Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

у березні 2020 року з Глобинського районного суду Полтавської області до Машівського районного суду Полтавської області за підсудністю надійшла вказана позовна заява, в якій позивач посилається на те, що 11.07.2019 р. між ним та відповідачем було укладено усний договір позики, за яким відповідач отримав грошові кошти у розмірі 9200,00 грн. і зобов`язався повернути їх у строк до 20.08.2019 р., що підтверджується відповідною розпискою, написаною власноручно відповідачем. Натомість, в порушення домовленості відповідач своє зобов`язання не виконав, а на неодноразові звернення з проханням повернути борг злісно намагався уникнути виконання зобов`язання, мотивуючи тим, що не має належної суми. Позивач також звертався по даному питанню до правоохоронних органів, у відповідь на що йому було рекомендовано звернутися до суду для вирішення виниклого питання. Так, на день подання позовної заяви до суду, тобто на 20.02.2020 р. сума заборгованості становить 23276,00 грн., що складається з основної суми боргу, штраф за прострочення виконання зобов`язання 14076,00 грн., а всього 23276,00 грн. Враховуючи вищенаведені обставини, позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 9200,00 грн. та суму за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 14076,00 грн., а всього 23276,00 грн. та судові витрати у розмір 840,80 грн. 11.03.2020р. ухвалою суду було задоволено клопотання позивача [PERSON] про розстрочку сплати суми судового збору та вирішено відстрочити сплату суми судового збору у розмірі 840,80 грн. за подання даної позовної заяви (а.с.31) та цієї ж дати відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.32). Судовий збір сплачено позивачем 15.06.2020 року (а.с.109,110). У судове засідання сторони не з`явилися, позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити (а.с.111), в судовому засіданні 04.06.2020 року позивач та його представник [PERSON] позов також підтримали та не заперечували проти ухвалення заочного рішення, відповідач про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином та завчасно, в судове засідання не з`явився повторно (а.с. 86,108). Виходячи з викладеного, суд вирішив розглянути справу за відсутності сторін та відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку. Суд, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 11.07.2019 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, оформлений у вигляді письмової розписки, за умовами якої відповідач взяв у позивача в борг готівкові кошти в сумі 9200,00 грн. та зобов`язався повернути гроші в повному обсязі своєчасно до 20.08.2019 р. та у разі недотримання цього обов`язку зобов`язався виплатити пеню у розмірі 1 % за кожен день прострочення (а.с.4). Як вбачається з повідомлення начальника центрального відділу поліції ГУНП у Донецькій області Сергія Бичіна від 23.09.2019 р. адресованого [PERSON] позивачу по справі зазначено, що заява [PERSON] про прийняття мір до гр. [PERSON] , по факту не повернення останнім позичених грошових коштів було зареєстровано за №32852 від 10.09.2019 р. до ЖЄО заяв і повідомлень та була проведена перевірка, в ході якої визначено, що для вирішення даного питання рекомендовано звернутися у приватному порядку до суду. Також зазначено, що слідчим відділом Центрального ВП ГУНП у Донецькій області ознак кримінального правопорушення за вищевказаним фактом встановлено не було (а.с.5). Відповідно до статті 1046\~ЦК\~України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047\~ЦК\~України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з правовою позицією, висловленою 31 жовтня 2018 року Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 707/2606/16-ц, провадження № 61-28762св18 (ЄДРСРУ № 77587120) при дослідженні питання виконання боргового зобов`язання при наявності оригіналу боргової розписки у кредитора, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що за борговою розпискою відповідач [PERSON] підтвердив отримання 11.07.2019 року 9200,00 грн. та обов`язок по їх поверненню до 20 серпня 2019 р. та у випадку несвоєчасної сплати зобов`язання по виплаті 1% за кожен день прострочення. Даний договір позики у формі розписки є чинним та у передбаченим законом порядку недійсним не визнавалася. Згідно із ч. 3 ст.\~12\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76-81 ЦПК України. Відповідно до ст.78 ч.2 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так, згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог статті 545\~ЦК\~України кредитор прийнявши виконання зобов`язання, повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За вимогами\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Частиною першою статті 1048\~ЦК\~України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. З матеріалів справи вбачається, зокрема з розписки, де вказано, що [PERSON] у разі у разі недотримання ним зобов`язання по своєчасному поверненню коштів зобов`язався виплатити пеню у розмірі 1 % за кожен день прострочення. Як вбачається з розрахунку наведеного позивачем, борг становить 23276,00 грн., з них: 9200,00 грн. основна сума боргу, 1% від простроченої суми за період з 20.08.2019 р. по січень 2020 р. включно 14076,00 грн. (а.с.1). Отже, позов підлягає задоволенню та з [PERSON] на користь [PERSON] потрібно стягнути заборгованість за договором позики від 11.07.2019 року в розмірі 23276,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, з відповідача на користь позивача потрібно стягнути сплачений ним судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved