Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Разом з нею в квартирі була зареєстрована її донька [PERSON], яка в 2007 році створила нову сім'ю та народила [INFO] року дитину - [PERSON], яка була зареєстрована теж у спірній квартирі без її згоди. Деякий час відповідачі проживали в спірній квартирі, але в 2011 році вона подарувала [PERSON] житловий будинок в [ADDRESS], де було зведено новий будинок. В зв'язку з чим відповідачі 13 вересня 2013 року виїхали з спірної квартира та забрали всі свої речі та не проживаю у спірній квартирі, витрати по утриманню житла не несуть. Тому позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування спірною квартирою. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить суд визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS]. Відповідачі до суду не з'явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, а тому по справі необхідно ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідачів в судове засідання. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 8 листопада 2000 року (а.с.7). Довідкою Форма № 3 підтверджується, що на даний час в спірній квартирі зареєстровано чотири особи: повнолітні [PERSON], [PERSON], [PERSON] та неповнолітня [PERSON] (а.с.8). Наполягаючи на задоволенні позову представник позивача пояснила, що відповідач [PERSON] є донькою позивача, але в спірній квартирі не проживає, в зв'язку з тим, що в 2007 році вона створила нову сім'ю. Ніяких перешкод в користуванні квартирою відповідачу та її малолітній доньці не створювалось. Відповідачі мають інше місце проживання, оскільки в 2011 році позивач подарувала [PERSON] житловий будинок в Київській області, а тому у вересні 2013 року відповідачі забрали всі свої речі та переїхали в село Селище на постійне місце проживання. В судовому засіданні достовірно встановлено те, що [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] як донька власника в 1997 році, а малолітня [PERSON] в 2009 році. З копії акту ЖБК «Восход-4» від 01.09.2014 року вбачається, що у вересні 2013 року [PERSON] та [PERSON] виїхали зі спірної квартири та забрали все своє майно (а.с.9). В судовому засіданні будучи допитаною в якості свідка [PERSON] показала, що вона є сусідкою позивача. Відповідач [PERSON] та її малолітня донька з середини вересня 2013 року не проживають у [ADDRESS]. Особистих речей відповідачів у спірній квартирі немає. Сварок з приводу неможливості проживання відповідачів в спірній квартирі не було. За комунальні послуги відповідачі не сплачують. [PERSON] в судовому засіданні в якості свідка показала, що відповідачі в спірній квартирі не проживають з 2013 року. Особистих речей відповідачів в спірній квартирі немає, сварок з приводу неможливості проживання не було. Відповідачі добровільно змінили місце свого проживання та не надають позивачу кошти для сплати за комунальні послуги. Відповідно до вимог ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Також у статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Отже, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідачів у спірній квартирі, дійсно перешкоджає позивачу здійснювати її право власності, а позивач має право вимагати усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном, у зв'язку з чим, суд, вважає за необхідне визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] та зобов'язати Дніпровський районний відділ у місті Києві Головного управління Державної міграційної служби України зняти [PERSON] та [PERSON] з реєстраційного обліку у квартирі [ADDRESS]. Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved