Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] , який представляє інтереси [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] в с. Паланка, після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай) розміром 2,31 ум. кад.га, яка розташована на території Паланської сільської ради Томашпільського району Вінницької області та майновий пай члена КСП «Паланське» с. Паланка Томашпільського району в розмірі 1326 грн. Єдиним спадкоємцем майна покійної баби по закону залишилась мати позивача [PERSON] , яка [INFO] померла, а після її смерті спадкоємцем залишилась позивач. Оформити право на спадщину через нотаріальну контору [PERSON] не змогла, в зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому змушена звернутись до суду. Ухвалою суду від 01 квітня 2019 року провадження у справі було відкрито і підготовче засідання призначено на 06 травня 2019 року. Ухвалами суду від 06 травня, 21 травня, 20 червня, 08 липня, 24 липня, 14 серпня 2019 року підготовче засідання по справі відкладено, оскільки на адресу суду від державного нотаріального архіву не надійшли відомості щодо спадкової справи після смерті [PERSON] . В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позов підтримує. В судове засідання представник Паланської сільської ради не з`явився, однак від Паланської сільської ради надійшла заява, в якій просить справу розглянути без присутності їхнього представника, у задоволенні позовних вимог не заперечують. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що [INFO] в с. Паланка померла [PERSON] (а.с.27). Як видно з матеріалів справи, [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується записом акта про народження № 28 від 20 листопада 1954 року та [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] виданого 29 серпня 1975 року ( а.с.28, 4). З запису акта про укладення шлюбу від 19 квітня 1984 року видно, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , взявши прізвище чоловіка - [PERSON] (а.с.30). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме право на земельну частку(пай) та на майновий пай. Згідно довідки № 35 від 27 лютого 2019 року, виданої виконкомом Паланської сільської ради Томашпільського району після смерті [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] та згідно довідки № 129 від 13 березня 2019 року, виданої виконкомом Паланської сільської ради Томашпільського району після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняла дочка [PERSON] , після смерті якої спадщину фактично прийняла [PERSON] (а.с. 7, 8). Тобто, після смерті [PERSON] залишилася за законом спадкоємцем її донька [PERSON] , мати позивача, однак спадщину не оформила в нотаріальному порядку, оскільки померла [INFO] (а.с.29). З виписок із погосподарської книги Паланської сільської ради видно, що головою двору була [PERSON] , яка померла [INFO] , членом домогосподарства була [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.5,6). З свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER] від 18 травня 2001 року видно, що [PERSON] має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Паланське» с. Паланка Томашпільського району Вінницької області у розмірі 1326 гривень (а.с.9). У листі відділу Томашпільського району Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області на запит адвоката вказано, що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Паланській сільській раді за порядковим номером реєстрації № 506 гр. [PERSON] було зареєстровано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] площею 2,31 ум. кад. га. (а.с.10). Таким чином, після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом на спадщину є позивач по спадковій трансмісії. Відповідно до довідки, виданої Томашпільською районною державною нотаріальною конторою № 81/02-31 від 22 березня 2019 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] відмовлено, у зв`язку відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів (сертифіката на право на земельну частку (пай)). Згідно повідомлення державного нотараільного архіву Вінницької області спадкова справа на майно померлої [INFO] [PERSON] та на майно померлої [INFO] [PERSON] по фонду Томашпільської державної нотаріальної контори не виявлено (а.с. 62). Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до положень ч.3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За наведених обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1ст. 142 ЦПК Україниу разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно з квитанції Ощадбанк № 137 від 18 березня 2019 року, позивачем [PERSON] за подання позову до суду було сплачено судовий збір в сумі 768 гривень 40 коп. Враховуючи, що відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384 грн. 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved