overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

У вересні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача на її користь з 27 вересня 2014 р. на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], 2001р. народження аліменти в розмірі 3500 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що спільне проживання з відповідачем не склалося, останній є підприємцем, працює за кордоном, а вона проживає з донькою і самостійно її утримує. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2001 року, мають доньку, [PERSON], [INFO] (а.с. 6,7). Як встановлено судом, дитина проживає із матір'ю і перебуває на її утриманні. Частиною 1 ст. 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що спосіб виконання цього обов'язку визначається батьками самостійно - за домовленістю, або за рішенням суду, який присуджує кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Між сторонами договір про сплату аліментів не укладався. Відповідач не виконує обов'язку по утриманню дітей, а тому з нього на користь позивачки слід присудити аліменти. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців і інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме відсутність даних щодо доходу відповідача, суд вважає за можливе присудити позивачці аліменти на утримання дитини в розмірі 3500 грн. щомісячно згідно ч. 1 ст. 184 СК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави за ставкою передбаченою ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

У вересні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача на її користь з 30 вересня 2014 р. на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], 2002р. народження аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що донька знаходиться виключно на її утриманні. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2002 року, мають доньку, [PERSON], [INFO] (а.с. 4,5). Як встановлено судом, дитина перебуває на утриманні матері. Частиною 1 ст. 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що спосіб виконання цього обов'язку визначається батьками самостійно - за домовленістю, або за рішенням суду, який присуджує кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Між сторонами договір про сплату аліментів не укладався. Відповідач не виконує обов'язку по утриманню дітей, а тому з нього на користь позивачки слід присудити аліменти. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців і інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме відсутність даних щодо доходу відповідача, суд вважає за можливе присудити позивачці аліменти на утримання дитини в розмірі 800 грн. щомісячно згідно ч. 1 ст. 184 СК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави за ставкою передбаченою ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

У вересні 2014р. [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебуває в шлюбі, зареєстрованому 03.10.2012р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1778. Від шлюбу у них є неповнолітня донька: [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем з березня 2014р. разом не проживають, спільного господарство не ведуть і шлюбних стосунків не підтримують. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів та, як наслідок, втрата почуття любові та взаємоповаги. [PERSON] не бажає проживати з відповідачем однією сім'єю і продовжувати подружні стосунки, так як шлюб між ними існує формально. Вважає, що примирення між ними неможливе. Посилаючись на дані обставини позивачка просила шлюб між нею та відповідачем, розірвати, у зв'язку з тим що їх спільне проживання в шлюбі неможливе і вона не бажає підтримувати подружні відносини, так як сім'я розпалася остаточно і збереження шлюбу є недоцільним. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, якою підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, а також розглянути справу в її відсутність (а.с.19). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, якою визнав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, а також розглянути справу в його відсутність (а.с.16). Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 03.10.2012р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1778, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу (а.с.5). Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Судом встановлено, що сторони з березня 2014р. припинили подружні відносини, однією сім'єю не проживають і спільне господарство ними не ведеться. Позивачка не бажає продовжувати з відповідачем подружні стосунки та проживати однією сім'єю. На примирення сторони не згодні, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважають, що їхня сім`я розпалася остаточно. За такими обставинами, суд доходить до висновку, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим, тому що збереження родини суперечило б інтересам сторін, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Судовий збір по справі складає 243,60 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду (а.с.2). На підставі ч. 3 ст.105, ст. ст. 110, 112,115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

У вересні 2014р. [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебуває в шлюбі, зареєстрованому 17.06.2011р. Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №345. Від шлюбу у подружжя неповнолітніх дітей немає. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем з жовтня 2013р. разом не проживають, спільне господарство не ведуть і шлюбні стосунки не підтримують. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, та як наслідок, втрата почуття любові та взаємоповаги. Позивачка не бажає проживати з відповідачем однією сім'єю і продовжувати подружні стосунки, так як шлюб між ними існує формально. Вважає, що примирення між нею та [PERSON] неможливе. Посилаючись на дані обставини позивачка просила шлюб між ними, розірвати, у зв'язку з тим, що їх із відповідачем спільне проживання в шлюбі неможливе і вона не бажає підтримувати подружні відносини, так як сім'я розпалася остаточно і збереження шлюбу є недоцільним. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, якою підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, а також розглянути справу в її відсутність (а.с.). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, якою визнав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, а також розглянути справу в його відсутність (а.с.). Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 17.06.2011р. Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №345, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу (а.с.5). Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, однією сім'єю не проживають і спільне господарство ними не ведеться. Позивачка не бажає продовжувати з відповідачем подружні стосунки та проживати однією сім'єю. На примирення сторони не згодні, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважають, що їхня сім`я розпалася остаточно. За такими обставинами, суд доходить до висновку, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим, тому що збереження родини суперечило б інтересам сторін, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Судовий збір по справі складає 243,60 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду (а.с.2). На підставі ч. 3 ст.105, ст. ст. 110, 112,115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

У вересні 2014р. [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 24.02.2012р. Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №195. Від шлюбу у подружжя народився син: [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем з кінця 2012 року разом не проживають, спільного господарство не ведуть і шлюбних стосунків не підтримують. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів та, як наслідок, втрата почуття любові та взаємоповаги. Позивачка не бажає проживати з відповідачем однією сім'єю і продовжувати подружні стосунки, так як шлюб між ними існує формально. Вважає, що примирення між ними неможливе. Посилаючись на дані обставини позивачка просила шлюб між нею та відповідачем, розірвати, у зв'язку з тим що їх із відповідачем спільне проживання в шлюбі неможливе і вона не бажає підтримувати з чоловіком подружні відносини, так як сім'я розпалася остаточно і збереження шлюбу є недоцільним. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, якою підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, а також розглянути справу за її відсутності (а.с.15). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою визнав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, а також розглянути справу за його відсутності (а.с.16). Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 24.02.2012р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №195, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу (а.с.5). Від шлюбу у сторін є неповнолітній син: [PERSON], [INFO], що підтверджуються свідоцтвом про народження (а.с.7). Судом встановлено, що сторони з кінця 2012 року припинили подружні відносини, однією сім'єю не проживають і спільне господарство ними не ведеться. Позивачка не бажає продовжувати з відповідачем подружні стосунки та проживати однією сім'єю. На примирення сторони не згодні, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважають, що їх сім`я розпалася остаточно. За такими обставинами, суд доходить до висновку, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Судовий збір по справі складає 243,60грн., які повністю сплачено позивачкою при зверненні до суду (а.с.2). На підставі ч.3 ст.105, ст. ст. 110, 112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

У вересні 2014 р. [PERSON] звернулася з позовною заявою, якою просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позов обґрунтований тим, що шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені. Просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] Позивачка в судовому засідання позов підтримала. Відповідач судовому засіданні проти позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований [PERSON] і [PERSON], зареєстрований 15 вересня 2012 р. міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №563, (а.с. 3). Сторони дітей не мають. Із встановлених обставин вбачається, що спільне життя подружжя припинено, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити. Згідно ст. 113 СК України позивачці слід відновити дошлюбне прізвище [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

У вересні 2014 р. [PERSON] звернулася з позовною заявою, якою просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позов обґрунтований тим, що шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені. Просила після розірвання шлюбу залишити їй теперішнє прізвище. Позивачка в судовому засідання позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 23 жовтня 1992 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Миколаєва, актовий запис №1012 (а.с. 4). Сторони неповнолітніх спільних дітей не мають. Із встановлених обставин вбачається, що спільне життя подружжя припинено, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити. Згідно ст. 113 СК України позивачці слід залишити теперішнє прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

У вересні 2014 р. [PERSON] звернулася з позовною заявою, якою просила розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позов обґрунтований тим, що шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з січня 2014 року. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність, підтримку позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 10 листопада 2006 року Костянтинівською селищною радою Арбузинського району Миколаївської області, актовий запис № 30 (а.с. 21). Мають доньку [PERSON] [INFO] року (а.с. 6). Із встановлених обставин вбачається, що спільне життя подружжя припинено, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

У вересні 2014 р. до Новомиргородського районного суду надійшла заява [PERSON], заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в якій заявник вказала, що їй було виписано трудову книжку, в якій неправильно зазначені її анкетні дані. Відповідно до паспортних даних заявника зазначено прізвище, ім'я по батькові «[PERSON]». У даний час у неї виникла необхідність оформлення на пенсію і вона звернувся до Управління Пенсійного фонду, але їй було відмовлено. Посилаючись на ст. ст. 3, 256-258 ЦПК України, [PERSON] просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме факт належності їй - [PERSON], [INFO], трудової книжки, виданої 01 вересня 1977 року відділом кадрів Сальківського цукрокомбінату селища Салькове, Гайворонського району Кіровоградської області на ім'я «[PERSON], [INFO]». У судовому засіданні представник заявника [PERSON] вище наведені вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Оповіщені у встановленому порядку про час і місце розгляду справи заявник [PERSON], представник заінтересованої особи у судове засідання двічі не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, заінтересована особа письмових заперечень проти заяви не надіслала. Як вбачається з письмової заяви представника заінтересованої особи [PERSON], він просить суд розглянути справу в його відсутність, не заперечує проти задоволення вимог заявника. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність вказаних осіб на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини учасників судового розгляду. Заслухавши згадані пояснення, безпосередньо дослідивши докази в справі: показання свідка, ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити заяву із таких міркувань. У судовому засіданні безспірно з'ясовано, що [PERSON], вона ж [PERSON] - одна й та ж особа. Проте у листі Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі по питанню оформлення документів на пенсію їй було роз'яснено, що при призначенні пенсії документи, які додаються до заяви, повинні співпадати з даними паспорта. В той же час у паспорті громадянина України зазначено прізвище, ім'я по батькові «[PERSON]». 01 вересня 1977 року відділом кадрів Сальківського цукрокомбінату селища Салькове, Гайворонського району Кіровоградської області було видано трудову книжку на ім'я «[PERSON], [INFO]». Після одруження 20.07.1980 р. її прізвище у трудовій книжці змінили на «[PERSON]». Із трудової книжки заявника вбачається, що у ній зазначено прізвище працівника «[PERSON], [INFO]». Окрім пояснень учасника судового розгляду, вказані обставини підтверджуються: показаннями свідка [PERSON], що він працював разом із [PERSON] та її чоловіком як на Сальківському цукрокомбінаті, так і на Капітанівському цукрозаводі; письмовими доказами: паспортом громадянина України, свідоцтвами про народження та одруження заявника, трудовою книжкою заявника, іншими матеріалами справи. Тому заява підлягає незаперечному задоволенню. Ураховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

У вересні 2014 р. до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області звернувся [PERSON] з вищевказаною заявою, яка мотивована наявністю рішення суду, яким його визнано безвісно відсутнім. В судовому засіданні заявник свою заяву підтримав. Представник заінтересованої особи по суті заяви заперечень не мав. Заслухавши заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню враховуючи наступне. Положеннями статті 45 ЦК України передбачено, що якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Аналогічний порядок дій передбачений і ст. 250 ЦПК України. Судом встановлено, що рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19.12.2006 р. [PERSON], [INFO], визнано безвісно відсутнім з вересня 2004 р. Враховуючи, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник [PERSON] та [PERSON], якого вищевказаним рішенням суду визнано безвісно відсутнім є однією і тією ж особою, суд зобов'язаний скасувати рішення суду, яким дану особу визнано безвісно відсутньою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

У вересні 2014 р. заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатним свого батька [PERSON] [INFO], проживаючого за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що [PERSON] страждає психічним захворюванням, після смерті дружини його значно погіршився у зв'язку з чим не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Заявник [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив слухати справу у його відсутності, заяву підтримує у повному обсязі (а.с.38). Суд, вислухавши пояснення представника заявника та зацікавленої особи, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров'я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] страждає психічним захворюванням, у зв'язку із чим був госпіталізований до Психоневрологічної лікарні № диспансерне відділення № 1 , що підтверджує направлення на госпіталізацію у психіатричну лікарню № 3 (а.с.7). Згідно висновку судово-психіатричного експерта від 25.12.2014 р. № 1084 [PERSON], [INFO], страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді Органічного ураження головного мозку судинно-інтоксикаційного ґенезу з слабоумством (F02.8). У даний час [PERSON] за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.26-27). Таким чином в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], внаслідок психічного захворювання не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що є підставою для визнання його недієздатним. На підставі викладеного,

Outcome: approved