Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 19 лютого 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 04. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 19 лютого 2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. На протязі останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Позивач вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, кожен живе своїм окремим життям. 29 жовтня 2018 року на адресу Харківського районного суду Харківської області надійшла інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) позивача та відповідача, отримана в порядку частини шостої статті 187 ЦПК України з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області. На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 30 жовтня 2018 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, вказавши, що судовий збір просить залишити за його рахунок. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій вказала, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Питання про зміну її прізвища просила не вирішувати. Також вказала, що шлюбні відносини припинені з квітня 2018 року. Інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло. Враховуючи, що в підготовче засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 12 вересня 2003 року 19 лютого 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції Харківської області, за актовим записом №04, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 14 червня 2018 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. За змістом положень частини першої статті 24 СК України та статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Відповідно до вимог частини третьої статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадках визнання позову відповідачем. Відповідачем надана заява про визнання позову, а тому суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] у своїй заяві просила не вирішувати питання про зміну її прізвища на дошлюбне « [PERSON] ». Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved