Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

У вересні 2015 року ПАТ «Акціонерний банк «Південний» звернулося до суду з позовом [PERSON], [PERSON] про стягнення грошових коштів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05 вересня 2013 року між ПАТ «Акціонерний банк «Південний» та [PERSON] було укладено кредитний договір № RC2013-00030, відповідно до умов якого банк надав до відповідачці кредит в сумі 36 000,00 грн., строком не пізніше 02.09.2016 року, зі сплатою 18 % річних. 05.09.2013 року з метою забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за даним кредитним договором між Банком та [PERSON] (відповідач - 2) було укладено Договір поруки. ПАТ «Акціонерний банк «Південний» виконало свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, а відповідачі в свою чергу зобов'язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів систематично порушують та не виконують, внаслідок чого утворилась заборгованість відповідачів по кредитному договору в загальному розмірі 36 669,93 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача. Також просив стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Сторони в судове засідання не з'явились тому, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Перевіряючи обставини у справі судом встановлено, що 05 вересня 2013 року між ПАТ «Акціонерний банк «Південний» та [PERSON] було укладено кредитний договір № RC2013-00030. Відповідно до умов якого банк зобов'язався надати Позичальнику кредит у сумі 36 000,00 грн., а Позичальник зобов'язувався повернути кредит згідно Графіку платежів за Кредитним договором, який є невід'ємною частиною даного Договору та міститься у Додатку №1 до Договору не пізніше 02 вересня 2016р. та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 18,0% процентів річних. В разі звільнення Позичальника з поточного місця роботи та невиконання ним умов п. 3.2.18 даного Договору, починаючи від дня, наступного за днем звільнення, проценти за користування кредитом сплачуються Позичальником за процентною ставкою в розмірі 33,0% проценти річних. Процентна ставка є фіксованою. (п. 1.1 Кредитного договору а.с. 11-15). Відповідно до п.п. 3.2.2. - 3.2.3. Договору, Позичальник зобов'язується повернути Банку отриманий кредит згідно п.п 1.1., 2.1., 2.3., 2.8. даного Договору; сплатити Банку проценти за користування кредитом згідно п.п. 1.1., 2.2., 2.3., 2.8. даного Договору. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань відповідача [PERSON] між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №б/н від 05 вересня 2013 року. (а.с. 22-23). Пунктом 1.1 Договору поруки передбачено, що Поручитель зобов'язується відповідати перед Кредитором за порушення [PERSON] його зобов'язань перед Кредитором, що виникли із кредитного договору № RC2013-00030 від 05.09.2013р. та всіх додаткових угод до нього, в тому числі і тих, що будуть укладені в майбутньому. В пункті 1.2. цього Договору, зазначено, що Поручитель ознайомлений з умовами Кредитного договору, у забезпечення виконання якого він укладає цей договір, розуміє всі умови, викладені в цьому та Кредитному договорі і погоджується з ними. Також в п. 1.3. Договру зазначено, що Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Позичальник, за всіма зобов'язаннями останнього за Кредитним договором (відповідальність Поручителя і Позичальника є солідарною). Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як встановленно в судовому засіданні, банком зобов'язання за договором виконано в повному обсязі, а [PERSON] в свою чергу порушив умови договору, відповідно до яких зобов'язувався погашати кредит та проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених кредитним договором. Також порушує свої зобов'язання поручитель [PERSON] Судом встановлено, що 21.08.2015р., на адресу позичальника та поручителя були направлені вимоги щодо погашення заборгованості по кредитному договору, які були залишена поза увагою (а.с.24-29). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У зв'язку з простроченням відповідачем платежів за кредитним договором, загальна заборгованість становить у сумі 36 669,93 грн., яка складається з: залишку основної заборгованості у розмірі 29 622,38 грн.; суми нарахованих відсотків по 18.08.2015р. у розмірі 7 047,55 грн. Оскільки відповідачі [PERSON], [PERSON] в односторонньому порядку порушили умови Договорів, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з них заборгованість за Кредитним договором у повному обсязі, відповідно до умов Договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved