Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~У березні 2020 року позивачка [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , в якому виклала свої наступні вимоги. \~ \~ \~ \~27 квітня 2017 року між нею та [PERSON] був укладений попередній договір, за яким вона зобов`язалася продати [PERSON] житловий будинку, розташований по [ADDRESS] , а остання зобов`язалася його купити по готовності всіх документів за 8000 доларів США. Договір був посвідчений директором товариства з обмеженою відповідальністю Південь. \~ \~ \~ \~Посилаючись на положення ст.ст. 635, 657, 220, 236 ЦК України, та вказуючи, що [PERSON] подала до суду позов про стягнення з неї грошових коштів еквівалентним 8000 доларів США, які були передані за вказаним попереднім договором, але, враховуючи, що цей договір є нікчемним, то вона намагається зобов`язати її виконати умови правочину, який не підлягає виконанню в силу своєї нікчемності, чим порушуються її законні права. Тому просила визнати попередній договір від 27 квітня 2017 року, укладений між ними, нікчемним. \~ \~ \~ \~Відповідачка подала суду відзив, в якому заперечувала проти позову і просила відмовити в його задоволенні, вказуючи, що попередній договір, укладений між ними про намір в майбутньому укласти договір купівлі-продажу є нікчемний в силу закону, тому його нікчемність визнавати в судовому порядку немає підстав. Тобто [PERSON] обрала невірний спосіб захисту. \~ \~ \~ \~Своїм право на подання заперечення позивачка не скористалася. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив його задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідачка та її представник заперечували проти задоволення позову з тих же підстав, що й були заявлені у відзиві. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення та думку учасників розгляду, дослідивши та оцінивши докази в справі, в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Згідно з\~матеріалами справи\~08 квітня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] підписано попередній договір про укладення в майбутньому договору купівлі-продажу, за умовами якого на виконання намірів укласти до 28 липня 2017 року договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Ціна вказаного нерухомого майна була визначена сторонами у розмірі 8000 доларів США. \~ \~ \~ \~Відповідно до договору завдатка, укладеного між ними того ж дня, [PERSON] передала [PERSON] 8000 доларів США. \~ \~ \~ \~Пунктом 3.3. попереднього договору було передбачено, що якщо продавець не виконає своїх обов`язків, то зобов`язується повернути покупцю всю виплачену суму на протязі трьох днів. \~ \~ \~ \~У передбачений попереднім договором строк сторони не уклали договір купівлі-продажу вказаного нерухомого майна. \~ \~ \~ \~У серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення 8000 доларів США, переданих останній як завдатку (авансу), а також 497,10 доларів США в якості 3% річних за прострочення виконання зобов`язання та 50000 грн. відшкодування моральної шкоди. \~ \~ \~ \~Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04 березня 2020 року позов, крім вимог про відшкодування моральної шкоди, задоволено. \~ \~ \~ \~Період набрання законної сили цього рішенням припав на введення Кабінетом Міністрів України карантину в Україні в зв`язку із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби, та внесенням змін до ЦПК України, за якими строки набрання судових рішень законної сили були зупинені, тому на час розгляду справи за позовом [PERSON] воно законної сили ще не набрало. \~ \~ \~ \~Згідно з частиною першою статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. \~ \~ \~ \~Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. \~ \~ \~ \~У разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (частина перша статті 220 ЦК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. \~ \~ \~ \~У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90цс19) зазначено, що: «кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (статті 15, 16 ЦК України). Цивільне право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України). Якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину». \~ \~ \~ \~У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі №916/3156/17 (провадження № 12-304гс18) вказано, що визнання нікчемного правочину недійсним «не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та в мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину». \~ \~ \~ \~Належним способом захисту у подібному випадку є саме визнання відповідного права (пункт і частини другої статті 16 ЦК України) або застосування наслідків недійсності правочину. \~ \~ \~ \~Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилалася на те, що, оскільки укладений попередній договір є нікченим, але інша сторона вимагає його виконання, то цим порушуються її права. \~ \~ \~ \~В той же час, виходячи з виписаних вище обґрунтувань, зважаючи на те, що цей договір договір є нікченим в силу закону, то його нікчемність судом не вимагається, а посилання позивачки на те, що [PERSON] вимагає його виконання, подавши про це позов, суд вважає перекручуванням обставин, оскільки позов [PERSON] навпаки полягав у тому, що на підставі нікчемності правочину, застосувати його наслідки. \~ \~ \~ \~Тобто позивачкою було заявлено позовні вимоги без дійсних їх обґрунтувань та підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України за відмови в задоволенні позову судові витрати з відповідача не стягуються. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed