серпня 2007 року між ним та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблений актовий запис № 1534. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, різних характерів, поглядів на шлюб та сім`ю. В сім`ї часто виникають непорозуміння, що призвело до втрати почуттів. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 18 серпня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1534. В підготовчому судовому засіданні відповідач [PERSON] визнала позов, зазначивши про це в письмовій заяві. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 18 серпня 2007 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб видане 18 серпня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1534. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1988; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1989. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, різних характерів, поглядів на шлюб та сім`ю. В сім`ї часто виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення ними не можливе, шлюб існує лише формально. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

У березні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 01 лютого 2013 року між ним та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №51. Від шлюбу зі [PERSON] у [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] , а також у подружжя є син [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджував, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім`ї є неможливим. [PERSON] зазначив, що зі [PERSON] вони тривалий час не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просив суд розірвати шлюб, укладений 01 лютого 2013 року між ним та [PERSON] . Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач та її представник у підготовчому судовому засіданні позов визнали, проти розірвання шлюбу між сторонами не заперечували. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем у справі та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

У березні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06 липня 2012 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що зроблений актовий запис № 162. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, різних характерів, поглядів на шлюб та сім`ю. В сім`ї часто виникають непорозуміння, що призвело до втрати почуттів. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення та збереження шлюбу між ними не можливо. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] ,зареєстрований 06 липня 2012 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що зроблений актовий запис № 162. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 06 липня 2012 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане 06 липня 2012 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що зроблений актовий запис № 162. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане Виконавчим комітетом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 14 лютого 2013 року. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, різних характерів, поглядів на шлюб та сім`ю. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення ними не можливе, шлюб існує лише формально. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

У березні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 10 квітня 2019 року роз`єднано позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та вимоги про стягнення аліментів. 10 квітня 2019 року Оболонським районним судом м. Києва прийнято до провадження позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та відкрито загальне позовне провадження у справі. Свої позовні вимоги про розірвання шлюбу позивач обґрунтовувала тим, що 04 жовтня 2008 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №166. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] . Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім`ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони не мешкають разом з 29 березня 2019 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 04 жовтня 2008 року між нею та [PERSON] . Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити та пояснила, що шлюб з відповідачем зберегти неможливо, а її рішення про розірвання шлюбу є остаточним. Відповідач у судовому засіданні позов [PERSON] визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 04 жовтня 2008 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №166 (а. с. 25). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 9). Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи не мешкають разом з 29 березня 2019 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 768,40 грн. Зважаючи на вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

У березні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07.08.1999 року Лисичанським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис №308. В обґрунтування позову зазначає наступне. 07.08.1999 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Під час шлюбу у них народилось троє дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини з відповідачем не склалися, у зв`язку з чим спільне проживання припинено. Спору про поділ майна не виникає. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить їх інтересам. У добровільному порядку розірвати шлюб відповідач відмовляється. Позивач надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримав повністю, наполягала на його задоволенні. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, надав заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечув. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.08.1999 року Лисичанським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис №308, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.17). Від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] (а.с.11,12,13). Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спір про поділ майна відсутній. Наміру поновлювати шлюбні відносини позивач не має. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім`ї стало неможливим. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

У березні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. 22 квітня 2019 року Ковпаківський районний суд м. Суми надіслав цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу на розгляд Оболонському районному суду м. Києва. 27 травня 2019 року указана справа надійшла до Оболонського районного суду м. Києва та ухвалою судді Андрейчука Т.В. від 29 травня 2019 року була прийнята до провадження та призначено підготовче судове засідання. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 19 лютого 2011 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, актовий запис №174. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] дітей немає. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім`ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони тривалий час не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 19 лютого 2011 року між нею та [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що 19 лютого 2011 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, актовий запис №174 (а. с. 5). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] дітей немає. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи тривалий час не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 768,40 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 104, 112 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

У березні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 15.09.2001 року виконавчим комітетом Петропавлівської сільської ради Братського району Миколаївської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені через те, що вони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, відповідач зловживає спиртними напоями, в зв'язку з чим у сім'ї постійно виникали сварки та непорозуміння. Зазначене стало підставою для звернення з даним позовом до суду. В підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав. Не заперечував проти розірвання шлюбу з [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Згідно ст. 112 СК України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення. Так, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, жоден з них не бажає зберегти сім'ю, отже суд вважає, що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення, тому шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст. 112 СК України, має бути розірвано. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

У березні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: розірвати шлюб між нею та\~ відповідачем [PERSON]; залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]; неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], залишити на проживання з нею. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 17.07.2010 року з відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу народилася дочка [PERSON],\~[INFO]. Протягом останніх трьох років з відповідачем вони не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, через конфлікти, які виникали на ґрунті різних поглядів на сімейне життя, шлюб існує лише формально. Вважає, що їхня сімя розпалася остаточно і примирення між ними не можливе, тому звернувся до суду за захистом своїх сімейних прав. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала заяву про розгляд справу без її участі, позовні вимоги підтримує. (а.с. 15) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу без його участі. (а.с.16) В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.07.2010 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Полянківської селищної ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 17.07.2010 року (а.с. 5). У свідоцтві\~про народження [PERSON],\~[INFO], батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір'ю. Відтак, дитину суд залишає на проживання з позивачем, оскільки спору про це у сторін не виникло. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, клопотання про надання часу на примирення від сторін не надходило, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

У березні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказала, що 24 грудня 1999 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Пробіжнянській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 15. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . З відповідачем разом не проживають, спільного господарства не ведуть, взагалі не спілкуються через різні погляди на життя. Фактично їх сім`я розпалася, існує формально, тому позивач прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу, просить дітей залишити проживати з нею, залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 24 грудня 1999 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували в Пробіжнянській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 15. Від шлюбу в них є неповнолітні діти: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Сторони разом не проживають, не спілкуються через різні погляди на життя, спільного господарства не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки та суперечки між ними. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved