Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

У березні 2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначала, що 19 листопада 2009 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 14 вересня 2015 року розірвано. Від спільного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. При цьому, відповідач ніякої допомоги на утримання дитини не надає й відповідно належним чином не виконує свій батьківський обовязок з утримання дитини, його вихованням не займається. Крім того зазначала, що відповідач працездатний, офіційно працевлаштований на ПП «Компанія Болена», має добрий стан здоровя, матеріально забезпечений, у звязку з чим його матеріальне становище дозволяє йому надавати матеріальну допомогу на утримання дитини і він зобовязаний приймати участь в утриманні неповнолітньої дитини, а тому просила ураховуючи те, що відповідач офіційно працевлаштований, стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі в розмірі 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак подала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, від нього через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Також вказав, що проти задоволення позову не заперечує. \~На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як убачається з матеріалів справи, сторони з 19 листопада 2009 року перебували у шлюбі, який рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 24 вересня 2015 року розірвано (а.с. 5). Під час шлюбу у сторін 08 січня 2010 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини Серії 1-МИ № 107489. Батьками дитини вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). На даний час син сторін проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, а відповідач [PERSON] в свою чергу будь-якої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, у звязку з чим, усі витрати по утриманню дитини в повному обємі несе особисто позивачка [PERSON] Крім того, як убачається з матеріалів справи, угоди щодо добровільної сплати відповідачем аліментів на утримання дитини між сторонами не досягнуто. Також судом встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований і працює на ПП «Компанія Болена», що також не заперечувалось відповідачем. Так, згідно із ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, згідно із ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову ( ст. 191 СК України). Таким чином, ураховуючи вищевказані вимоги закону та наведені вище обставини справи, підтверджені дослідженими судом докази, а також матеріальне становище сторін, зокрема: відсутність у відповідача на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, яких би він утримував, суд вважає за можливе і доцільне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] саме у розмірі 1/3 від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки саме такий розмір аліментів є розумним і достатнім для задоволення потреб дитини.

Outcome: approved