Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 22 травня 2016 року помер [PERSON], який проживав у [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 62 по вулиці Гагаріна у с. Яланець Томашпільського району Вінницької області. Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна [PERSON] за законом. За оформленням права на спадкове майно [PERSON] звернувся до державної нотаріальної контори, однак йому відмовили в цьому за відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, тому він вимушений звернутися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак направив на адресу суду заяву згідно якої справу просить розглядати без його участі, позов підтримує, просить його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої позов визнає, просить справу розглянути за відсутності представника. В зв'язку з відсутністю сторін судове засідання проводиться без повної фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів фіксації, відповідно до положень ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом установлено, що 22 травня 2015 року у с. Яланець Томашпільського району Вінницької області помер [PERSON] Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 62 по вулиці Гагаріна у с. Яланець, Томашпільського району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно та довідкою [PERSON] сільської ради Томашпільського району. Згідно довідки виконкому [PERSON] сільської ради Томашпільського району позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна [PERSON] за законом, який спадщину прийняв. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За змістом ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як убачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] звертався до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі йому свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно абзацу 3 пункту 23 ПОСТАНОВИ Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, так як [PERSON] єдиний спадкоємиць за законом, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв, відповідно набув прав та обовязків спадкодавця, суд уважає визнати за ним право власності на спадкове майно, оскільки неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, не може бути перешкодою у набутті права власності на нього. На підставі викладеного,

Outcome: approved