Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

У березні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом інтересах неповнолітньої [PERSON], в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року [PERSON], на 1/10 частину земельної ділянки та 1/10 частину житлового будинку розташованих по [ADDRESS] та 1/30 частину житлового будинку розташованого по [ADDRESS] Вона є рідною донькою [PERSON] В шестимісячний після смерті [PERSON] термін, [PERSON] діючи як законний представник неповнолітньої звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті спадкодавця. Крім неї, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] вважається його дружина [PERSON], яка діє від свого імені та від імені неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON]. Після смерті [PERSON] обсяг спадкового майна складає: 1\\2 частина домоволодіння [ADDRESS] 1\\2 частина земельної ділянки площею 0.15 га за адресою [ADDRESS] які належали померлому на підставі договорів купівлі продажу від 29.08.2013 року та 1\\6 частина домоволодіння [ADDRESS] яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом . Вона не в змозі отримати в державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом, в зв'язку з відсутні правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому, вона звернулася до суду для визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити, посилаючись на обставини зазначені в позові. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, будучи повідомленим належним чином про час та дату судового засідання. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер батько неповнолітньої [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку та житловий будинок розташованих по [ADDRESS] та житловий будинок розташований по [ADDRESS] [PERSON] як спадкоємець першої черги, у встановлений законом строк, на підставі ст. 1269, 1270 ЦК України, звернулася до державного нотаріусу Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Матвієнко В.Г. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, державним нотаріусом було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та рекомендовано звернутися до суду (а.с.47). Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч. 1 ст. 1221 ЦК України. У відповідності до ст.1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON]. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Зібрані по справі докази вказують, що фактично померлому [INFO] року [PERSON] належала 1\\2 частина домоволодіння [ADDRESS] який належав померлому на підставі договорів купівлі продажу від 29.08.2013 року посвідченого 29 серпня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Суховаровою Н.В. зареєстрованого в реєстрі за № 1278; 1\\2 частина земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] площею 0.15 га за адресою [ADDRESS] яка належала померлому на підставі договорів купівлі продажу від 29.08.2013 року посвідченого 29 серпня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Суховаровою Н.В. зареєстрованого в реєстрі за № 1283 та 1\\6 частина домоволодіння [ADDRESS] яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом . Відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат», та відповідно з пунктами 4.14, 4.15 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№ 296/5 від 22.02.2012 року), нотаріус перевіряє склад спадкового майна та видає на нього свідоцтво про право на спадщину. Для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам ст. 47 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до пунктів 4.14, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, нотаріус перевіряє належність цього майна спадкодавцеві на підставі правовстановлюючих документів. Згідно з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 року за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки в судовому засіданні встановлено факт наявності спадкових прав неповнолітньої на вищезазначене майно та неможливості його оформлення у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку, що її позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Таким чином, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року на 1/10 частину земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] та на 1/10 частину житлового будинку розташованих по [ADDRESS] та на 1/30 частину житлового будинку розташованого по [ADDRESS] Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави повинно бути стягнено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved