Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому зазначає, що 08 листопада 2013 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у них є одна дитина [PERSON], [INFO]. У звязку з тяжкими пологами дитина від народження страждає на залишкові явища гіпоксично-травматичного ураження центральної нервової системи зі стійким обмеженням рухової активності, має затримки в психічному розвиткові, страждає симптоматичною епілепсію, а тому потребує особливої уваги, посиленого догляду та лікування. Оскільки відповідач перестав перейматися проблемами сімї, вона разом з дитиною повернулася проживати до своїх батьків у с. Раків-Ліс Камінь-Каширського району Волинської області. [PERSON] вів розважливий спосіб життя, потрапив під варту за підозрою у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, однак навіть після звільнення зі слідчого ізолятора, його ставлення до неї та дитини в кращу сторону так і не змінилося. Усю ношу батьківських обовязків по догляду за хворою дитиною відповідач фактично залишив за нею, холодно ставиться до їхніх проблем і його байдужість не залишає нічого іншого, як ставити питання про стягнення аліментів. Син проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні, забезпечити його потреби самостійно не може. Відповідач [PERSON] від обовязку утримувати свою дитину ухиляється, добровільно надавати допомогу відмовляється. Також відповідач ухиляється і від обовязку утримувати її, як дружину, з якою проживає дитина. Оскільки вона доглядає за хворою дитиною, то не в змозі себе матеріально забезпечити. З урахуванням наведеного, просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на її утримання у розмірі 250 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку, починаючи з часу звернення до суду. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву, із змісту якої вбачається, що вона просить справу розглянути у її відсутності, позов підтримує повністю з викладених у позовній заяві підстав і просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки у судове засідання відповідача. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до ст. 76 ЦПК України, однак відмовився від отримання судових повісток, що підтверджується довідкою «Укрпошти» від 29.09.2016 року та інформацією Морочненського сільського голови Зарічненського району [PERSON] від 18.10.2016 року (а.с. 12, 18). Згідно з ч. 8 ст. 76 ЦПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Отже, [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, проте причину неявки у судове засілання не повідомив і заяву про відкладення розгляду справи не подав. За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивачки проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ № 213528, виданим 11 серпня 2014 року Виконавчим комітетом Морочненської сільської ради Зарічненськоїго району Рівненської області (а.с. 5). Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ № 083690, виданим 08 листопада 2013 року Раково-Ліською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області (а.с. 4). На даний час дитина [PERSON] проживає з матірю [PERSON] Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що аліменти у твердій грошовій сумі суд може визначити за заявою платника або одержувача аліментів якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Наведені норми закону діють підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками свого обовязку по утриманню неповнолітньої дитини, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак у разі відсутності такої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду із відповідним позовом і в такому разі аліменти на дитину відповідно до вимог ст. 184 СК України можуть бути присуджені у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Встановлено, що між сторонами домовленості про розмір і порядок сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини немає. Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів та їх розміру, суд враховує, що відповідач [PERSON] є молодою та працездатною особою, відсутність даних про незадовільний стан його здоровя та інших утриманців, а також матеріальне становище дитини і її матері, яка з обєктивних причин, а саме у звязку з доглядом за дитиною, не в змозі самостійно себе матеріально забезпечити, стан здоровя дитини, яка, згідно з медичним висновком № 53 від 13 липня 2015 року є дитиною-інвалідом, та приходить до висновку, що з відповідача належить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі починаючи з дня предявлення позову: на утримання дитини у розмірі по 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на утримання матері дитини [PERSON] у розмірі по 250 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. На думку суду, [PERSON] спроможний сплачувати аліменти у вказаному розмірі на утримання свого сина і вони забезпечать необхідні потреби останнього, також відповідач спроможний сплачувати аліменти у розмірі по 250 грн. на утримання матері дитини [PERSON] Визначений судом розмір аліментів на утримання дитини та на утриманні позивачки за позовом платника або одержувача аліментів може бути в подальшому змінений судом за наявності зміни встановлених у судовому засіданні обставин, зокрема, зміни матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду у межах сум платежів аліментів за один місяць належить допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У відповідності до підпункту 1 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та враховуючи, що позивачка при подачі позову звільнена від сплати судового збору, з відповідача [PERSON] в дохід держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1102 грн. 40 коп. (551 грн. 20 коп. за вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини (мінімальний розмір судового збору) + 551 грн. 20 коп. за вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини (мінімальний розмір судового збору)).

Outcome: approved