Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду із вимогами до [PERSON] і просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач перебувала у шлюбних відносинах з сином відповідача [PERSON]. Проте, 02 грудня 2014 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві від 02 грудня 2014 року, актовий запис №316. Під час судового розгляду позивач [PERSON] підтримала вимоги, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового розгляду повідомлялась судом відповідно до положень статті 76 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомила, письмових заперечень не подала. За згодою позивача судом проведено заочний розгляд справи. Суд, в ході судового розгляду, вислухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши надані письмові докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12 лютого 2015 року серії [NUMBER]. 15 листопада 2016 року було складено Акт мешканців квартир: [ADDRESS] про те, що гр. [PERSON] ніколи не проживала за вказаною адресою. Акт завірений підписами і печаткою ЖЕД «Хрещатик». Відповідно до статті 41 Конституції України «... кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. ... Право приватної власності є непорушним». Згідно зі змістом статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений у здійсненні права власності (ч. 2 ст. 321 Цивільного кодексу України). У свою чергу відповідач, який не проживає за адресою [ADDRESS] втратила право на користування квартирою, внаслідок її відсутності без поважних причин понад один рік. Оскільки за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються, чим об'єктивно порушуються права позивача, в тому числі на володіння та розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Разом з тим, згідно зі статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення лрава власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). Відповідно до пункту 3.1. «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів», затвердженого Наказом МВС України від 22.11. 2012 № 1077 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 року за № 2109/22421, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі ... судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення ... права користування житловим приміщенням. У відповідності з приписами частини 2 статті 405 ЦК України особа втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на те, що обставини на які посилався позивач знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачем, вони підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved