Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути із [PERSON] суму заборгованості за кредитними договорами № 195/2513ВCL від 15.08.2011 року в розмірі 5341,93 гривень та №87863051 від 06.12.2010 року в розмірі 4922,15 грн., а всього 10264,08 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 15.08.2011 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №195/2513ВCL на суму 8798,83 грн., а 06.12.2012 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових Рішень» і відповідачем укладено кредитний договір №87863051 на суму 3120 грн. 19.06.2013 року і 28.03.2014 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та відповідно ПАТ «Платинум Банк» і ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових Рішень» укладено договір факторингу №20130619-К і договір про відступлення права вимоги № 37/14-ФНКю, у відповідності до умов яких первісні кредитори відступили ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами. Однак, відповідач належним чином умов кредитних договорів не виконав, внаслідок чого в нього утворилась заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 195/2513ВCL від 15.08.2011 року у розмірі 5341,93 грн., з яких 4569,32 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 772,61 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості, та кредитним договором №87863051 від 06.12.2010 року в розмірі 4922,15 грн., з яких 370,49 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1602,74 грн. заборгованість по комісії за управління кредитом та 2948,91 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Суд ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, який представив заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить слухати справу у його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує (заява в матеріалах справи), що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи, в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом встановлено, що 15.08.2011 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 195/2513ВCL на суму 8798,83 грн. з кінцевим строком повернення кредиту - 15.08.2014 року та сплатою 14% за користування кредитом та комісією за обслуговування кредиту у розмірі 1,85% (а.с.5). ПАТ «Платинум Банк» належним чином виконало зобов'язання за договором шляхом видачі відповідачу готівки, що стверджується заявою на видачу готівки від 15.08.2011 року (а.с.7). Також судом встановлено, що 06.12.2012 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових Рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір №87863051, згідно умов якого кредитодавець зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі 3120 грн. зі сплатою 0,01% за користування кредитом та платою за управління кредитом у розмірі 4,50% від суми кредиту (а.с.20). ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових Рішень» виконало взяті на себе, згідно кредитного договору №87863051 зобов'язання, надавши суму кредиту в зазначеному розмірі, що підтверджується заявою платіжним дорученням №І3429146 від 06.12.2010 року (а.с.23) та довідкою №159165-SG від 27.03.2014 року (а.с.29-33). Згідно ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. 19.06.2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20130619-К, у відповідності до умов якого, ПАТ «Платинум Банк» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ПАТ «Платинум Банк», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача (а.с.17-20). Згідно Виписки з Реєстру боржників від 19.06.2013 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 195/2513ВCL на суму 6941,93 грн. На виконання умов Договору факторингу №20130619-К від 19.06.2013 року (а.с.36-38), 25.06.2013 року ПАТ «Платинум Банк» було направлено відповідачу лист з повідомленням про відступлення права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с.14). З метою належного виконання Кредитного договору ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надіслала боржнику [PERSON] повідомлення про зміну умов Кредитного договору № 195/2513ВCL від 15.08.2011 року, в якому божника попереджено про наявність в нього заборгованості за Кредитним договором та необхідність сплатити таку (а.с.15). Судом також встановлено, що 28.03.2014 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» і ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових Рішень» укладено договір відступлення права вимоги № 37/14-ФНКю, згідно якого, первісний кредитор - ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових Рішень» відступило позивачу право вимоги до відповідача (а.с. 39-41). На виконання умов цього договору ТОВ «Центр фінансових рішень» направило відповідачу лист з повідомленням про відступлення права вимоги до ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 87863051 від 06.12.2010 року на суму 4922,15 грн. (а.с.34). З метою належного виконання Кредитного договору ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надіслала боржнику [PERSON] повідомлення про зміну умов Кредитного договору № 87863051 від 06.12.2010 року, в якому божника попереджено про наявність в нього заборгованості за Кредитним договором та необхідність сплатити таку (а.с.35). Таким чином, до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли право вимоги, яке ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Центр фінансових рішень» мали за кредитними договорами № 195/2513ВCL від 15.08.2011 року та № 87863051 від 06.12.2010 року відповідно, до боржника [PERSON] Згідно ст.1082 ЦК України вбачається, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] належним чином був повідомлений про укладення договору факторингу та договору про відступлення права вимоги листами від 25.06.2013 року та від 04.04.2014 року (а.с.15, 34). У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до вимог ст.546 ЦК України, виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з законом або договором неустойкою (штрафом , пенею). Як передбачено ч 3 ст.611 ЦК України, сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання. У відповідності до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Всупереч умовам кредитного договору № 195/2513ВCL відповідач лише частково виконав свої зобов'язання за даним договором, після відступлення права вимоги, здійснивши погашення кредитної заборгованості в сумі 1600 грн. Також встановлено та підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.8-13, 27-28), що [PERSON] порушив взяті на себе, згідно кредитних договорів, зобов'язання, зокрема, станом на 07.10.2014 року заборгованість відповідача за кредитним договором № 195/2513ВCL від 15.08.2011 року становить 5341,93 грн., з яких 4569,32 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 772,61 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості та станом на 28.03.2014 року за кредитним договором №87863051 від 06.12.2010 року в розмірі 4922,15 грн., з яких 370,49 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1602,74 грн. заборгованість по комісії за управління кредитом та 2948,91 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Враховуючи викладене і беручи до уваги, що [PERSON] односторонньо порушив взяті на себе зобов'язання за кредитними договорами від 15.08.2011 року та від 06.12.2010 року, то, відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та умов кредитних договорів, позикодавець вправі вимагати повернення кредиту та виплати належних за цим договором платежів. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що [PERSON] в добровільному порядку взяті на себе зобов'язання за кредитними договорами не виконує, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитними договорами від 15.08.2011 року та від 06.12.2010 року. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 243,60 грн. судових витрат, сплачених позивачем (а.с.3).

Outcome: approved