Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

У вересні 2015 року ПАТ КБ «Порто-Франко» звернулось до суду позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави за договором застави № 15/1-05 від 08.08.2005 року, а саме легковий автомобіль седан марки AUDI А8, 2000 року випуску, обєм двигуна 3697 куб. см В, шасі (кузов, рама, коляска) № WAUZZZ4DZYN011844, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований у МРЕВ-1 [PERSON] України в Одеській області 05.08.2005 року за [PERSON], - в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 929/1-05 від 08.08.2005 р. у загальному розмірі 275990,00 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ (22,623411 грн. за 1 дол. США) на 26.08.2015 р. становить 12199,31 дол. США (з яких : заборгованість за кредитом 8591,88 дол. США; заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами за період з 26.08.2012 р. по 25.08.2015 р. 3607,43 дол. США) - шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною предмета застави на рівні ринкових цін на підставі оцінки, проведеної у межах виконавчого провадження, - мотивуючи свої вимоги невиконанням відповідачем своїх зобовязань за вказаним кредитним договором щодо повернення кредиту та внесення плати за кредит у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором. Представник ПАТ АБ «Порто-Франко» - [PERSON] просив розглянути справу без участі представника позивача, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Направлена судом судова повістка відповідачу [PERSON]В ., за останньою відомою судові адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, в черговий раз була повернута судові з поміткою пошти про те, що він не зявляється на пошту для одержання судової повістки за залишеним для нього повідомленням пошти, що, на думку суду, свідчить про те, що відповідач зловживає своїми процесуальними правами та обовязками й ухиляться від явки до суду, чим створює штучну тяганину у судовому розгляді справи. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти ; за ч.2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями статей 530,612,625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Судом установлено, що згідно з кредитним договором № 929/1-05 від 08.08.2005 р. акціонерний комерційний банк «Порто-Франко», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Порто-Франко», надало [PERSON] кредит в сумі 25000,00 дол. США на придбання автомобіля марки AUDI А8, 2000 року випуску, вартістю 203908,00 грн., на строк користування з 07.08.2005 р. по 07.08.2008 р., із сплатою процентів за користування кредитними коштами за п процентною ставкою у розмірі 14 % річних, з погашенням кредиту та внесенням плати за користування кредитними коштами щомісячними платежами у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором, з кінцевою датою повернення кредиту і додаткового кредиту та усіх нарахувань за ними 07.08.2008 року. У звязку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобовязань за цим договором банк вимушений був звернутися до суду з метою захисту своїх прав та майнових інтересів, й 27.04.2007 року Приморським районним судом м Одеси по справі № 2-п/2154/07 було видано судовий наказ про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь АКБ «Порто-Франко» (ПАТ АБ «Порто-Франко») заборгованості за кредитним договором № 929/1-05 від 08.08.2005 р. в розмірі 23947,64 дол. США, що за курсом НБУ на 27.03.2007 р. становить 120935,58 грн., та судових витрат у розмірі 604,69 грн. Проте станом на 26.08.2015 р. цей судовий наказ не виконаний, за [PERSON] обліковується заборгованість за кредитним договором № 929/1-05 від 08.08.2005 р. у загальному розмірі 12199,31 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ (22,623411 грн. за 1 дол. США) на 26.08.2015 р. становить 275990,00 грн. (з яких : заборгованість за кредитом 8591,88 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 194377,63 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами за період з 26.08.2012 р. по 25.08.2015 р. 3607,43 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 81612,37 грн.). В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, 08.08.2005 р. між позивачем як заставодержателем та відповідачем [PERSON] як заставодавцем було укладеного договір застави № 15/1-05, за умовами якого предметом застави є легковий автомобіль сєдан марки AUDI А8, 2000 року випуску, обєм двигуна 3697 куб. см В, шасі (кузов, рама, коляска) № WAUZZZ4DZYN011844, реєстраційний номер [NUMBER], що належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії РВС № 318167, виданого МРЕВ-1 [PERSON] України в Одеській області 05.08.2005 року, заставною вартістю 203908,00 грн. При цьому, відповідно до ст. 11 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяження предмета застави за укладеним між сторонами договором застави № 15/1-05 від 08.08.2005 р. зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 05.10.2012 р. за № 13082771, що підтверджується Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна за № 46133295 від 21.01.2015 р. Відповідно до п.п. 4, 4.7. кредитного договору № 929/1-05 від 08.08.2005 р., при несплаті позичальником у встановлений строк заборгованості по кредиту, а також процентів за користування кредитом, банк має право застосувати (реалізувати) право застави. Згідно з п.п. 15, 15.6., 15.6.1., 15.6.2. договору застави № 15/1-05 від 08.08.2005 р. заставодержатель має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави, зокрема, у випадку, якщо в момент настання термінів виконання будь-якого із зобовязань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані, та/або порушення заставодавцем будь-якого із зобовязань, передбачених умовами кредитного договору. Відповідно до п.п. 20, 21 цього договору застави звернення стягнення на предмет застави у випадках, передбачених п.п. 15.6.1, 15.6.2 цього договору, здійснюється відповідно до чинного законодавства України та цього договору, на підставі рішення суду або в позасудовому порядку. При цьому, звернення стягнення на предмет застави в позасудовому порядку за вибором заставодержателя здійснюється з додержанням встановленого чинним законодавства вимог будь-яким із способів: передача предмету застави у власність заставодержателя в рахунок виконання зобовязань заставо дався за кредитним договором; продаж заставодержателем предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні положення закріплені ст.ст.19, 20 Закону України «Про заставу». Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим законом. У силу статті 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішення суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем. Вирішуючи дану справу, суд також враховує, що Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 30.01.2015 р. № 67 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Порто-Франко» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.09.2014 року прийнято рішення від 30.01.2015 р. № 19 «Про початок процедури ліквідації АБ «Порто-Франко» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ АБ «Порто-Франко» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АБ «Порто-Франко» [PERSON] строком на 1 рік, з 30.01.2015 р. по 29.01.2016 р. включно. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 4139,85 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved