Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

У березні 2017 року до Василівського районного суду Запорізької області звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок злочину. У позовній заяві зазначено, що 09 травня 2016 року о 18 годині 00 хвилин [PERSON] знаходячись у маршрутному таксі сполученням Запоріжжя-Дніпрорудне, рухаючись в напрямку м. Дніпрорудне біля с. Кам'янське Василівського району Запорізької області, скориставшись тим, що позивач, [PERSON], заснув, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою заволодіння майном, таємно, викрав належну [PERSON], барсетку в якій знаходився гаманець, мобільний телефон марки «Nokia С6» з карткою пам'яті та банківська картку банку ПАТ «Пумб» № 5167541000116500 на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі - 4500 грн. Після чого, продовжуючи свій злочинний намір, діючи з прямим умислом з корисливих мотивів використовуючи знайдений у гаманці пін-код від вищевказаної банківської картки через банкомат ПАТ КБ «Приватбанк», розташований в смт. Степногірськ, зняв з викраденої у позивача картки, грошові кошти в розмірі 4500 грн. Діями [PERSON] позивачу було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 5480 грн. Вироком Василівсього районного суду Запорізької області від 08 серпня 2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. в дохід держави. В судовому засіданні позивач зазначив, що працівниками міліції йому було повернуто мобільний телефон, а [PERSON] добровільно зобов'язався відшкодувати позивачу заподіяну його злочинними діями матеріальну шкоду в розмірі 5000 грн., що підтверджується текстом вищевказаного вироку. Однак, завдану майнову шкоду було відшкодовано частково, [PERSON] сплатив лише половину, тобто - 2500 грн., а другу половину в розмірі 2500 грн., не сплачено відповідачем ще й по теперішній час. [PERSON] неодноразово звертався до [PERSON], однак останній ігнорував його звернення, уникав зустрічей та відмовлявся виконувати взяте на себе зобов'язання. За наслідками скоєного відповідачем злочину, родина позивача на місяць залишилась без коштів, так як [PERSON] перебуває у цивільному шлюбі з [PERSON], останні мають спільну неповнолітню дитину та дитину [PERSON]А від її першого шлюбу, тому на утриманні позивача знаходиться фактично двоє неповнолітніх дітей. Також, за наслідками скоєного відповідачем злочину позивач вимушений був сплачувати банку за послугу овердрафту (встановленого ліміту дебетового сальдо до рахунку клієнта) розмір якої станом на 22 лютого 2017 року склав 1279 грн.06 коп., що підтверджується виписками банківського особового рахунку за період з 10 травня 2016 року по 21 лютого 2017 року. Для підготовки цивільного позову [PERSON] звернутися за юридичною допомогою, вартість послуг склала - 600 грн. Крім того, злочинними діями позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виражається в тому, що було змінено звичний уклад життя, позивач був вимушений прикладати додаткових зусилля для організації свого життя, шукати час та кошти на поїздки в період досудового слідства та судового розгляду справи. Більше всього [PERSON] вразила поведінка відповідача, який скористався його довір'ям, пообіцявши відшкодувати позивачу матеріальну шкоду, категорично відмовляється від його відшкодування. Така поведінка відповідача, сильно хвилює [PERSON], порушує його сон, він тривалий час знаходиться у стресовому стані, почувається ошуканим, і це сильно пригнічує його. Позивач був вимушений звернутися за правовою допомогою та постійно їздити в м. Василівка, за наслідками чого виникли додаткові витрати з бюджету його родини, що також сильно його пригнічує. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути на його користь з [PERSON] майнову шкоду в сумі 3779 гривень 06 копійок, моральну шкоду в сумі 10000 гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 600 гривень, а всього 14379 гривень 06 копійок. Позивач [PERSON], зявився в судове засідання та наполягав на задоволенні його позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, про що у справі є поштове повідомлення про отримання ним особисто судової повістки 25 травня 2017 року, про виклик до суду. Суд, згідно ст.ст.76, 169, 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові докази, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що 09 травня 2016 року о 18 годині 00 хвилин [PERSON] знаходячись у маршрутному таксі сполученням Запоріжжя-Дніпрорудне, рухаючись в напрямку м. Дніпрорудне біля с. Кам'янське Василівського району Запорізької області, скориставшись тим, що позивач, [PERSON], заснув, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою заволодіння майном, таємно, викрав належну [PERSON], барсетку в якій знаходився гаманець, мобільний телефон марки «Nokia С6» з карткою пам'яті та банківська картка банку ПАТ «Пумб» № 5167541000116500 на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі - 4500 грн. Після чого, продовжуючи свій злочинний намір, діючи з прямим умислом з корисливих мотивів використовуючи знайдений у гаманці пін-код від вищевказаної банківської картки через банкомат ПАТ КБ «Приватбанк», розташований в смт. Степногірськ, зняв з викраденої у позивача картки, грошові кошти в розмірі 4500 грн. Діями [PERSON] позивачу було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 5480 грн. Вироком Василівсього районного суду Запорізької області від 08 серпня 2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. в дохід держави. В судовому засіданні позивач зазначив, що працівниками міліції йому було повернуто мобільний телефон, а [PERSON] добровільно зобов'язався відшкодувати позивачу заподіяну його злочинними діями матеріальну шкоду в розмірі 5000 грн., що підтверджується текстом вищевказаного вироку. Завдану майнову шкоду було відшкодовано частково, [PERSON] сплатив лише половину, тобто - 2500 грн., а другу половину в розмірі 2500 грн., не сплачено відповідачем по теперішній час. За наслідками скоєного відповідачем злочину позивач вимушений був сплачувати банку за послугу овердрафту (встановленого ліміту дебетового сальдо до рахунку клієнта) розмір якої станом на 22 лютого 2017 року склав 1279 грн.06 коп., що підтверджується виписками банківського особового рахунку за період з 10 травня 2016 року по 21 лютого 2017 року( а.с.7-39). Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] відшкодування майнової шкоди у сумі 3779 гривень 06 копійок., яку суд обраховує наступним чином. Всього за вироком Василівського районного суду від 08 вересня 2016 року розмір спричиненої відповідачем шкоди становить 5480 грн. Позивачеві повернуто мобільний телефон вартістю 600 грн. Відповідач добровільно відшкодував позивачеві 2500 грн. На обслуговування кредиту 4500 грн. та у звязку із викраденням банківської картки позивач сплатив ПАТ «Пумб» 1279 грн.06 коп. Відповідно розмір майнової шкоди становить 3779 гривень 06 копійок. (5480-600-2500+1279.06=3779.06). Внаслідок протиправної поведінки відповідача, позивачу заподіяна і моральна шкода, яка виражається в тому, що було змінено звичний уклад життя, позивач був вимушений прикладати додаткових зусилля для організації свого життя, шукати час та кошти на поїздки в період досудового слідства та судового розгляду справи. Більше всього [PERSON], вразила поведінка відповідача, який скористався його довір'ям, пообіцявши відшкодувати позивачу матеріальну шкоду, категорично відмовляється від відшкодування завданої матеріальної шкоди у повному обсязі. Така поведінка відповідача сильно хвилює [PERSON], порушує його сон, він тривалий час знаходиться у стресовому стані, почувається ошуканим, і це сильно пригнічує його. Відповідно до ст.ст.23,1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, у тому числі, у випадку, коли вона зазнала душевних страждань у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року зі змінами, моральна шкода - це шкода немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяна фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п.5 Постанови, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Факт заподіяння незаконними діями [PERSON] моральної шкоди позивачу, знайшов своє підтвердження. Тому, сума моральної шкоди у розмірі 2000 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. В іншій частині позовних вимог про відшкодування шкоди суд відмовляє. Позивачем не надано доказів, що розмір моральної шкоди становить 10000 грн. Також суд ознайомлюючись з матеріалами які були надані позивачем, а саме з квитанцією про надання правової допомоги, було виявлено відсутність договору про надання правової допомоги, а також свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, без наявності яких неможна визначити дійсний обєм роботи який був виконаний адвокатом, а тому не можна встановити дійсний розмір витрат які були понесені позивачем. Статтями 79, 84, 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До цих судових витрат відносяться й витрати на правову допомогу. Таким чином, суд прийшов до висновку, що витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 600 грн., є неналежним чином підтверджені, так як в справі наявна лише квитанція про сплату послуг щодо надання правової допомоги (а.с.6), однак позивачем не були наданий договір про надання правової допомоги та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, а отже в частині позовних вимог що стосуються витрат на правову допомогу, суд залишає без задоволення. Витрати по сплаті судового збору необхідно покласти на відповідача.

Outcome: partial