Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

У вересні 2018р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів. На обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого [INFO] народився син [PERSON] , [INFO] .. Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 23.06.2009 року у справі №2-382 та рішенням апеляційного суду Вінницької області від 06.08.2009р. вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 400грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду, тобто з 23.04.2009р. і до досягнення дитиною повноліття. На сьогоднішній день [PERSON] має постійну роботу та достатні доходи, а тому просила суд винести рішення, яким стягувати з [PERSON] на її користь, на утримання сина, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, щомісячно, починаючи з моменту набрання чинності рішення і до досягнення дитиною повноліття. 06.03.2019 р. справу прийнято до свого провадження суддею Дудіковим А.В. та призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З матеріалів справи вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 08.04.2010р. серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Вінницької області. Після реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 11). [PERSON] народився [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим 20 березня 2009 року виконавчим комітетом Торканівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області (а.с. 4). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Торканівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області від 15.01.2018 р. № 29, на утриманні [PERSON] знаходиться син [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). 23 червня 2009 року Тростянецький районний суд Вінницької області ухвалив рішення, яке було змінено Апеляційним судом Вінницької області від 23.06.2009р., яким вирішено стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 400 грн., на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи з 23.04.2009 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.5). Виконавчий лист № 22-1959-09 було видано 31 серпня 2009 року (а.с.6). Згідно довідки від 27.08.2018р. № 7090, виданої Тростянецьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області [PERSON] дійсно отримує аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , від [PERSON] та станом на серпень 2018 року заборгованість по аліментах відсутня. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.3ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Звертаючись до суду із позовом, [PERSON] просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 23.06.2009р. з 400 грн. до 1/4 частини всіх видів доходів [PERSON] , щомісячно, починаючи з моменту набрання чинності рішення і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на покращення матеріального стану відповідача. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного. Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України. Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 23.06.2009р., яке було змінено рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 06.08.2009р., було визначено розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 400грн. щомісячно. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Отже, саме позивачка має право на вибір способу виконання обов`язку утримувати дитину, оскільки з нею проживає дитина, і вона при зверненні до суду з позовом обрала стягнення аліментів у частці від доходу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За наведених вище обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову, а відтак він підлягає задоволенню в повному обсязі у зв`язку з вищезазначеними вимогами чинного законодавства. Тому суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, а також у зв`язку з визнанням відповідачем позову, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 400 грн. щомісяця на 1/4 частину усіх видів заробітку відповідача, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Згідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на викладене необхідно стягнути з [PERSON] на користь Держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. Також, у позовній заяві [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 600 грн. За ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем до суду подано квитанцію № 32 від 26.08.2018р., згідно якої встановлено, що адвокат Шуляк В.М. отримала від [PERSON] гонорар у розмірі 1300 грн.. Однак, враховуючи, що [PERSON] в позовній заяві просила стягнути лише 600грн. за надання правничої допомоги, а тому саме в цій частині позов підлягає до задоволення. Отже, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 600грн.

Outcome: approved