Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

У березні 2020 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що їй належить на праві власності 35/100 частин житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування від 28.07.2009 року, а відповідачам також належить на праві власності інша частина цього будинку. Між нею та відповідачами не було встановлено порядку користування земельною ділянкою, на якій розташований будинок із госпоадарськими будівлями та спорудами, та до її квартири обмежено під`їзд для транспорту у зв`язку з тим, що відповідачі почали без дозволу забудовувати вільні частини проходу. Її пропозицію щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою відповідно до належних кожному із співвласників площ будинку відповідачі ігнорують та між ними також не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку, що унеможливлює укласти між ними договір із цього питання. Тому з метою захисту свого права власності позивач просить: 1) припинити право спільної часткової власності між нею та відповідачами на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 160,9 кв. м з господарськими спорудами; 2) виділити їй у натурі 35/100 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що належить на їй праві власності, надавши поштову адресу: [ADDRESS] . Ухвалою Богунського\~районного суд\~міста Житомира\~від 17.09.2020\~року в\~справі призначено\~судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, провадження в справі було зупинено. Ухвалою судді Богунського районного суд міста Житомира від 06.05.2021 року провадження в справі поновлено. \~ \~ \~ \~У судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, зазначивши про підтримання вимог позову. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причин неявки до суду не повідомили, відзив на позовну заяву до суду не направили. Згідно ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.\~\~ Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за відсутності заперечень позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно\~статей 280-282 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі нотаріально посвідченого договору дарування частини будинку від 28.07.2009 року, укладеного між [PERSON] (дарувальником) та позивачем (обдаровуваною), зареєстрованого в реєстрі за № 2566, вона набула у власність 35/100 частин житлового будинку [ADDRESS] (а. с. 7-9). Як зазначено в п. 1 договору, житловий будинок дерев`яний, обкладений цеглою, загальною площею 160,9 кв.м, в тому числі житловою площею 108,3 кв.м і до нього належать сараї - літ. «Б», «В», «Д», «З», вбиральня літ. «К».. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 202787613 від 03.03.2020 року року за позивачем 29.07.2009 року зареєстроване право власності на 35/100 частин вказаного житлового будинку. Іншими співвласниками будинку є відповідачі, а саме [PERSON] належить 14/100 частин, [PERSON] 4/100 частин, [PERSON] 14/100 частин, [PERSON] 19/100 частин, [PERSON] 4/100 частин, [PERSON] 18/100 частин, [PERSON] 4/100 частин (а. с. 8-10). Згідно ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Статтею 186 ЦК України визначено, що річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно\~до ч. ч. 1, 3 ст.\~364\~ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласникам у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. У пункті 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року роз`яснено, що судам підвідомчі спори, пов`язані з правом приватної власності на жилий будинок, зокрема про виділ частки з будинку (поділ будинку), що є спільною власністю (частковою чи сумісною). Пунктами 6 та 7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року передбачено, що виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Відповідно до висновку експертів № 284/04-2021 за результатами проведення комісійної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 28.04.2021 року виділ частки [PERSON] в житловому будинку та належних будівлях і спорудах, що розташовані по [ADDRESS] , як передбачено п. 6 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року (із змінами), відповідно до ідеальних часток співвласників не вбачається можливим. Експертом запропоновано один можливий варіант виділу в натурі належної позивачу частки в зазначеному житловому будинку, який розроблений із відступом від ідеальної частки та викладений у дослідницькій частині в таблиці № 15 (Варіант № 1) і зображено на схемі в додатку № 2 до даного висновку. В запропонованому варіанті виділ частки [PERSON] приміщення, що виділяються, є ізольованими та не потребують виконання додаткових будівельних робіт для їх ізольованого користування, в тому числі втручання в несучі конструктивні елементи житлового будинку та інженерні системи загального користування (а. с. 78 117). Вирішуючи спір про виділ у власність позивачу частини житлового будинку в натурі, суд вважає необхідним обрати запропонований варіант виділу частки будинку в натурі згідно висновку експертів № 284/04-2021 від 28.04.2021 року, за яким виділ належної позивачу частки будинку здійснюється з невеликим відхиленням від ідеальнохї частки з відшкодуванням їй грошової компенсації, так як частка її дещо зменшилась, а саме в площі на 9,8 кв. м та в грошовому виразі на суму 62255 грн. (а. с. 103). Даний варіант є прийнятним, так як він відповідає фактичному порядку користуванню приміщенням у спірному житловому будинку і при цьому відхилення від ідеальної частки є незначним. У зв`язку з тим, що частка позивача в будинковолодінні зменшилася внаслідок виділу її частки з 35/100 ідеальних часток до 32/100 ідеальних часток, на її користь суд стягує з відповідачів 62255 грн. грошової компенсації, тобто порівну з усіх відповідачів по 8893,57 грн. із кожного з них. Поряд із тим, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині вимог щодо надання виділеній частці нерухомого майна поштової адреси: [ADDRESS] , так як присвоєння адреси не входить до компетенції суду та позивачем не надано відповідних доказів, які б підтверджували порушення її прав та інтересів у цій частині заявлених вимог відповідачами. За положеннями ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню понесені та документально підтверджені понесені нею витрати зі сплати судового збору в сумі 5484,57 грн. згідно оригіналу квитанції за вимогу майнового характеру (про виділ частки майна в натурі), тобто по 783,51 грн. з кожного з них, а також за вимогу немайнового характеру (про припинення права спільної часткової власності) в сумі 840,80 грн., тобто по 120,11 грн. з кожного з них. Та оскільки відповідно до висновку експертів вартість 32/100 ідеальних часток будинку становить 612720,00 грн., з відповідачів у дохід держави підлягає стягненню недоплачена сума судового збору в розмірі 642,63 грн. (6127,20 грн. 5484,57 грн.), тобто по 91,80 грн. з кожного з них.

Outcome: partial