Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], 3-тя особа: МКП «Основаніє» про визначення порядку користування приміщеннями квартири, розділ особових рахунків, який в ході розгляду справи було уточнено шляхом предявлення позовних вимог і до [PERSON], як співвласника спірної квартири. В обґрунтування позову зазначала, що вона на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON], є власником 1/2 частини [ADDRESS]. Зазначена квартира має загальну площу - 44,00 кв. м., житлову площу 30,73 кв. м., складається з 2 житлових кімнат, а саме кімнати № 2 площею 16,79 кв. м., кімнати № 4 площею 13,94 кв. м., коридору площею 4,62 кв. м, ванної кімнати площею 2,05 кв. м., туалету площею 1,055 кв. м. та кухні площею 5,58 кв. м. Разом з позивачем у даній квартирі зареєстровано та фактично проживає її неповнолітній син [PERSON], [INFO]. З початку вселення до спірної квартири, вони постійно користується кімнатою №2. Також, співвласником 1/4 частини даної квартири є [PERSON], який до травня 2015 року проживав у кімнаті №4, та [PERSON], яка є співвласником іншої 1/4 частини квартири, проте не зареєстрована за даною адресою, та як зазначає позивач, ніколи в ній не мешкала, та жодного разу не приймала участі у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна. Крім того, в спірній квартирі зареєстрована донька відповідача [PERSON] [PERSON], [INFO], яка в спірній квартирі також не проживає, оскільки мешкає разом із матірю. На початку травня 2015 року у кімнату № 4 спірної квартири, де проживав [PERSON], заселились два молодих чоловіка, які повідомили, що винайняли у останнього цю кімнату в оренду. Зазначала, що у звязку з тим, що між нею та [PERSON] виникли неприязні стосунки, останній не дозволяє їй встановити замок на вхідні двері в кімнату №2, неодноразові спроби домовитись з ним про порядок користування спірною квартирою закінчувались сварками. Посилаючись на те, що їй та співвідповідачам спірна квартира фактично належить в рівних частках, а саме по 1/2 її частини, на її частину позивачу припадає 15,4 кв. м. житлової площі даної квартири, а також на те, що сторони маючи один особовий рахунок, відмовляються брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у звязку з чим вона позбавлена можливості окремо здійснювати платежі за житлово-комунальні послуги відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, [PERSON] просила суд встановити порядок користування даною квартирою, виділивши їй у користування житлову кімнату №2, площею 16,79 кв. м., а [PERSON] та [PERSON] - житлову кімнату №4 площею 13,94 кв. м., при цьому залишивши інші приміщення в загальному користуванні, а також розділити між нею та відповідачами особі рахунки по сплаті житлово-комунальних та інших послуг, повязаних з утриманням спірної квартири. У судове засідання позивач не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідачі неодноразово не зявлялись, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином, у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації їх місця проживання, які поверталися до суду не врученими з відмітками поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», що в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України дає суду підстави вважати, що судовий виклик вручено відповідачу належним чином. У звязку із зазначеними обставинами, суд вважає за можливе зі згоди представника позивача, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Представник МКП «Основаніє» в судове засідання також не заявився, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати у відсутність представника третьої особи та ухвалити рішення на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS], при цьому [PERSON] належить 1/2 частина квартири, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом виданого 27.08.2013 року державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори, а іншим співвласникам, відповідачам по справі - [PERSON] та [PERSON] по 1/4 частині вказаної квартири, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно №38223147 від 28.05.2015 року. Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], зазначена квартира є двокімнатною, загальною площею 44 кв. м., жилою площею 30,73 кв. м. Спірна квартира складається з двох ізольованих кімнат: кімнати №2 площею - 16,79 кв. м., кімнати № 4 площею - 13,94 кв. м.; коридору площею 4,62 кв. м, ванної кімнати площею - 2,05 кв. м., туалету площею 1,055 кв. м. та кухні 5,58 кв. м. За правилом ч. 3 ст. 319 ЦК усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, і якою передбачено, що всі суб'єкти права власності є рівними перед законом з точки зору гарантій рівності умов здійснення власниками своїх прав. Відповідно до ст. 47 Конституції України, ч. 3 ст. 9 Житлового Кодексу України кожен громадянин має право на житло та ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням. Порядок здійснення права спільної часткової власності встановлений статтею 358 ЦК України. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є у спільній частковій власності. За відсутності згоди порядок володіння та користування спільним майном визначається судом. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Пунктом 14 Постанови Пленуму ВС України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до\~ст. 104 Житлового кодексу України\~укладення окремих договорів найму спірної квартири можливо, якщо жилу площу, що припадає на кожного з них, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам\~статті 63 цього Кодексу, яка визначає, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Враховуючи встановлені у справі обставини, зокрема те, що співвласниками спірної квартири є три особи, проте позивач [PERSON] є власником 1/2 її частини, квартира має дві ізольовані кімнати, а також те, що, як зазначає позивач, і не спростовано відповідачами, між сторонами існують неприязні відносини, вони маючи один особовий рахунок, відмовляються брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна вказаної квартири, що позбавляє позивача можливості окремо здійснювати платежі за житлово-комунальні послуги, суд приходить до висновку, що виділення позивачу у користування кімнати №2 не призведе до порушенням прав відповідачів, а тому позовні вимоги про встановлення порядку користування квартирою у спосіб, зазначений позивачем, та про поділ особових рахунків підлягають задоволенню.

Outcome: approved