Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

У вересні 2016 року представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку пред'явлення виконання виконавчого листа до виконання, видачу дублікату виконавчого листа та замін сторони стягувача в справі про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Укрсиббанк» суми боргу в розмірі 242 757, 39 швейцарських франків в якому вказував на те, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.08.2011 року було солідарно стягнуто з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Укрсиббанк» суми боргу в розмірі 242 757, 39 швейцарських франків. 08.12.2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, АТ «Укрсиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «Укрсиббанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «Укрсиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. За таких обставин представник ПАТ «Дельта Банк» вважає, що набув право вимоги по кредитному договору №11241192000 від 26.10.2007 року, укладеного з [PERSON] тому ПАТ «Дельта Банк» має право на отримання стягнутого за рішенням суду розміру боргу. В обґрунтування вимог щодо поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, представник ПАТ «Дельта Банк» зазначає, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», у ПАТ «Дельта Банк» з 03.03.2015 року було запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк». Під час проведення інвентаризації 01.08.2016 року ПАТ «Дельта Банк» стало відомо, що по позичальнику [PERSON] за кредитним договором №11241192000 від 26.10.2007 року Оболонським районним судом м. Києва 15.08.2011 року було ухвалено рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «Укрсиббанк» та солідарне не стягнення з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Укрсиббанк» суми боргу в розмірі 242 757, 39 швейцарських франків. Зазначав, що виконавчий лист по вказаному вище рішенню був виданий судом представнику ПАТ «Укрсиббанк» але по акту прийому - передачі, ПАТ «Дельта Банк» не передавався та виконавче провадження не відкривалося. Крім цього зважаючи на наведене вище, представник ПАТ «Дельта Банк» просив видати дублікат виконавчого листа по справі за позовом ПАТ «Укрсиббанк» про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Укрсиббанк» суми боргу в розмірі 242 757, 39 швейцарських франків. Вислухавши пояснення представника заявника, боржників та їх представника, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як убачається із матеріалів справи, заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.08.2011 року позовні вимоги ПАТ «Укрсиббанк» про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Укрсиббанк» суми боргу в розмірі 242 757, 39 швейцарських франків було задоволено. 16.08.2011 року від представника ПАТ «Укрсиббанк» до суду надійшла заява про видачу копії рішення та виконавчих листів по вищевказаній справі. 26.08.2011 року від представника [PERSON] надійшла заява про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15.08.2011 року. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 09.09.2011 року заяву представника відповідача [PERSON] про перегляд вказаного заочного рішення було залишено без задоволення. Не погоджуючись із заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.08.2011 року [PERSON] 19.09.2011 року звернувся із апеляційною скаргою на нього. Під час розгляду апеляційної скарги, в рамках ст. 37 ЦПК України, на підставі заяви представника ПАТ «Укрсиббанк» про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) від 06.02.2012 року, у зв'язку із передачею права вимоги за зобов'язанням, яке виникло на підставі договору про надання споживчого кредиту №11241192000 від 26.10.2007 року, було замінено позивача у справі його правонаступником ПАТ «Дельта Банк». Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03.04.2012 року апеляційну скаргу [PERSON] було залишено без задоволення, а заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15.08.2011 року залишено без змін. У касаційному порядку заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15.08.2011 року не оскаржувалося та набрало законної сили. Суд звертає увагу на те, що зв'язку із зверненням [PERSON] із заявою про перегляд заочного рішення, його подальше оскарження в апеляційному порядку та заміну позивача його правонаступником - ПАТ «Дельта Банк», Оболонським районним судом м. Києва виконавчий лист по даній справі представнику ПАТ «Укрсиббанк» на його заяву від 16.08.2011 року не видавався. ПАТ «Дельта Банк» після квітня 2012 року із заявою про видачу виконавчого листа до суду не зверталося та виконавчих документів не отримувало. Відповідно до ст.371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Згідно із ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документу до виконання, має право звернутись із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ або до суду за місцем виконання. Як на поважність причин пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, представник ПАТ «Дельта Банк» вказує на те, що про наявність рішення про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] суми боргу, йому стало відомо лише під час проведення інвентаризації у серпні 2016 року у зв'язку із запровадженням тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» з березня 2015 року. Наявні в матеріалах справи докази вказують на те, що ПАТ «Дельта Банк» неодноразово приймав участь під час розгляду зазначеної справи, його представник ознайомлювався з її матеріалами та був залучений до розгляду в якості правонаступника ПАТ «Укрсиббанк» в порядку ст. 37 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Починаючи з квітня 2012 року ПАТ «Дельта Банк», достеменно знаючи про наявність рішення суд від 15.08.2011 року про стягнення з [PERSON] та [PERSON] суми боргу яке набрало законної сили, не скористався своїм правом реалізації вказаного рішення та стягнення на його підставі коштів. Факт запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» з березня 2015 року, суд не може вважати поважними причинами пропуску для пред'явлення виконавчого листа до виконання, оскільки на момент запровадження такої адміністрації, визначений законом строк для пред'явлення виконавчого документу до виконання вже минув. Інших причин пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, суду надано не було. За таких обставин, суд не вбачає поважних причин пропуску ПАТ «Дельта Банк» строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання Щодо вимоги про видачу дублікату виконавчого листа, суд вважає відмітити наступне. Згідно ст.370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа, суд, який видав виконавчий лист, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Зі змісту приписів ст. 370 ЦПК України слідує, що видача дублікату виконавчого листа можлива лише тоді, коли його вже було видано, а потім втрачено. З досліджених судом матеріалів справи убачається, що виконавчий лист по зазначеній цивільний справі судом не видавався, тому й не може бути втраченим. З цього слідує, що підстав для видачі дублікату втраченого виконавчого листа немає. Стосовно вимоги про заміну стягувача, слід відмітити наступне. В судовому засіданні було встановлено, що під час розгляду апеляційної скарги, на підставі заяви представника ПАТ «Укрсиббанк» про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) від 06.02.2012 року, у зв'язку із передачею права вимоги за зобов'язанням, яке виникло на підставі договору про надання споживчого кредиту №11241192000 від 26.10.2007 року, було замінено позивача у справі його правонаступником ПАТ «Дельта Банк». Тобто, ПАТ «Дельта Банк» набуло всіх прав та обов'язків позивача у справі та фактично є стягувачем. З аналізу змісту розділу VI ЦПК України убачається, що сторона на користь якої ухвалено рішення, після набрання ним законної сили, переходить в статус стягувача та наділяється відповідними процесуальними правами відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Згідно із ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Під правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. За таких обставин, враховуючи те, що виконавче провадження по вказаній вище цивільній справі не відкривалося, то й замінювати стягувача на основі ст. 378 ЦПК України у суду немає, оскільки ПАТ «Дельта Банк» і так є стягувачем на підставі ст. 37 ЦПК України. Інші матеріали справи зазначених висновків суду не спростовують. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed