Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернувся у суд із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що з 12 лютого 2000 року він перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 6. Від даного шлюбу мають двох дітей. Зазначив про неможливість продовження спільного проживання та збереження сімї надалі через відсутність взаємопорозуміння та різних поглядів на сімейне життя та обовязки. З серпня 2016 року проживають окремо. Просив шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином. Надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Просив розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася судом завчасно та належним чином. Надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Просила розглядати справу у її відсутності, залишити їй шлюбне прізвище «Батуєва». Суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 332543 виданого повторно 14 вересня 2017 року, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12 лютого 2000 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 6 (а.с.5). Від шлюбу мають двох дітей. Причиною розірвання шлюбу послужило різне ставлення до життя, від чого, подружжя весь час сварилося, на даний час шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Проживають окремо з серпня 2016 року. Збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їх дітей, примирення неможливо. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, вважає подальше збереження сім'ї неможливе. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. Щодо залишенню відповідачу шлюбного прізвища, суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації, що розривається. Як вбачається із свідоцтва про одруження позивач після реєстрації шлюбу обрала прізвище «Батуєва», а тому суд приходить до висновку, що вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. На підставі викладеного,

Outcome: approved