Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

У вересні 2016 року заявник звернувся до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту смерті його батька [PERSON], [INFO] року у м. Луганську. В обґрунтування заяви вказував, що Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції 07.07.2015 року видано свідоцтво про смерть [INFO] року [PERSON], однак вказаний документ не є дійсними на території України, оскільки державні органи не визнають документи, видані на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадщини. Заявник в судовому засіданні підтримав подану заяву. Заінтересована особа - [PERSON], яка є матір»ю заявника та дружиною [PERSON] в судове засідання не з»явилась, подала до суду заяву у якій підтвердила факт смерті [INFO] року [PERSON], не заперечувала проти встановлення вказаного факту та просила розглядати заяву за її відсутності. Представники Оболонського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Питання державної реєстрації смерті регулюються ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5. Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я чи судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у вищевказані строки, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У разі надходження заяви після закінчення одного року з дня настання смерті та, якщо факт смерті встановлено у судовому порядку або особа оголошена судом померлою, державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника. Оскільки документ, який виданий на тимчасово окуповані території є недійсним і не створює правових наслідків, заявник звернувся до суду. Судом встановлено, що згідно з даними свідоцтва про народження (а.с. 9) батьками заявника є [PERSON] та [PERSON] За відомостями заявника [PERSON] помер [INFO] року у м. Луганську, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 24.06.2015 року виданого Луганською міською поліклінікою №12, довідкою про смерть №594 від 07.07.2015 року виданою Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції та свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] виданого Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції 07.07.2015 року (а.с. 6,7). Судом встановлено, що Оболонський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві відмовив заявнику у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] на підставі свідоцтва про смерть Артемівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, оскільки заявником пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.8). Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У абзаці першому п. 13 постанови від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що факт смерті [PERSON], [INFO] року у м. Луганську підтверджується наданими заявником доказами, а тому заява підлягає задоволенню. Встановлення факту смерті необхідно для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадщини.

Outcome: approved