Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

У березня 2018 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ «Укргазбанк») звернулось до суду з указаним позовом, просить стягнути із [PERSON] заборгованість в розмірі 94,10 доларів США, а також судові витрати у виді судового збору. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 9 квітня 2010 року між сторонами було укладено договір № А45-7386-Ф/10-KRD на відкриття карткового рахунку в доларах США та обслуговування платіжної картки . Умовами договору передбачено виплату винагороди банку в розмірі та строки, що передбачені тарифами банку, щомісячну комісію, а також проценти за користування овердрафтом - 30 % річних у валюті овердрафту. Банк виконав взяті на себе зобов'язання: відкрив клієнту картковий рахунок, виконував розрахунково-касове обслуговування клієнта за кредитною схемою та надав клієнту кредитні кошти. У свою чергу відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконує та систематично порушує умови договору. Станом на 31 липня 2017 року заборгованість відповідача становить 94,10 доларів США, яка складається із заборгованості за овердрафтом у розмірі 33,76 доларів США, заборгованості за нарахованими процентами за користування овердрафтом та прострочені проценти за користування дозволеним овердрафтом - 60,34 доларів США. 26 квітня 2018 року до суду надійшов відзив [PERSON] на позов (копію якого направлено на адресу ПАТ «Укргазбанк» 26 квітня 2018 року). Відзив обґрунтовано тим, що у позовній заяві не зазначено дати отримання овердрафту; обов'язок погашення суми овердрафту, як випливає з розрахунку заборгованості, виник з кожним списанням у розмірі 1,88 доларів США у відповідний день списання, а останнім днем нарахування цієї суми (загальна сума 33,76 доларів США) є 30 квітня 2013 року, тому звернувшись до суду з позовом про стягнення цієї суми у 2018 році - банк пропустив строк позовної давності, яку відповідач просить застосувати; оскільки позивачем пропущено строк позовної давності до вимог про стягнення основної суми за кредитом, то відповідно пропущено і строк позовної давності до вимог про стягнення нарахованих процентів за користування овердрафтом у розмірі 60,34 доларів США. Відповіді на відзив позивачем до суду не надсилалось. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, 9 квітня 2010 року між ПАТ «Укргазбанк» та [PERSON] укладено договір № А45-7386-Ф/10-KRD на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки АБ «Укргазбанк» (далі - Договір), за умовами якого банк відкриває клієнту картковий рахунок № [NUMBER] у доларах США для обліку операцій з платіжною карткою, що емітована банком, та здійснює видачу клієнту платіжної картки (додаткових платіжних карток та здійснює розрахунки за операціями з використанням платіжної картки (додаткових платіжних карток), за дебетно-кредитною схемою (а.с. 7-9). Відповідно до п. 1.1 Договору дебетно-кредитна схема - це платіжна схема, під час застосування якої клієнт або довірена особа клієнта здійснює операції з використанням платіжної картки в межах залишку коштів, які обліковуються на його картрахунку, а в разі їх недостатності (відсутності) на картрахунку - за рахунок наданого банком кредиту (овердрафту). Пунктом 1.10 Договору визначено, що овердрафт - це короткостроковий кредит, який надається банком клієнту в разі перевищення суми операції за платіжною карткою залишку коштів на його картрахунку. Згідно із п. 3.2 Договору банк відкриває картрахунок та видає платіжну картку на підставі заяви клієнта на відкриття картрахунку та відповідно до умов цього договору, законодавства України та правил відповідної платіжної системи. 9 квітня 2010 року [PERSON] подала до АБ «Укргазбанк» заяву про відкриття поточного рахунку з платіжною карткою «Visa Classic» (чип+), що відноситься до карток класу «Стандарт». У цій заяві заявник вказала, що з діючими лімітами, тарифами на послуги ознайомлена і зобов'язується їх виконувати, із змістом інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах ознайомлена (а.с. 6). Пунктом 3.6 Договору визначено, що підписанням цього договору клієнт доручає банку здійснювати списання коштів з картрахунку на суму операцій, виконаних за допомогою платіжної картки, на підставі та відповідно до платіжних повідомлень еквайрів, відповідно до умов встановлених в законодавстві та правилах платіжної системи. Відповідно до п. 3.8 Договору за надання послуг (здійснення операцій), що передбачені цим договором, банк отримує винагороду в розмірі та строки, що передбачені тарифами Банку, що викладені в розділі до цього договору. Пунктом 2.1 Тарифів банку за обслуговування картрахунку передбачено комісію за розрахуноково-касове обслуговування карткового рахунку в розмірі 15 грн. Згідно із п. 4.2.4 Договору клієнт зобов'язаний здійснювати оплату послуг Банку, що випливають з даного договору, в розмірі та в строки, встановлені в Тарифах, а також відшкодовувати будь-які витрати банку, пов'язані з виконанням цього договору. За змістом п. 4.3.6 Договору банк має право на договірне списання грошових коштів на користь банку з поточних (в тому числі карткових) рахунків клієнта, зокрема, будь-яку заборгованість клієнта перед банком, що виникла відповідно до умов цього Договору та/або інших договорів про надання банківських послуг, в тому числі комісії, проценти, суму заборгованості по кредиту, суми неустойки та всіх видатків, понесених банком під час виконання умов цього договору та/або інших договорів про надання банківських послуг, згідно з їх умовами. Із змісту цього ж пункту Договору випливає, що у разі відсутності або недостатності коштів у валюті заборгованості за договором на поточних рахунках клієнта в разі настання будь-яких термінів/строків здійснення будь-яких платежів або виконання інших грошових зобов'язань клієнта, або поза термінами/строками у випадку наявності будь-якої простроченої заборгованості, банк має право на договірне списання коштів з рахунків клієнта, відкритих в АБ «Укргазбанк» у валютах, відмінних від валюти заборгованості (у т.ч. кредиту), в розмірі, достатньому для погашення заборгованості клієнта перед банком, при цьому купівля-продаж/обмін списання валюти здійснюється банком на Міжбанківському валютному ринку України та/або на міжнародних валютних ринках за поточним (комерційним) курсом на день продажу/обміну. Комісійна винагорода, належна банку за здійснення зазначених операцій, а також понесені банком при реалізації цього права видатки, відшкодовуються за рахунок клієнта (в тому числі - шляхом договірного списання). Отримані банком в результаті договірного списання грошові кошти направляються банком на погашення заборгованості клієнта за укладеним з ним договором. Із виписки за Договором за період із 9 квітня 2010 року по 31 липня 2017 року випливає, що 9 квітня 2010 року [PERSON] здійснено зарахування на рахунок 1 500 доларів США, на яку по 31 серпня 2011 року нараховувались проценти на залишок, загальним підсумком операції 1 502,39 доларів США (зворот а.с. 18 - 19, а.с. 20-зворот а.с. 20). У період із 12 травня 2010 року по 24 жовтня 2011 року [PERSON] здійснювала активне користування платіжною карткою як за кордоном (у валюті, визначеній за Договором - долар США), так і на території України (у гривні) (а.с. 19-зворот а.с. 19). Відповідно до п. 6.3 Договору сторони погоджуються, що на картрахунку може виникати овердрафт (кредит). Випадки виникнення овердрафту визначено в п. 6.3 Договору, але не обмежені цим пунктом. Пунктом 6.4 Договору визначено, що клієнт погоджується з тим, що овердрафт має бути погашений в день його виникнення. Згідно із п. 6.5 Договору в разі непогашення овердрафту (кредиту) в день його виникнення, з наступного банківського дня за днем виникнення овердрафту (кредиту) клієнт зобов'язується сплачувати проценти за користування овердрафтом (кредитом) у розмірі, визначеному у Тарифах до даного договору. Починаючи з 30 листопада 2011 року і по 30 квітня 2013 року банк, за рахунок коштів нестандартного овердрафту (тобто наданого банком кредиту), щомісяця здійснював договірне списання комісії за обслуговування рахунку у розмірі 1,88 доларів США, на загальну суму 33,76 доларів США (зворот а.с. 20). Із 30 грудня 2011 року по 31 липня 2017 року на вказаний овердрафт банк щомісяця нараховував позичальнику проценти за користування овердрафтом на загальну суму 60,34 доларів США (зворот а.с. 20 - зворот а.с. 22). Таким чином, станом на 31 липня 2017 року відповідач має заборгованість перед банком на загальну суму 94,10 доларів США (33,76+60,34=94,10), що складається із овердрафтового кредиту, який надано для договірного списання комісії, а також нарахованих на цей кредит процентів. У відзиві на позов відповідач [PERSON] заявила клопотання про застосування строку позовної давності до вимог банку з тих підстав, що трирічний строк позовної давності має обраховуватись від кожного щомісячного нарахування як комісії, так і процентів. Надаючи оцінку заяві про застосування строку позовної давності до вимог банку, суд робить наступні висновки. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 259 ЦК України визначено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін. Досліджений судом Договір не містить положень про збільшення строку позовної давності за будь-якими вимогами банку, тому суд робить висновок про дію загального строку позовної давності до вимог банку про стягнення кредиту, наданого на безстрокове списання щомісячної комісії, а також вимог про стягнення щомісяця нарахованих процентів за користування цим кредитом. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 29 жовтня 2014 року (справа № 6-169цс14), за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами кредитного договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, якщо за умовами договорів погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальниками частинами кожного місяця, у рахунок чого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальниками кожного із цих зобов'язань. Судом установлено і це випливає з умов Договору та розрахунку заборгованості, що банком здіснювалось нарахування комісії та процентів щомісяця, а відтак початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Оскільки банком нараховувалась щомісячна комісія за період із 30 листопада 2011 року і по 30 квітня 2013 року, а з цим позовом банк звернувся до боржника 19 березня 2018 року, то в задоволенні позову в частині стягнення комісії необхідно відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Проценти за користуванням овердрафтом нараховувались за період із 30 грудня 2011 року по 31 липня 2017 року, тому заборгованість за процентами, із урахуванням заяви про застосування строку позовної давності та часу звернення до суду з цим позовом, підлягає стягненню за період із березня 2015 року по липень 2017 року (в межах позовних вимог) на загальну суму 34,61 доларів США. Посилання відповідача у відзиві на позов на те, що відмова в стягненні овердрафту є підставою для відмови в стягненні додаткової вимоги у виді процентів відповідно до ст. 266 ЦК України суд вважає необґрунтованими, оскільки вимога про стягнення процентів не є додатковою, а обов'язок із сплати процентів прямо передбачено Договором. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку з частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 648 грн 06 коп. (36,78% від сплаченого позивачем судового збору).

Outcome: dismissed