Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] міської ради, [PERSON], в якому просила визнати недійсними і скасувати державні акти на право власності на земельну ділянку, розташовану по вул. Пестеля, 23 у м. Тульчин загальною площею 0,1133 га, виданих на імя [PERSON], а саме: державний акт серії ЯД № 409774 на земельну ділянку площею 0,036 га, державний акт серії ЯД № 409773 на земельну ділянку площею 0,0353 на та державний акт серії ЯД № 409772 на земельну ділянку площею 0,0416 га. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] послалася на те, що земельна ділянка загальною площею 0,1133 га по вул. Пестеля, 23 у м. Тульчин на підставі державного акта на землю ІІВН № 018669 належала на праві власності її матері [PERSON], яка померла 08.11.2004 року. Після смерті матері право власності в порядку спадкування на вказану земельну ділянку на підставі рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 15.06.2005 року було визнано за її братом [PERSON] та на підставі цього рішення останньому видано три державні акти на спірну земельну ділянку загальною площею 0,1133 га. Дізнавшись про вказане судове рішення та будучи спадкоємицею [PERSON], як і [PERSON], вона оскаржила його в апеляційному порядку та ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 10.02.2015 року воно скасоване і ухвалено нове, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно відмовлено. Не зважаючи на це вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], оскільки державні акти про право власності на земельну ділянку, які видані на підставі рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 15.06.2015 року на імя [PERSON] не скасовані. В ході судового розгляду [PERSON] збільшила позовні вимоги та, крім скасування державних актів на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON], також просила скасувати державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку за останнім, про що подала відповідну заяву (а.с. 125). Відповідач [PERSON] звернувся в суд з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] міської ради, в якому просив визнати недійсним державний акт про право приватної власності на землю ІІ-ВН № 018669, виданий 13.02.2003 року [PERSON] міськрадою [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1133 га призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд та скасувати державну реєстрацію за № 848 права власності на земельну ділянку за [PERSON] В обґрунтування позовних вимог [PERSON] послався на те, що спірна земельна ділянка для обслуговування житлового будинку і господарських будівель була передана у власність його матері [PERSON] [PERSON] міською радою після того, як вона вже не була власником будинку по вул. Пестеля, 23 у м. Тульчин, оскільки 22.11.1994 р. мати подарувала йому належні їй 37/50 частини житлового будинку. Рішення [PERSON] міської ради від 19.09.2002 року, яким у власність [PERSON] передано спірну земельну ділянку скасовано. А тому скасуванню підлягає і державний акт, виданий на його підставі. Після скасування вказаного рішення він звернувся до [PERSON] міської ради та йому як користувачеві надано дозвіл на розробку технічної документації спірної земельної ділянки з метою її подальшої приватизації. В судовому засіданні представники позивача-відповідача [PERSON] первісний позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог. Просили задовольнити в повному обсязі первісний позовом. Зустрічний позов не визнали, оскільки вважають, що спірна земельна ділянка є власністю спадкодавця [PERSON] та входить до складу спадкового майна, право на яке має [PERSON] Тому не вбачають підстав для скасування державного акта ІІ-ВН № 018669 на право власності на земельну ділянку, що посвідчує право [PERSON] Також вважають, що [PERSON] пропущено строк позовної давності для оскарження даного державного акта, оскільки він виданий ще в 2003 році. Просили застосувати наслідки пропуску строку позовної давності та відмовити в зустрічному позові. Представники відповідача-позивача [PERSON] первісний позов не визнали. Вважають, що хоча і рішення, на підставі якого вони видані, скасоване, їх довіритель залишається користувачем спірної земельної ділянки та має право на її приватизацію, а тому підстав для скасування державних актів немає. Підтримали у повному обсязі зустрічний позов. Зазначили, що оскільки скасовано рішення [PERSON] міської ради від 19.09.2012 року про безкоштовну передачу у власність земельної ділянки площею 0.1133 га по вул. Пестеля, 23 у м. Тульчин [PERSON], підлягає скасуванню і державний акт серії ІІ-ВН № 018669, яким це право посвідчується. Вважають, що строк позовної давності [PERSON] не пропущено, оскільки його право власності порушено після скасування 10.02.2015 року рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 15.06.2005 року про визнання цього права. Крім того, вимога про визнання недійсним оспорюваного державного акта [PERSON] заявлялась в суді у 2015 році при оскарженні рішення [PERSON] міської ради від 19.09.2002 року, однак через неоднозначність судової практики на той час не була вирішена. Просили в задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради Вінницької області в судове засідання не зявився, надіславши суду заяви (а.с. 129, 130), в яких позовні вимоги як за первісним позовом, так і за зустрічним позовом визнаються в повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутність. Представник третьої особи без самостійних вимог на боці відповідача за зустрічним позовом Відділу держгеокадастру у [PERSON] районі Вінницької області не зявився в судове засідання з невідомих причин, хоча про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. \~\~ Вислухавши пояснення представників позивача-відповідача, представників відповідача-позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН №018669, виданого 13.02.2003 року, судом встановлено, що на підставі рішення 5 сесії 4 скликання [PERSON] міської ради від 19.09.2002 року [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,1133 га в межах згідно з планом по вул. Пестеля, 23 у м. Тульчин для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого селянського господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 848. З плану зовнішніх меж земельної ділянки вбачається, що до складу земельної ділянки загальною площею 0,1133 га входить три земельних ділянки площею 0,0416 га., 0, 0352 га та 0, 0365 га (а.с. 20). З копії свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 249552, виданого\~ 08 листопада 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] районного управління юстиції Вінницької області, судом встановлено, що [PERSON] померла 08 листопада 2004 року (а.с.9). Згідно рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 15 червня 2005 року за [PERSON] визнано право власності на присадибну земельну ділянку площею 0, 1133 га, що належала на праві приватної власності його матері [PERSON], яка померла 08.11.2004 року, за державним актом на землю ІІ-ВН №018669 від 13.02.2003 року і знаходиться за адресою: вул. Пестеля, 23, м.Тульчин, Вінницька область (а.с.15). Встановлено судом і те, що на підставі вказаного вище судового рішення 24 січня 2008 року [PERSON] видано державні акти на право власності на земельну ділянку, яка розташована по вул.. Пестеля, 23 у м. Тульчин для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд: серії ЯД № 409773 на земельну ділянку площею 0,0352 га, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010810100016 (а.с. 21), серії ЯД № 409774 площею 0,0365 га, який зареєстровано за № 010810100017 (а.с. 22), серії ЯД № 409772 площею 0,0416 га, який зареєстровано за № 010810100015 (а.с. 23). Відповідно до рішення Апеляційного суду Вінницької області від 10.02.2015 року частково задоволено апеляційну скаргу [PERSON] Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 15 червня 2005 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно відмовлено.(а.с. 16-18). Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 30 березня 2015 року скасовано п.1.8 рішення 5 сесії 4 скликання [PERSON] міської ради від 19 вересня 2002 року про безкоштовну передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1133 га, призначеної для обслуговування та будівництва житлового будинку і господарських будівель, а також для ведення особистого селянського господарства, розташованої по вул. Пестеля, 23, м. Тульчин (а.с.58-59). Відповідно до рішення Апеляційного суду Вінницької області від 27.01.2017 року, яке набуло законної сили з моменту його проголошення, вище вказане рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 30.03.2015 року скасоване у звязку з невірним застосуванням норми матеріального права та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено. Скасовано п.1.8 рішення 5 сесії 4 скликання [PERSON] міської ради від 19 вересня 2002 року про безкоштовну передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1133 га, призначеної для обслуговування та будівництва житлового будинку і господарських будівель, а також для ведення особистого селянського господарства, розташованої по вул. Пестеля, 23, м. Тульчин (а.с. 133-137). З витягу з рішення № 1496 від 21.04.2015 року [PERSON] міської ради вбачається, що [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка знаходиться в користуванні загальною орієнтовною площею 0,1133 га, в тому числі 0,1133 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у м. Тульчин по вул. Пестеля, 23 на умовах власності (а.с. 60). Вирішуючи спір, що склався між сторонами, суд виходить з наступного. Окремими загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність. За змістом ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, за захистом яких має право звернутися до суду. Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Верховним Судом України, у справі від 01.07.2015 року № 6-319цс15 зроблено правовий висновок про те, що оскільки державні акти на право власності є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах , повязаних із правом власності, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. За змістом статті 126 ЗК України (у редакції до 01 січня 2013 року) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Відповідно до норм частини третьої ст. 10 та частини першої ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене та встановленні в ході судового розгляду обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами в частині визнання недійсними та скасування державних актів про право власності на земельну ділянку по вул. Пестеля, 23 у м. Тульчин загальною площею 0,1133 га, виданих 24 січня 2008 року на імя [PERSON] та 13.02.2003 року на імя [PERSON] підлягають задоволенню. Так, встановлено, що рішення суду від 15.06.2015 року, на підставі якого за [PERSON] визнано право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування, скасоване у звязку з недоведеністю прийняття ним спадщини після смерті матері [PERSON] Так само як і скасоване в частині безкоштовної передачі [PERSON] у приватну власність спірної земельної ділянки рішення [PERSON] міської ради від 19.09.2002 року, а тому є підстави для визнання недійсними документів, що посвідчують дане право. Що стосується позовних вимог як за первісним, так і за зустрічним позовом в частині скасування державної реєстрація права власності на спірну земельну ділянку, то вони задоволенню не підлягають, оскільки з набранням даним рішенням законної сили воно підлягає виконанню всіма без виключення юридичними, фізичними особами на всій території України, в тому числі і органами, до компетенції яких віднесено здійснення повноважень щодо реєстрації (перереєстрації), скасування реєстрації прав. Доводи представників позивача-відповідача [PERSON] про пропуск відповідачем-позивачем [PERSON] строку позовної давності щодо окарження державного акта на землю ІІ-ВН №018669, який видано 13.02.2003 року необґрунтовані. Суд вважає, що право оскаржити вказаний державний акт виникло у [PERSON] після скасування 10.02.2015 року рішення про визнання за ним права власності на спірну земельну ділянку. Крім того, це порушення прав є триваючим, а тому до даних правовідносин строки позовної давності не застосовуються. З огляду на що суд не вбачає підстав для відмови у зустрічному позові з підстави пропуску строку позовної давності. Задовольняючи обидва позови частково, суд залишає позовні витрати за сторонами. На підставі викладеного та

Outcome: partial