Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно і до закінчення дитиною навчання. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка посилається на те, що з 26 січня 1996 року вона з відповідачем знаходилась у шлюбі, який 01 грудня 2010 року був розірваний. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. У теперішній час син навчається на ІІІ курсі у Дніпродзержинському металургійному коледжі на денному відділенні. У зв'язку з цим у теперішній час син потребує матеріальної підтримки з боку свого батька, відповідача по справі. Строк закінчення навчання 30 червня 2017 року. Добровільно матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини відповідач не надає. Відповідач працює у ЛВЧД-1 у м. Дніпропетровську. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не з'явилась. До розгляду справи подала письмову заяву, у якій просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлений. Суду про поважність причини неявки у судове засідання не повідомив. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.198 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги. Згідно зі ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони мають можливість надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом на утримання аліментів мають як той із батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками повнолітнього [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. У теперішній час син навчається на ІІІ курсі у Дніпродзержинському металургійному коледжі на денному відділенні. У зв'язку з цим у теперішній час син потребує матеріальної підтримки з боку відповідача. Строк закінчення навчання 30 червня 2017 року. Відповідач працює у ЛВЧД-1 у м. Дніпропетровську. Відповідно до ст.200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що відповідач матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини добровільно не надає, працює у ЛВЧД-1 у м. Дніпропетровську, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина на період його навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно і до закінчення дитиною навчання. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви у провадження судових органів України, тобто з 10 березня 2016 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів --- у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved