Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз», в якому просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а саме: 26.03.2009 року (день звільнення) по 14.03.2014 року (день подання позову до суду). На підтвердження своїх вимог вказувала, що в період з 27.09.2002 року по 26.03.2009 року вона працювала в Глобинському управлінні по експлуатації газового господарства (далі - Глобинське УЕГГ), яке є відокремленим структурним підрозділом ПАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» (далі - ПАТ «Полтавагаз») без права юридичної особи, спочатку на посаді техніка, а з 01.10.2008 року - на посаді приймальника замовлень дільниці іншої діяльності. Під час звільнення та розрахунку відповідачем не були виплачені профспілкові внески із заробітної плати за період з 27.09.2002 року по 31.08.2003 року в сумі 42 грн. 11 коп. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 04.12.2013 року по справі № 527/2872/13-ц з ПАТ «Полтавагаз» на її користь були стягнуті грошові кошти, які були утримані в якості профспілкових внесків з її заробітної плати за період з 27.09.2002 року по 31.08.2003 року. Позивач вважає, що вищевказаним судовим рішенням був підтверджений факт невиплати їй ПАТ «Полтавагаз» всіх сум, що належали на час звільнення. Кошти, належні їй при звільненні, та відшкодування в розмірі середнього заробітку за весь час затримки належних їй при звільненні сум, наразі відповідачем не виплачені, що й стало підставою для звернення до суду з позовом. Відповідач надав суду заперечення проти позову та вказував, що при звільненні позивачці був нарахований та 26.03.2009 року виплачений шляхом зарахування на картковий рахунок повний розрахунок в сумі 4 022,10 грн., який складалася з вихідної допомоги, компенсації за 45 днів невикористаної відпустки, заробітної плати за 8 відпрацьованих днів, допомоги по тимчасовій непрацездатності, щомісячної премії та індексації. Під час розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до ВАТ «Полтавагаз» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, яка з 22.04.2009 року по 05.10.2009 року розглядалася Глобинським районним судом Полтавської області, [PERSON] звернулася із заявою до територіальної інспекції праці у Полтавській області з заявою, щодо порушення, на її думку, процедури звільнення. При проведенні перевірки було встановлено наявність помилкового обрахунку компенсації за дні невикористаної відпустки в частині не виключення днів, коли працівниця перебувала у відпустці без збереження заробітної плати. Одразу після виявленої помилки у розрахунку при звільненні, товариство в особі Глобинського УЕГГ, листом № 658 від 19.10.2009 року повідомило [PERSON] про перерахування різниці в сумі компенсації за невикористану відпустку в сумі 36,50 грн. на поточний рахунок в Глобинському відділенні ВАТ «Райффайзен-банк «Аваль» 19.10.2009 року. Таким чином, товариство виконало вимоги чинного законодавства в частині вчасного розрахунку при звільненні, а виявлена перевіряючим органом помилка на суму 36,50 грн., була виправлена підприємством 19.10.2009 року. З огляду на наведене, для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично розрахувався з ним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримувала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не прибув, також надав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що позивач була звільнена відповідно до наказу від 26.03.2009 року по Глобинському УЕГГ № 3-К з 26.03.2009 року за п. 1 ст.40 КЗпП України в зв'язку зі скороченням штату (а.с. 27). Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 04 грудня 2013 року, яке набрало законної сили 12.02.2014 року, визнано незаконними дії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» в частині утримання за період з 27.09.2002 року по 31 серпня 2003 року включно із заробітної плати [PERSON] профспілкових внесків в розмірі 1 % від суми нарахованої заробітної плати та стягнуті з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» на користь [PERSON] грошові кошти, які були утримані в якості профспілкових внесків із її заробітної плати за період з 27.09.2002 року по 31 серпня 2003 року включно (а.с. 4). Тобто, рішенням суду встановлено незаконність утримання із заробітної плати профспілкових внесків. Відповідно до 94 КЗпП України та ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Згідно з ч. 3 ст.42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» за наявності письмових заяв працівників, які є членами профспілки, роботодавець щомісячно й безплатно утримує із заробітної плати та перераховує на рахунок профспілки членські внески працівників (відповідно до укладеного колективного договору або окремої угоди). Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оплату праці» забороняється у будь-який спосіб обмежувати вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, окрім випадків, передбачених законодавством. Відносини між працівником та професійними спілками регулюються Главою XVI КЗпП України «Професійні спілки, участь працівників в управлінні підприємствами, установами, організаціями». Відповідно до ч. 3, 4 ст. 249 КЗпП України за наявності письмових заяв працівників, які є членами професійної спілки, власник або уповноважений ним орган щомісяця безоплатно утримує із заробітної плати та перераховує на рахунок професійної спілки членські профспілкові внески працівників відповідно до укладеного колективного договору чи окремої угоди в строки, визначені цим договором чи угодою. Власник або уповноважений ним орган не вправі затримувати перерахування зазначених коштів. Спори, пов'язані з невиконанням власником або уповноваженим ним органом цих обов'язків, розглядаються у судовому порядку. Трудові спори розглядаються за нормами Глави XV КЗпП України «Трудові спори». Індивідуальний трудовий спір - неврегульовані розбіжності між роботодавцем і працівником щодо застосування законів та інших нормативно-правових актів про працю, угоди, колективного договору, трудового договору (у тому числі про встановлення або зміну індивідуальних умов праці), про які заявлено в орган, що розглядає індивідуальні трудові спор. Ст. 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Розглянувши матеріали даної справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутній факт затримки виплати відповідачем заробітної плати. Правовідносини, що виникли між сторонами стосуються повернення позивачу коштів, що були присуджені за рішенням суду. Звідси, підстав для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, якою встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, суд не вбачає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed