Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

У березні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом, який 31 серпня 2015 року уточнила та остаточно просила змінити розмір аліментів та замість 200 грн. щомісячно стягнути 1/4 частку усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог зазначає, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2009 року, із [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] у розмірі 200 грн. щомісячно. Однак, дана сума аліментів на даний час є явно невідповідною та надмірно зменшена і не відповідає ні чинному законодавству, ні реальним потребам на проживання дитини. Сину зараз 14 років і він перебуває на обліку у лікаря-кардіолога, невропатолога та окуліста, що потребує значних витрат. Вона працює в ТОВ «Омега-СК» та має дохід у розмірі 1 300 грн., якого не вистачає для нормального розвитку та утримання їхнього з відповідачем сина. Тому, вимушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка не з'явилася, але від її представника до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, але від його представника до суду надійшла заява в якій уточнені позовні вимоги визнав, просив справу розглядати без їхньої участі. Також, зазначив, що він на даний час не працює. Крім того, на його утриманні знаходиться малолітня донька від нового шлюбу, та мати інвалід І групи, які також потребують значної матеріальної допомоги. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2009 року з відповідача [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання його неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 10.06.2009 року і до його повноліття, на користь матері [PERSON] Як вбачається із матеріалів справи, на утриманні позивача знаходиться малолітня донька - [PERSON], [INFO], а також мати - [PERSON], [INFO], інвалід І групи. Враховуючи дані обставини, а також факт визнання відповідачем уточнені вимоги, згідно ст. 192 СК України, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь матері [PERSON]. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved