Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

У березні 2021 ПАТ «Страхова компанія «АРКС» в особі свого представника за довіреністю звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 44 955,45 грн та витрати сплаченого судового збору в розмірі 2270 грн. Позовні вимоги мотивувала тим, що 04 листопада 2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Daewoo державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Під час цієї пригоди було заподіяно матеріальну шкоду автомобілю марки Hyundai державний номерний знак [NUMBER] . На момент дорожньо-транспортної пригоди діяв договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №59950а9х від 13 березня 2019 року, укладеного ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», з 20 червня 2019 року ПАТ «Страхова компанія «АРСК» щодо автомобіля марки Hyundai державний номерний знак [NUMBER] , згідно з яким страхова компанія прийняла на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди, заподіяної вищенаведеному транспортному засобу. Постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 20 січня 2020 року у справі №638/17865/19, яка набрала законної сили 31 січня 2020 року, відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 05 листопада 2019 року власник автомобіля марки Hyundai державний номерний знак [NUMBER] , звернувся до позивача із заявою про подію та виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу. Позивач на підставі зазначеної заяви здійснив виплату страхового відшкодування страхувальнику відповідно до своїх зобов`язань за договором добровільного страхування наземного транспорту в сумі 44 955, 45 грн. На момент настання страхового випадку водій автомобіля Daewoo державний номерний знак [NUMBER] не був застрахований відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Посилаючись на ст.8, 27 Закону України «Про страхування», ст.993, 1166, 1187 Цивільного кодексу України, просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді 02.04.2021 відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, не заперечував проти прийняття заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Судом встановлено, що 04 листопада 2019 року о 09 годині 15 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем марки Daewoo державний номерний знак [NUMBER] , у м.Харкові по вул.От.Ярош, 47 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Hyundai державний номерний знак [NUMBER] , який зупинився попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим заподіяна матеріальна шкода. Постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 20 січня 2020 року у справі №638/17865/19, яка набрала законної сили 31 січня 2020, відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.4). 13 березня 2019 року між ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», яке з 20 червня 2019 року змінило назву на ПАТ «Страхова компанія «АРСК» (а.с.24), та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №59950а9х щодо автомобіля марки Hyundai державний номерний знак [NUMBER] , згідно з яким страхова компанія прийняла на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди, заподіяної вищенаведеному транспортному засобу (а.с.5-12). 05 листопада 2019 року власник автомобіля марки Hyundai державний номерний знак [NUMBER] , звернувся до позивача із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу (а.с.14). На підставі поданої [PERSON] заяви (а.с.14),акту огляду транспортного засобу від 05.11.2019 (а.с.15), рахунку № [NUMBER] від 06.11.2019 (а.с.16), ремонтної калькуляції №1.003.19.0 від 22.11.2019 (а.с.17-19), страхового акту №ARX2522142 від 22.11.2019 (а.с.20), розрахунку страхового відшкодування (а.с.21), позивач ПАТ «Страхова компанія «АРСК» здійснив виплату страхового відшкодування страхувальнику відповідно до своїх зобов`язань за договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №59950а9х від 13.03.2019 в розмірі 44 955, 45 грн. Виплата страхового відшкодування вигодо набувачу [PERSON] підтверджується платіжним дорученням №617080 від 25 листопада 2019 року платник ПАТ «Страхова компанія «АРСК» сплатив страхове відшкодування згідно з актом № ARX2522142 в сумі 44 955,45 грн (а.с.22). На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме: автомобіля марки Daewoo державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується роздруківкою з сайту МТСБУ (а.с.23). Згідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Положеннями ч. 6 ст. 82 ЦПК України закріплено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд вважає встановленим, що шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04 листопада 2019 року, завдано з вини відповідача [PERSON] . За приписами ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка причинила цю шкоду. За приписами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, аналогічне положення закріплено у ст. 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Отже, до позивача, який виплатив потерпілій стороні на основі договору добровільного страхування страхове відшкодування перейшло, в порядку ст. 993 ЦК України, право вимоги до винної особи [PERSON] . Враховуючи вищенаведене та розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог на підставі наданих позивачем доказів, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог позивача про стягнення з [PERSON] суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 44 955, 45 грн. Згідно платіжного доручення №762315 від 19 березня 2021 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 гривень. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України, тобто судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved