Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

У березні 2019 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до колишньої невістки [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з онуком, встановлення порядку участі діда з бабою у спілкуванні з онуком. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовували тим, що вони є батьками [PERSON] . Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] [INFO] народився [PERSON] . Після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] з останньою погіршилися й стосунки у позивачів по справі у зв`язку з тим, що [PERSON] почала перешкоджати дідові й бабі спілкуватися з онуком. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Республіки Крим від 30.04.2013 року скасовано рішення Керченського міського суду від 25.03.2013 року та ухвалено нове рішення про відмову у задоволення позовних вимог про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Підставою для задоволення апеляційної скарги та відмови в позові, на думку апеляційної інстанції, було порушення процедури звернення до суду з відповідним позовом до рішення служби у справах дітей Департаменту з соціальних питань Керченської міської ради про встановлення порядку спілкування з малолітнім онуком. При цьому, 16.09.2013 року рішенням Керченської міської ради [PERSON] та [PERSON] будо надано час для участі у вихованні малолітнього онука [PERSON] , [INFO] щосуботи з 9 год.00 хв. до 18 год. 00 хв. без присутності матері. З огляду на те, що відповідач та онук переїхали проживати до м. Києва дане рішення не виконувалось. Після переїзду позивачів до м. Києва та придбання житла поряд з місцем проживання онука і надання ними допомоги дитині у міру своїх можливостей, [PERSON] продовжує чинити перешкоди діду й бабі у спілкуванні з онуком. За твердженням позивачів матір дитини для отримання більших сум грошей у якості аліментів постійно шантажує діда й бабу дитиною, вказує, що у разі неналежної, на її думку, оплати грошової суми або не придбання певних речей дитину останні не побачать. На звернення позивачів до служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації щодо усунення перешкод у спілкуванні та встановлення часу для спілкування з онуком отримали рекомендації про необхідність звернення до суду з огляду на те, що [PERSON] заперечує чинення таких перешкод. З цих підстав [PERSON] та [PERSON] просили суд ухвалити рішення, яким зобов`язати [PERSON] не чинити їм перешкод у спілкуванні з онуком [PERSON] , [INFO] та встановити діду з бабою час спілкування з онуком: у перший та третій тиждень місяця з п`ятниці 17 год., 30 хв. до 19 год., неділі; щовівторка та щосереди з моменту закінчення навчального процесу в школі до 20 год., 00 хв.; один місяць влітку та половина зимових канікул щороку до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] , а також їх представник підтримали вимоги з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач та її представники у судовому засіданні проти позову категорично заперечували, пояснили, що спілкування дитини з дідусем та бабусею викликають у дитини почуття дискомфорту та мають негативні наслідки оскільки останні налаштовують онука проти матері та її теперішнього чоловіка. На думку відповідача та її представників стан здоров`я і вік [PERSON] та [PERSON] не дають їм можливості спілкуватися з дитиною та гарантувати його безпеку. У судовому засіданні представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації просив суд вирішити спір на розсуд суду з врахуванням інтересів дитини. В судовому засіданні 05.02.2021 року оголошено перерву не перейшовши до судових дебатів та за клопотанням відповідача надано можливість забезпечити явку дитини і психолога або педагога для з`ясування у [PERSON] , [INFO] ставлення до діда з бабою. При цьому, [PERSON] після оголошеної перерви в судові засідання не з`являлась, неодноразово подавала клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до ст. 44 ЦПК учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 212 ЦПК України (у редакції, чинній 02.04.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Не дивлячись на те, що Оболонський районний суд міста Києва працює в штатному режимі, заяв від відповідача про завершення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів до суду не надходило, представники відповідача в судові засідання після оголошеної перерви також не з`являлися. З огляду на зазначене, повторні неявки в судові засідання відповідача, або ж її представників, неодноразові клопотання про відкладення розгляду справи на стадії перед судовими дебатами, суд розцінює, як свідоме затягування розгляду справи та зловживання процесуальним правом, а отже вважає можливим завершити судовий розгляд за відсутності останньої на підставі наявних матеріалів та поданих доказів. Заслухавши пояснення позивачів та їх представника, відповідача та її представників, представника третьої особи дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що у шлюбі [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] (а.с.10). Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11) Таким чином, прослідковуючи родинні зв`язки [PERSON] та [PERSON] є дідом та бабою [PERSON] , [INFO] по батьківській лінії. Як пояснили в судовому засіданні сторони, спірні питання участі діда та баби щодо спілкуванні з онуком існують тривалий період часу і виникли ще на час проживання [PERSON] з дитиною в АР Крим. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Республіки Крим від 30.04.2013 року скасовано рішення Керченського міського суду від 25.03.2013 року та ухвалено нове рішення про відмову у задоволення позовних вимог про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Підставою для задоволення апеляційної скарги та відмови в позові, на думку апеляційної інстанції, було порушення процедури звернення до суду з відповідним позовом до рішення служби у справах дітей Департаменту з соціальних питань Керченської міської ради про встановлення порядку спілкування з малолітнім онуком. При цьому, 16.09.2013 року рішенням Керченської міської ради [PERSON] та [PERSON] було надано час для участі у вихованні малолітнього онука [PERSON] , [INFO] щосуботи з 9 год.00 хв. до 18 год. 00 хв. без присутності матері. Оскільки відповідач та онук переїхали проживати до м. Києва дане рішення не виконувалось. Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначено СК України. Ч. 2 ст. 1 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Однак, відповідно до ч. 9 та ч. 10 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Так, згідно зі ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Таким чином, законодавством України закріплено право [PERSON] , як діда та [PERSON] , як баби малолітнього [PERSON] , [INFO] на спілкування зі своїм онуком та право брати участь у його вихованні. Законодавством також встановлено обов`язок батьків або інших осіб, з якими проживає дитина, не чинити перешкоди у здійсненні бабою та дідом своїх прав щодо виховання онуків та правовий механізм захисту цього права у випадку його порушення в судовому порядку. При цьому, розглядаючи позов про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною суд має дотримуватися розумного балансу на участь у вихованні дитини дідом та іншими членами сім`ї, яким надано таке право. Не забезпечення цього при вирішенні спору може порушити принцип максимально можливого урахуванням інтересів дитини, який закріплено СК України та Конвенцією про права дитини. Ст. 263 СК України визначено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У судовому засіданні встановлено, що внаслідок розлучення [PERSON] та [PERSON] , а згодом одруження останньої та зміни прізвища на [PERSON] , стосунки колишньої невістки із колишніми свекром та свекрухою погіршилися. Відповідач обмежила спілкування свого сина [PERSON] , [INFO] з його дідом [PERSON] та бабою [PERSON] . Такі дії відповідача перешкоджають позивачам брати участь у вихованні онука. Заперечуючи в судовому засіданні наявність спору [PERSON] не змогла пояснити суду свою позицію щодо ігнорування рішення Керченської міської ради від 16.09.2013 року про надання часу [PERSON] та [PERSON] для участі у вихованні малолітнього онука [PERSON] та встановлення з власної ініціативи умов майнового характеру для діда й баби для можливості побачень з онуком. Зважаючи на викладені обставини, враховуючи законодавчо закріплене право діда та баби спілкуватись з онуком та брати участь у його вихованні суд вважає за необхідне усунути позивачам перешкоди у спілкуванні з їх [PERSON] , [INFO] . З урахуванням висновку про визначення способів участі баби і діда [PERSON] та [PERSON] у вихованні малолітнього онука [PERSON] , [INFO] від 19.09.2019 року №104-8421 складеного Органом опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, суд вважає за необхідне визначити порядок спілкування [PERSON] та [PERSON] з онуком, дотримуючись режиму навчання, харчування, розвитку та відпочинку дитини в наступному порядку: До досягнення дитиною 11-ти річного віку: у присутності матері дитини протягом трьох годин у І, ІІІ суботу місяця за попередньою домовленістю [PERSON] або [PERSON] з [PERSON] про місце і час зустрічі. Після досягнення дитиною 11-ти річного віку: у І, ІІІ суботу місяця протягом семи годин з 11 год.00 хв. до 18 год. 00 хв. за попередньою домовленістю [PERSON] або [PERSON] з [PERSON] про місце і час зустрічі без участі матері дитини, повертаючи дитину до місця проживання з матір`ю; надати можливість [PERSON] та [PERSON] протягом одного тижня підряд під час літніх канікул та одного тижня підряд під час зимових канікул, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини [PERSON] , проводити відпочинок з онуком без участі матері дитини. У разі відміни зустрічі у І або ІІІ суботу місяця з ініціативи матері дитини із збереженням права [PERSON] або [PERSON] на таку зустріч з онуком [PERSON] , [INFO] із дотриманням визначеного порядку в наступну суботу після зустрічі що не відбулася. Відповідач не надала належних та допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили, що спілкування з [PERSON] або [PERSON] , очевидно негативно виплине на психоемоційний стан [PERSON] , [INFO] , а їх вік та стан здоров`я є підставою до позбавлення беззаперечного права на спілкування з онуком. Зокрема, суд критично ставиться до висновку Експера №3-12/11 за результатами проведення додаткового психологічного дослідження матеріалів від 12.11.2020 року, оскільки для проведення дослідження були використані матеріали та пояснення лише заінтересованої сторони замовника в тому числі пояснення її батьків. Крім того, суд звертає увагу на відсутність будь-яких документів, які б засвідчували право Українського центру судових експертиз та безпосередньо експерта Линник С.В. здійснювати відповідне дослідження та надавати висновки щодо психологічної діагностики дітей. В судовому засіданні позивачі не ініціювали питання про стягнення з відповідача сплаченого судового збору, з огляду на зазначене питання розподілу судових витрат не вирішувалося при розгляді справи. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 1, 7, 159, 257, 263 Сімейного кодексу України та,

Outcome: partial