Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] (надалі - позивач) звернувся Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «В-ІНД» (надалі - відповідач), в якому просив розірвати Договір №Т35/1105 від 11.05.2016 року, а також стягнути з останнього на свою користь сплачені грошові кошти у розмірі 11 520,00 грн. та сплачені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 11 травня 2016 року між [PERSON] та ТОВ «В-ІНД» було укладено договір №Т35/1105, відповідно до умов якого останній прийняв на себе зобов'язання надати послуги по сприянню з посередництва у працевлаштуванні на роботу закордоном, послуги щодо пошуку потенційного роботодавця закордоном, зі сприяння в оформленні документів, необхідних для отримання візи та сприяння в укладанні трудового договору між [PERSON] та роботодавцем у країні Фінляндії. На виконання п. 4.1. Договору, позивачем було внесено грошові кошти за надані послуги у розмірі 11 520,00 грн., що підтверджується відповідним розрахунковим документом. Позивач виконав свої зобов'язання за даним Договором, між тим відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, допустивши істотне порушення умов договору. Позивач неодноразово звертався до представників ТОВ «В-ІНД» з проханням надати докази того, що ними вживаються дії по працевлаштуванню його на роботу, проте щоразу отримував відмову. Станом на сьогоднішній день термін дії договору закінчився, жодних дій стосовно працевлаштування відповідачем не вжито, в зв'язку з викладеним позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Позивач у судове засідання не з'явився, проте у своєму клопотанні від 20.09.2016 року (а.с. 13) просив розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача ТОВ «І-ІНД» в судове засідання не з'явився, про місце, день та час судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Судова повістка, надіслана на його адресу, зазначену у позові, повернулася без вручення, із відміткою поштового відділення про закінчення терміну зберігання. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Перевіряючи обставин у справі, судом встановлено, що 11 травня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «В-ІНД» та [PERSON] було укладено Договір №Т35/1105, відповідно до якого останній доручає, а Посередник приймає на себе зобов'язання надати послуги по сприянню з посередництва у працевлаштуванні на роботу закордоном, послуги щодо пошуку потенційного роботодавця закордоном, зі сприяння в оформленні документів, необхідних для отримання в'їзної візи та сприяння Працівнику в укладанні трудового договору між ним та роботодавцем, а саме у країні Фінляндія. (а.с. 8-9) Розділом 2 цього Договору передбачені обов'язки Посередника, до виконання яких, відповідно п. 2.1.8. останній зобов'язувався приступити в день підписання даного договору Працівником та надання повного переліку необхідних документів. Відповідно до п. 3.1.3. Договору, працівник зобов'язується сплатити Посереднику винагороду, за послуги, передбачені п. 1.1. даного Договору, згідно п. .4.1. даного Договору. Пунктом 4.1. Договору, Працівник приймає на себе зобов'язання сплатити Посереднику за послуги, передбачені даним Договором в розмірі 11 520,00 грн., без ПДВ в день підписання даного Договору. Оплата Посередника за даним Договором здійснюється в національній валюті України на поточний рахунок Посередника. Відповідно до п. 8.5. Договору, Даний Договір набирає чинності у момент його підписання обома Сторонами та діє на протязі 4 місяців або до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань, прийнятих на себе за даним Договором, зокрема, отримання Працівником комплексу документів для працевлаштування за кордоном згідно умов даного Договору та отримання Посередником повної оплати своїх послуг, передбаченої даним Договором. Як встановлено в судовому засіданні позивач виконав свої зобов'язання за Договором №Т35/1105 від 11.05.2016р. та сплатив грошові кошти за послуги у розмірі 11520,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №7 від 11.05.2016 року. (а.с. 10). Відповідно до ст. 526, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 638 ЦК України, передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Звертаючись в суд з позовом, позивач стверджував, що відповідач не виконав зобов»язання за Договором №Т35/1105 від 11.05.2016р. за яким зобов'язувався надати послуги по сприянню з посередництва у працевлаштуванні на роботу закордоном тощо, тобто не виконав його істотні умови. Зворотнього стороною відповідача не надано. За таких обставин вимога щодо розірвання укладеного сторонами Договору №Т35/1105 від 11.05.2016р. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частинами 1-3 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його становлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Відповідно до ч. 2 та 5 ст.653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання припиняються. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Відповідно до п. 6.1. Договору, у випадку порушення своїх зобов'язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним в Україні законодавством. Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання. Розділом 8 цього Договору передбачені підстави розірвання договору та повернення коштів, в яких зазначено, що у разі не якісного виконання або не виконання послуг, які зазначені в даному договорі Посередник здійснює повне повернення коштів сплачених згідно з договором у п. 4.1. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що відповідач порушив умови договору у зв'язку з його невиконанням, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача перераховані кошти в розмірі 11 520,00 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України відповідач має сплатити позивачу судові витрати за розгляд справи судом. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 625, 629, 651 ЦК України,

Outcome: approved