Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила усунути перешкоди у користуванні власністю, а саме: ? частиною будинку [ADDRESS], шляхом її вселення позивача у вищезазначений будинок, зобов'язати [PERSON] не чинити їй перешкод у користуванні нерухомими майном, виділеним їй в житловому будинку [ADDRESS] згідно рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 25.03.2013. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила наступне. 30.12.2004 згідно договору купівлі-продажу вона придбала ? частину житлового будинку [ADDRESS]. Іншу частину купив відповідач по справі. Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 10.11.2010 вказаний будинок було розділено, їй виділено в рахунок належної ? частини будинку кімнату площею 12,5кв.м, а також інші приміщення. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали. Позивач зазначила, що після розлучення вона була змушена піти з будинку, ? частина якого належить їй. 25.03.2013 рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області вищезазначений будинок було поділено в натурі, ій виділена кімната та інші житлові приміщення. Проте її колишній чоловік перешкоджає їй проживати в своїй частині будинку, не впускає її навіть у двір. Вона має намір проживати в цьому будинку та просить суд вселити її в нього. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення, отримане ним особисто 17.04.2014, причини неявки суду не повідомив, своїх заперечень не надав. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному порядку розгляду справи. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт того, що відповідач чинить [PERSON] перешкоди в користуванні будинком. Зокрема, [PERSON] зазначила, що вона разом з позивачкою 2 роки назад, а також в квітні 2014 року приїжджали до будинку, де зараз мешкає колишній чоловік [PERSON]. Проте, увійти навіть до двору будинку не могли, оскільки він скандалив, спускав собаку. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, показання свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та є власником ? частини зазначеного будинку на підставі договору купівлі-продажу вказаного будинку від 30.12.2004, посвідченого державним нотаріусом Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області Байрамовою О.М. (арк.с. 6-7). Зазначений факт також підтверджується копією витягу про державну реєстрацію права № 27951654 від 10.11.2010 року, видане ОП ЗМБТІ (арк.с. 9) та даними паспорта позвача (арк.с. 3). Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 25.03.2013 було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розділ житлового будинку (арк.с. 10-13). Вказаним рішенням було встановлено, що позивачка у липні 2008 року була змушена піти з будинку, оскільки відповідач привів іншу жінку. Також було вирішено провести поділ будинку [ADDRESS] наступним чином: Виділити [PERSON] в рахунок належних їй 1/2 частини у житловому будинку літ. А: - частину прихожої 1-2 та частину кухні 1-3 загальною площею 9,0м2 (з подальшим використанням під коридор); - частину прихожої 1-2 площею 8,7м2 (з подальшим використанням під кухню); - частину кімнати 1-4 ванну 1-7 площею 5,1м2 (самочинно переобладнану із житлової кімнати); - туалет 1-8 площею 2,2м2 (самочинно переобладнаний із житлової кімнати), загальною площею 17,9м2 (з подальшим використанням під житлову кімнату); - кімнату 1-6 площею 12,5м2 всього виділити площі 48,1м2 вартістю 59445грн. - Літню кухню лі.Б вартістю 14675грн; - ? частини вбиральні літ.Г вартістю 242грн.; - ? частину воріт № 3 вартістю 1649,5грн.; - ? частину водопровіду № 4 вартістю 1315,5грн.; - 2/5 частини паркану № 5 вартістю 3536грн. Всього виділити майна на суму 80863грн.,що менш ніж необхідно на ? частину на 106,5грн. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною першою статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно зі ст. 155 ЖК України житлові будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування житловим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З матеріалів справи вбачається, що позивач у будинку зареєстрована, але не проживає, оскільки відповідач чинить позивачу перешкоди в користуванні своєю власністю, що підтверджується відповідними показаннями свідків. Дії відповідача створюють позивачу, як власнику, перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні своїм майном, а тому позовні вимоги щодо усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення до будинку підлягають задоволенню. Відповідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача варто стягнути на користь позивача вартість сплачених та документально підтверджених витрат в розмірі 243,60грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved