Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

У вересні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Полтаваоблененго» про визнання дій незаконними, зобовязання вчинити дії, стягнення моральної шкоди. У позовній заяві вказував, що на протязі лютого березня 2015 року служба внутрішньої безпеки Товариства незаконно збирала інформацію про його особисте життя, особисті телефонні перемовини. Керівництво Товариства безпідставно відмовило йому в ознайомленні із зібраними його персональними даними. Такі дії відповідача вважає такими, що порушують вимоги Закону України «Про захист персональних даних», тому просив задовольнити його позовні вимоги. Ухвалою суду від 10 листопада 2015 року за заявою позивача позовні вимоги в частині стягнення з ПАТ «Полтаваобленерго» моральної шкоди залишено без розгляду. Ухвалою суду від 19 листопада 2015 року за клопотанням позивача до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача, залучено ПрАТ «МТС Україна». До початку розгляду справи позивач змінив підстави позову та остаточно просив суд визнати незаконними дії відповідача, які полягають у неправомірному зборі та обробці персональних даних, зобовязати відповідача надати йому інформацію про його персональні дані, неправомірно зібрані шляхом отриманні інформації від ПрАТ «МТС Україна» та в наслідок допитів працівників юридичної служби Товариства. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача ПАТ «Полтаваобленерго» [PERSON] в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача, ПрАТ «МТС Україна» в судове засідання не зявився, але суду надано письмові заперечення, в яких просив розглянути справу без участі представника Товариства. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, та, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що позивач обіймав посаду директора з правової роботи ПАТ «Полтаваобленерго» і дана обставина сторонами по справі не заперечувалась. Позивач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував, що він використовував мобільний номер + 380503279036 та стверджував, що даний мобільний номер йому на день народження подарували родичі. Разом з тим, позивач не надав суду докази на підтвердження цих доводів. 29 червня 2000 року ВАТ «Полтаваобленерго» та Спільне підприємство «Український мобільний зв'язок» уклали договір про надання послуг мобільного звязку № 5.17047/254825. 07 листопада 2003 року ВАТ «Полтаваобленерго», правонаступником є ПАТ «Полтаваобленерго», та Спільне підприємство «Український мобільний зв'язок», правонаступником якого є ПрАТ «МТС Україна», уклали корпоративну угоду про надання послуг стільникового радіотелефонного звязку № 5.17047/2501. За умовами вказаних договору та угоди Товариство мало право отримувати в оператора мобільного звязку інформацію про послуги, зони покриття території України мережею радіотелефонного звязку, рахунки та залишки завдатку (авансу). Загальні умови надання послуг згідно зазначених договорів та угоди визначаються Правилами користування мережами стільникового звязку UMS, які є їх невідємною частиною. У письмових поясненнях, наданих суду, представник ПрАТ «МТС України» вказував, що відповідно до зазначених умов договору та корпоративної угоди Товариство, як оператор, прийняло на себе зобовязання надавати ПАТ «Полтаваобленерго» послуги стільникового радіотелефонного звязку, у тому числі і послуги з обслуговування мобільного номера + 380503279036. У судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Полтаваобленерго» пояснив, що мобільний номер + 380503279036 є власністю Товариства та був закріплений за позивачем [PERSON] для використання у виробничих цілях. За обслуговування даного номера Товариство здійснювало щомісячно оплату послуг стільникового звязку та переведення даного номера з одного тарифу на інший тариф. Такі твердження представника відповідача підтверджуються його листами, адресованими до оператора мобільного звязку про зміну тарифу для мобільного номера + 380503279036 від 19 грудня 2005 року № 04-66/9100, від 15 червня 2006 року № 04-65/4075, від 12 листопада 2007 року № 04-65/8453, від 10 лютого 2009 року № 04-66/1219, та листами про заміну SIM-картки та розблокування даного номера від 19 листопада 2009 року № 04-66/10372, від 12 травня 2011 року, довідковою інформацією про використання послуг. Наказамим правління ПАТ «Полтаваобленерго» від 01 листопада 2005 року № 402 «Про витрати на послуги мобільного звязку», від 06 травня 2010 року № 142 «Про встановлення лімітів на користування послугами мобільного звязку» та від 31 січня 2015 року № 59 «Про встановлення лімітів на користування послугами мобільного звязку» затверджено перелік працівників підприємства, що забезпечуються номерами корпоративної мережі мобільного звязку, послуги звязку по яких оплачуються підприємством у повному обсязі або відповідно до встановлених лімітів на виробничі розмови. У переліках працівників, що є додатками до вказаних наказів правління, вказаний позивач [PERSON] Беручи до уваги вище викладене, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що саме ПАТ «Полтаваобленерго» є власником мобільного номера + 380503279036. Відповідно до п. п. 3.1.5, 6.1.2. Умов користування мережами мобільного звязку, п.п. 35, 39 Правил надання а отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11 квітня 2012 року, ст. ст. 32, 39 Закону України «Про телекомунікації» ПАТ «Полтаваобленерго», як споживач послуг, має право на безоплатне отримання від оператора вичерпної інформації щодо змісту, якості вартості та порядку надання телекомунікаційних послуг, а ПрАТ «МТС Україна», як оператор, зобовязаний надати даному споживачу таку інформацію. Наказом правління ПАТ «Полтаваобленерго» «Про проведення службового розслідування» від 03 лютого 2015 року № 63 зобовязано директора з захисту активів [PERSON] організувати та забезпечити повне й обєктивне проведення службового розслідування з перевірки дотримання директором з правової роботи [PERSON] положень наказу від 06 травня 2010 року № 142 «Про встановлення лімітів на користування послугами мобільного звязку» та зясування обставин користування ним послугою міжнародного роумінгу під час офіційного перебування на робочому місці. На виконання вказаного наказу директор з захисту активів ПАТ «Полтваобленерго» 06 лютого 2015 року та 26 лютого 2015 року надіслав на адресу оператора мобільного звязку ПрАТ «МТС Україна» запит про надання детальної інформації про здійсненні дзвінки з мобільного номера + 380503279036, в якій вказати країни та терміни перебування в міжнародному роумінгу за період з 01 січня 2014 року по 31 січня 2015 року. Оператор мобільного звязку ПрАТ «МТС Україна» на вказані запити надав відповіді, в яких вказано країни та тривалість дзвінка. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що запитувана ПАТ «Полтаваобленерго» у оператора мобільного звязку ПрАТ «МТС Україна» інформація про надані послуги по номеру мобільного звязку + 380503279036 не підпадає під поняття персональних даних особи, її збирання викликано необхідністю перевірки дотримання директором з правової роботи [PERSON] положень наказу від 06 травня 2010 року № 142 «Про встановлення лімітів на користування послугами мобільного звязку», а тому відповідач ПАТ «Полтаваобленерго» не порушив положення Законів України «Про захист персональних даних» та «Про інформацію». Як вбачається із змісту запитів ПАТ «Полтаваобленего» від 14 липня 2015 року на адресу 2-ї міської лікарні м. Полтави та від 30 липня 2015 року на адресу Полтавської обласної клінічної лікарні ім.. [PERSON] з метою уточнення даних, повязаних з тимчасовою непрацездатністю та обліку робочого часу, Товариство просило медичні установи повідомити чи перебував позивач [PERSON] на лікування в цих медичних установах. \~ Отже, дана інформація ПАТ «Полтаваобленерго» запитувалась у звязку з необхідністю заповнення табелю робочого часу, тобто у звязку з виконанням обовязків у сфері трудових відносин, а тому, враховуючи положень ст. 7 Закону України «Про захист персональних даних», суд приходить до висновку, що дії ПАТ «Полтаваобленерго» вчинені з дотриманням вимог Законів України «Про захист персональних даних» та «Про інформацію». Враховуючи те, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження той факт, що відповідач ПАТ «Полтаваобленерго» вчиняв дії по збору персональних даний позивача [PERSON] щодо його особистий перемовин по мобільному номеру + 380503279036 та щодо стану його здоровя з порушенням положень вимог Законів України «Про захист персональних даних» та «Про інформацію», тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed