Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

У березні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 04 жовтня 2011 року по 28 травня 2014 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не цікавиться життям та здоров'ям доньки, не приймає участі у її вихованні, не піклується про моральний та фізичний розвиток, не приймає участі у її матеріальному забезпеченні. Дитина знаходиться на повному її утриманні. На підставі викладеного, просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради, у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON], а також надала висновок Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради про доцільність задоволення вимог про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] про позбавлення [PERSON] його батьківських прав відносно малолітньої доньки підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2011 року по 28 травня 2014 року (а.с. 7). 24 січня 2012 року в них народилась донька [PERSON]. (а.с. 6). Дитина мешкає разом з позивачкою в [ADDRESS] (а.с. 8), відвідує дошкільний навчальний заклад № 90 з 01 жовтня 2013 року. Дитину приводить та забирає мати або бабуся. Позивачка приймає активну участь у вихованні дитини і у громадському житті дитячого садка, є членом батьківського комітету групи, яку відвідує її донька. За весь час відвідування дитиною дошкільного закладу батько дитини не з'являвся. (а.с. 9). Дитина спостерігається в амбулаторії № 6 у сімейного лікаря [PERSON] Амбулаторію з дівчинкою відвідує тільки матір дитини, яка виконує усі рекомендації дільничного лікаря. На диспансерних обліках дитина не спостерігається. Батько дитини станом здоров'я доньки ніколи не цікавився, до амбулаторії не звертався. (а.с. 10). Позивачка за місцем свого проживання характеризується з позитивного боку. (а.с. 11,12). Відповідач за місцем свого проживання в [INFO] характеризується негативно. Відбував покарання у місцях позбавлення волі, звільнився умовно - достроково 22 вересня 2010 року. На профілактичні бесіди до міліції не з'являється. Працює столяром у ПП «Корольова». Відвідуючи його на дому, з будинку не вийшов, спілкування здійснювалось загалом через його матір. (а.с. 13). Рішенням Іллічівського райсуду м.Маріуполя Донецької області, на підставі якого 19 червня 2014 року був виданий виконавчий лист, з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Аліменти на користь позивачки [PERSON] не сплачуються. Станом на 10 березня 2015 року загальний розмір заборгованості по аліментам становить 10117 грн. (а.с. 15). Вироком Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 21 квітня 2015 року відповідача у справі було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, та призначено покарання у виді 120 годин громадських робіт. Іллічівська районна адміністрація Маріупольської міської ради, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини Іллічівської районної адміністрації від 08 липня 2015 року № 14 п.9, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним висновком. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням та утриманням дитини не займається, життям дитини не цікавиться, з його боку відсутня будь-яка турбота про доньку, про її розвиток та здоров'я. Таким чином, з урахуванням переконливих доказів, наданих позивачкою, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дочки.

Outcome: approved