Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій сумі. Позивач свої вимоги мотивував тим, що з 14 червня 1997 року по 29 липня 2015 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29.07.2015 року ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини заробітку з усіх його видів доходів щомісячно, починаючи з 06 травня 2015 року і до досягнення дитиною [PERSON] повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімумі для дитини відповідного віку із розрахунку на кожну дитину. На утримання дочки [PERSON] аліменти не виплачуються з 2016 року у зв'язку з досягненням останньої 18-ти річного віку. В жовтні 2017 року відповідач звільнився з офіційного місця влаштування, і з цього часу відрахування на користь позивача аліментів на утримання сина припинились. Відповідач рішення суду не виконує, життям дитини не цікавиться. Офіційно відповідач не працює, однак систематично виконує різного роду роботи по будівництву та ремонту, за що отримує значні грошові кошти. Дитина з урахуванням віку перебуває в періоді посиленого росту та фізичного розвитку, у зв'язку з чим потребує значно більше матеріальних витрат, у нього збільшується потреби в навчанні, розвитку, організації його побуту, дозвілля, а також дитина має слабке здоров'я та часто хворіє, що потребує додаткових витрат. Просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 2300 грн. щомісячно, починаючи стягнення із моменту звільнення відповідача з роботи, тобто з 26 жовтня 2017 року, до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи вимоги статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Позивача повідомлено про відкриття спрощеного позовного провадження у справі. Відповідача повідомлено про відкриття спрощеного позовного провадження у справі, шляхом направлення кореспонденції на зареєстроване у встановленому порядку його місце проживання, тому в порядку п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України останній вважається таким, що повідомлений належним чином про розгляд даної прави. Відзивів та заперечень від відповідача у встановлений судом строк до суду не надходило. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29.07.2015 року зі [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини заробітку з усіх його видів доходів щомісячно, починаючи з 06 травня 2015 року і до досягнення дитиною [PERSON] повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімумі для дитини відповідного віку із розрахунку на кожну дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вимог ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршенням або поліпшенням здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зазначено, що відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Позивач працює, син, [PERSON], [INFO], проживає з позивачем та знаходиться на її повному отриманні. Відповідач коштів на утримання дитини не сплачує. Згідно твердження позивача, після досягнення дитиною 15 річного віку його потреби в навчанні, розвитку, організації його побуту, дозвілля збільшились. Крім того дитина має слабке здоров'я та часто хворіє. Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7,8 ст.7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині зміни розміру аліментів та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2300 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову, тобто з 02 березня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Разом з тим, позивачем не надано суду будь-яких доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача присуджених рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29.07.2015 року, а тому в частині позовних вимог щодо стягнення вказаної суми аліментів із моменту звільнення відповідача з роботи, тобто з 26 жовтня 2017 року, необхідно відмовити. Відповідно п.7 ч.1 ст.264, п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial