Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернулася до суду із названим позовом у якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 10 лютого 2007 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 263. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебувають у шлюбі з 10 лютого 2007 року. 09 червня 2008 року від шлюбу у них народився син [PERSON] та 26 липня 2009 року від шлюбу у них народилась дочка [PERSON]. Причиною розпаду сімї стало те, що між ними відсутнє почуття поваги та любові один до одного, відповідач створює негативну обстановку в родині, спільне господарство вони не видують, проживають окремо, спільних інтересів не мають. Сімейні стосунки між ними фактично припинені близько одного року. Позивач через канцелярію суду надала письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач через канцелярію суду надав письмову заяву, якою позовні вимоги визнав, зазначив, що строк для примирення йому не потрібен, просив розглянути справу за його відсутності. Суд, вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів та доказів Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 лютого 2007 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-АМ № 029399 видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 263 (а.с. 4). 09 червня 2008 року від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] (а.с. 5). 26 липня 2009 року від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилась дочка [PERSON] (а.с. 6). Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові та поваги один до одного. З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сімї [PERSON] та [PERSON] стало неможливим, миритися наміру сторони не бажають, за наявності таких обставин збереження цього шлюбу надалі є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову.

Outcome: approved