Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на її користь на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 3000 грн. щомісяця, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до досягнення сином повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 березня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем, який було розірвано 25 березня 2021 року. Від шлюбу мають всиновлену малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач останні шість місяців мешкає окремо, участі у вихованні та утриманні сина не приймає. Позивач працює на ЦОФ «Добропільська» табельщиком, має невисокий дохід. Відповідач працює в ТОВ «BAYADERA GROUP» м. Маріуполь, Володарське шосе, 6, на посаді торгівельного представника, має нерегулярний дохід, оскільки його заробітна плата залежить від товарообігу щомісячно. Ще перебуваючи у шлюбних відносинах, позивач збирався звільнятись. Чи працює він на даний момент, позивач не знає. Зазначила, що відповідач має дитину від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , та сплачує на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Тому вважає, що аліменти мають стягуватись у твердій грошовій сумі. Просила задовольнити позов. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Проте звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі. Позов підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згідно ч. ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, вважає за необхідне проводити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступні обставини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17 березня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с. 8), який 25 березня 2021 року рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області було розірвано. Згідно рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2019 року, заяву [PERSON] , [PERSON] , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Добропільської міської ради Донецької області, про усиновлення та внесення змін до актового запису про народження дитини - задоволено. Оголошено громадянина України [PERSON] , [INFO] , і громадянку України [PERSON] , [INFO] , усиновлювачами [PERSON] , [INFO] . Внесено зміни до актового запису за №1 від 05 січня 2017 року про народження дитини, здійсненого Костянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, зокрема: батьком усиновленої дитини записано [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Харцизьк Донецької області; матір`ю усиновленої дитини записано [PERSON] , [INFO] , уродженку міста Добропілля Донецької області; прізвище дитини з « [PERSON] » змінено на « [PERSON] », ім`я дитини змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] », по-батькові змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] », дату народження дитини залишено без змін; місце народження дитини змінено з «селище Стінки Костянтинівський район Донецька область Україна» на «місто Добропілля Донецької області Україна». (а.с. 11-13) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24 квітня 2019 року Костянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.9) Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої 07 листопада 2019 року Відділом реєстрації Добропільської міської ради, місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10), що відповідає зареєстрованій адресі місця проживання позивача. (а.с. 3) Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 232 Сімейного кодексу України, з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як роз`яснено у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Доказів про те, що між позивачем та відповідачем досягнуто домовленість про сплату відповідачем аліментів на дитину сторони не надали. Проте, відповідач звернувся до суду із заявою про визнання позову в повному обсязі. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст. ст. 180-183 Сімейного кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України, та як роз`яснено у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Згідно ст. 7 Закону України від «Про державний бюджет України на 2021 рік» - встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до інформації Добропільського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження ВП № 30175691 з примусового виконання виконавчого листа 2-2022 від 26 жовтня 2011 року, виданого Добропільським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, визнання відповідачем позову в повному об`ємі, те, що відповідач є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання сина [PERSON] , а тому має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. Враховуючи, що відповідач сплачує аліменти на іншу дитину, а також мінливий дохід, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду 25 березня 2021 року. Тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати. На підставі викладеного та

Outcome: approved