Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

У вересні 2016р. [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що у 1987 році їй був виданий ордер на право заняття разом з сімєю квартири [ADDRESS], проте ордер не зберігся. Зазначала, що в спірну квартиру разом з ними в 1993року вселився та зареєструвався в ній її колишній чоловік [PERSON] Стверджувала, що шлюб між ними розірвано, та відповідач з 1997року в квартирі не проживає, оскільки забрав свої особисті речі та добровільно виїхав з квартири. З цього часу вони з відповідачем ніяких відносин не підтримують, місце його проживання та місце роботи не відомо. При цьому останній добровільно не знявся з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], у звязку з чим позивачка змушена сплачувати за нього комунальні послуги. Протягом девятнадцяти років [PERSON] відповідача не бачила, з ним не спілкувалася, місце його знаходження їй не відомо. У звязку із тим, що відповідач у квартирі не проживає понад девятнадцять років, позивачка просила суд винести рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №27 по вул. Прохорівська, буд. 37, в м. Одесі. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та розглянути справу в порядку заочного провадження, у звязку з систематичною неявкою відповідача в судові засідання, про що надала відповідну заяву (а.с.30). Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України (а.с.16). Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з неявкою відповідача та неповідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи позивача, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Житловим кодексом України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 22 червня 1991року по 08 січня 2003року перебували у шлюбі, зареєстрованому 22 червня 1991року Іллічівським р/о ЗАГС м. Одеси, актовий запис №363. Зазначений шлюб був розірваний на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07.03.2000року, 08 січня 2003року, що підтверджується витягом з рішення суду та копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.5,23). У судовому засіданні з пояснень позивачки встановлено, що в 1987 році на імя [PERSON] був виданий ордер на право заняття разом з сімєю квартири [ADDRESS]. Після отримання квартири родина заселилася та зареєструвалася в квартирі [ADDRESS]. Судом встановлено, що на даний час позивачка проживає в квартирі з сином, донькою та онукою, що підтверджується довідкою (а.с.6). З матеріалів справи вбачається, що що розпорядженням виконкому Іллічівської районної ради народних депутатів №243 від 20 лютого 1992року [PERSON] було запропоновано відкрити особовий рахунок на зазначену квартиру (а.с.8,9). Відповідно до довідки склад сімї та реєстрацію від 08 вересня 2016 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] А А. відповідальний , [PERSON]- донька, [PERSON] син, [PERSON] чоловік, [PERSON] - онука (а.с.6). Згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи від 22 вересня 2016 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.12). Судом встановлено, що квартира [ADDRESS], не приватизована, знаходиться в будинку, який належить Одеській міській раді (а.с.6). З пояснень позивачки вбачається, що на час її звернення до суду, відповідач протягом девятнадцяти років у спірній квартирі не проживав і не проживає, фактично з 1997 року житловою площею не користується і нею не цікавиться, що також підтверджується актом від 21 жовтня 2015 року. (а.с.7). Факт не проживання відповідача у квартирі [ADDRESS], з 1997року по теперішній час, підтверджується поясненнями свідків: [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні пояснили, що відповідач з 1997 року в квартирі не проживає, оскільки забрав свої речі та залишив квартиру, більше вони його не бачили (а.с. 26-27, 28-29). Згідно довідки КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» від 23.11.2016р., [PERSON] за медичною допомогою з 1997року по теперішній час не звертався (а.с.24). Відповідно до довідки УДППЗ «Укрпошта» Одеська дирекція, за період 09.11.2015р. по 18.11.2016року на імя [PERSON] значиться рекомендований лист №6509803222195, який надійшов 14.11.2015 до відділення поштового звязку [PERSON] - 5, через не запит вищезазначений лист був повернутий на зворотну адресу 14.12.2015 по закінченню терміну зберігання.Рекомендований лист з повідомленням про вручення №6509803397653 надійшов 29.03.2016 до відділення поштового звязку [PERSON] - 5, повернутий 30.03.2016 на зворотну адресу з відміткою на ф.20 «адресат не проживає за зазначеною адресою».Повернутий рекомендований лист з повідомленням про вручення №6509803397653 надійшов 05.04.2016 до відділення поштового звязку [PERSON] - 33, в цей день вручений уповноважені особі на одержання пошти від Малиновського районного суду м. Одеси [PERSON] Рекомендований лист з повідомленням про вручення з відміткою «Судова повістка» №6504511336848 надійшов 15.10.2016 до відділення поштового звязку [PERSON] - 5, повернутий на зворотну адресу 21.10.2016 по закінченню терміну зберігання. Повернутий рекомендований лист з повідомленням про вручення з відміткою «Судова повістка» №6504511336848 надійшов 24.10.2016 до відділення поштового звязку [PERSON] - 33, в цей день вручений уповноважені особі на одержання пошти від Малиновського районного суду м. Одеси [PERSON](а.с.25). У відповідності до ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Суд вважає доведеним факт того, що на момент розгляду справи відповідач відсутній в квартирі понад шість місяців без поважних причин. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою. Отже, рішення суду, яке набрало законної сили є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку місця проживання. На підставі ч.ч.1 та 3 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності. Відповідачем до суду не було надано жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутньою у судових засіданнях відповідачка також розпорядилась на власний розсуд. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір у справі складає 551,20грн., які сплачені позивачкою при зверненні до суду у повному обсязі (а.с.1). На підставі ст.ст. 71,72 ЖК України,

Outcome: approved