Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] акціонерне товариство «Євробанк» звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 21 травня 2012 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір. За умовами договору відповідач отримав кредит в розмірі 420 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами 21,0% річних, на строк до 20 травня 2013 року. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У звязку з чим [PERSON] має заборгованість в розмірі 176 453,79 грн., яка складається з: заборгованості за простроченим кредитом 112 164,40 грн., заборгованість за простроченими процентами 8 324,67 грн., заборгованість за нарахованими процентами 2 991,05 грн., нарахована пеня за несвоєчасне погашення тіла кредиту та процентів (з 03 вересня 2015 року по 01 вересня 2016 року) 10 973,67 грн., нарахований штраф за порушення умов, визначених п.4.2 кредитного договору 42 000 грн. У якості забезпечення виконання умов кредитного договору між банком та [PERSON] був укладений договір поруки, зам яким поручитель несе солідарну відповідальність за невиконання або неналежне виконання боржником умов договору. Просили суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 176 453,79 грн.; судові витрати стягнути з відповідачів. У судове засідання представник позивач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, просив суд задоволити позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У судове засідання відповідачі не зявились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. При розгляді справи судом встановлено, що 21 травня 2012 року між ПАТ КБ «ЄвроБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №С-366. За даним договором боржник отримав кредит в розмірі 420 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 21% річних, на строк до 20 травня 2013 року (п.1.1). Сторонами в договорі було погоджено, що боржник зобов'язувався в порядку, передбаченому Кредитним договором, повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. Згідно із п. 3.3 Кредитного договору позичальник зобов'язаний сплатити проценти за використання кредиту, суму кредиту в порядку, визначеному п.п.2.3 2.5 цього договору; повернути в повному обсязі кредит з нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями у термін, визначений п.1.1 договору. У подальшому між ПАТ КБ «Євробанк» та [PERSON] укладались договори про внесення змін до кредитного договору та додаткові угоди до договору кредиту. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно вимог ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Так, оскільки кредитний договір було забезпечено порукою, відповідачі мають відповідати перед позивачем у солідарному порядку. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 21 травня 2012 року між ПАТ КБ «Євробанк» та [PERSON] було укладено Договір поруки № С-366/П-1. За даним договором поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань, передбачених кредитним договором, а саме повернути кредитні кошти у сумах, що підлягають сплаті, у випадках передбачених кредитним договором, сплатити проценти за користування ним, штрафні санкції та інше. У подальшому між ПАТ КБ «Євробанк» та [PERSON] укладені договори про внесення змін до договорів поруки. За ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] порушила умови кредитного договору та не вносила необхідні платежі. Позивачем направлялись листи - вимоги про погашення зобов'язання по кредитному договору. Вимога про сплату простроченої заборгованості позичальником та солідарним поручителем виконана не була. У відповідності з п.1.ст.543 ЦКУ у разі обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо. При визначенні розмірі неустойки (штраф, пеня) суд також враховує положення ст. 551 ЦК України, за якою розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи. Відповідно до розяснень п. 27 постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року істотними обставинами в розумінні ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на вагу (відсутність негативних наслідків для позивача через просторочене виконання зобовязань). За ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Дослідивши подані суду докази, оскільки розмір нарахованих штрафів є значними у порівнянні із нарахованою заборгованістю, відсутність негативних наслідків через невиконання саме даного договору, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки (нарахованих штрафів) до 20 000 грн.. Відповідно до ч.1 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не :вернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується д дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно д сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши поданий суду розрахунок та на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що з відповідачів солідарно слід стягнути заборгованість 143\~480,12 грн. (сто сорок три тисячі чотириста вісімдесят грн. 12 коп.), яка складається з заборгованості за простроченим кредитом 112\~164,40 грн., заборгованості за простроченими процентами 8\~324,67 грн., заборгованості за нарахованими процентами 2\~991,05 грн., пеня в розмірі 20\~000 грн. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково. Тому, на підставі вимог ст.. 88 ЦПК України, судові витрати по справі слід стягнути з відповідачів із визначенням розміру щодо кожного з відповідачів.

Outcome: partial