overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод співвласнику квартири в користуванні та розпорядженні квартирою, шляхом вселення її в квартиру. В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві позивач просила суд усунути їй перешкоди, як співвласнику квартири, в користуванні, розпорядженні та володінні нерухомим майном - ? частиною квартири [ADDRESS] з боку [PERSON], шляхом вселення [PERSON] в квартиру [ADDRESS]; зобов`язати [PERSON] забезпечити вільний доступ та не чинити перешкод [PERSON] у користуванні квартирою № 137 в будинку 75 по вул. С.Ковалевської в м. Дніпропетровську та передати ключі від вхідних дверей до квартири [ADDRESS]. Представник позивача у судове засідання не з?явилася, суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору міни від 30.07.2015 року укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого у реєстрі за № 1229, позивачка набула право власності на ? частини квартири [ADDRESS], що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності від 30.07.2015 року за індексним № 41507844. З моменту придбання ? частини квартири [ADDRESS] позивачка намагалась вселитися до квартири та користуватися ? частиною квартири [ADDRESS] та відповідно приміщеннями загального користування, однак до теперішнього часу позивачка не може потрапити до придбаної нею квартири. На даний момент там мешкає відповідач - [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з відповідачем по справі вони знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2005 року, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем вони припинили в серпні 2015 року, цього часу спільного господарства вони не ведуть. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідачем перестав надавати з 05 серпня 2015 року, тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду та просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісяця. У судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву щодо розгляду справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням слухати справу у його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2005 року, який було зареєстрованого Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №365, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27 серпня 2005 року. [PERSON] є батьком дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.10.2006 року, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, і, як батько дитини, відповідно до вимог Закону, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на його утримання до досягнення ним повноліття. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, те, що відповідач визнав позов, на утриманні інших дітей не має, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісяця до повноліття дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з відповідачем по справі вони знаходилися в шлюбі з 05.07.2014 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем проживають окремо. Дитина проживає з нею. Добровільно досягти згоди з відповідачем щодо сплати аліментів на утримання сина, вона змушена звернутися з даним позовом до суду, та просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У судове засідання позивач не зявилась, надала заяву щодо розгляду справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши заяву з проханням слухати справу у його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 липня 2014 року, який було зареєстрованого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №367, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ №276880 від 05 липня 2014 року. [PERSON] є батьком дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ №502326 від 27.08.2014 року, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, і, як батько дитини, відповідно до вимог Закону, зобовязаний надавати матеріальну допомогу на його утримання до досягнення ним повноліття. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, те, що відповідач визнав позов, на утриманні інших дітей не має, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісяця до повноліття дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2006 року, від якого вони мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ним припинені з липня 2015 року, проживають окремо. Доцільності в подальшому збереженні шлюбу з відповідачем вона не бачить, оскільки фактично вони вже давно припинили шлюбні відносини, має намір створити нову сім»ю з іншою особою, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому, звертаючись до суду з даним позовом, просить суд шлюб з відповідачем розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала. У судове засідання відповідач не зявився, надав заяву з прохання слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2006 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ №052725, виданим Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №789. Від шлюбу вони мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені з липня 2015 року. Почуття любові та поваги один до одного між ними втрачено. Спільне господарство вони не ведуть. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. Характер сформованих відносин у родині є таким, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам сторін та соціальній ролі сім`ї. Суд також виходить з того, що відповідач на власний розсуд розпорядилася своїми процесуальними та матеріальними правами, наслідки зазначеної процесуальної дії йому розясненні, визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За наведених обставин визнання позову відповідачкою слід прийняти і позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~Таким чином з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений нею при зверненні до суду з даною позовною заявою, судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 14.04.2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Шлюбні відносини з відповідачем не підтримують з червня 2015 року, оскільки втрачено взаєморозуміння один одного, постійно виникають сварки, скандали із-за різних поглядів на життя. Спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу та примирення неможливі та суперечать інтересам позивача, тому у судовому порядку шлюб вона просить розірвати. Позивач до судового засідання не зявилася, просила розглянути справу у її відсутність, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач до судового засідання не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доцільність розірвання шлюбу, оскільки встановлено та підтверджено матеріалами справи, що подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливими. Позивачем не ставиться питання про відновлення свого дошлюбного прізвища. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 20.12.1997 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Шлюбні відносини з відповідачем не підтримують з листопада 2014 року, оскільки втрачено взаєморозуміння один одного, постійно виникають сварки, скандали із-за різних поглядів на життя. Спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу та примирення неможливі та суперечать інтересам позивача, тому у судовому порядку шлюб вона просить розірвати. Позивач до судового засідання не зявилася, просила розглянути справу у її відсутність, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач до судового засідання не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доцільність розірвання шлюбу, оскільки встановлено та підтверджено матеріалами справи, що подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливими. Позивачем не ставиться питання про відновлення свого дошлюбного прізвища. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 27.06.2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], 27.12. [INFO]. З лютого 2015 року шлюбні відносини припинені, оскільки втрачено взаємопорозуміння та почуття поваги один до одного, що привело до неприязнених стосунків. Подальше сумісне проживання є неможливим. Питання щодо виховання дітей вирішено у добровільному порядку. Суперечки про розподіл сумісно набутого майна не виникає. Позивач до судового засідання не зявилася, просила розглянути справу у її відсутність, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач до суду не зявився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовними вимогами погодився, не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доцільність розірвання шлюбу, оскільки встановлено та підтверджено матеріалами справи, що подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливими. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

у вересні 2015року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 квітня 2013року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві за актовим записом № 179 між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]року народження. Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та ведення спільного господарства, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Шлюб існує лише формально та з лютого 2014року проживають окремо та не підтримують шлюбні стосунки, тому примирення та подальше збереження сім'ї не бажає. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у останній зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити з викладених підстав. Проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 квітня 2013року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 179 (а.с.7). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, сторони з лютого 2014року не ведуть спільне господарство, проживають окремо та не підтримують шлюбних стосунків, примирення між подружжям неможливе, оскільки позивач не бажає подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав , що [PERSON] є батьком її доньки [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Від виконання свої батьківських обовязків він ухиляється, з донькою не спілкується, участі у вихованні не приймає, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Фактично вихованням доньки займається вона. Відповідач рахується батьком лише формально , і є всі підстави для позбавлення його батьківських прав. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. На задоволенні заявлених вимог наполягала (а.с.34). Відповідач у судове засідання не з'явився, надав завірену нотаріусом заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав (а.с.35) Представник третьої особи, Відділу у справах дітей Каховської міської ради до суду не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала (а.с. 37). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Вимоги позивача ґрунтуються на матеріалах справи, положеннях ст. ст. 164, 165, 166 СК України . Тому суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON], 04 липня 2009 року буде відповідати інтересам дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 28 грудня 1991 року відділом ЗАГСу Дзержинського виконкому Донецької області, актовий запис № 482. Сумісне життя не склалося в звязку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникали постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, сторони спільно не проживають. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Позивач судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю, просила шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши суду нотаріально завірену заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін не можливе, майнового спору та неповнолітніх дітей у сторін немає. Відповідачем по справі була надана нотаріально завірена заява, в якій він виказав згоду на розірвання шлюбу. Беручи до уваги вищевказані факти, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу є недоцільним. Тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved