Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семенова Ганна Володимирівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги позивач мотивував тим, що на виконанні в Києво-Святошинському районному відділі ДВС ГТУЮ у Київській області перебуває виконавчий напис від 25.04.2016 р., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Ганною Володимирівною та зареєстрований в реєстрі за № 713. Згідно зазначеного виконавчого напису, звертається стягнення на предмет застави - автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель - GOLF, тип транспортного засобу - ХЕТЧБЕК- В, номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER], рік випуску - 2013, колір - БЕЖЕВИЙ, реєстраційний номер - [NUMBER], що договором застави транспортного засобу № 50010329, посвідченого Саприкіною О.С., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 29.08.2013р. за р. № 1030, забезпечуються вимоги відповідача - кредитним договором № 50010329 від 27.08.2013 р., за яким відповідач видав позивачеві кредит в сумі 208 655,46 грн. (двісті вісім тисяч шістсот п'ятдесят п'ять гривень 46 копійок), по складає еквівалент 25 642,80 дол. США (двадцять п'ять тисяч шістсот сорок два долара ЯЛА 80 центів), та додатковий кредит у сумі 68 365,45грн. (шістдесят вісім тисяч триста шістдесят п'ять гривень 45 копійок), що складає еквівалент 8 401,80 дол. США (вісім тисяч чотириста один долар США 80 центів), а позивач зобов'язався його використовувати за цільовим призначенням та згідно зі встановленим строком використання, своєчасно планувати плату за користування кредитом, а також своєчасно повернути кредит. Третя особа за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета застави пропонує задовольнити вимоги відповідача за несплачені чергові платежі, штрафні санкції за період з 27 серпня 2013 року по 04 березня 2016 року, сума поточної заборгованості станом на 04 четверте березня 2016 року несплачені чергові платежі (прострочені відсотки та прострочена сума сновного боргу) - 135 143, 30 грн.; штрафні санкції за вимоги щодо сплати - 4 845,11 грн.; сума кредиту до повернення - 366894,90 грн.; штраф в розмірі 20 % від суми кредиту - 41 731,09 грн. Сума до стягнення 548 614 (п'ятсот сорок вісім тисяч шістсот чотирнадцять гривень 40 копійок), а також відшкодування витрат, відповідача пов'язаних із вчиненням виконавчого напису - на суму таких витрат. Так позивач зазначає, що ТОВ «Порше Мобіліті» без достатніх правових підстав звернувся за вчиненням виконавчого напису, а нотаріус безпідставно та з грубим порушенням низки вимог чинного законодавства України його вчинив. Вказує, що з аналізу норм законодавства вбачаються певні підстави та порядок вчинення виконавчих написів, дотримання яких є обов'язковим як для стягувача так і для нотаріуса, а саме: безспірність заборгованості; наявність доказів існування заборгованості. Тому позивач просив суд визнати виконавчий напис від 25.04.2016р., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Ганною Володимирівною та зареєстрований в реєстрі за № 713, таким, що не підлягає виконанню. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні повністю заперечував проти позову, вважає його необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семенова Ганна Володимирівна в судове засіданні не з»явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомляла. Суд, заслухавши пояснення осіб які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, судом встановлено, що 27.08.2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» з одного боку та [PERSON] з іншого боку укладено кредитний договір № 50010329. 29 серпня 2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу № 50010329. 13.04.2016 року ТОВ «Порше Мобіліті» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Семенової Г.В. із заявою про вчинення виконавчого напису, у зв'язку з невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 50010329 від 27.08.2013 року щодо своєчасності сплати відсотків та погашення кредиту. 25.04.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. вчинено виконавчий напис за реєстраційним номером № 713 за яким стягнуто на користь ТОВ «Порше Мобіліті» з [PERSON] грошові кошти у сумі 548 614,40 гривень. Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Законом України «Про заставу», Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Інтрукцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5. Згідно із ч.1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 20 Закону України «Про заставу» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріуса у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктом 2 ст. 284 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 передбачено, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. За ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.5, п.3 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. Згідно з п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. №1172, для одержання виконавчого напису по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Згідно п.2 вищезазначеного Переліку для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими допущено прострочення платежів, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно матеріалів справи до заяви про вчинення виконавчого напису не долучена засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгулу цивільних і кримінальних справ роз'яснено, що однією з об'єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред'явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з'ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Слід пам'ятати, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а перевіряє безспірність заборгованості в контексті наявності документів з урахуванням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Розрахунок банку не є документом, який підтверджує безспірність вимог банку. Належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, могли бути первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України від 16 липня 1999 року «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» Матеріали справи свідчать, що відповідачем на ім'я позивача було направлено вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором. Даною вимогою банк повідомив позивача, що у неї утворилася заборгованість по графіку сплат з урахуванням відсотків та пені у розмірі 515 369,62 грн. 13.04.2016 року ТОВ «Порше Мобіліті» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Семенової Г.В. із заявою про вчинення виконавчого напису, у зв'язку з невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 50010329 від 27.08.2013 року щодо своєчасності сплати відсотків та погашення кредиту. 25.04.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. вчинено виконавчий напис за реєстраційним номером № 713 за яким стягнуто на користь ТОВ «Порше Мобіліті» з [PERSON] грошові кошти у сумі 548 614,40 гривень. Сума заборгованості, яка банком була запропонована погасити позивачу у вимозі відрізняється від розміру заборгованості, зазначеної у виконавчому написі нотаріуса, тобто вказані суми не є безспірними. Таким чином, нотаріусом вчинено виконавчий напис на заборгованості, яка не є безспірною. Вказане свідчить про наявність спору та обставин, які перешкоджали вчиненню виконавчого напису, відповідно до вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказів, які б спростовували зазначені твердження позивача відповідач суду не надав. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати, в розмірі 826,82 грн. На підставі викладеного, ст.ст.7, 34, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 р. № 1172,

Outcome: approved