Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

У березні 2015 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду із зазначеним позовом до відповідачки. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 05 грудня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», назва якого змінена на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та відповідачкою було укладено кредитний договір №220319454. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору банк, на положеннях та умовах цього договору, надав відповідачці споживчий кредит за програмою «Автомобіль в кредит без власного внеску» у вигляд не відновлювальною кредитної лінії з лімітом 50 000 доларів США строком до 72 місяці з 05 грудня 2007 року по 05 грудня 2013 року з процентною ставкою 10,95% річних. Додатковими угодами до кредитного договору вносились зміни, зокрема щодо відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 13% річних. Посилаючись на те, що відповідачка порушує умови кредитного договору щодо погашення відсотків та повернення кредитних коштів, представник позивача просив суд задовольнити пред'явлені вимоги. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, при причини неявки суд не повідомила. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача та відповідачки у заочному порядку, оскільки представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 05 грудня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», назва якого змінена на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та відповідачкою було укладено кредитний договір №220319454. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору банк, на положеннях та умовах цього договору, надав відповідачці споживчий кредит за програмою «Автомобіль в кредит без власного внеску» у вигляд не відновлювальною кредитної лінії з лімітом 50 000 доларів США строком до 72 місяці з 05 грудня 2007 року по 05 грудня 2013 року з процентною ставкою 10,95% річних. Позивач повністю виконав свої зобов'язання перед відповідачкою щодо надання кредиту. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка ухиляється від виконання своїх зобов'язань за кредитним договором. В результаті недотримання відповідачкою умов договору, станом на 03 грудня 2014 року сума заборгованості по договору становить 274 698,78 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 4 171 472, 11 грн., та складає: заборгованість за кредитом 32 487,25 доларів США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 493 339,13 грн., в тому числі, прострочена заборгованість за кредитом 32 487,25 доларів США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 493 339,13 грн.; заборгованість за відсотками 20 615,45 доларів США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 313 058,45 доларів США грн., в тому числі, прострочена заборгованість за відсотками 20 284,36 доларів США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 308 030,64 грн.; пеня за прострочення погашення кредиту та відсотків 221 596,08 доларів США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 3 365 074,53 грн. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В судовому засіданні знайшла своє підтвердження обставина, що відповідачкою порушено передбачений договором порядок погашення заборгованості, тому вимоги позивача підлягають задоволенню. Враховуючи, що суд задовольняє позов, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляд сплати судового збору у розмірі 3654 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved