Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернувся в суд з позовом до ПАТ «Міський комерційний банк» про стягнення коштів. Свої вимоги мотивує тим, що 25 липня 2013 року між ним та ПАТ «Міський комерційний банк» був укладений договір строкового банківського вкладу № 2630/100/125979. Згідно умов договору ним було внесено 50000 гривень на строк 335 днів. 27 червня 2014 року він звернувся до ПАТ «Міський комерційний банк» з заявою про повернення депозиту та нарахованих відсотків, на що отримав відмову без пояснення причин. Крім того, зазначає, що він має право на відшкодування майнової шкоди у вигляді доходів, які він міг би реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача: - суму вкладу в розмірі 50000 гривень; - відсотки, нараховані за депозитом у сумі 10284 гривні 90 копійок; - втрачену вигоду в розмірі 3390 гривень 41 копійки. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву (а.с. 27), в якій просить розглядати справу у його відсутність. Зазначив, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 24, 25). Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 25 липня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Міський комерційний банк» був укладений договір строкового банківського вкладу № 2630/100/125979 (а.с. 9-11). Згідно умов договору позивачем було внесено 50000 гривень з процентною ставкою 20,8 % річних на строк 335 днів. Відповідно до пункту 2.3. зазначеного договору нарахування процентів на вклад починається з дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, і закінчується в день, що передує даті закінчення строку дії договору. Після закінчення строку дії договору 27 червня 2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення суми депозиту та нарахованих відсотків за договором (а.с. 19). З позову вбачається, що ПАТ «Міський комерційний банк» відмовило у виплаті належним [PERSON] коштів без зазначення причин. Станом на 25 червня 2014 року термін дії договору строкового банківського вкладу закінчився. На день розгляду справи в суді відповідачем умови договору не виконуються. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно зі ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Встановлено, що договір банківського вкладу сторонами укладено в письмовій формі, зазначено строк його дії та умови виконання. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Позивач звертався до відповідача з вимогами повернути вклад у зв'язку з закінченням терміну дії договорів, проте ці вимоги відповідачем виконані не були. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Виплата грошового вкладу та відсотків обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не виконав умови договору, що порушує права позивача. Відповідно до частин 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно п. 2.2. договору проценти, нараховані відповідно до п. 1.2. статті № 1 частини № 1, п. 2.3. та п. 2.4. статті № 2 частини № 2 цього договору, сплачуються вкладнику окремо від суми вкладу готівкою через касу банку за його вимогою, щомісячно, 25-го числа кожного календарного місяця, а також в день повернення суми вкладу. Оскільки отриманий відповідачем вклад у визначений договором строк не повернутий, позивач має право на отримання процентів за користування вкладом за період з 25 липня 2013 року по 24 червня 2014 року. Термін прострочення за договором строкового банківського вкладу складає 335 днів. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає: - 50000 гривень суми депозитного вкладу; - 9545 гривень 21 копійка відсотків, нарахованих за депозитом (50000 х 0,208 = 10400 : 365 = 28,49 х 335 = 9545,21). Позивач також просить стягнути з відповідача втрачену вигоду в розмірі 3390 гривень 41 копійки. Зазначає, що він міг би отримати доходи, якщо б одержав вчасно кошти та розмістив їх в іншому банку під 25 % річних. Суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження можливості отримання ним доходу та на підтвердження саме такої суми втраченої вигоди. Доказів на підтвердження наміру розмістити кошти в іншому банку суду не надано. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. З урахуванням часткового задоволення позову та на підставі ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 595 гривень 45 копійок.

Outcome: partial