Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з названим позовом до [PERSON] з вимогою про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини до ? частини заробітку щомісяця, до повноліття дитини, мотивуючи його тим, що при ухваленні судом рішення він не заперечував проти стягнення аліментів на дитину у розмірі 1/3 частини заробітку, оскільки відповідачка тоді не працювала, однак на даний час вона вийшла на роботу, отримує дохід більше 3500 грн. на місяць, тому її матеріальне становище покращилось, а його не змінилось. Судова повістка була надіслана на адресу зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання відповідачки, однак була повернута до суду за закінченням терміну зберігання. Вдруге судова повістка була надіслана на адресу вказаного самою відповідачкою фактичного місця її проживання, однак нею також не була отримана і була повернута до суду за закінченням терміну зберігання. За цих обставин згідно правил ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений відповідачці належним чином. У звязку з цим за наявності умов, передбачених ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів. Позивач в судовому засіданні пояснив, що після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів він продовжує працювати на тій же роботі, його зарплата номінально збільшилась, однак за рахунок інфляції матеріальне становище не покращилось. У відповідачки покращилось матеріальне становище, оскільки вона вийшла на роботу і має заробіток більше 3500 грн. на місяць. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження. Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 8 лютого 2013 року (справа № 377/124/13-ц) з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання дочки у розмірі 1/3 частки всіх видів доходу щомісяця, починаючи з 24 січня 2013 року, до досягнення дитиною повноліття. З копії вказаного рішення та матеріалів справи видно, що на час ухвалення рішення відповідачка перебувала у відпустці по догляду за дитиною до трьох років і її дохід становили суми державної допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Ухвалюючи рішення про стягнення з позивача аліментів у розмірі 1/3 частки заробітку щомісяця у зазначеній справі, суд виходив з того, що відповідачка не працювала, перебувала у частково оплачуваній відпустці по догляду за дитиною, знаходилася на обліку в УПСЗН і їй відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу сімям з дітьми» з 29.04.2012 р. по 20.01.2015 р. призначено допомогу по догляду за дитиною до 3-х років, допомогу при народженні дитини з 01.02.2012 р. по 31.01.2016 р., загальна сума якої з серпня 2012 року по січень 2013 року становила 6361,26 грн.. З наданої довідки ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» від 16.09.2015 р. видно, що позивач працює на посаді охоронця 4 розряду з 01.01.2006 р. і його нарахований дохід з березня по серпень 2015 року включно складає 36830,96 грн.. З нарахованого доходу утримано ЄСВ, військовий збір, ПДФО та аліменти у розмірі 33%.. Згідно наданого договору оренди житла № 010815-1 від 1 серпня 2015 року позивачем укладено договір оренди квартири на 12 місяців з можливістю продовження строку, зі сплатою орендної плати 1500 грн. на місяць та житлово-комунальних послуг. Як стверджував позивач в судовому засіданні відповідачка після досягнення дитиною трьох років вийшла на роботу, де має дохід у розмірі більше 3500 грн. щомісяця. Порівнюючи розмір реальних доходів позивача та відповідачки на час ухвалення судового рішення та на даний час, слід визнати, що матеріальне становище позивача не змінилося, а матеріальне становище відповідачки покращилось, що має бути враховано при визначенні розміру аліментів. Крім того, необхідно взяти до уваги рівність обовязку обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За цих обставин суд вважає достатньо обґрунтованими доводи позивача про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, у звязку з чим позов необхідно задовольнити, зменшивши розмір аліментів до ? частки заробітку платника аліментів щомісяця, від дня набранням рішенням законної сили до повноліття дитини. За правилами ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які становлять сплачений судовий збір на суму 487 грн. 20 коп..

Outcome: approved