overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей в розмірі 1500 грн. на кожну дитину щомісячно. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послалася на наступне. З 17.04.2003 вона перебуэ у шлюбі з відповідачем, від якого народила доньок [PERSON] та [PERSON], які на даний час проживають разом з нею та знаходитяся на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей добровільно не надає, участі у їх вихованні не приймає, та не бажає виконувати свої батьківські обовязки. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить суд задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи сповіщено належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 181 СК України аліменти на неповнолітніх дітей з їх батьків стягуються в долі від їх доходів та (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що з 17.04.2013 р. [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЖД №112897, виданим виконкомом Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 17.04.2003 р., актовий запис №13. За час шлюбу у сторін народилися діти [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №173347, виданим виконкомом Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 05.08.2003 р., актовий запис №36; та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №196416, виданим Красносільською сільською радою Комінтернівського району Одеської області 16.11.2009 р., актовий запис №92. Діти [PERSON], [PERSON], проживають разом з [PERSON] за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Красносілка, вул. Перемоги, 139, що підтверджується довідкою Коасносільскої сільської ради Лиманського району Одеської області, №1551 від 27.03.2017 р. Доказів, що відповідач має доходи або працює позивачем суду не надано. За таких обставин суд вважає можливим частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів на місяць, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст. 180-184 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частини його доходів щомісячно. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послалася на наступне. З 09.10.2011 р. по 25.07.2016 р. вона перебула у шлюбі з відповідачем, від якого 27.01.2012 р. народила доньку [PERSON]. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає, участі у її вихованні не приймає, та не бажає виконувати свої батьківські обовязки. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить суд задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить суд стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 його доходів, оскільки тимчасово не працевлаштований. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 181 СК України аліменти на неповнолітніх дітей з їх батьків стягуються в долі від їх доходів та (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що 09.10.2011 р. по 25.07.2016 р. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, що підтверджується рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.07.2016 р. по справі №504/1442/16-ц, про розірвання шлюбу. За час шлюбу у сторін народилися дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №297451, виданим виконкомом Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області 03.02.2012 р., актовий запис №8. Дитина [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, а.с. 8, довідкою петродолинського ДНЗ «Вербичка» від 23.02.2017 р. Доказів, що відповідач має доходи або працює сторонами суду не надано. За таких обставин суд вважає можливим частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини від усіх видів його доходів на місяць, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст. 180-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, посилаючись на те, що 05 серпня 2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем, про що у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Ізюм Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області був зроблений актовий запис № 171. З цього часу мешкали разом. Від шлюбу мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені, відповідач мешкає окремо. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, матеріально не забезпечував. Коштів на дитину надсилає, але дуже мало. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач з позовом згоден в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до слідуючого. Судом встановлено, що сторони мешкали разом у зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2005 року. (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про народження сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с.10). Донька мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. (а.с.11). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів проводиться з моменту фактичного звернення до суду з позовною заявою. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню за один місяць. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просила шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 27.12.2003 року Виконкомом Миколаївської міської ради м. Словянська Донецької області, актовий запис № 107 розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Пасічна». У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги просила задовольнити (а.с.18). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.19). Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, що був зареєстрований 27.12.2003 року виконкомом Миколаївської міської ради м. Словянська Донецької області, актовий запис №107 (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки позивач та відповідач не підтримують, сімейні відносини припинені, домашнього господарства не ведуть, мешкають окремо. Майнових суперечок та суперечок щодо місця проживання дитини сторони не мають. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Зясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

у березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Лютенської сільської ради Гадяцького району про визнання права власності на спадкове майно, вказуючи, у травні 2015 року померла її мати [PERSON] Після смерті матері залишилася спадщина у вигляді домоволодіння по вул. Давидкова, 17 в с. Лютенька Гадяцького району. Інвентаризація домоволодіння не проводилася, правоустановчі документи відсутні, в зв'язку з чим позивач не має можливості оформити право власності на спадщину, тому звернулася до суду. В судове засідання сторони не зявилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі. Також сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Третя особа направила до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) В.М. народилася 12 квітня 1967 року в с. Лютенька Гадяцького району, її матірю є [PERSON] Згідно виписки з погосподарської книги Лютенської сільської ради станом на 01 липня 1990р. головою робочого двору по вул. Давидкова, 17 в с. Лютенька Гадяцького району була [PERSON] Відповідно даних технічного паспорту вартість домоволодіння по вул. Лугова, 2 в с.Лютенька Гадяцького району становить 27587 грн. Земельна ділянка площею 0,39 га по вул. Лугова, 2 в с.Лютенька Гадяцького району не приватизована. 24 травня 2015 року в с. Лютенька Гадяцького району [PERSON] померла. Згідно довідки Лютенської сільської ради на дату смерті, [PERSON] була зареєстрована та проживала [INFO] разом з онуком [PERSON] Згідно повідомлення приватного нотаріуса [PERSON] після померлої [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] Приватним нотаріусом позивачу відмовлено в оформленні спадщини на домоволодіння в звязку з відсутністю правоустановчих документів. Відповідно п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину. Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. На підставі ст. 392 ЦК України\~\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності правовстановлюючих документів. За таких обставин суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що позивач є спадкоємцем на майно померлої матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Прибужанівської сільської ради Вознесенського району про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини в якому вказувала, що 16 червня 2014 року помер її батько [PERSON]. Після смерті останнього відкрилася спадщина у вигляді квартири №2 в житловому будинку №3 по вул. БОС-2 в с. Мартинівське Вознесенського району. Позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, у встановлений строк спадщину не прийняла в звязку з необхідністю здійснення постійного догляду за тяжко хворим чоловіком ([PERSON]В.) та його лікування. Тому [PERSON] просила про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю в два місяці. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача Прибужанівської сільської ради в судове засідання не зявився, направивши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі представника відповідача, оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], її представника [PERSON], показання свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 16 червня 2014 року помер батько позивачки [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина. Позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, у передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини не вчинила необхідних дій, що можуть свідчити про її прийняття. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З показань свідка [PERSON] та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи (а.с. 16-17) вбачається те, що [PERSON] не подала вчасно заяву про прийняття спадщини в звязку з необхідністю здійснення постійного догляду за тяжко хворим чоловіком ([PERSON]В.) та його лікування і ці причини суд визнає поважними. Тому суд вважає необхідним надати позивачці додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини, який з врахуванням обставин справи встановлює тривалістю в два місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог вона посилається на наступне. 16.11.2013 р. між нею та відповідачем був укладений шлюб, від цього шлюбу у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося. Шлюбні стосунки фактично припинені, спільне господарство не ведеться, дитина проживає разом з нею, та знаходиться на її утриманні. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час слухання справи сповіщений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 16.11.2013 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області складено актовий запис за №148, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЖД №201290. Після реєстрації шлюбу позивач набула прізвище чоловіка [PERSON]. 02.11.2014 року у шлюбі у сторін народилася дитина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №413833, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області 04.12.2014 року, актовий запис №623. Сімейне життя у сторін не склалося. Шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. Примирення сторін не можливе. Майнового спору немає. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне. 22.07.2006 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу з відповідачем вона народила дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося. Шлюбні стосунки фактично припинені, спільне господарство не ведеться, у відповідача інша сім'я. Майнового спору та спору про місце проживання дітей після розлучення немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав нотаріально засвідчену заяву про відсутності заперечень проти розірвання шлюбу, просить справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 22.07.2006 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси зроблено відповідний актовий запис за №539, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Після реєстрації шлюбу позивач набула прізвище чоловіка - [PERSON]. 18.03.2008 року у шлюбі у сторін народилася дитина - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Другим відділом реєстрації актів цивільного стану приморського районного управління юстиції м. Одеси 02.04.2008 року, актовий запис №311. Сімейне життя у сторін не склалося. Шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. Примирення сторін не можливе. Майнового спору немає. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому зазначила, що є власником будинку №2 по вул.Новій в с.Хмільниця Чернігівського району. Відповідач, шлюб з яким у неї було розірвано заочним рішенням Чернігівського районного суду від 17.12.2011 року, зареєстрований у даному будинку, але фактично не проживає в ньому з листопада 2011 року і по теперішній час. У звязку з відсутністю відповідача понад встановлені ст.71 ЖК України строки просить визнати його таким, що втратив право користування. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та зазначила, що цей будинок вони придбали у шлюбі з відповідачем, а після розірвання шлюбу майно не ділили. На даний час відповідач проживає в цьому будинку, але не сплачує за спожитий газ внаслідок чого утворилася заборгованість. Вона є власником будинку і тому заборгованість нараховується на неї. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив та зазначив, що цей будинок придбаний у шлюбі та є їх спільної власністю, він проживає там сам на даний час і тому просить в задоволенні позову відмовити Заслухавши сторони та дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Згідно з договором купівлі-продажу від 21.09.2004 року (а.с. 5, 6) позивач купила будинок в с.Хмільниця Чернігівського району по вул.Новій, 2, та 05.10.2004 за нею було зареєстроване право власності на даний будинок. Сторони визнали, що даний будинок був придбаний за час шлюбу. Як видно з свідоцтва про шлюб позивач 24.11.2015 (а.с.9) уклала шлюб та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. За довідкою Хмільницької сільської ради від 27.02.2017 (а.с.7) відповідач проживає та зареєстрований в [INFO]. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. При цьому, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках, зокрема, взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на даний час проживає у спірному приміщенні, а тому відсутні підстави вважати, що він втратив право користування ним. Крім цього, сторонами визнано, що зазначений будинок придбаний ними у шлюбі, поділу майна після розірвання шлюбу не було, будинок обєктом особистої власності [PERSON] не визнавався, а тому на даний час будинок належить сторонам на праві спільної сумісної власності і відповідач має право користування ним. Невчасна оплата послуг газопостачання також не є підставою для втрати права користування приміщенням. Таким чином у задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed