Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

У березні 2015 року позивач [PERSON] що діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з даним позовом, мотивуючи його тим, що 05.11.2012 року померла її бабуся [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13.06.2013 року. За життя [PERSON] залишила заповіт від 03.09.2011 року, згідно якого вона заповіла все своє рухоме і нерухоме майно своїй внучці - [PERSON]. Позивач, як спадкоємець, за заповітом вчасно прийняв спадщину після смерті бабусі, подавши в строк заяву до Вишневої міської державної нотаріальної контори та отримала свідоцтво про право власності на спадкове майно за заповітом на житловий будинок № 155 в селі Петропавлівська Борщагівка, вулиця Шевченка, Київська область, Києво-Святошинський район. Проте, після смерті [PERSON] окрім житлового будинку залишилась земельна ділянка за кадастровим номером 3222485901:01:013:0013, яка розташована по вулиці Шевченка, 155, с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область та на якій і знаходиться вищевказаний житловий будинок. Дана земельна ділянка належала [PERSON], чоловіку [PERSON] та який помер 23.08.2011 року. Згідно довідки Управління держкомзему у Києво-Святошинському районі Київсько області від 05.06.2012 року за № 7338, відповідно до програмного «АС ДЗК», дана земельна ділянка на померлого [PERSON] обліковуються за кадастровим номером 3222485901:01:013:0013. За життя, [PERSON] не залишив заповіт на розпорядження власним майном. Після смерті [PERSON] 23.08.2011 року, [PERSON] звернулась у передбачені законодавством строки щодо прийняття падини за зконом до Першої Київської обласної державної контори. 20.06.2012 року [PERSON] отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що вказується вище. Проте, отримати Свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку вона не змогла так як не надала до державної нотаріально контори правовстановлюючого документа на неї. Оформити право власності на цю земельну ділянку в судовому порядку я спадщину за законом, [PERSON] не встигла так як сама померла 05.11.2012 року. Таким чином, малолітня [PERSON], [INFO], є єдиним власником вищевказаної земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом. Тому позивач просила визнати [PERSON], [INFO], право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку за кадастровим номером 3222485901:01:013:0013, яка розташована по вул. Шевченка, 155, с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область. [PERSON], що діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] направила до суду заяву в якій просила розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити. Головне управління юстиції у Київській області направило до суду клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника. Петропавлівсько-Борщагівська сільська рада Києво-Святошнського району Київської області про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 05 листопада 2012 року померла бабуся позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 253114. Після смерті [PERSON], до її майна в Вишневій міській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа № 102/2014. до складу якого увійшла земельна ділянка за кадастровим номером 3222485901:01:013:0013, яка розташована по вул. Шевченка, 155, с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область. За свої життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 3 вересня 2011 року державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, за яким вона все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день своєї смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON], [INFO]. Неповнолітня [PERSON] прийняла спадщину після померлої [PERSON] шляхом подачі її законних представників [PERSON] та [PERSON] заяви про прийняття спадщини від 01 липня 2014 року за № 310. До складу спадкового майна увійшла земельна ділянка за кадастровим номером 3222485901:01:013:0013, яка розташована по вул. Шевченка, 155, с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область. Постановою державного нотаріуса Вишневої міської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 22 серпня 2014 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що розташована за адресою вул. Шевченка, 155, с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Дана земельна ділянка загальною площею 0,1467 га, що знаходиться за адресою вул. Шевченка, 155, с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область (кадастровий номер: 3222485901:01:013:0013) на підставі державного акту Серія КВ № 000250, належала на праві власності [PERSON], згідно рішення Петропавлівсьо-Борщагівської сільської ради 20 сесії 4 скликання від 31.03.2005 року № 25. [PERSON] помер 23 серпня 2011 року, і до його майна Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 124/11. Спадщину після [PERSON] прийняла [PERSON] шляхом подачі заяви про прийняття спадщину. Однак за своє життя [PERSON] оформити право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] не встигла. За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1222 цього Кодексу спадкоємцями за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи встановлені судом обставини, суд знаходить повністю обґрунтованими вимоги позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved