Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON]про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 19 жовтня між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб у виконкомі Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 29 від 19 жовтня 2002 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На протязі дев»яти останніх років життя між ними відсутнє. У 2007 році відповідачка пішла з дому з сином та з того часу вони проживають окремо у її матері. За таких обставин вважає, що подальше збереження шлюбу між ними недоцільне. Спору про поділ майна, що є їхньою сумісною власністю між ними не існує. Просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який було зареєстровано у виконкомі Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 29 від 19 жовтня 2002 року. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.09. 2016 року сторонам було надано строк для примирення тривалістю один місяць. Позивач в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, суду пояснив, що наданий судом строк для примирення нічого не змінив. Представник відповідача до суду з»явився, позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову та надати сторонам строк для примирення. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 жовтня між сторонами було зареєстровано шлюб у виконкомі Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 29. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Між сторонами виникли розбіжності, у них різні погляди на життя, вони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, сім'я фактично розпалась, її збереження недоцільне. Як вважає позивач, спір про право між сторонами відсутній. Згідно із постановою Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Зі змісту ст. 112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON], є неможливим, оскільки сторони тривалий час не мешкають разом, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, строк для примирення нічого не змінив. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] та зареєстрований у виконкомі Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 29 від 19 жовтня 2002 року. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved