Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернувся у суд із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що з 26 серпня 2006 року він перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Вовчанського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 91. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружні відносини та спільне проживання припинено з 2012 року. Також, [PERSON] зазначив про неможливість продовження спільного проживання та збереження сімї надалі через відсутність взаємопорозуміння та різних поглядів на сімейне життя та обовязки. Просив шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, вважав за доцільне шлюб розірвати, залишивши відповідачу дошлюбне прізвище Кривенко. Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 033583 виданого 26 серпня 2006 року, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 26 серпня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вовчанського районного управління юстиції Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 91 (а.с.16). Сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). Причиною розірвання шлюбу послужило різне ставлення до життя, від чого, подружжя весь час сварилося, на даний час шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з 2012 року. Збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їх дітей, примирення неможливо. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, вважає подальше збереження сім'ї неможливе. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. Щодо відновлення відповідачу дошлюбного прізвища, суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання. Право змінити спільне прізвище на дошлюбне має лише той з подружжя, хто обрав спільне прізвище при укладенні шлюбу. При цьому, той з подружжя, чиє прізвище він носить, не може заборонити йому продовжувати іменуватися цим прізвищем після розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації, що розривається. Як вбачається із свідоцтва про одруження дошлюбне прізвище відповідачки «Кривенко», а тому суд приходить до висновку про відновлення відповідачці дошлюбне прізвище «Кривенко». На підставі викладеного,

Outcome: approved