Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

У березні 2016 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], в якій позивач просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини від його доходу, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму щомісяця на утримання повнолітнього сина, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення дитиною навчання. Позов обґрунтований тим, що позивач та відповідач з 26 серпня 1995 року до 29.11.2011 року перебували у шлюбі, від якого [INFO] року народився син, [PERSON]. На даний час [PERSON] продовжує навчання, є студентом Відокремленого структурного підрозділу «Оріхівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету», денного відділення, ІІ курсу, денної форми навчання, тому потребує матеріальної допомоги. Посилаючись на зазначені обставини, просить за рішенням суду стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ? частини від його доходу, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму щомісяця, у зв'язку з навчанням сина та до закінчення навчання. До початку слухання справи позивач подала заяву, в якій наполягала на позовних вимогах, просила суд задовольнити їх та розглядати позов у її відсутність. Відповідач до судового засідання не з'явився, та місце розгляду справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та відповідача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до відомостей свідоцтва про народження встановлено, що батьком [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON]. Відповідно до довідки Відокремленого структурного підрозділу «Оріхівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету» від 03.03.2016 за № 40 встановлено, що [PERSON] у 2014 році вступив до цього навчального закладу і на даний час навчається на другому курсі денної форми навчання, термін закінчення навчального закладу 30 червня 2017 року. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач доказів надання утримання своєму сину в позасудовому порядку не надав. Позивач просила суд визначити аліменти на своє утримання у розмірі ? частки від його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму. Суд знаходить даний розмір аліментів на дитину обґрунтованим, оскільки згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дітьми щодо надання їм утримання після досягнення повноліття застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 СК України. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд погоджується із заявленим позивачем розміром позовних вимог, оскільки він відповідає вимогам законодавства. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Встановлено, що позов було подано позивачем до суду 15.03.2016 року. З огляду на зазначене, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON], щомісячно, починаючи з 14.03.2016 року і до закінчення [PERSON] навчання на денному відділенні на бюджетній основі у Відокремленому структурному підрозділі «Оріхівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету» (30.06.2017 року). При постановленні рішення про стягнення аліментів суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України у разі задоволення позову позивача, який звільнений від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, цей судовий збір підлягає стягненню у дохід держави з відповідача пропорційно задоволеним вимогам. Суд вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 7, 182, 199-202 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved