Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

у вересні 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом і просить стягнути із відповідачів на свою користь заборгованість за послуги теплопостачання місць загального користування за період із 01.10.2007 року по 01.01.2017 року у розмірі 2418, 62 грн. Позов мотивований тим, що співвідповідачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. [PERSON] у 2008 році подарував належну йому ? частку квартири [PERSON], однак з ним на сьогоднішній час залишається укладеним договір про надання послуг з теплопостачання. Оскільки співвідповідачі у 2004 році встановили у квартирі індивідуальну (автономну) систему опалення, то зобовязані сплачувати вартість послуг з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджена центральним органом виконавчої влади з питань житлово комунального господарства. Свої зобовязання по оплаті даних послуг співвідповідачі належним чином не виконують, внаслідок чого за період із 01.10.2007 року по 01.01.2017 року утворилася заборгованість у розмірі 2418, 62 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив суд його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, оскільки він не є співвласником квартири [ADDRESS] та в ній не проживає. Будь яких договорів позивач із співвідповідачами не укладав, рахунки про необхідність оплачувати послуги не направляв. Окрім цього, позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з даною позовною вимогою. Співвідповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, в задоволенні позовних вимог просили відмовили за безпідставністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні в ній докази, встановив наступне: співвідповідачі [PERSON] та [PERSON] являються співвласниками квартири [ADDRESS]. 24.10.2008 року між [PERSON] (дарувальник) та [PERSON] (обдаровувана) укладено договір дарування, згідно якого дарувальник [PERSON]А передав у власність матері [PERSON], а остання прийняла у власність ? частини квартири [ADDRESS]. З розрахунку заборгованості за послуги теплопостачання, наданого позивачем до позовної заяви вбачається, що за квартирою № 93 по провулку Кустарному, 10 в м. Полтава за період із 01.10.2007 року по 01.01.2017 року рахується заборгованість у розмірі 2418, 62 грн. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормами частині ст.19 Закону України «Про житлово комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до пункту 5 ч. 3 зазначеного вище Закону споживач зобовязаний оплачувати житлово комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 162 ЖК України та пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року № 45 наймач (власник) квартири зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. У відповідності до п. 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року визначено, що споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку у відповідності до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово комунального господарства. Згідно наказу міністерства будівництва, архітектури та житлово комунального господарства 31.10.2006 року затверджено методику розрахунку кількості теплоти, спожитої за опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення. З 01.01.2011 року рішенням Полтавської обласної ради встановлено тарифи на послуги теплопостачання в розмірі 290,08 грн. за 1 Гкал теплової енергії; -01.08.2014 року постановою Національної комісії із здійснення державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг встановлено тарифи на послуги теплопостачання в розмірі 394, 07 грн. за 1 Гкал теплової енергії; -01.05.2015 року постановою Національної комісії із здійснення державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг встановлено тарифи на послуги теплопостачання в розмірі 663, 32 грн. за 1 Гкал теплової енергії; Сторонами не заперечується, що у квартирі [ADDRESS] в м. Полтава встановлена індивідуальна (автономна) система опалення. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник несе тягар утримання належного йому майна, а тому з урахуванням обставин справи суд приходить до висновку, що співвласники квартири [PERSON] та [PERSON] зобовязані сплачувати послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджена центральним органом виконавчої влади з питань житлово комунального господарства. Згідно ст.257 ЦК України загальний строк позовної давності - три роки. Із матеріалів справи вбачається, що 12.02.2014 року позивач звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави із заявою про видачу судового наказу про стягнення із боржників [PERSON] та [PERSON] заборгованості за опалення місць загального користування у розмірі 1198, 23 грн. 13.02.2014 року суддею Октябрського районного суду м.Полтави видано судовий наказ № 2н/554/143/2014, яким було стягнуто у солідарному порядку із [PERSON] та [PERSON] борг за послуги теплопостачання у розмірі 1198, 23 грн., а також судові витрати. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 18.03.2014 року скасовано судовий наказ № 2н/554/143/2014 від 13.02.2014 року. Із позовною заявою до суду позивач звернувся 13.09.2016 року. Згідно позовних вимог позивач просить стягнути із співвідповідачів заборгованість за період із 01.10.2007 року по 01.01.2017 року. Таким чином, суд вважає, що строк перебігу позовної давності для позивача було перервано 12.02.2014 року поданням до Октябрського районного суду м.Полтава заяви про видачу судового наказу. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що до стягнення підлягає сума заборгованості в межах строку позовної давності за період часу із 12.02.2011 року по 01.01.2017 року, яка складає 1787, 24 грн. Так, згідно наданого розрахунку за період часу із 01.10.2007 року по 01.01.2011 року сума заборгованості становить 631, 38 грн. ( 2418,62 631, 38 = 1787, 24 грн.). При цьому, суд вважає, що позивач безпідставно заявив позовні вимоги до відповідача [PERSON], оскільки останній за період часу із 12.02.2011 року по 01.01.2017 року не був власником квартири та права користування у ній не має. При цьому факт укладення 18.10.2007 року із [PERSON] договору № 485 на опалення місць загального користування не може бути підставою щодо стягнення з останнього виниклої заборгованості, оскільки виключно власник несе тягар утримання належного йому майна. Одночасно, суд не приймає до уваги доводів співвідповідачів щодо відсутності договірних відносин із позивачем з приводу надання послуг з теплопостачання, оскільки співвідповідач [PERSON] та [PERSON] самоусунулися від укладення в письмовому вигляді договору із позивачем. При набутті права власності на ? частку квартири та зміні власника, [PERSON] та [PERSON] не переоформили з теплопостачальною організацією відповідний договір. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1378 грн. Із заявлених позовних вимог у розмірі 2418, 62 грн., судом задоволено 1787, 24 грн., що складає 74 % від заявлених позовних вимог. Таким чином, 74 % від суми сплаченого судового збору у розмірі 1378 грн. складає 1019, 72 грн., які повинні бути стягнуті із співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] у рівних частках, а саме по 509, 86 коп. (1019,72 грн. / 2 = 509, 86 грн.) з кожного.

Outcome: partial