Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

У вересні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 25.05.2007 року відповідач отримала кредит в розмірі 21600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови кредитного договору відповідач належним чином не виконувала, через що станом на 04.09.2016 року виникла заборгованість в сумі 30224,67 грн., яку позивач просив стягнути на його користь, а також судові витрати у сумі 1378,00 грн. Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 04 квітня 2017 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. В апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції через порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апеллянт посилався на те, що суд невірно застосував строк позовної давності та відмовив у позові всепереч приписам закону, порушивши його право на отримання заборгованості за кредитним договором. Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. З матеріалів справи встановлено, що на підставі заяви [PERSON] від 25.05.2007року, умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» надало позичальнику кредит у розмірі 250,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № 5457082957695823 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.10-16). В подальшому, відповідно до умов кредитування та обслуговування кредитної карти, 25.05.2007 року банком було встановлено кредитний ліміт в сумі 21600 грн, з 16.02.2010 року 620 грн, з 27.05.2010 року 560 грн, з 21.08.2010 року- 460 грн., з 25.10.2010 року- 350 грн., з 15.11.2010 року 00.00 грн., з 18.05.2012 року-2000 грн., з 18.06.2012 року 8000 грн., що підтверджено довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» та випискою по рахунку [PERSON] (а.с. 44-65). Факт користування [PERSON]Л кредитною карткою підтверджується розрахунком заборгованості, поданим банком, відповідно до якого, станом на 04.09.2016 року відповідач має заборгованість в сумі 30224,67 грн, яка складається з : заборгованості за кредитом в сумі 7792 грн 54 коп., заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 18230 грн 91 коп., заборгованості за пенею в сумі 2523 грн 85 коп., штрафу в сумі 1677 грн 37 коп. Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Згідно витягу з програмного комплексу, наданого банком, строк дії картки № 5457082957695823, виданої на ім»я [PERSON] встановлено по травень 2015 року включно (а.с.123), відтак строк позовної давності щодо вимог банку про повернення кредиту в повному обсязі починає перебіг після спливу останнього дня місяця дії картки, або з 01 червня 2015 року. Враховуючи ту обставину, що з позовом про стягнення з [PERSON]Л кредиту в повному обсязі ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в межах строку позовної давності, а саме, 25.09.2016 року (а.с. 23), висновок суду першої інстанції про пропущення в даному випадку з боку позивача строку позовної давності суперечить обставинам справи та вимогам закону. Позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі ст. 526, 1050, 1054 ЦК України підлягають задоволенню. Висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог через пропущення банком строку позовної давності не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та положеннях закону, відтак зазначене рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог. Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати, понесені Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» на сплату судового збору при зверненні до судів першої та апеляційної інстанцій в сумі 2893 грн 80 коп.

Outcome: approved