Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Виклад обставин та зміст позовних вимог, з якими звертається позивач. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що їм на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Окрім позивачів та їх родичів у вказаному будинку зареєстрований відповідач [PERSON] . Відповідач не є родичом позивачам, а в будинку був зареєстрований за проханням знайомих для працевлаштування. Тобто, відповідач рахується лише зареєстрованим у будинку позивачів, жодного дня у будинку не проживав, речі його там відсутні, витрати по утриманню будинку не несе. Відповідач є громадянином іншої держави, і, як стало відомо позивачам, він поїхав на батьківщину, місце його фактичного перебування не відоме. Позивачі мають намір розпорядитися належним будинком, однак реєстрація відповідача чинить їм у цьому перешкоди. За таких обставин, позивачі змушені звернутися із даним позовом, в якому просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду (а.с. 30). 24 вересня 2019 року у судовому засіданні задоволено клопотання позивача про виклик та допит в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , про що до протоколу судового засідання внесена відповідна ухвала (а.с. 52-54). У судовому засіданні позивач [PERSON] , яка також є представником позивача [PERSON] , позовну заяву підтримала у повному обсязі та пояснила, що відповідач ніколи не проживав та не проживає у її будинку, речі його відсутні, фактичне місце проживання не відоме. У наступне засідання [PERSON] не з`явилася, про місце, час дату його проведення повідомлялася належним чином. До початку судового засідання подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та проси їх задовольнити. Також, у заяві просила здійснювати розгляд справи за їх відсутності та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини справи, що встановлені судом. [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] , що підтверджується: копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, копією свідоцтва про право власності, які видані державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області 22 лютого 2002 року, та копією свідоцтва про право власності за законом, виданого 22 лютого 2002 року державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області Юхтою Л.М. У будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] власник, [PERSON] син, [PERSON] онук, [PERSON] онука, [PERSON] невістка, та [PERSON] - квартирант, що підтверджується копією довідки № 213, виданої 18 березня 2019 року виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області (а.с. 15). Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС УДМС України в Київській області від 19.04.2019 р. [PERSON] [PERSON] з 18.04.2012 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 22). 18 березня 2019 року комісією у складі представників Великодимерської селищної ради Жердівського старостату здійснено обстеження житлових умов за адресою: [ADDRESS] , про що складено відповідний акт. У ході обстеження депутатом встановлено, що у вказаному будинку фактично проживають син [PERSON] - [PERSON] разом із дружиною [PERSON] та двома дітьми: [PERSON] та [PERSON] . Також, у будинку зареєстрований, однак з 2012 року не проживає та не є членом родини [PERSON] (а.с. 14). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що доводиться зятем [PERSON] та є чоловіком [PERSON] , свідок проживає у селі Тарасівка, часто буває у будинку позивачів, однак жодного разу там не бачив відповідача, свідок з останнім не знайомий. У будинку проживає син [PERSON] [PERSON] разом зі своєю сім`єю. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що перебуває із позивачами у дружніх відносинах. Також, свідок знає відповідача, останній працював у селі Тарасівка на цеху. Свідок давно його бачив біля магазину. У будинку позивачів відповідач не проживав та не проживає, так як свідок раз у рік буває у будинку та кожен день проходить біля нього, однак відповідача там жодного разу не бачив. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 16 ЦК України передбачено кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно із положеннями ст.ст. 386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Із матеріалів справи встановлено, що будинок знаходиться у власності позивачів, відповідач права власності на будинок чи його частку не має, не є родичем позивачів, зареєстрований у будинку з 18.04.2012 р., однак з дня реєстрації у будинку не проживає, не користується ним як своїм житлом, у будинку відсутні його речі, не несе витрат на утримання будинку. З огляду на викладені обставини, та враховуючи норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а також те, що відповідач без поважних причин відсутній за місцем своєї реєстрації, а факт реєстрації перешкоджає позивачам вільно користуватися, володіти та розпоряджатися їх майном, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визнання відповідача таким, що втратив право користування даним будинком. На підставі викладеного, та

Outcome: approved