Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

У березні 2013 року [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 18 липня 1998 року вона перебуває із відповідачем у шлюбних відносинах. Від спільного подружнього життя [INFO] року в них народилася дочка - [PERSON]. Сімейне життя у них не склалося. Через постійні сварки та конфлікти три роки разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не надає ніякої допомоги на утримання дочки, у зв'язку з чим позивач змушена звернутися до суду. 22 квітня 2013 року відповідач подав до суду зустрічну позовну заяву про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначив, що з 18 липня 1998 року він перебуває із [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя [INFO] року в них народилася дочка - [PERSON]. Шлюб між ними виявився невдалим, спільне сімейне життя не склалося, так як у них виявилися різні характери та погляди на життя, втрачені спільні інтереси, в результаті чого виникають непорозуміння та сварки. З цих причин шлюб існує лише формально. Вважає, що збереження сім'ї та примирення між ними неможливе. 20 червня 2013 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини прийнято до спільного розгляду із первісним позовом та об'єднано їх в одне провадження. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2013 року, у зв'язку з порушенням правил підсудності, справу було передано до Броварського міськрайонного суду. Сторони у судове засідання не з'явилися. Про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином. До початку розгляду справи подали до суду заяви, в яких позивач просила розгляд справи провести за її відсутності, первісний позов підтримала у повному обсязі просила його задовольнити, зустрічний позов визнала, проти його задоволення не заперечувала. Відповідач в своїй заяві просив розгляд справи провести за його відсутності, зустрічний позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити, первісний позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 18 липня 1998 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Семиполківською радою Броварського району Київської області, актовий запис № 12. Прізвище дружини після одруження - [PERSON] (а.с.3). [INFO] року у сторін народилася дочка - [PERSON], батьком в свідоцтві про її народження зазначений [PERSON] (а.с.4). Судом встановлено, що згідно довідки виданої виконкомом Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області за № 155 від 20.02.2013 року неповнолітня [PERSON] перебуває на утриманні своєї матері [PERSON] (а.с.5). Згідно із вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення первісного позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. Крім того, судом встановлено, що сімейне життя в сторін не склалося, шлюб існує лише формально. Збереження сім'ї та примирення неможливе, так як це суперечить їх інтересам. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Зважаючи на викладене, суд вважає, що зустрічний позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем за зустрічним позовом розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved