overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 14.05.2016 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Проте спільне життя не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. В судове засідання позивач зявилася, позовну заяву підтримала і просила її задовольнити, судові витрати стягнути з відповідача на її користь та після розірвання шлюбу прізвище змінити на дошлюбне [PERSON], проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, по невідомій суду причині про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (телеграфом), що міститься в матеріалах справи На підставі ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що між сторонами існують формальні шлюбні відносини на ґрунті непорозуміння одне до одного та різних поглядів на життя, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів, у звязку із чим спільне життя між сторонами не склалося. Майнового спору між сторонами немає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася і не може бути збережена, в звязку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача в плані влаштування власного життя. Крім того, судом було надано термін на примирення один місяць і за цей період відносини між сторонами не змінилися. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України - особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищезазначеного суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 640 грн. 00 коп. сплачений [PERSON] судовий збір та відповідно до фіскального чеку №8493 від 06.11.2017 року - 315 грн., витрат повязаних з викликом в суд.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 16.10.2015 року і спільно проживали до серпня 2016 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін дітей не має. Проте спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів. В судове засідання позивач не зявилася, однак в матеріалах справи міститься її заява в якій позовну заяву підтримала і просила її задовольнити, стягнути з відповідача на її користь витрати на сплату судового збору та розглядати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява в якій позовні вимоги визнає, а справу просить слухати у його відсутності, термін на примирення просить не надавати. Ч. 2 ст. 158 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що між сторонами існують формальні шлюбні відносини на ґрунті непорозуміння одне до одного та різних поглядів на життя, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів, у звязку із чим спільне життя між сторонами не склалося. Майнового спору між сторонами немає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася і не може бути збережена, в звязку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача в плані влаштування власного життя. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 640 грн. 00 коп. сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, часто виникали конфлікти. Крім того, з вересня 2015 року вони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбних відносин. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей не має. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте подала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягаючи на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання також не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. При цьому, про вжиття заходів щодо примирення відповідач не заявляв. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.11.1998 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ №096145, повторно виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції у Хмельницькій області. Від даного шлюбу в сторін неповнолітніх дітей не має. Так, відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сімї, а тому, з огляду на тривале окреме проживання сторін, відсутність ведення спільного господарства та шлюбних відносин між сторонами, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги відсутність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї буде суперечити інтересам сторін, в звязку з чим даний шлюб підлягає розірванню. Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору за розгляд даної цивільної справи в розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем; стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 02.02.1991 року з відповідачем був укладений шлюб. Від спільного сумісного проживання народилася дочка, яка вже повнолітня. З відповідачем сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на ведення сімейних справ та домашнього господарства. На цьому ґрунті відповідач постійно влаштовує скандали навіть у присутності сторонніх, що робить спільне життя нестерпним, негативно впливає на її здоровя. Позивач вже зверталася до суду з позовом про розірвання шлюбу між ними, але спроба зберегти сімю позитивних результатів не дала, відповідач не змінив своєї поведінки. Вважає, що збереження їхнього шлюбу суперечить її інтересами, тому звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, 20.10.2017 року подала до суду заяву, якою підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення з нього судових витрат, пояснив, що не бажає розривати шлюб, а якщо суд прийме рішення про розірвання шлюбу то витрати має нести позивач, бо вона предявила позов до суду. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.02.1991 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Баранівським райвідділом ЗАГС Житомирської області, актовий запис № 10, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 02.02.1991 року (а.с. 10). Судом вживалися заходи для збереження сім'ї, проте строк для примирення подружжя позитивних результатів не дав. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулася в суд із заявою і просила встановити факт постійного проживання однією сімєю на час відкриття спадщини із спадкодавцем - [PERSON], який помер 12.04.2017р. за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заяви вказує, що 04.09.2015 року померла її мати [PERSON], а 12 квітня 2017 року помер її вітчим [PERSON] З січня 2010 року заявниця із чоловіком проживала з померлими в належній їм квартирі однією сімєю за адресою [ADDRESS], так як вони були люди похилого віку та потребували сторонньої допомоги. Після смерті матері спадщину прийняв вітчим, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявниця є спадкоємцем четвертої черги за законом до майна померлого. Однак, на даний час вона не може оформити спадщину, через відсутність належного підтвердження факту спільного проживання на час відкриття спадщини. Заявниця в судове засідання не зявилася, але звернулася до суду із заявою про те, що заявлені вимоги підтримує повністю, просить справу слухати без її участі Представник заінтересованої особи Старокостянтинівської міської ради в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 2, 23 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування»справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] постійно проживала із спадкодавцем [PERSON], який помер 12.04.2017р. за адресою: [ADDRESS]. Зазначені обставини підтверджуються: даними свідоцтва про смерть [PERSON] серії І-БВ № 266115 від 05.09.2015 року; даними свідоцтва про смерть [PERSON] серія І-БВ № 301285 від 12.04.2017 року; даними свідоцтва про народження серії ІІ-№445876 від 08.09.1986 року; даними свідоцтва про одруження VII-УР № 933992 від 25.07.1967 року; даними акту обстеження житлових умов депутата Старокостянтинівської міської ради від 17.08.2017 року; даними довідки про спільне проживання та ведення спільного господарства від 15.08.2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулася в суд із заявою і просила встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], яка померла 27 грудня 2015 року, а саме, що заявниця є її онукою. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] вказала, що її бабою є [PERSON], яка померла 27 грудня 2015 року. Після смерті баби залишилось спадкове майно. Однак, вона не може оформити спадщину, оскільки матір заявниці [PERSON] є дочкою померлої [PERSON], а згідно свідоцтва про народження заявниці від 06 квітня 1981 року прізвище матері вказано «Іванісова Алла Володимирівна», однак, шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували 22 травня 1981 року, а тому неможливо довести родинність відносин між нею та померлою. В судовому засіданні заявник та її представник підтримали заяву та просять її задовольнити. Заінтересована особа представник Немиринецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області до суду не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, заяву підтримала повністю. Заслухавши заявника, покази свідка, та дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що заявниця Мартинюк (до шлюбу [PERSON]) Л.О., [INFO], є онукою [PERSON], яка померла 27 грудня 2015 року. Після смерті баби залишилось спадкове майно. Однак, вона не може оформити спадщину, оскільки матір заявниці [PERSON] є дочкою померлої [PERSON], а згідно свідоцтва про народження заявниці від 06 квітня 1981 року прізвище матері вказано «Іванісова Алла Володимирівна», однак, шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22 травня 1981 року, а тому неможливо довести родинність відносин між нею та померлою про що нотаріусом відмовлено в оформленні спадкових прав. Згідно довідки Немиринецької сільської ради Старокостянтинівського району № 711 від 26.09.2017 року померла [PERSON] на день смерті проживала разом з онукою [PERSON] Згідно довідки Немиринецької сільської ради Старокостянтинівського району № 712 від 26.09.2017 року [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) А.В. була рідною дочкою [PERSON] Зазначені обставини підтверджуються: паспортними даними заявниці; копією свідоцтва про смерть [PERSON]; витягом з державного реєстру актів цивільного стану від 26.07.2016 року; довідкою №681 від 13.07.2007 року; копією повторного свідоцтва про шлюб [PERSON]О; постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2134/02-31 від 18.07.2017 року;. довідками Немиринецької сільської ради Старокостянтинівського району № 711, 712 від 26.09.2017 року; копією спадкової справи № 94/2016 від 10.02.2016 року. Крім того, свідки [PERSON] підтвердила, що померла [PERSON] є рідною бабою [PERSON] За таких обставин, суд вважає доведеним той факт, що померла [PERSON] є рідною бабою [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту батьківства, а саме, що [PERSON], який помер 17 лютого 1998 року був рідним батьком [PERSON], який помер 06 грудня 2015 року. На обґрунтування заявлених вимог [PERSON] вказала, що її дід [PERSON] та баба [PERSON] проживали однією сімєю з 1945 року по 1998 року без реєстрації шлюбу. 25 січня 1956 року у них народився син і батько заявниці [PERSON] 17 лютого 1998 року [PERSON] помер. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке прийняв його син [PERSON], фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. 06 грудня 2015 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина, на яку він мав право після смерті свого батька [PERSON], який спадщину прийняв, але за життя своє спадкове право не оформив. Заявниця є спадкоємицею після смерті [PERSON] Однак, оформити свої спадкові права не може, оскільки в актовому записі про народження [PERSON] відсутні відомості про [PERSON] як його батька. Заявниця звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, однак в попередніх судових засіданнях заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи Старокостянтинівської міської ради до суду не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, проти заявлених вимог не заперечують. Заінтересована особа [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності проти заявлених вимог не заперечує Дослідивши надані докази, заслухавши свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 17.02.1998 року помер [PERSON], який був рідним батьком [PERSON], який помер 06 грудня 2015 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, на яку він мав право після смерті свого батька [PERSON], який спадщину прийняв, але за життя своє спадкове право не оформив. Заявниця є спадкоємицею після смерті [PERSON] Однак, оформити свої спадкові права не може, оскільки в актовому записі про народження [PERSON] відсутні відомості про [PERSON] як його батька. Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними заявниці; витягом з державного акта цивільного стану громадян про державну реєстрацію щодо народження [PERSON]; копією сертифікату серії ХМ № 0148346 від 28.02.1997 року; копією свідоцтва про народження [PERSON]; свідоцтвом про одруження [PERSON]; копією свідоцтва про смерть [PERSON], [PERSON];. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім того, свідок [PERSON], підтвердила факт того, що [PERSON] є батьком [PERSON] За таких обставин, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON], який помер 17 лютого 1998 року, був рідним батьком [PERSON], який помер 06 грудня 2015 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа - перша Дніпропетровська нотаріальна контора про визнання заповіту недійним в якій просила суд визнати недійсним заповіт, складений [PERSON] на користь [PERSON] та посвідчений Державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Н.М. Заносієнко від 01 квітня 2011 року. Відповідач [PERSON] вимоги позову не визнав та звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, про визнання права власності в порядку спадкування за законом в якій просив суд встановити факт постійного проживання [PERSON], зі спадкодавцем, [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS],у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 00 жовтня 2017 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа - перша Дніпропетровська нотаріальна контора про визнання заповіту недійним, залишено без розгляду. Позивач у судове засідання не з'явилася, про час і місце його проведення повідомлялася належним чином. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази, вважає, що зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з: квартири за адресою: [ADDRESS]. Деякий час разом зі спадкодавцем у квартирі на правах орендаря проживала [PERSON], яка вважає себе такою, що також має право на спадкування майна після смерті померлого [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного терміну, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У свою чергу, [PERSON], починаючи з 2000 р. проживав разом з [PERSON], на правах родича у квартирі за адресою: [ADDRESS] однією сім'єю, вели спільний побут, придбавали необхідні речі та ін., доглядав його, адже померлий постійно хворів. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Згідно пп. 16 п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - «Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку» Таким чином, на підставі ст.ст. 16, 319, 1264, 1268 ЦК України, та 10, 11, 60, 212 - 215, 218, 224-226, 256 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved