Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив звільнити з-під арешту автомобіль марки «Suzuki Grand Vitara», реєстр. номер [NUMBER], 2007 року випуску, колір - чорний, номер шасі [NUMBER], який належить йому, що накладений постановами Васильківського міськрайонного відділу ДВС та зняти вказаний автомобіль з розшуку, що накладений постановою Васильківського міськрайонного відділу ДВС від 05.05.2016 р. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в провадженні Васильківського міськрайонного відділу ДВС знаходиться провадження по стягненню з боржника [PERSON] 22 квітня 2016 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт рухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Також було винесено постанову про розшук автомобіля марки «Suzuki Grand Vitara», реєстр. номер [NUMBER]від 05.05.2016 р. В рамках постанови від 22.04.2016 р. вказаний автомобіль був арештований. Однак, на час арешту вищезгаданий автомобіль не належав боржникові [PERSON], оскільки 11 вересня 2009 року між нею та позивачем було укладено договір купівлі-продажу вказаного автомобіля. Представник позивача [PERSON], в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги позивача підтримує повністю, просить суд їх задовольнити (а.с. 84). Представник відповідача - Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, при винесенні рішення покладається на думку суду (а.с. 83). [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, в силу абзацу 4 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила (а.с. 73). Представник ТОВ «АНСУ» в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.06.2016 року № 520/3874/16-ц в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання угоди укладеної та визнання права власності на автомобіль, що набрало законної сили 12 липня 2016 року, визнано дійсним договір купівлі-продажу автомобіля Suzuki Grand Vitara, державний номер [NUMBER], 2007 року випуску, номер шасі VIN [NUMBER], укладений 11.09.2009 року між [PERSON] та [PERSON] та визнано за [PERSON] право власності на вказаний автомобіль (а.с. 75-76). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції від 20.04.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого листа № 2-2023, виданого 06.10.2009 року Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «АНСУ» грошових коштів в сумі 135509,20 грн. (а.с. 39) Факт стягнення з [PERSON] заборгованості також підтверджується самим виконавчим листом № 2-2023/2009, що міститься в матеріалах справи (а.с. 36). 22.04.2016 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції, виконавчого листа № 2-2023, виданого 06.10.2009 року, накладено арешт на все рухоме майно, що належить боржнику [PERSON] (а.с. 46). Відповідно до постанови про розшук майна боржника від 05.05.2016 року, винесеної старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2023, виданого 06.10.2009 року, оголошено розшук майна, а саме: транспортного засобу марки Suzuki Grand Vitara, державний номер [NUMBER], що належить боржнику [PERSON] (а.с. 48). Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 08.09.2016 року, відносно боржника [PERSON] накладено обтяження у виді арешту рухомого майна. Підставою для даного обтяження є постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 32141866 від 12.04.2012 року головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Васильківського МРУЮ. Ще однією з підстав для обтяження є постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 44740549 від 23.09.2014 державного виконавця відділу ДВС Васильківського міськрайонного управління юстиції. Також підставою для обтяження є постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 50873633 від 22.04.2016 старшого державного виконавця відділу ДВС Васильківського міськрайонного управління юстиції (а.с. 18-20). Відповідно до ст. 391 ЦК України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що, оскільки позивач з 11.09.2009 року, тобто на момент накладення арешту, був власником автомобіля «Suzuki Grand Vitara», державний номер [NUMBER], що підтверджується рішенням суду від 29.06.2016 року, даний арешт перешкоджає йому користуватись та розпоряджатись належним йому автомобілем, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а арешт на автомобіль - зняттю. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідачів в рівних частинах.

Outcome: approved