Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення додаткових витрат, просила: - стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] % понесених додаткових витрат на курси англійської мови в ГО «МЦ «Жираф Клаб » сина [PERSON] , [INFO] , за січень та лютий 2019 року в сумі 1030 грн.; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] % понесених додаткових витрат на харчування доньки [PERSON] , [INFO] , у дошкільному навчальному закладі (ясла-садок) № 24 «Вогник» ім. В.О. Сухомлинського комбінованого типу, за січень та лютий 2019 року в сумі 262 грн. 80 коп. - стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS] , на користь держави судовий збір за подання позову в сумі 768 грн. 40 коп. В обґрунтування поданої позовної заяви зазначено, що 03 жовтня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Кіровським відділом РАЦС Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис серія [NUMBER] . Позивачем подано позов про розірвання шлюбу. Від шлюбу вони мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з матір`ю та знаходяться на її повному утриманні. Також, позивач несе додаткові витрати на розвиток дітей. Діти відвідують курси англійської мови в ГО «МЦ «Жираф Клаб», щомісячні внески складають по 580 грн. за кожну дитину, на другу дитину позивачу зроблено скидку в сумі 50 грн., що підтверджується відповідними довідками та квитанціями. Малолітня [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №24 «Вогник» ім. В.О. Сухомлинського комбінованого типу, витрати на харчування дитини складають 18 грн. в день, що підтверджується відповідними довідками та квитанцією. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 січня 2019 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей. Проте, відповідач в добровільному порядку не виконує вказане рішення суду і аліменти на утримання дітей не сплачує, також не надає жодної фінансової допомоги на розвиток дітей та їх лікування. Зазначено, що відповідач є здоровою, працездатною особою, працює у ВАТ «Кіровградобленерго», отримує дохід із переданої в оренду земельної ділянки, розташованої на території Олексіївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, дохід із бджільництва, інші діти відсутні, тому спроможний брати участь у додаткових витратах на малолітніх дітей, пов`язаних із їх розвитком. Позивач за період із січня по лютий 2019 року понесла додаткові витрати пов`язані з розвитком малолітніх дітей на курси англійської мови в ГО «МЦ «Жираф Клаб» в сумі 2060 грн., та на харчування доньки [PERSON] у розвиваючому дошкільному навчальному закладі (ясла-садок) № 24 «Вогник» ім. В.О. Сухомлинського комбінованого типу в сумі 525 грн. 60 коп. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванової Н.Ю. від 27 березня 2019 року відкрито провадження по справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін /а.с.19-20/. 07 травня 2019 року від відповідача [PERSON] до суду надійшли заперечення, відповідно яких вказано, що він проти позову заперечує, вважає вимоги позивача не об`єктивно оціненими та такими, що суперечать принципу рівності батьків по відношенню до взаємних об`єктів утримувати дітей. Вимоги позивача не можуть бути віднесені до додаткових витрат, які зумовлені особливими обставинами, оскільки аліменти, які отримує стягувач, в дану випадку позивач, на утримання дітей, повністю покривають витрати на харчування та можливість відвідувати гуртки, дані витрати не підпадають під особливі обставини, що потребують додаткових витрат. Вказано, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 січня 2019 року, провадяться відрахування в частині 1/3 з усіх видів його заробітку на утримання їхніх спільних дітей з позивачем. Він повинен утримувати дітей, цей факт звісно не заперечує, але просить врахувати межі доходів, які значно відрізняються від доходів позивача, яка отримує заробітну плату в два рази більшу від його, також є працездатною особою та повинна приймати участь в фінансових витратах на їхніх спільних дітей, хоча так і не вважає. Аліменти повністю покривіють витрати на відвідування гуртків та харчування дітей, а тому вимоги позивача не можуть розцінюватись, як саме додаткові, що спричинені виникненням особливих обставин. Зазначено, що він любить своїх дітей та обов`язково маючи можливість матеріально забезпечує їх. Отримавши заробітну плату, що залишилася від сплати податків та зборів, перераховує аліменти в розмірі 1/3 частини на утримання дітей, і так залишається в нього в межах 3000 грн., з яких він повинен сплачувати комунальні послуги, купувати продукти харчування, одяг, ліки в разі необхідності, тобто взагалі лишається можливості покривати будь-які додаткові витрати. Вважає, що вимоги позивача недоцільними, адже аліменти на утримання дітей вміщують в себе витрати пов`язані з харчуванням, утриманням дітей, а тому вимога позивача про стягнення витрат на харчування є не об`єктивною та незаконною, оскільки він сплачує аліменти, які тим паче покривають і витрати на відвідування гуртка з іноземної мови. Оплата вартості харчування, яке їхня донька отримує в садку, не відноситься до додаткових витрат, тому правові підстави для їх стягнення відсутні. Особливого харчування пов`язаного з будь-якими хворобами їхня дитина не потребує, а тому такі витрати входять в аліментні зобов`язання та не можуть розглядатись, як додаткові витрати. Аліменти він сплачує вчасно, заборгованості не має, тобто свій обов`язок по утриманню дітей виконує, він згоден, що 1/3 від його доходу це не велика сума, в рамках 3000 грн., але заробітна платня це єдиний регулярний дохід, який він має, тому більше надати просто не має можливості /а.с.27-29/. 09 серпня 2019 року від позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно якої вказано, що викладені відповідачем доводи вона не визнає та заперечує проти них, з підстав недоведеності належними та допустимими доказами. Відповідач стверджує, що 1/3 частина аліментів, а саме 3000 грн. покривають додаткові витрати, проте рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда про стягнення аліментів питання про додаткові витрати не вирішувалось та у визначену судом частку не включалися. [PERSON] щомісячно сплачуються аліменти в сумі 3000 грн. на двох дітей, проте цих коштів вистачає тільки на придбання для дітей продуктів харчування на місяць, вказана сума не дозволяє забезпечити дітям належні умови для життя та навчання. Відповідач отримує дохід від бджільництва, зареєстрований у спілці бджолярів, при цьому в добровільному порядку не надає допомогу дітям, та не виконує рішення Кіровського районного суду про сплату 1/3 ч. від усіх видів доходів, навмисне приховуючи вказаний дохід. Відповідач отримує дохід у вигляді орендної плати відповідно до договору оренди земельної ділянки. Він, окрім 3000 грн. в добровільному порядку не надає допомогу на додаткові витрати для розвитку дітей. Має власний автомобіль, й хоч їде на роботу повз садок та школу, у той самий час що й позивач та не надає допомогу у відвезенні та забиранні дітей із школи, садочка, гуртків, лікарень, при цьому достеменно обізнаний про те, що діти навчаються й відвідують гуртки, а також хворіють. Протягом навчального року сина [PERSON] у школі [PERSON] щоденно відпрошується з роботи щоб забрати сина, оскільки відмінено групу продовженого дня, дитина відвідувала 4 клас й самостійно добратися додому не мала можливості через свій вік. Батько знаючи про це, працюючи водієм й маючи реальну можливість забрати сина зі школи й відвозити додому, жодного разу не надав допомоги з цього питання мотивуючи тим, що йому ніколи цим займатись. Жодного разу батько дітей не взяв їх та не придбав для них сезонний одяг, хоча чудово знає, що діти ростуть й кожної весни, літа, осені та зими потребують придбання для них одягу і взуття. Не відвідував з дітьми лікаря й не купував для них медикаменти, хоча знає, що донька хворіє майже щомісяця. Крім того, сину встановлено діагноз вегетососудиста дистонія та біль головної напруги, у зв`язку з чим дитина що півроку потребує місячного стаціонарного лікування із фізіотерапевтичними процедурами й масажем, перебуває на обліку у невролога. Відповідач також не надавав фінансової допомоги на ремонт груп садочка, та класів школи дітей, а також на придбання підручників й канцтоварів, хоча знає, що це необхідно робити протягом усього навчання дітей. Син [PERSON] перейшов до 5 класу КЗ «СЗНЗ І ступеня «Гармонія» - гімназія ім. Т. Шевченка - УПВ «Контакт», позивачем за власні кошти придбано сину підручники з англійської мови на суму 610 грн., також здано кошти в сумі 2500 грн. на ремонт класу в якому навчатиметься син, та придбання парти й стільця для навчання сина, 1300 грн. на придбання дошки для навчання дитини. Батько фінансової допомоги з вказаних питань не надав. Донька [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад ДНЗ №24 «Вогник», який є державною установою та розвиваючим закладом для дітей, в даній установі передбачено оплату за харчування дитини, тому [PERSON] й сплачує витрати на харчування доньки, а не тому що так їй забажалось. Враховуючи викладене, та те, що оплата харчування є обов`язковою умовою відвідування садочка, який є розвиваючим закладом, без оплати харчування дитини не годуватимуть, відповідно дана позовна вимога підлягає задоволенню, як додаткові витрати на дитину пов`язані з її розвитком. Курси англійської мови діти відвідують з урахуванням тієї обставини, що шкільною програмою вивчення англійської мови є обов`язковою умовою навчання, та визнано другою мовою після української. Син [PERSON] навчаючись в школі не отримує достатньо інформації для належного вивчення англійської мови, тому більш поглиблено вивчає на курсах в ГО «МЦ «Жираф Клаб». Донька [PERSON] відвідує курси для підготовки до шкільної програми, з метою полегшення навчання у школі та більш поглибленого її вивчення. Вказано, що позивач несе фінансові витрати на паливо для відвезення й забирання дітей зі школи, садочка, лікарні, гуртків, що складають не маленьку суму, витрати на ремонти школи й садочка, витрати на сплачу щомісячних фондів у школі й садочку, купує сезонний одяг, оплачує придбання у вказаних установах подарунків для дітей на свята, а також побутових засобів (порошок, мило, туалетний папір, тощо), комунальні послуги за себе та дітей, оплачує щомісяця мобільні послуги, які складають 185 грн., оплачує відпочинок дітей. Позивач отримує доходи, які не набагато більші від доходів отриманих відповідачем, та не пред`являє до стягнення усі вказані витрати. Звертає увагу суду на той, факт, що відповідачем в січні 2019 року отримано дохід з відрахуванням податків в сумі 12 388 грн. 66 коп., в той час як позивачем отримано 9321 грн. 54 коп., в лютому 2019 року дохід відповідача скла 9407 грн. 07 коп., а позивача з урахуванням доплати премії за січень місяць 11639 грн. 94 коп., тобто дохід відповідача за січень - лютий складає 21 769 грн. 06 коп., позивача 20961 грн. 48 коп., тобто менший ніж відповідача. Зазначено, що в будинку де проживає позивач з дітьми наявне пічне опалення, для забезпечення дітям комфортних умов на опалювальний сезон 2019 року позивачем придбано дрова на суму 18 816 грн., окрім цього необхідно оплатити їх порубку в сумі 3000 грн. Також, цей будинок перебуває у недобудованому стані, сім`я мешкає в одній кімнаті, для забезпечення дітей власними кімнатами позивачу необхідно за особисті кошти до облаштувати й добудувати половину житла, що також потребує фінансових витрат. Батько дитей взагалі не переймається потребами й життям дітей, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. 06 вересня 2019 року від відповідача [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно яких вказано, що викладені доводи позивача щодо того, що вона самостійно забезпечує дітей є не правдивими, а документи у вигляді квитанцій на заправку авто, витрати на дрова, договір з Інтернет провайдером, взагалі не відносяться до даної справи та не можуть бути долучені, як докази у справі про стягнення додаткових витрат. Позивач зловживає правом про стягнення додаткових витрат, адже він неодноразово звертався до позивача з проханням надати інформацію, які додаткові витрати необхідні для дітей, на що отримав відповідь, що її не цікавлять гроші, вона хоче лише борг, щоб лишити права керувати транспортним засобом та користування мисливською рушницею. На прохання надати інформацію, яка допомога потрібна дітям позивач ігнорує. З приводу доходів від бджільництва заперечує, адже бджоли це специфічне господарство, яке має тенденцію, не доживати до весни, відповідно доходу не отримує. У спілці бджолярів відповідно не зареєстрований. Відносно доходу у вигляді орендної плати відповідно до договору оренди земельної ділянки не заперечує, але цей платіж проводиться одноразово і в цьому році в серпні місяці позивач отримала відрахування в сумі 4 316 грн. З іншими доводами позивача не погоджується, оскільки вони є надуманими. Не заперечує той факт, що повинен утримувати дітей, але просить врахувати те, що позивач, яка отримує заробітну плату у два рази більшу від його, також є працездатною та повинна приймати участь в фінансових витратах на спільних дітей. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечував, вважаючи позов необґрунтованим. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с.6,7/. Згідно з рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 січня 2019 року з відповідача [PERSON] , стягнуто на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на утримання кожної дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 17 вересня 2018 року щомісячно і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] , та продовжити стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, щомісяця, і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] /а.с.4-5/. Обов`язками батьків по вихованню та розвитку дитини, відповідно до ст. 150 СК України, є обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до довідки виданої директором ГО «МЦ «Жираф Клаб» [PERSON] в тому, що її син, [PERSON] , [INFO] , відвідує заняття з англійської мови в ГО «МЦ «Жираф Клаб» з 07 вересня 2018 року. Графік занять: понеділок, п`ятниця 15.00-15.45, оплата складає 580 грн. в місяць. Оплату вносить мама дитини до 10 числа кожного місяця /а.с.8/. Відповідно до довідки виданої директором ГО «МЦ «Жираф Клаб» [PERSON] в тому, що її донька, [PERSON] , [INFO] , відвідує заняття з англійської мови в ГО «МЦ «Жираф Клаб» з 3 жовтня 2018 року. Графік занять: середа 16.00, субота 11.00. Сплачує щомісячні членські внески в сумі 580 грн., приводить на заняття та забирає двічі на тиждень мама, яка активно приймає участь у житті дитини /а.с.9/. Відповідно до довідки виданої 04 вересня 2018 року директором ДНЗ №24 [PERSON] про те, що її дитина [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідує дошкільний навчальний заклад № 24 з 12 червня 2017 року. Вартість харчування дитини становить 18 грн. в день /а.с.11/. Відповідно до довідки виданої 08 квітня 2019 року в.о. директора КЗ «Навчально-виховне об`єднання «Спеціалізований загальноосвітній навчальний заклад І ступеня «Гармонія» - гімназія ім. Т. Шевченка - Центр позашкільного виховання «Контакт» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» Гончар Аллі Володимирівні в тому, що її син, [PERSON] , 2008 року народження дійсно навчається в комунальному закладі у 4-А класі. Вихованням дитини займається мама, відвідує батьківські збори, бере активну участь у житті класу. [PERSON] відповідно ставиться до своїх батьківських обов`язків та забезпечує дитину матеріально. Дитина охайна та доглянута. Батько дитини вихованням сина [PERSON] не займається, школу не відвідує, успішністю дитини не цікавиться /а.с.33/. Відповідно до довідки виданої 11 квітня 2019 року директором дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 24 «Вогник» ім. В.О. Сухомлинського комбінованого типу [PERSON] в тому, що її донька [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідує дошкільний навчальний заклад «Вогник» з 01 червня 2018 року по теперішній час. За весь час перебування [PERSON] , в ДНЗ № 24 батько не цікавився поведінкою дитини та відносини між іншими дітьми, в дошкільний заклад не з`являвся (не приводив і не забирав дитину, не відвідував заходи). Вихованням дитини займається мати /а.с.34/. Відповідно до дубліката квитанції № 0.0.1231727050.1 від 08 січня 2019 року [PERSON] сплачено 295 грн. 20 коп. за харчування ДНЗ № 24 «Вогник», група 12, за дитину [PERSON] , за січень /а.с.12/. Відповідно до дубліката квитанції № 0.0.1260757535.1 від 07 лютого 2019 року [PERSON] сплачено 230 грн. 40 коп. за харчування ДНЗ № 24 «Вогник», група 12, за дитину [PERSON] , за лютий /а.с.13/. Відповідно до довідки виданої 25 червня 2019 року директором ДНЗ № 24 [PERSON] про те, що її дитина [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідує дошкільний навчальний заклад № 24 з 12 червня 2017 року. Вартість харчування дитини становить 19 грн. 20 коп. в день /а.с.11/. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. У постанові від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 Верховний Суд України зробив правовий висновок, згідно якого СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні для забезпечення нормальних матеріальних умов для життя дитини, а в окремих випадках, за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підтвердження понесених додаткових витрат на дітей, позивачем надані докази, а саме за період із січня по лютий 2019 року позивач сплатила за курси англійської мови в ГО «МЦ «Жираф Клаб» 2060 грн., та на харчування доньки в сумі 525 грн. 60 коп. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню частина понесених додаткових витрат. При цьому задовольняючи позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат, суд керувався ст. 185 СК України та врахував матеріальне й сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. А саме, сплату відповідачем аліментів на утримання доньки та сина у розмірі однієї третини заробітку (доходу), дані про розмір доходів відповідача та позивача. Так, судом встановлено, що позивач працює в Кропивницькому апеляційному суді на посаді помічника судді, за період з січня 2019 року по червень 2019 року нею отримано заробітну плату в розмірі 80 164 грн. 71 коп. Відповідач працює в ПрАТ «Кіровоградобленерго», нарахована заробітна плата за перший квартал 2019 року становить 39 312 грн. 36 коп. Доводи позивача щодо тримання відповідачем прибутку з бджільництва, судом до уваги не приймаються, оскільки відповідно до відповіді голови спілки пасічників України в Кіровоградській області Мудрак А . В . не був і не є членом спілки пасічників «СПУ», його доходи від бджолярської діяльності невідомі. До організації мед для продажу не здавав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved