Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору купівлі-продажу №014901 від 27.12.2013 року на продаж меблів, укладеного між ФОП «[PERSON]» та [PERSON], остання отримала меблі та зобов'язалась оплатити їх вартість. Відповідно до п.4.1 основного договору [PERSON] повинна була сплатити за товар 4290,88 грн., з яких: 1072,72 грн. мала сплатити до моменту отримання товару, а 3218,16 грн. на умовах відтермінування платежу. Товар був отриманий відповідачкою у повному обсязі, що підтверджується актом приймання-передачі до договору від 27.12.2013 року, будь-яких претензій та зауважень з боку відповідачки не було. Між приватним підприємцем та позивачем укладено генеральний договір відступлення права вимоги №СФ2020243 від 20.06.2013 року, за яким ФОП у випадку продажу товарів може відступати право вимоги боргу до боржника. Оскільки оплата за товар здійснювалась на умовах відстрочки, ФОП з метою забезпечення отримання оплати за відвантажений товар запропонувало, а відповідачка особисто погодила та уклала відповідні правочини з ТОВ «Сучасний факторинг», за яким позивач сплатив ФОП борг за відповідачку та отримав право вимоги до останньої щодо оплати боргу та у випадку порушення відповідачкою умов погашення - штрафних санкцій за основним договором. Відповідно до генерального договору позивач сплатив ФОП грошові кошти в обмін на право вимоги до відповідача в сумі 3218,16 грн. та надав відповідачці можливість сплатити суму боргу 3218,16 грн. 4-м окремим платежем, а саме: 804,54 грн. строком до 28.04.2014 року включно. У випадку пропуску платежу відповідачка повинна сплачувати штрафну санкцію в сумі 300 грн. за кожен пропущений платіж. Відповідачка неналежно виконала свої зобов'язання та здійснила лише один платіж 27.02.2014 року на суму 945 грн., в результаті чого заборгованість за неналежне виконання зобов'язань перед позивачкою становить: 2273,16 грн. - основна сума заборгованості, 1200 грн. - штраф, а також 1440,27 грн. - індекс інфляції за прострочення сплати грошових коштів, 170,48 грн. - 3% річних. Просив стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 2273,16 грн., штраф в сумі 1200 грн., збитки від інфляції в сумі 1440,27 грн., 3% річних в сумі 170,48 грн. та судовий збір в сумі 1380 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час та день слухання справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, у зв'язку з чим, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу №014901 від 27.12.2013 року на продаж меблів, укладеного між ФОП «[PERSON]» та [PERSON], остання отримала меблі та зобов'язалась оплатити їх вартість. Відповідно до п.4.1 основного договору [PERSON] повинна була сплатити за товар 4290,88 грн., з яких: 1072,72 грн. мала сплатити до моменту отримання товару, а 3218,16 грн. на умовах відтермінування платежу. Товар був отриманий відповідачкою у повному обсязі, що підтверджується актом приймання-передачі до договору від 27.12.2013 року, будь-яких претензій та зауважень з боку відповідачки не було. 20.06.2013 року між приватним підприємцем та позивачем укладено генеральний договір відступлення права вимоги №СФ2020243 від 20.06.2013 року, за яким ФОП у випадку продажу товарів може відступати право вимоги боргу до боржника. Оскільки оплата за товар здійснювалась на умовах відстрочки, ФОП з метою забезпечення отримання оплати за відвантажений товар відповідачка та ТОВ «Сучасний факторинг» уклали договір, за яким позивач сплатив ФОП борг за відповідачку та отримав право вимоги до останньої щодо оплати боргу та у випадку порушення відповідачкою умов погашення - штрафних санкцій за основним договором. Відповідно до генерального договору позивач сплатив ФОП грошові кошти в обмін на право вимоги до відповідача в сумі 3218,16 грн. та надав відповідачці можливість сплатити суму боргу 3218,16 грн. 4-м окремим платежем, а саме: 804,54 грн. строком до 28.04.2014 року включно. Відповідно до умов договору, у випадку пропуску платежу відповідачка повинна сплачувати штрафну санкцію в сумі 300 грн. за кожен пропущений платіж. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто обов'язок відповідача сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3-х процентів річних від простроченої суми, виникає лише у випадку прострочення виконання основного грошового зобов'язання. Відповідно до розрахунку позивача індекс інфляції за прострочення відповідачкою виконання зобов'язання за період з 27.03.2014 року по 20.08.2016 року становить 1440,27 грн., а також 3% річних за вказаний період становить 170,48 грн. Таким чином, станом на 20.08.2016 року заборгованість [PERSON] за договором складає 5083,91 грн., з яких: 2273,16 грн. - основна сума заборгованості, 1200 грн. - штраф, а також 1440,27 грн. - індекс інфляції за прострочення сплати грошових коштів, 170,48 грн. - 3% річних. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання має відшкодувати кредитором завдані ним збитки. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні бути виконані належним чином та в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Враховуючи наведене суд прийшов до висновку, що відповідачка неналежно виконала своє зобов'язання, у зв'язку з чим, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» про стягненню з [PERSON] заборгованості за договором підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно до ст. 4 ч.2 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою-підприємцем становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 1378,00 грн. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 1380,00 грн., то у порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» він підлягає частковому стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1378,00.

Outcome: partial