Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ленінської районної у м.Полтаві ради про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього сина [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ленінської районної у м.Полтаві ради в судовому засіданні не погодилась із позовною заявою. Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України справу розглянув без участі відповідача на основі наявних у справі даних та доказів. Вислухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] перебувала у шлюбі з відповідачем з 17.06.2006 р. по 14.05.2012 р. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Як зазначила в своєму позові та в судовому засіданні позивачка, перебуваючи у шлюбі з відповідачем в 2010 році вона змушена була подати заяву про стягнення аліментів, оскільки вже тоді відповідач не брав фінансової участі у вихованні дитини. Відповідач ухиляється від виконання обов'язків батьків, не бере участь у вихованні дитини, навчанні, не піклується про моральний та фізичний розвиток, не приймає участі в матеріальному утриманні дитини. Також відповідач не бере участі у додаткових витратах на дитину, пов'язаних з медичним обслуговуванням і літнім відпочинком. Крім цього, позивачка зазначила, що відповідач зловживає алкоголем. Так як згідно закону, її пересування з дитиною без дозволу батька неможливо, це не дає можливості відвідування інших країн для відпочинку, загального розвитку дитини та оздоровлення. 14.жовтня 2010 року на підставі судового рішення Центрально -Міського районного суду м. Горлівки Донецької області з відповідача стягнуто аліменти на користь неповнолітнього сина в розмірі 1/4 заробітку і іншого доходу. Тим часом відповідач злісно ухиляється від сплати аліментів. Рішенням Центрально-Міського районного суду м.Горлівки Донецької області від 14 травня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Як вбачається з довідки №1601000358 від 23.10.2015 року, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення анти терористичної операції разом з [PERSON] переміщується її син [PERSON], [INFO], який проживав в [INFO] і перемістився з тимчасово окупованої території ( району проведення анти терористичної операції) в [ADDRESS] - 10 червня 2014 року. Відповідно до характеристики учня [INFO], [INFO] навчається в Полтавській гімназії №13 з 01 вересня 2014 року, проживає з матір»ю [PERSON], яка постійно цікавиться успіхами та поведінкою своєї дитин,самостійно та систематично приводить і забирає хлопчика із гімназії, за час навчання батько дитини жодного разу не прийняв участі у навчально-виховному процесі дитини. Зі слів позивачки, зв»язку з сином не підтримує та не цікавиться його розвитком, вихованням та навчанням. Згідно із ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 150 Сімейного кодексу України, виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватись про її здоровя, навчання, фізичний, духовний і моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідач має реальну можливість виконати юридичний обовязок - виховувати свого сина, але не бажає вчиняти відповідних дій. Відповдіно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до положення статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцять років. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. 2. Мати , батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. 3. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось з них. 4. Якщо суд при розгляді справи про позбавлення батьківських прав виявить у діях батьків або одного з них ознаки злочину, він порушує кримінальну справу. 5. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Відповідно до статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її вихованя; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних і батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 7) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. За таких обставин, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved