Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

У вересні 2017р. [PERSON] звернулася до суду із позовом, уточненим в подальшому до [PERSON], посилаючись на те, що їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 30 березня 2017 року та договору купівлі-продажу від 31 березня 2017 року належить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по вул. Бородинській,44 у м.Одесі. Зазначала, що при оформленні договорів купівлі-продажу продавець будинку вказувала, що у даному будинку, зареєстрований але не проживає її син [PERSON], [INFO], але гарантувала, що до 01 вересня 2017 року він буде знятий з реєстраційного обліку за зазначеною адресою. Позивачка стверджувала, що з моменту придбання житлового будинку по вул. Бородинській, 44 у м.Одесі, у ньому проживають вона, її чоловік [PERSON] та їх донька [PERSON], [INFO]. Вказувала, що за цей час відповідач у добровільному порядку з реєстраційного обліку не знявся, до будинку не зявлявся. Зазначала, що реєстрація відповідача у її будинку, порушує її права, як власника будинку, оскільки вона не має можливості розпоряджатися своїм майном. Посилаючись на порушення своїх прав, позивачка просила суд винести рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване по вул. Бородінська,44 в м.Одесі. Представник позивача, діюча за ордером від 08 вересня 2017 року та угодою від 08 вересня 2017 року в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, не заперечувала проти розгляду справи в порядку заочного провадження у звязку з неявкою відповідача у судові засіданні (а.с.41). Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений, відповідно до вимог ст. 128ЦПК України (а.с.25,39,54,55). Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, допитавши свідків, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Цивільним Кодексом України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Встановлено, що позивачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 30 березня 2017 року та договору купівлі-продажу від 31 березня 2017 року належить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по вул. Бородинській,44 у м. Одесі (а.с.6-7,8-9). З матеріалів справи вбачається, що у житловому будинку по вул. Бородинській, буд. 44, у м. Одесі зареєстрований з 21 березня 2007 року, але не проживає відповідач, який є рідним сином колишнього власника будинку, що підтверджується довідкою з відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області від 05 жовтня 2017 року (а.с.22). Факт не проживання відповідача у житловому будинку по вул. Бородинській, 44 в м. Одесі, підтверджується поясненнями свідків, які були допитані судом. Свідки [PERSON], [PERSON], які є сусідами позивачки, в судовому засіданні пояснили, що відповідач в житловому будинку по вул. Бородинській, 44 в м. Одесі, не проживає і місце його знаходження їм не відомо (а.с.16-17). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач у житловому будинку по вул. Бородинській,44 в м. Одесі, який належить на праві власності позивачці, не проживає, місце його знаходження не відомо. Згідно ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що оскільки право відповідача на користування житловою площею у житловому будинку по вул. Бородинській,44 в м. Одесі зависило від права власності на будинок члена його сімї, тобто матері, то після відчуження нею будинку, він втратив право користування вказаним будинком. За таких обставин, суд вважає доведеним факт того, що на момент розгляду справи відповідач втратив право користування житловим приміщенням у житловому будинку по вул. Бородинській,44 в м. Одесі, оскільки колишній власник цього будинку його продав. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою. Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку місця проживання. На підставі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності. Відповідачем до суду не було надано жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судовому засіданні відповідач також розпорядився на власний розсуд. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір у справі складає 640,00грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду (а.с.22). На підставі ст. ст.15, 16, 391 України,

Outcome: approved