Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулась до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову зазначила, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2013 року за нею визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] на ? частину домоволодіння [ADDRESS]; визнано за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] на 3/16 частини домоволодіння [ADDRESS]. Всього визнано за позивачем право власності 7/16 частин домоволодіння [ADDRESS]. З метою оформлення права власності на визнану рішенням суду частину домоволодіння вона звернулась до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, де їй надали перелік документів, які вона повинна зібрати для реєстрації права власності. Серед цих документів є технічний паспорт на домоволодіння. 25 травня 2015 року вона уклала договір з ФОП [PERSON] про надання послуг для технічної інвентаризації і виготовлення технічного паспорту на вищезазначену квартиру. Однак, відповідач чинить їй перешкоди, не пускаючи її та інженера [PERSON] до домоволодіння для його обстеження і інвентаризації. Таким чином, на думку позивача, відповідач чинить їй перешкоди в проведенні реєстрації нерухомого майна за рішенням суду. Вказані дії порушують її права як власника частини домоволодіння. У зв'язку з чим просить суд усунути позивачу перешкоди у користуванні власністю - 7/16 частинами домоволодіння. Зобов'язати відповідача не чинити їй перешкоди у здійсненні доступу і користуванні домоволодінням, надати позивачу комплект ключів від вхідних дверей будинку та не чинити перешкоди у доступі до домоволодіння ФОП [PERSON] для проведення інвентаризаційних робіт з обстеженням та оцінкою технічного стану об'єктів нерухомого майна. Крім того, просить стягнути з відповідача на ї користь судові витрати. В судовому засіданні позивач зі своїм представником підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач зі своїм представником у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Не заперечували проти надання доступу у спірне домоволодіння ФОП [PERSON] для проведення інвентаризаційних робіт з обстеженням та оцінкою технічного стану об'єктів нерухомого майна. В решті позовних вимог просили відмовити, посилаючись на заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 жовтня 2014 року, яким було визнано недійсним розподіл спадщини між спадкодавцями, закріплений рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2013 року. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні просила у позові відмовити, оскільки частка позивача домоволодіння не відповідає реальному розподілу спадщини. Суд, заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2013 року за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті її матері - спадкодавці [PERSON] на ? частину домоволодіння [ADDRESS]. Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті її батька - спадкодавця [PERSON] на 3/16 частини домоволодіння [ADDRESS]. Всього визнано за [PERSON] право власності 7/16 частин домоволодіння [ADDRESS]. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним особам, а саме, право власності на нерухоме майно. Згідно ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Отже, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2013 року є лише підставою для виникнення у позивачки [PERSON] права власності на 7/16 частин домоволодіння [ADDRESS], оскільки таке право власності виникає з моменту державної реєстрації. Але суду не було надано жодного належного документального підтвердження щодо державної реєстрації права власності за позивачем на 7/16 частин зазначеного житлового будинку. За таких умов позивач у передбаченому законом порядку не зареєстрував право власності на 7/16 частин домоволодіння [ADDRESS]. Таким чином, позовні вимоги позивача щодо усунення перешкод у користуванні власністю - 7/16 частинами домоволодіння [ADDRESS]; зобов'язання відповідача не чинити їй перешкоди у здійсненні доступу і користуванні домоволодінням; зобов'язання відповідача надати позивачу комплект ключів від вхідних дверей будинку є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, з метою оформлення права власності на визнану рішенням суду частину домоволодіння позивач звернулась до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області де їй надали перелік документів, які вона повинна зібрати для реєстрації права власності. Серед цих документів є технічний паспорт на домоволодіння. 25 травня 2015 року [PERSON] уклала договір з ФОП [PERSON] про надання послуг №03280, відповідно до якого остання взяла на себе зобов'язання здійснити технічну інвентаризацію і виготовити технічний паспорт на вищезазначену квартиру. 27 травня 2015 року позивач направила відповідачу повідомлення про забезпечення доступу спеціаліста до домоволодіння 05 червня 2015 року для обстеження цього домоволодіння, проведення його технічної інвентаризації і виготовлення технічного паспорту. Однак, відповідач чинить позивачу перешкоди, не пускаючи її та інженера [PERSON] до домоволодіння для його обстеження і інвентаризації, що підтверджується відповідними актами від 05 червня 2015 року, у зв'язку з чим перешкоджає позивачу у реалізації реєстрації права власності на частину домоволодіння. Факт того, що відповідач не допускає позивача та інженера [PERSON] у спірне домоволодіння також не заперечувався самим відповідачем у судовому засіданні. У зв'язку з тим, що відповідач чинить перешкоди позивачу у реєстрації за нею права власності на частину домоволодіння, шляхом не допуску позивача та інженера [PERSON] до вищезазначеного домоволодіння для його обстеження і інвентаризації, суд вважає, що позовні вимоги про усунення перешкод у доступі в домоволодіння [ADDRESS] фізичній особі-підприємцю [PERSON] для проведення інвентаризаційних робіт з обстеженням та оцінкою технічного стану об'єктів нерухомого майна є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial