Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

У березні 2016 року позивачі звернулись до суду з позовом, в якому, з урахуванням його уточнення, просили визнати: ?незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області № 34 від 29 січня 2014 року. ?недійсним ордер № 35 від 3 лютого 2014 року на імя [PERSON] на сімю в складі 4-х осіб на право займання двох кімнат, площею 25 кв.м., у квартирі [ADDRESS]. ?незаконними та скасувати рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області: ?№ 439 від 18 листопада 2016 року; ?№ 36 від 31 січня 2017 року; ?№ 132 від 28 березня 2017 року. ?недійсним та скасувати свідоцтво про право приватної спільної часткової власності на нерухоме майно дві кімнати в трикімнатної квартирі, загальною площею 38,1 кв.м., житловою площею 23 кв.м., від 13 лютого 2017 року, видане на підставі рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області № 36 від 31 січня 2017 року на імя [PERSON] та [PERSON]. Зазначені рішення органу місцевого самоврядування та ордери стосувалися надання двох кімнат в трьох кімнатній квартирі, де їм в порядку придбання налужить одна кімната, відповідачам - родині [PERSON], з початку як службові, в подальшому з їх виведення з цієї категорії, та подальшою приватизацією. В судовому засіданні позивачі свої позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, оскільки відповідні рішення приймалися стосовно не вільної квартири. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], їх представник в судовому засіданні в задоволенні позову просили відмовити в повному обсязі. Представник Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлені належним чином, в матеріалах справи містяться їхні заперечення (т.1 а.с. 126) та клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника з урахуванням раніше поданих заперечень, в задоволенні позову просили відмовити (т.1 а.с. 134, а.с. 193). Представник Служби у справах дітей та сімї Васильківської міської ради Київської області в судовому засіданні при вирішенні справи просив врахувати інтереси неповнолітніх дітей. Представник Управління матеріального забезпечення ГУ НП України в Київській області, проте в матеріалах справи містяться пояснення представника МВС України, з яких вбачається, що за інформацією Департаменту державного майна та ресурсів Міністерстві внутрішніх справ України квартира [ADDRESS] не перебуває на балансі МВС України, крім того, Центральною житловою комісією МВС не приймалося рішення щодо розподілу зазначеної квартири, в тому числі як службового житла, також щодо її виключення з числа службових жилих приміщень, просили прийняти законне обґрунтоване рішення у справі (т.1 а.с.173). Представник Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Київській області в судове засідання не зявився, надіслав до суду відзив на заяву про збільшення позовних вимог, в якому просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та розгляди справу без їхньої участі (т.2 а.с.16-17). Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та надані сторонами докази, оцінюючи їх належність, допустимість і достовірність окремо, а також достатність, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Згідно із положеннями ст.2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності до положень ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з положеннями ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до ч.1 ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. У рішенні Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп вказано, що ч.1 ст.55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. На розширення вказаного положення Конституції України в ч.1 ст.3 ЦПК України закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до положень ст.ст.4-6 ЖК Української РСР, державний житловий фонд включає в себе жилі будинки (закінчені будівництвом і здані в експлуатацію) та жилі приміщення в інших будівлях, призначені для постійного проживання громадян. Встановлення порядку користування службовими жилими приміщеннями регулюється положеннями Глави 3 Розділу ІІІ ЖК УРСР. Так, положеннями ст.118 ЖК УРСР встановлено, що жиле приміщення включається до числі службових рішенням виконавчого комітету міської Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються окремі квартири. Положеннями ст.59 ЖК Української РСР визначені підстави і порядок визнання ордера на жиле приміщення недійсним, які слід застосовувати й до правовідносин щодо користування службовими жилими приміщеннями. Так, ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку, у випадках подання громадянами відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, які не відповідають дійсності, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Згідно п.11 постанови Ради міністрів Української PCP № 37 від 04.02.1988 року «Про службові жилі приміщення», при наданні службових жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими за 9 років, крім подружжя, а також особами, які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у звязку з чим вони не можуть проживати в одній кімнаті з членами своєї сім'ї. Не допускається також заселення квартири, збудованої для однієї сімї, двома і більше сімями або двома і більше одинокими особами (дана норма дублюється в п. 2.4. вищезазначеного наказу МВС України № 1039 від 10.09.2004 року. Положеннями п.1.5 Наказу МВС України «Про надання службових жилих приміщень і користування ними особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України» № 1039 від 10.09.2004 року передбачено, що оперативний облік службових жилих приміщень здійснюється: у МВС України Господарським департаментом, в УМВС України Господарським департаментом, в УМВС України службами господарського забезпечення цих органів. Оперативний облік службових жилих приміщень здійснюється в книзі обліку службових жилих приміщень Міністерства внутрішніх справ України (управління Міністерства внутрішніх справ України). Порядок здійснення кімнат у квартирах державного житлового фонду на користь громадян України здійснюється у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Судом достовірно встановлено, що згідно витягу з рішення «Про зміну умов договору найму житлового приміщення» № 684 від 04.11.2004 року, за взаємною згодою повнолітніх членів сімї квартири [ADDRESS] розділено особові рахунки на квартиру: вважати основним квартиронаймачем кімнати жилою площею 11,3 кв.м. [PERSON], [INFO], склад сімї якої 2 особи (вона, дочка [PERSON], [INFO]); кімнат жилою площею 17,2 кв.м. та 7,3 кв.м [PERSON], [INFO], склад сімї якої 3 особи (вона, син - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO]) ( т. 2 а.с.48). При цьому суд зазначає, що будь-яких доказів, щодо прийняття органом місцевого самоврядування з приводу обставин звільнення двох кімнат та підстав зняття з реєстрації в спірній квартирі родини [PERSON], стороною відповідачів [PERSON] та виконавчого комітету Васильківської міської ради суду надано не було. Згідно договору купівлі-продажу частки квартири від 25.09.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Васильківської міської нотаріальної контори Київської області [PERSON], за реєстровим № 1-1532, [PERSON] та [PERSON] продали належну їм на праві приватної спільної часткової власності, в рівних частках кожній, [PERSON] 31/100 частку квартири № 21 в м. Василькові по вул.Тракторній, 1(т.1 а.с.9). Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав Комунального підприємства Київської обласної ради «Васильківське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 35675164 від 01.10.2012 року, 31/100 частки квартири, за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу (р.№ 1-1532 від 25.09.2012 року) на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON] (т.1 а.с.10). Рішенням виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області від 29.01.2014 року № 34 «Про видачу службових ордерів на квартири в м. Василькові» було надано статус службових двом кімнатам в квартирі № 21, житловою площею 25,0 кв.м. в будинку № 1 по вул. Тракторній в м. Василькові Київської області та видано службовий ордер на ці дві кімнати [PERSON], [INFO] з сімєю у складі 4-х осіб (він, дружина - [PERSON], син - [PERSON] [INFO], дочка - [PERSON] 2003 р.н.) (т1 а.с.6). 3 лютого 2014 року виконавчим комітетом Васильківської міської ради Київської області видано [PERSON] ордер № 35 від 03.02.2014 року на підставі рішення виконкому Васильківської міської ради від 29.01.2014 року №34 на сімю в складі 4 чоловік, на право займання двох кімнат 25,0 кв. м. у квартирі № 21 будинку №1 по вул. тракторній м. Василькова (т.1 а.с.68). Рішенням виконавчого комітету Васильківської міської ради «Про виведення з категорії службового житла» від 18.11.2016 року № 439 виведено з категорії службового житла дві кімнати житловою площею 23,0 кв.м в квартирі [ADDRESS] (т.1 а.с.213). Рішенням виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області «Про оформлення право власності на дві кімнати в трикімнатній квартирі [ADDRESS]» від 31.01.2017 року № 36, передано дві кімнати в трикімнатній квартирі [ADDRESS] загальною площею 38,1 кв.м; житловою площею 23,0 кв.м в приватну спільну власність [PERSON], [PERSON] по 1/2 частині кожному, загальному відділу апарату виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області видано свідоцтво про право власності [PERSON], [PERSON], по 1/2 частині кожному на дві кімнати в трикімнатній квартирі [ADDRESS] (т.1 а.с.214). Згідно свідоцтва про право приватної спільної часткової власності серії СТЕ 157712, дві кімнати в трикімнатної квартирі, загальною площею 38,1 кв.м., житловою площею 23 кв.м., від 13 лютого 2017 року, видане на підставі рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області № 36 від 31 січня 2017 року на імя [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.234). Рішенням виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради від 31.01.2017 року № 36» від 28.03.2017 року № 132, пункт 1 рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради від 31.017 № 36 викладено в новій редакції: передати дві кімнати у квартирі [ADDRESS] в приватну спільну власність [PERSON] та [PERSON] по 69/200 частини кожному, загальна площа квартири 57,4 кв.м, житлова площа - кв.м., 69/100 частин квартири складається з загальної площі 38,1 кв.м, житлової площі 23,0 кв.м, а саме двох кімнат 4-6,8 кв.м., 6-16,2 кв.м. Кухня, ванна, вбиральня, комора залишаються у загальному користуванні, загальному відділу апарату виконавчого комітету Васильківської міської Київської області видати свідоцтво про право власності [PERSON], [PERSON], свідоцтво про право власності від 31.01.2017 року серія СТЕ 157712 вважати та що втратило чинність (т.1 а.с.235). Суд також звертає увагу, що рішенням № 427 від 31 жовтня 2017 року виконавчого комітету Васильківської міської ради позивачі були включені в список осіб для першочергового одержання житла. При цьому суд зазначає, що порядок надання жилого приміщення, що звільнилося в квартирі визначено положеннями ст.54 ЖК УРСР, яка передбачає, у в разі якщо в квартирі, в якій проживає два або більше наймачів, звільнилося неізольоване жиле приміщення, воно надається наймачеві, який потребує поліпшення житлових умов. Таким чином, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що рішення органу місцевого самоврядування про віднесення двох кімнат в квартирі № 21 по вул. Тракторній в м. Василькові, до категорії службових з подальшою їх передачею на підставі ордеру для вселення відповідачам, а потім, їх виведення з цієї категорії та приватизацією и оформленням права власності, є протиправними та незаконними, такими, що підлягають визнанню недійсними та скасуванню, оскільки стосуються житлового приміщення, яке на час їх прийняття не було вільним, та при умові перебування позивачів, яким на праві власності належала одна із кімнат на обліку осіб для першочергового одержання житла. Також відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивачів підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп., з кожного Відповідно до положень ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а тому з Васильківської міської ради Київської області та [PERSON] в дохід держави судовий збір в сумі по 640,00 грн. На підставі\~наведеного та\~

Outcome: approved