overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

У березні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини [PERSON], яка перебуває на її утриманні. На даний час сторони спільно не проживають, відповідач не приймає участь у вихованні дитини та в добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Просила суд стягнути з відповідача щомісяця аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 гривень. В судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини щомісяця в розмірі 500 гривень. Відповідач позов визнав та пояснив суду, що згідний сплатити аліменти на утримання дитини в розмірі 500 гривень щомісяця. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки, що сторонами не оспорюється та підтверджується довідкою Рингацької сільської ради Новоселицького району № 129 від 26 лютого 2014 року. Дитина не перебуває на диспансерному обліку в лікарні. Сторони проживають окремо. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За вказаних обставин, приймаючи до уваги, що сторони проживають окремо та дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач як батько також зобов'язаний приймати участь в утриманні своєї неповнолітньої дитини нарівні із матір'ю та позов визнав, суд вважає обґрунтованими заявлені позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання своєї дитини. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача та враховуючи, що не має даних про чіткий встановлений його дохід, суд із урахуванням положень ст. 184 СК України вважає доцільним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі. При цьому, суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує матеріальне становище та стан здоров'я дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення. Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дитину, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 06 березня 2014 року, а відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

У березні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання. У позовній заяві позивачка посилається на те, що відповідач є її батьком. На даний час позивачка навчається на першому курсі факультету економіки Дніпропетровського національного університету ім. Олеся Гончара і потребує додаткових витрат на утримання. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на весь період навчання, у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 18.03.2014 року і до закінчення навчання до 30.06.2017 року та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу. Позивачка в судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи наявна заява представника позивачки про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач та мати позивачки знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 06.08.1988 року. Шлюб було розірвано 08.02.2000 року на підставі рішення суду. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON] року народження. Згідно довідки від 13.03.2014 року позивачка є студенткою 1-го курсу факультету економіки Дніпропетровського національного університету ім. Олеся Гончара, кінцевий строк навчання - червень 2017 року. Позивачка повністю знаходиться на забезпеченні своєї матері. У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліменти на повнолітню дитину в судовому порядку, починаючи стягнення з моменту звернення позивачки в суд, тому що відповідач, будучи батьком дитини, зобов'язаний матеріально утримувати дитину на період її навчання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в прибуток держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

У березні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши, що з 08.09.2001 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], на утримання якої позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь, у розмірі ? частини усіх його щомісячних прибутків, з дня подачі позову до повноліття доньки, але не менше 30% прожиткового мінімум для дітей відповідного віку. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі, просить суд його задовольнити. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

У березні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши, що з 13.02.2010 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого має неповнолітнього сина, [INFO], який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх його щомісячних прибутків, з дня подачі позову до повноліття сина, але не менше 30% прожиткового мінімум для дітей відповідного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги уточнила, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, надавши суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, на підставі чого, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

У березні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши, що з 2005 року по 2010 рік вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], на утримання якого позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь, у твердій грошовій сумі у розмірі 1032 грн.00 коп. щомісяця до повноліття сина. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги уточнила, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, на підставі чого, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

У березні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини і коштів на своє утримання, у якому зазначила, що з 10.06.2011 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого має неповнолітнього сина, [INFO], який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісяця, з дня подачі позову до повноліття доньки та на своє утримання, у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. 00 коп. щомісяця з дня подачі позову до досягнення сином трирічного віку, тобто до [INFO]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги уточнила, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліттята на своє утримання, у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. 00 коп. щомісяця з дня подачі позову до досягнення сином трирічного віку, тобто до [INFO], проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з*явився, про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, на підставі чого, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

У березні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом, який мотивувала тим, що з 18 червня 2005 року і по даний час вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від останнього народжено їх спільного сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом із позивачкою та нею утримуються. Відповідач добровільно грошових коштів на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість (щомісячно отримує заробітну плату за основним місцем роботи, у шлюбі перебуває вперше, інших дітей не має), а позивачка самостійно забезпечити повне утримання її синів не взмозі. Просила суд щомісячно стягувати з відповідача аліменти на утримання їх спільних дітей аліменти в розмірі 30 відсотків від усіх видів доходів відповідача до досягнення дітьми повноліття, але не менше мінімального розміру аліментів, визначеного законом. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про підтримання позову в понвному обсязі та про розгляд справи у її відсутність. Відповідач подав суду заяву про визнання позову в повному обсязі, просив розглянути дану заяву у його відсутність. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, та відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено факт перебування сторін по справі у шлюбі з 18 червня 2005 року і поданий час. У шлюбі від відповідача позивачка народила сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які перебувають на її утриманні (позивачки по справі) (а.с.4,5,6,7). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначені розміру аліментів, які слід стягувати з відповідача на користь позивачки, суд виходить з наступного. - позивачка є працездатною особою, не працює, є заміжньою; - відповідач є особою працездатного віку, у шлюбі перебуває вперше, має постійне місце проживання в [ADDRESS] отримує заробітну плату по основному місцю роботи (а.с.8,11). На думку суду, визнання відповідачем пред'явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідає інтересам спільних дітей сторін, тому з відповідача необхідно щомісячно стягувати аліменти на утримання його дітей у розмірі 30 відсотків від усіх видів його доходів, але не менше їх мінімального розміру, встановленого законом. Крім цього, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

У березні 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 27 жовтня 2007 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, за № 637. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені з вересня 2013 року, в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у звязку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку Аліну, [INFO], позивачка стверджує, що спір щодо виховання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

У березні 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 30 травня 2003 року, Відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м. Миколаєва, за № 151. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв'язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], позивач стверджує, що спір щодо виховання дітей та спільно нажитого майна відсутній. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надав до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

У березні 2014 року позивач пред'явила дійсний позов, який у процесі розгляду справи уточнила та просить стягнути з [PERSON], 1989 року народження, що мешкає за адресою: [ADDRESS], аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки заробітної плати щомісячно, починаючи з дна подання заяви і до досягнення дитиною повноліття чи зміни обставин,посилаючись на те, що дитинамешкає разом з нею і перебуває на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судове засідання не з'явилась, наддала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні уточнених позовних вимог наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився, наддав заяву, в якій визнав уточнені позовні вимоги у повному обсязі і не заперечував протии стягнення з нього аліментів у розмірі ? частини з усіх видів доходу на утримання дитини, просив розглянути справу за його відсутності. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], про що 24.02.2009 р. Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління в Книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис № 217 (а.с.4). Неповнолітня дитина проживає з позивачкою, за адресою: [ADDRESS] про що свідчать дані, зазначені у довідці посвідченій директором КП «Ювілейне» Новачук А.М. від 25.03.2014 р. Згідно довідки від 11.04.2014 року, відповідач працює на ш/у «Луганська» №1 - проходчик. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Причиною звернення позивачки до суду стала відмова відповідача у наданні матеріальної допомоги у добровільному порядку. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів за жодних обставин не може бути менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позову і вважає за можливе визначити розмір аліментів - ? частину всіх видів заробітку /доходу/ відповідача. У відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача в доход держави підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

у березні 2014 року прокурор Гадяцького району в інтересах держави в особі Вельбівської сільської ради звернувся до суду заявою про визнання спадщини відумерлою, вказуючи, що у [INFO] році померла [PERSON], яка до смерті проживала в [ADDRESS]. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,25 гектарів, яка ніким не успадкована, тому прокурор просить визнати спадщину, що залишилася після смерті [PERSON] відумерлою та передати у власність територіальної громади Вельбівської сільської ради земельну ділянку площею 2,25 га, вартістю 16910,34 грн. В судовому засіданні прокурор Снісаренко Н.В. змінила заявлені вимоги, пояснила, що [PERSON] була передана земельна частка (пай), яка після її смерті залишилась не успадкованою, спадкоємців не має. Просила визнати відумерлою спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року в с. Вельбівка Гадяцького району у вигляді земельної ділянки площею 2,25 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 16910 грн. 34 коп., що знаходиться на території Вельбівської сільської ради Гадяцького району. Вельбівська сільська рада та Гадяцька державна нотаріальна контора звернулися до суду з заявами про розгляд справи без участі представників, проти задоволення заяви не заперечують. Судом встановлено, що [PERSON] має право на земельну частку (пай) площею 2,25 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Вельбівської сільської ради на підставі сертифікату серії ПЛ № 0114008. Вартість земельної частки (паю) становить 16910 грн. 34 коп. [INFO] року в с. Вельбівка Гадяцького району [PERSON] померла. Згідно довідки Вельбівської сільської ради [PERSON] на дату смерті проживала одна. Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Спадкоємців після її смерті не має. Статтею 346 ч.1 п.11 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ч.1- ч.3 ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом,усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, так як вона подана до суду після спливу одного року з часу відкриття спадщини, спадкоємці на майно, що належало [PERSON], як за заповітом, так і законом відсутні, що підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved