Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

У березні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини і коштів на своє утримання, вказавши, що з 23.04.2010 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого має неповнолітнього сина, [INFO], який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх його щомісячних прибутків, з дня подачі позову до повноліття сина, але не менше 30% прожиткового мінімум для дітей відповідного віку та на своє утримання, у розмірі ? частини усіх його щомісячних прибутків до досягнення сином 3-х років, тобто до [INFO]. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частини усіх його щомісячних прибутків, з дня подачі позову до повноліття сина, але не менше 30% прожиткового мінімум для дітей відповідного віку, в іншій частині задоволення позову просив суд відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 23.04.2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Вищезазначене підтверджуються Свідоцтвом про шлюбу, виданим Комунарським відділом РАЦС ЗМУЮ, актовий запис № 181, Свідоцтвом про народження дитини: сина [PERSON], [INFO], виданого Комунарським відділом державної РАЦС ЗМУЮ, 04.01.2012 року, актовий запис № 02. Відповідач інших аліментних зобов'язань не має, добровільно аліменти на утримання неповнолітньої дитини та аліменти на утримання позивачки, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною по досягненню трьох років не сплачує. Ці обставини підтверджуються дослідженими в ході судового засідання доказами. Відповідно до ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років На підставі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 ч 2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню у повному обсязі. Вимоги позивача про стягнення аліментів на своє утримання у розмірі ? частини усіх його щомісячних прибутків, до досягнення дитиною трирічного віку, при тому, що відповідач може надавати таку допомогу, підлягають частковому задоволенню, а саме, суд приймає до уваги працездатний вік відповідача, відсутність у останнього інших дітей, а тому розмір щомісячних грошових коштів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки суд визначає у розмірі 1/6 частини усіх його щомісячних прибутків, починаючи з 07.03.2014р.

Outcome: partial