Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

У березні 2021 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14.06.2013 року, заочним рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 29.08.2016 року шлюб розірвано. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Після народження дочки, сімейне життя з відповідачем не склалось, на теперішній час відповідач проживає окремо, від виконання батьківських обов`язків ухиляється, не цікавиться життям та здоров`ям дитини, не приймає участі у її вихованні, навчанні, про моральний та фізичний розвиток не піклується, в її матеріальному забезпеченні участі не приймає, має заборгованість по сплаті аліментів. Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки. Заочним рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 01.09.2016 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , проте рішення суду в добровільному порядку відповідач не виконує, сплату аліментів не здійснює, станом на 31.12.2020 року має заборгованість по сплаті аліментів у сумі 43487,68 грн. На підставі викладеного, просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав нотаріально завірену заяву про згоду на позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON] . Представник третьої особи - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради - Бартош Н.О., яка діє на підставі довіреності від 22.02.2021 року, у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та висновок про доцільність задоволення вимог про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Просила винести рішення, враховуючи інтереси малолітньої дитини. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.1, 2 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. За змістом ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, зобов`язані також піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст.150 СК України). Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.06.2013 року по 29.08.2016 року. [INFO] народилась [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 28.01.2014 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, батьком якої зазначений [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , актовий запис №82. Заочним рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 29.08.2016 року шлюб, укладений 14.06.2013 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 17.10.2016 року. За довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №121 від 25.02.2021 року, виданою головою КСН «Лучистий», [PERSON] мешкає в [ADDRESS] , разом з дитиною - [PERSON] , [INFO] . З характеристики, виданої директором Маріупольської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №30, [PERSON] є ученицею 1-В класу вказаного учбового закладу. За час навчання, тільки мати дитини приділяє належну увагу вихованню доньки, підтримує зв`язок з класним керівником, відвідує батьківські збори. Здоров`ям дитини опікується також мати, що убачається з витягу з амбулаторної карти, наданого КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 м.Маріуполя» від 18.02.2021 року. Заочним рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 01.09.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки- [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.07.2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Станом на 31.12.2020 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів у сумі 43487,68 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) від 08.02.2021 року про розрахунок заборгованості із сплати аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] згідно ВП №52750836. Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради №01.1-01-23-112 від 05.05.2021 року, є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. За тлумаченням ст.166 СК України, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В рішенні Європейського Суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватись вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Отже, судом достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням та утриманням сина не займається, його життям не цікавиться, з боку батька відсутня будь-яка турбота про сина, про його розвиток, проживає окремо від нього. Зазначені факти не заперечуються самим відповідачем та підтверджені наданими письмовими доказами. За таких підстав, з урахуванням всіх встановлених обставин, суд приходить до висновку, що така поведінка [PERSON] щодо приймання участі у житті та вихованні дитини свідчить про його небажання виконувати батьківські обов`язки щодо малолітньої дочки [PERSON] , а тому суд вбачає підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дочки.

Outcome: approved