overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернулася до суду із даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 24.09.2011 року, вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Позивач зазначає, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони дуже різні люди та мають протилежні погляди на життя. Постійні непорозуміння зіпсували їхні сімейні стосунки. Позивач, вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує та просить суд залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень на позовну заяву не надав. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.09.2011 року у виконавчому комітеті Ковалівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 188, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER], від 24.09.2011 року. Від вказаного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, позивач виявила бажання залишити собі прізвище «[PERSON]». Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Крім того, враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернулася до суду із даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 28.07.2012 року, вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, через протилежні погляди на сімейне життя, оскільки вони є зовсім різними людьми. Всі намагання зберегти шлюб виявилися невдалими, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, строк на примирення просить не надавати та залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, зазначив, що позов визнає в повному обсязі, строк на примирення просив не надавати. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.07.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 212, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER], від 28.07.2012 року. (а.с 10). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про його народження Серія [NUMBER], від 20.08.2013 року. (а.с 11). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, позивач виявила бажання залишити собі шлюбне прізвище «[PERSON]». Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх малолітньої дитини, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Крім того, враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 15.12.1990 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, за актовим записом № 892. Неповнолітніх дітей сторони по справі не мають. Вказує, що спільне життя сторін не склалося у звязку із зловживанням відповідачем спиртними напоями, в результаті чого виникали постійні сварки. З вересня 2004 року шлюбні стосунки між ними припинено, спільне господарство не ведеться. Зазначає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки між сторонами по справі повністю втрачене почуття любові та поваги один до одного, що суперечить їх інтересам, неухильно наполягає на задоволенні заявлених вимог. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутністю, наполягала на розірванні шлюбу між нею та відповідачем. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутністю, не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі зареєстрованому 15.12.1990 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, за актовим записом № 892. Неповнолітній дітей сторони по справі не мають. На даний момент подружжя припинило шлюбні відносини, не підтримує їх з 2004 року, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе, оскільки позивач має намір укласти шлюб з іншим чоловіком. Спір про поділ майна відсутній. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 22 квітня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 56. Під час шлюбу у сторін народилася дитина донька [PERSON], [INFO], місце проживання якої визначене за домовленістю сторін. Вказує, що спільне життя сторін не склалося, та з лютого 2016 року шлюбні стосунки між ними припинено, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ спільного майна між сторонами не виникає. Зазначає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки між сторонами по справі повністю втрачене почуття любові та поваги один до одного, що суперечить їх інтересам, неухильно наполягає на задоволенні заявлених вимог. Позивач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутністю, наполягала на розірванні шлюбу між нею та відповідачем. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутністю, не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі зареєстрованому 22 квітня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 56. Під час шлюбу у сторін народилася дитина донька [PERSON], [INFO], місце проживання якої визначене за домовленістю сторін. Спір про поділ майна відсутній. На даний момент подружжя припинило шлюбні відносини, не підтримує їх з лютого 2016 року, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що від зареєстрованого шлюбу з [PERSON] мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, однак за твердженням позивача в добровільному порядку надання коштів не здійснює, тому позивач бажає стягувати аліменти у встановленому законом порядку. За таких обставин [PERSON] просила стягувати з відповідача на утримання доньки 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти обов'язку батька сплачувати кошти на утримання дитини та визнав позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів, від зареєстрованого шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно вимог статей 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не заперечував проти задоволення позову в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В порядку ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, крім іншого, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Зі змісту ст. 180 СК України вбачається, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Таким чином, враховуючи зазначене та надані в судовому засіданні докази і пояснення, суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судовий збір з відповідача за розгляд позовної вимоги щодо стягнення аліментів підлягає стягненню в порядку ст. 141 ЦПК України в розмірі 640,00 грн. на користь держави. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що перебувають з відповідачем у зареєстрованому шлюбу з 29.04.2015 року та мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO], шлюбні відносини між ними припинено внаслідок частих сварок та небажанням збереження сімї. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення та про розгляд справи за її відсутності. Проти можливості примирення заперечила. Просила присвоїти їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Просив розглядати справу в його відсутність. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 29.04.2015 року (свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане 29.04.2015 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоодеського районного управління юстиції у Миколаївській області). Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] видане 22.09.2017 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоодеського районного управління юстиції у Миколаївській області. Подружнє життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини між ними припинено. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується навільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони не бажають проживатит разом, проти можливості примирення заперечує позивач. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим і суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що перебувають з відповідачем у зареєстрованому шлюбу та мають спільних дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Спільне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, частих сварок, що призвело до припинення шлюбних відносин з липня 2014 р.. Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення та про розгляд справи за її відсутності, заперечивши щодо можливості примирення сторін. Згоди на розгляд справи в заочному порядку не надавала. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. Судом ухвалено про слухання справи за відсутності сторін. Вивчивши доводи позовної заяви і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі наданих сторонами доказів, а статті 10, 60 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 15.06.2001 року (свідоцтво про шлюб І-ФП№015407, видане Бузькою сільською радою Новоодеського району Миколаївської області.) Сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження 1-ФП№113321, видане Бузькою сільською радою Новоодеського району Миколаївської області) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження 1-ФП№106166, видане виконкомом Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області) Подружнє життя між сторонами не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Подружжя не бажають проживати разом, шлюбні відносини між ними припинено, проти можливості примирення заперечують обидва з подружжя. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим і суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню із залишенням після розірвання шлюбу позивачу шлюбного прізвища. В силу ст. 88 ЦПК України \~з відповідача підлягає стягненню сплачений під час звернення до суду із позовом судовий збір на користь позивача у розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 03.10.2013 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки, відсутні спільні погляди на сімейне життя, довіра, почуття любові та поваги втрачено, не проживають однією сім'єю, шлюбні відносини припинені приблизно з липня 2015 року. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив суд їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.10.2013 року, від шлюбу дітей не мають. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені приблизно з липня 2015 року, примирення неможливе. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що при укладенні шлюбу позивачка прізвище не змінювала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернулася з позовом до[PERSON], в якому прохає збільшити розмір аліментів з частки від заробітку, але не менше 30 відсотків на частку заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімумі для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалася на те, щона підставі рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2011 року [PERSON] зобовязаний виплачувати на користь [PERSON] на утримання дочок щомісячно аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Позивач вказує, що у звязку зі змінами в законодавстві в частині відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому звернулася до суду і прохає збільшити розмір сплачуваних аліментів. У судове засідання позивач з`явився, підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Прохала позов задовольнити. Відповідач в судове засідання з`явився, позовні вимоги визнав. Не заперечував проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають дочок [PERSON] та [PERSON], [INFO] (а. с. 3). Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2011 року вирішено стягувати з позивача аліменти щомісячно на дочок [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3? частини заробітку (доходу) позивача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 28 січня 2011 року і до досягнення дітьми повноліття /вісімнадцятиріччя/ на користь позивача (а. с. 2). Відповідач зареєстрував шлюб з [PERSON] 16 лютого 2016 року.(а. с. 15). Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні відповідача (а. с. 16). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на дітей з 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача на 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач працює та не заперечує надавати таку допомогу дітям, має дитину від іншого зареєстрованого шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 182, 183, 191, 192 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved