Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася у суд з позовом, в якому зазначає, що між нею та відповідачем [PERSON] 22 жовтня 2010 року було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вважає, що ознаки притаманні сім'ї між нею та відповідачем відсутні, їх шлюб виявився невдалим, оскільки за час спільного проживання у них неодноразово виникали конфліктні ситуації через зловживання чоловіком спиртними напоями, які призвели до втрати між ними як чоловіком і дружиною взаєморозуміння, поваги та в кінцевому результаті і бажання проживати надалі разом як подружжя. За таких обставин просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з викладених у позові підстав і просила їх задовольнити, та пояснила, що з відповідачем спільно не проживає з жовтня 2015 року, останній протягом окремого проживання не цікавився її життям та життям дітей, матеріально не забезпечував. Строк для примирення їй не потрібен. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав і не заперечив проти розірвання шлюбу, та пояснив, що не бажає зберегти сім'ю і строк для примирення йому не потрібен. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. У відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 22 жовтня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, місце державної реєстрації шлюбу Сошичненська сільська рада Камінь-Каширського району Волинської області, актовий запис № 12, що стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 06 вересня 2016 року Камінь-Каширським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області (а.с. 4). Від шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6) З жовтня 2015 року сторони, як вбачається з їх пояснень, проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують і зберегти сім'ю не бажають. За таких обставин та враховуючи взаємне бажання подружжя розірвати шлюб, суд приходить до висновку, що подальше збереження сім'ї сторін є недоцільним, оскільки суперечить їх інтересам, а тому шлюб належить розірвати. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка не висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, а тому змінювати їй прізвище немає підстав. За згодою позивачки суд не стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved