Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія є гроші» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 26.04.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та відповідачкою у відповідності до ЗУ «Про споживче кредитування», ЗУ «Проелектронну комерцію» був укладений договір №3384902684-001889 надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідачки на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання нею певних дій, що свідчать про укладення договору і відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія є гроші» надала позичальнику кошти в сумі 500 грн. строком на 31 день зі сплатою відсотків за користування позикою 2% за кожен день користування позикою до фактичного повернення позики включно, а відповідач зобов`язалась вчасно повернути суму позики, а також інші суми згідно з укладеним договором. Відповідач [PERSON] не виконала умови договору, оскільки своєчасно не погасила позику та не сплачувала відсотки за користування нею, пеню, внаслідок чого станом на 26.09.2018 року утворилася заборгованість по договору позики в сумі 3731,85 грн., чим порушила взяті на себі зобов'язання. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про дату, місце і час розгляду справи була повідомлена належним чином, доказів про причини неявки та відзиву щодо позову суду не подала, тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних обставин. Згідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та відповідачем [PERSON] 26.04.2018року у відповідності до ЗУ «Про споживче кредитування», ЗУ «Проелектронну комерцію» був укладений договір №3384902684-001889 надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача [PERSON] на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконанням певних дій, що свідчать про укладення договору і відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія є гроші» надала позичальнику кошти в сумі 500 грн. строком на 31 день зі сплатою відсотків за користування позикою 2% за кожен день користування позикою до фактичного повернення позики включно, а відповідач [PERSON] зобов`язався вчасно повернути суму позики, а також інші суми згідно з укладеним договором. Дата повернення позики не пізніше 23:00 26.05.2018 року. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно з приписами ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку (ст. 207 ЦК України). Виходячи з вищезазначеного, договір №2839010897-004337 від 15.05.2018 року є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст. ст.207,208,1047,1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджується досягнення всіх істотних умов договору. Відповідно дост. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 2.1. Договору позикодавець на умовах цього Договору надає позичальнику кошти у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього Договору, а позичальник зобовязується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою в порядку і строк визначений цим Договором. Позивач свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі встановленому Договором. Позивач свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі встановленому Договором. Повідомленням від 27.04.2018року підтверджується, що позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] позику у розмірі 500 гривень. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28.12.2017 року. Відповідно до умов п. 10.1.3. Договору позичальник зобовязується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою. Строк надання послуг за цим договором (строк на який надається позика) розпочинається з моменту отримання позичальником коштів відповідно до умов Договору. Строк, на який надавалася позика за цим Договором становить 31 днів. Дата надання позики 26.04.2018 року, таким чином дата повернення позики - не пізніше 23:00 26.05.2018 року включно. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до умов Договору сума процентів за користування позикою становить 181,85грн. за 31 днів. Проценти за користування позикою становлять 2% за кожен день користування позикою, що становить 730 процентів річних). Фіксована процентна ставка за цим договором становить 2% (10 грн. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі позики, і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, протягом строку користування позикою. Загальна сума позики здорожчання позики за весь період складає 681,85 грн. Так, у строк, зазначений даним договором у разі виконання відповідачем зобовязань за цим договором, відповідач повинен був повернути позику та проценти за користування позикою. Позичальник не повернув суму позики, тим самим порушив умови договору, зобовязання за вказаним договором не виконав у встановлений договором строк. На даний час відповідач заборгованість за договором не погасив. Відповідно п. 7.1. Договору у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Ст. 629 ЦК Українирегламентує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідност. 610 ЦК Українипорушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. ст.525,526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Частиною першоюст. 530 ЦК Українивстановлено, що якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно дост. 536 ЦК Україниза користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідност. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно дост. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно дост. 625 ЦК Україниборжник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно дост. 1046 ЦК України,за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ст. 1048 ЦК Українипередбачено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідност. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 1050 ЦК України регламентує, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно достатей 549-552 цього Кодексу, яка зараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором не виконала, в зв'язку з чим, станом на 26.09.2018року утворилась заборгованість в сумі 3731,85 грн., що складається з наступного: заборгованості за кредитом - 500 грн; заборгованості по процентам за користування кредитом 1401,85грн.; заборгованості за пенею - 1830 грн. У відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нимі документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі1 762гривень та 1500 гривень витрат за надання правничої допомоги.

Outcome: approved