Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 3 філії «центру охорони здоров'я» ПАТ «Укрзалізниця» 39 168.55 грн., як збитки за неотриману пенсію за період з 15 липня 2015 року по 22 вересня 2016 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що він з 01 листопада 1993 року до 16 травня 2005 року працював на посаді рентгенлаборанта вузлової поліклініки станції Ніжин, яка є структурним підрозділом Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця». Він працював рентгенлаборантом повний робочий день і має право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, так як професія рентгенлаборанта віднесена до Списку №1 виробництв, професій, посад і показників. Оскільки роботодавцем не проводилася атестація його робочого місця, йому було відмовлено у зарахування часу роботи на посаді рентгенлаборанта до пільгового стажу та у нарахуванні пільгової пенсії, що завдало йому матеріальних збитків на суму 39 168.55 грн., як за неотриману пенсію за період з 15 липня 2015 року по 22 вересня 2016 року. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 22 грудня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що оскаржуване рішення є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно вважав, що саме він, апелянт, мав оформити санітарний паспорт на свій кабінет. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог у зв»язку з тим, що він, апелянт, не визначив хто є належним відповідачем, що не може бути підставою для відмови у позові. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] з 01 листопада 1993 року по 16 травня 2005 року працював на посаді рентгенлаборанта вузлової поліклініки станції Ніжин. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що атестація робочого місця позивача не проводилась і позивач не вжив будь-яких заходів для оформлення санітарного паспорта кабінету; позивач звернувся до суду поза межами строків, встановлених ст.. 233 КЗпП України; позивач не визначився з тим, хто є належним відповідачем по справі; позивачем не надано доказів щодо причинно-наслідкового зв»язку між неотриманням пенсії та діями відповідачів по справі. Проте, з таким висновком суду першої інстанції частково не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного. Як вбачається з довідки Управління статистики у Ніжинському районі Вузлова поліклініка станції Ніжин статусу юридичної особи не мала; Головним підприємством у спірний період було Державне територіальне-галузеве об»єднання « Південно-Західна залізниця», яке мало статус юридичної особи. За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що Київська клінічна лікарня на залізничному транспорті № 3 філії «центру охорони здоров'я» ПАТ «Укрзалізниця» та регіональна філія Південно-Західної залізниці ПАТ «Укрзалізниця» не є належними відповідачами по справі, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial