Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

У вересні 2015 року до суду надійшла позовна заява ПрАТ «Страхова компанія «Інтер-прліс» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 29 грудня 2013 року у с. Рожин, Броварського району, Київської області по вул. Щорса, 100, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фольксваген Транспортер», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], якого постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 15.01.2014 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. У результаті цієї ДТП своїми діями [PERSON] заподіяно збитки власнику автомобіля [NUMBER] [PERSON]На дату настання ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Фольксваген Транспортер» д.н.з. [NUMBER] була забезпечена полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС № 9095115 від 05.12.2013 року, укладеного із ПАТ СК «Інтер-поліс». Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року у справі стягнуто із ПАТ СК «Інтер-поліс» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 50 500 (п'ятдесят тисяч п'ятсот) грн. На виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва, 02.04.2015 року ПрАТ «СК «Інтер-поліс» сплатило на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 50500 (п'ятдесят тисяч п'ятсот) грн. Відповідно до постанови Броварського міського суду Київської області від 15 січня 2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON], відповідач, після скоєння дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди, чим порушив п. 2.10, п 1.2.3. Правил дорожнього руху України. Таким чином, виходячи із фактів обґрунтованих законодавчо та підтверджених належними доказами, відповідач має зобов'язання по виплаті Позивачу в порядку регресу суми у розмірі 50500 (п'ятдесят тисяч п'ятсот) грн., яку останній просить стягнути із відповідача на свою користь. А також позивач просить стягнути із відповідача судові витрати, понесені при подачі даного позову до суду у розмірі 505 грн. У судовому засіданні представник ПрАТ «СК «Інтер-поліс» [PERSON] доводи позовної заяви підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити. Надав аналогічні пояснення до фабули позовної заяви. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні заперечили проти того, що відповідач покинув місце скоєння ДТП пояснивши, що відповідач від'їхав від місця ДТП, щоб привести свій зовнішній вигляд до належного стану, так як під час ДТП ним було отримано травми і пішла кров. Також, відповідач та його представник зазначили, що у відповідача немає можливочті виплатити позивачу розмір страхового відшкодування, оскільки відповідач брав участь в АТО, в результаті чого зазнавав травми і змушений був довготривалий період лікуватися, що призвело до його непрацездатності. Крім того, відповідач пояснив, що проживає зі своєю матір'ю, яка ніде не працює та має похилий вік. Також, у відповідача у вересні 2015 року помер батько. Тому, у випадку задоволення позовних вимог, просили зменшити розмір страхового відшкодування, врахувавши скрутне матеріальне становище відповідача, посилаючись на ст. 1193 ЦК України. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до полісу № АС/9095115 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного 04 грудня 2013 року між сторонами по даній справі, застраховано цивільно-правову відповідальність [PERSON], забезпеченим транспортним засобом якого є «Volkswagen Transporter», д.н. № [NUMBER] (а.с. 10). Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2014 року встановлено, що 29 грудня 2013 року близько 16 годині 45 хвилин по вул. Щорса, 100, що в с. Рожни Броварського району Київської області, [PERSON], керуючи автомобілем марки «Фольксваген Транспортер», д/н [NUMBER], при виникненні перешкоди для руху, яку водій об'єктивно виявив, не вжив всіх заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який рухаючись попереду здійснив розворот ліворуч. У результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Після цього [PERSON] залишив місце пригоди, чим порушив п. 2.10, п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Вищевказаною постановою також встановлено, що дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення [PERSON] правил дорожнього руху, та визнано останнього винним у вчинені адміністративного правопорушення. Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва стягнуто із Приватного акціонерного товариства «СК «Інтер-Поліс» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн. та судові витрати у розмірі 500 грн. Згідно наявного у матеріалах справи платіжного доручення № 609 ПрАТ СК «Інтер-поліс» сплатило потерпілій особі [PERSON] вище визначений судом розмір страхового відшкодування. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З огляду на викладене, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інтер-поліс» має право зворотної вимоги до [PERSON] про відшкодування шкоди у межах фактичних витрат. Згідно із ч. 4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач приймав участь в АТО, в результаті чого ним були отримані травми, через що останній довготривалий період перебував на лікуванні, а з 23.09.2015 року йому встановлено 25 % втрати професійної працездатності. У зв'язку із зазначеним [PERSON] на даний час ніде не працює та потребує продовження лікування. Крім того, матеріалами справи встановлено, що відповідач проживає зі своєю непрацездатною матір'ю похилого віку. Такі обставини свідчать про скрутне матеріальне становище відповідача. З огляду на викладені обставини, та врахувавши скрутне матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково, при цьому зменшивши розмір відшкодування шкоди до 40 000 грн. Доводи сторони відповідача про те, що [PERSON] не покидав місце події, а лише відлучився додому, жодними доказами не підтверджені та спростовуються постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2014 року. Згідно із частиною 1, статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Стягненню із відповідача також підлягає також судовий збір у розмірі 400 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: partial