Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Маниковецької сільської ради про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини вказавши, що вона являється законною спадкоємницю [PERSON], яка пішла з життя 20.12.2008 року. Проте, як вбачається з позовної заяви, позивачка будучи спадкоємницею за законом, на даний час позбавлена можливості оформити свої спадкові права, оскільки протягом встановленого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку з часу відкриття спадщини не звернулася до нотаріальної контори із заявою про оформлення своїх спадкових прав. Таким чином, стверджуючи, що строк був пропущений нею з поважних причин, позивач вказала, що 20.12.2008 року померла її баба - [PERSON], яка до дня смерті проживала та була зареєстрована [INFO], а 25.03.2011 року і її мати [PERSON], на імя якої [PERSON] в свій час склала заповідальне розпорядження, яким і заповіла все майно. Проте, оскільки за життя [PERSON] на день смерті спадкодавиці [PERSON] не була зареєстрована і не проживала з нею в одному будинку фактично спадщину не прийняла, до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав після смерті останньої не зверталась, тому позивачка, як останній спадкоємець просить визначити їй додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити із викладених в ньому підстав. Представник Маниковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, як відповідача в справі, в судове засідання не з»явився, подавши до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечуючи при цьому, проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що згідно свідоцтва серії І-БВ № 103540 від 20.12.2008 року, виданого Маниковецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області, [PERSON] пішла з життя 20.12.2008 року, залишивши спадщину, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться по вул. Перемоги, 2 у с. Маниківці Деражнянського району Хмельницької області та із земельної ділянки кадастровий номер якої 6821587000:02:015:0011, площею 2,8312 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Маниковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області. Так, ще 09 лютого 2001 року [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповідальне розпорядження, яким заповіла все належне їй майно своїй дочці, матері позивачки - [PERSON], яка вище вказану спадщину не прийняла, до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] не зверталась та на день смерті [PERSON] не проживала з нею в одному будинку. Судом також встановлено, що згідно свідоцтва серії І-БВ № 103540 від 20.12.2008 року, виданого Маниковецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області, сама [PERSON] пішла з життя 25.03.2011 року. Таким чином, на вказану спадщину претендує позивачка [PERSON], оскільки вона доводиться онукою [PERSON] та дочкою [PERSON], а отже являється законною спадкоємницею останньої за законом. Разом з тим, позивачкою [PERSON] лише в лютому 2016 року при огляді будинку померлої [PERSON] було знайдено технічний паспорта на житловий будинок та правовстановлюючі документи на майно, тому після їх знаходження вона одразу ж звернулась до органів нотаріату для оформлення своїх спадкових прав. Проте, повідомленням нотаріуса Деражнянської державної нотаріальної контори від 04.03.2016 року за вих. № 101/01-16 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею було пропущено встановлений законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутись для вирішення даного питання до суду. Так, у відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що строк для прийняття спадщини позивачкою [PERSON] був пропущений з поважних причини, у звязку з чим вона була позбавлена можливості своєчасно оформити свої спадкові права, тому її позов про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини підлягає задоволенню із визначенням їй такого строку тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved