Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту перебування на утриманні [PERSON], який помер 02.01.1995 року. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона проживала разом з померлим [PERSON] однією сімєю та фактично перебувала у нього на утриманні, оскільки померлий [PERSON] був власником частки квартири №2 по вул. Л. Українки в м. Деражня Хмельницької області. На день смерті спадкодавця [PERSON], заявниця перебувала у декретній відпустці, а тому не мала можливості працювати у звязку із чим фінансово їх забезпечував спадкодавець. Встановлення вказаного факту необхідне їй для реалізації свого права на спадщину після смерті [PERSON]. Заявниця в судове засідання не зявилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності підтримуючи заявлені вимоги. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали до суду письмовізаяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти задоволення заяви. Заслухавши показання свідків та дослідивши матеріали справи суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. У відповідності до п. п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. В силу ст. 531 ЦК УРСР 1963 року до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Непрацездатні громадяни - це особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. У п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вказано, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п. 2 ст. 273 ЦПК), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним ( ст. 531 Цивільного кодексу України) не менше одного року. Cудом обєктивно встановлено, що [PERSON] помер 02.01.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ №287105 від 03.01.1995 року. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, яким є право власності на частину квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло. Як вбачається з довідки виданої виконавчим комітетом Деражнянської міської ради Деражнянського району Хмельницької області №3094 в квартирі по вул. Л. Українки Деражнянського району Хмельницької області на день смерті [PERSON] проживав і був зареєстрований за вищевказаною адресою разом з ним [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Однак як встановлено судом [PERSON] помер 07.12.2001 року,що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ №182502, а [PERSON] та [PERSON] не заперечують проти встановлення факту, що заявниця [PERSON] перебувала на утриманні померлого [PERSON] до дня його смерті до 02.01.1995 року. З архівних довідок виданих Хмельницьким обласним державним нотаріальним архівом вбачається, що спадкові справи до майна померлих 02.01.2007 року [PERSON] та 07.12.2001 року [PERSON] не заводилися. Крім того, з довідки виданої Деражнянською ЦРЛ від 26.12.2017 року вбачається, що [PERSON] з 08.09.1993 року по 08.08.1995 року перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років. З аналізу вищевказаних довідок виходить, що в період з травня 1993 року по 02.01.1995 року [PERSON] отримував пенсію, що було для заявниці [PERSON] основним і постійним джерелом засобів для існування. Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Деражнянського районного нотаріального округу Хмельницької області від 06.09.2017 року за № 965/01-16, [PERSON] відмовлено в оформленні спадщини після смерті [PERSON], померлого 02.01.1995 року, та запропоновано звернутись до суду. Факт перебування заявниці на утриманні [PERSON] підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи характер стосунків свідків з заявницею, який свідчить про обізнаність свідків з її особистим життям, сумнівів у суду щодо об'єктивності та правдивості показань допитаних судом свідків не виникає, а тому фактичні дані, встановлені на підставі їх показань, приймаються судом як належні та допустимі докази.\~\~ Оцінюючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заявлені [PERSON] вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому її заява підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved