Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

У березні 2020 року позивач звернулася до суду із позовом в якому просить зобов`язати державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Основенко Л.М. видати свідоцтво про право на спадщину за законом (обов`язкова частка) на 1/8 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , що належала покійній [PERSON] . В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Мати отримала після смерті батька (її чоловіка) 2/6 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . В 2010р. матір позивача подарувала їй 1/12 частину вказаного будинку . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на ј частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . До часу смерті матір позивача проживала у вказаному будинку. [PERSON] відомо, що при житті мати заповіла ј частину будинку [ADDRESS] , своєму синові та її брату [PERSON] . З огляду на положення ст. 1241 ЦК України її з братом частки при спадкуванні рівні і становлять половину від 1/4 тобто 1/8 кожному. 03.03.2020р. постановою державного нотаріуса позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину(обов`язкова частка), у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. На час смерті матері [PERSON] , позивач досягла пенсійного віку і є непрацездатною як особа, яка досягла встановленого законом пенсійного віку. Також зазначає, що нею помилково була підписана заява про відмову від отримання свідоцтва про право на спадщину від 31.01.2020р. Така заява не може бути прийнята нотаріусом, як відмова від прийняття спадщини, оскільки цивільним законом не визначено відмови від отримання свідоцтва про право на спадщину та заява підписана 31.01.2020р., тобто по закінченню шестимісячного строку, якщо її вважати такою, як заяву про відмову від спадщини, і з огляду на положення ст. 1273 ЦК України така відмова не може бути прийнята нотаріусом. У зв`язку з викладеним просить позов задовольнити. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 25.03.2020р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 22.06.2020р. закрито підготовче судове засідання та призначено підготовче судове засідання до розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Державний нотаріус Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Основенко Л.М. в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та зазначив, що матір залишила заповіт на нього на 2/6 частини житлового будинку. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] /а.с.7/. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від [INFO] померла - [PERSON] отримала спадкове майно , що складається з 2/6 частин жилого будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , які належали [PERSON] (чоловіку померлої) на підставі свідоцтва про право на спадщину/а.с.11/. 24.10.2006 року на ім`я сина [PERSON] - [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого належні їй на праві особистої власності 2/6 частини житлового будинку та земельну ділянку, що знаходиться в [ADDRESS] вона заповідала йому/а.с.23/. 13.03.2020р. [PERSON] подала заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом/а.с.13/. Постановою державного нотаріуса Основенко Л.М. від 03.03.2020р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на обов`язкову частку зі складу спадкового майна, що заповідане [PERSON] після смерті [INFO] їх матері - [PERSON] , якою складено заповіт, посвідчений Дванадцятою київською нотаріальною конторою від 24.10.2006року. Відкликати заяву згідно ст. 1269 ЦК України не є можливим, так як закінчився строк для прийняття спадщини та не подано іншу заяву, а саме заяву про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк відповідно до ст. 1270 ЦК України. Згідно ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.ч.1,3 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1274 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Як вбачається із матеріалів справи, а саме постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] подала заяву про відмову від отримання свідоцтва про право на спадщину за законом 31.01.2020р. за номером 306. Крім того, як зазначалось вже судом позивач звернулася до нотаріуса із заявою про надання їй свідоцтва про право на спадщину за законом лише 13.03.2020 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до нотаріальної контори. Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернуться до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з частиною першою статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 5 Закону України «Про нотаріат» нотаріус зобов`язаний відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам. Згідно ст. 49 Закону нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до Розділу ІІ, Глави 10 п.3.13; 3.15; 3.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 для прийняття спадщини чи відмови від прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину; якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину; суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відтак вважати, що нотаріусом у порушення вимог Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, позивачу незаконно відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину є безпідставним, оскільки така відмова вчинена в межах чинного законодавства, а саме ст.ст. 3, 5, 49 Закону України «Про нотаріат». Відповідно, судом встановлена правомірність дій нотаріуса, а тому підстав для зобов`язання державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Основенко Л.М. видати свідоцтво про право на спадщину за законом (обов`язкова частка) на 1/8 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , що належали покійній [PERSON] , суд не вбачає підстав, оскільки дії правомірні та відповідають вимогам Закону. На підставі вищевикладеного, Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 , ст.ст. 1217, 1218, 1220, 1223, 1233, 1297, 1298, 1270, 1274 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 247, 259, 263, 264-265, 273, 280,354 ЦПК України, суд,

Outcome: dismissed