Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказує, що з 27.07.2016 року був звільнений з посади виконуючого обовязки заступника начальника управління виробництвом диспетчерського відділу Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і Компанія» на підставі наказу №26 від 27.07.2016 року, що підтверджується записом у трудовій книжці за №17, Відповідач не в повному обсязі розрахувався з Позивачем на день звільнення. В день звільнення, в порушення вимог ст. 116 КЗпП України, відповідач не провів з ним розрахунок, не виплатив заборгованість по заробітній платі. На момент звільнення заборгованість по заробітній платі складала 36\~805,13грн грн., що підтверджується довідкою від 05 вересня 2016 року №232, яка була видана та підписана генеральним директором та головним бухгалтером КТ «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і Компанія». Просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 36\~805,13 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку 42 дня (з 27.07.2016р. по 06.09.2016) у розмірі 15\~217,02 грн.. В судове засідання позивач зявився, звернувся із уточненою позовною заявою, в якій зазначив, що 30 вересня 2016 року, після подачі позовної заяви до суду, Відповідач в повному обсязі сплатив Позивачу заборгованість з заробітної плати. Просить стягнути з відповідача середній заробіток за кожен день затримки розрахунку за період з 28.07.2016 по 29.09.2016 року Відповідач затримав розрахунок на 45 робочих днів і має сплатити Позивачу 16\~303,95 грн. Представник відповідача у судове засідання зявилася, надала письмові заперечення, в яких зазначила, що з вимогами позивача щодо стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати не згодна з наступних підстав: кількість днів затримки виплати заробітної плати з 28.07.2016 року по 06.09.2016 року складає 28 робочих днів, відповідно до розрахунку №2/44-176 від 08.11.2016 року позивачу належить до сплати з 28.07.2016 року по 06.09.2016 року середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в розмірі 10144, 68 грн., просить в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку задовольнити частково. Вислухавши сторін по справі, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися працівникам регулярно, не рідше 2-х разів на місяць. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства проводиться в день звільнення. Згідно ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Судом встановлено, що 27.07.2016 року [PERSON] був звільнений з посади виконуючого обовязки заступника начальника управління виробництвом диспетчерського відділу Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і Компанія», що підтверджується записом в трудовій книжці. Згідно ч.1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Так як за підприємством малася безспірна сума заборгованості по заробітній платі при звільненні позивача з 27.07.2016 року, яка не була сплачена відповідачем на час розгляду справи, то у позивача виникло право отримати середньомісячний заробіток за час затримки виплати заробітної плати. При визначенні розміру\~\~середнього заробітку за час затримки\~\~\~\~розрахунку при звільненні застосовуються вимоги\~\~п.п. 2, 3, 5, 8\~Постанови КМ України № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до довідки підприємства №231 від 05.09.2016р., середньоденний заробіток позивача становить 362,31 грн., тому середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 28.07.2016р. по 29.09.2016р., становить 16\~303,95 грн. У відповідності до ст. 117 КЗпП України, відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Судом не встановлено, що на момент звільнення позивача з роботи мався спір між сторонами про розмір належних до виплати сум. Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 16\~303,95 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, у звязку із чим з відповідача слід стягнути 640,00 грн.

Outcome: approved