Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що з 01.03.2014 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . З липня 2018 року сторони припинили спільне життя, припинили спільне господарство та проживають окремо один від одного. З припинення спільного життя з відповідачем, позивач самостійно виховує та утримує сина. Відповідач батьківських почуттів до сина не проявляє, поводить себе відсторонено. Він не цікавиться станом здоров`я дитини, його розвитком та навчанням. З періоду припинення спільного життя будь-яка допомога відповідача на утримання дитини відсутня. Зазначає, що їй невідомо про справжній вид заробітку відповідача, проте він працездатний чоловік з добрим станом здоров`я, який має можливість працювати, отримувати доход, а відтак, спроможний утримувати сина. У зв`язку з вищевикладеним, просить стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1 500,00 грн. та додаткові витрати у розмірі 425,10 грн. на відвідування дитиною дошкульного закладу - дитячого садку. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання представник відповідача повідомлялась належним чином, про що свідчить телефонограма від 11.07.2019 року, причини неявки суду невідомі. Представником відповідача було подано відзив, згідно якому просить позовні вимоги задовольнити частково - в сумі 1 000 грн. (а.с.22). Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області (а.с.3). Згідно ст.180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Разом з тим, статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до положень статті 27 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради України №789-XII від 27.02.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1 626,00 гривень, з 1 липня - 1 699,00 гривень, з 1 грудня - 1 779,00 гривень. На підставі викладеного, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, а саме, в розмірі 1 200 грн. Разом з тим, згідно ч.1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Проте, позивачем не надано суду доказів у підтвердження наявності особливих обставин, а, відтак, підстав для стягнення додаткових витрат на дитину суд не вбачає. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial