Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

У березні 2014 року до Іллічівського районного суду м. Маріуполя надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, де зазначила, що на підставі рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 12 жовтня 2012 року з [PERSON] на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, вони мають спільну дитину [PERSON],[INFO], у зв'язку з чим позивачка не має можливості працювати та перебуває в скрутному матеріальному становищі. Відповідач працевлаштований, має постійний заробіток, отже має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в більшому розмірі. Отже в зв'язку з погіршенням матеріального становища, позивачка просить збільшити розмір аліментів, що стягуються на її користь на утримання дочки з 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття до 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти збільшення розміру аліментів, що підлягають стягненню на користь позивачки на утримання дитини [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 12 жовтня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 18 грудня 2012 року вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін. [INFO] у сторін народилась друга спільна дитина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Приморським відділом ДРАЦС Маріупольського МУЮ у Донецькій області, актовий запис № 18. Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Як вбачається з наданих суду доказів, після народження дитини [PERSON], [INFO], позивачка перебуває на лікарняному листі після пологів та в подальшому перебуватиме у відпустці по догляду за дитиною, отже не має можливості працювати та самостійно утримувати дітей. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню і находить можливим, враховуючи матеріальний стан платника аліментів, змінити розмір стягнутих з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO]. Враховуючи, що позивач на теперішній час має постійну роботу, оскільки працевлаштований горновим доменного цеху МК «Азовсталь», не заперечує проти збільшення розміру аліментів, суд вважає можливим збільшити встановлений судом розмір аліментів. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд с урахуванням здоров'я та матеріального положення позивачки, платника аліментів, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/4 частини щомісячно, з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved