Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування, мотивуючи тим, що 15.01.2003 року померла її матір [PERSON]. На території Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області залишилось спадкове майно - земельна частка (пай) площею 2,76 в умовних кадастрових гектарах, що належала спадкодавцю. Позивач є спадкоємцем за законом, проте позбавлена можливості належно оформити свої спадкові права у звязку з тим, що сертифікат на земельну частку (пай), який був виданий [PERSON], після його смерті був втрачений. Позивачем через канцелярію суду подано заяву, в якій зазначено, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розглянути справу за її відсутності. Представник Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області в судове засідання не зявився, у поданій до суду заяві просить справу розглянути без його участі, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в поданому до суду письмовому клопотанні просив справу розглядати за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечував. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, якщо розгляд справи здійснюється судом у відсутності осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. [PERSON] ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі /на місцевості/ земельних ділянок власникам земельних часток /паїв/» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських\~ кооперативів,\~\~\~\~сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст.2 Закону «Про порядок виділення в натурі /на місцевості/ земельних ділянок власникам земельних часток /паїв/» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. В п.17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. [PERSON] ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-БВ №091816, виданого Михівською сільською радою 19.01.1999 року, встановлено, що [PERSON] помер 17.01.1999 року. [PERSON] із протоколу розподілу земельних часток (паїв) між власниками земельних сертифікатів СГК «Нива» по Михівській сільській раді Ізяславського району Хмельницької області від 13.01.2002 року за номером п/п 735, [PERSON], с. Закружці Ізяславського району видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) ХМ №0230731, номер ділянки 727, площа - 2,76 га. Крім того, згідно [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища встановлено, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «Алексюк» на «Кучерук». Відповідно до довідки від 26.06.2017 року №528, виданої виконкомом Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, згідно з записами в погосподарській книзі виконкому сільської ради, 17.01.1999 року помер [PERSON], який постійно проживав в [INFO], на день смерті якого у даному дворогосподарстві проживала і була прописана його дружина [PERSON], яка 15.01.2003 року померла прийнявши спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. [PERSON] повідомлення Ізяславської державної нотаріальної контори від 04.11.2017 року №2035/01-16, після смерті [PERSON], який помер 17.01.1999 року в Ізяславській державній нотаріальній конторі окремо спадкова справа не заводилась. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина, [PERSON], так як проживала і була прописана разом з ним у спадковому будинку на час відкриття спадщини, але не оформила своїх спадкових прав (довідка Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 26.06.2017 року №528). Спадкодавець [PERSON] заповіту не складав. Також згідно повідомлення Хмельницького обласного державного нотаріального архіву від 27.10.2017 року №3234/01-21 зазначено, що по даних архівного фонду Ізяславської державної нотаріальної контори, спадкова справа до майна [PERSON], померлого 17.01.1999 року, не заводилась. З врахуванням зазначених документів, суду доведено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка [PERSON], яка прийняла спадщину в установленому законодавством порядку. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-БВ №205743, виданого Михівською сільською радою 16.01.2003 року, встановлено, що [PERSON] померла 15.01.2003 року. [PERSON] свідоцтва про народження [PERSON] серії ЯЕ №924556 від 27.07.1957 року, вбачається, що її батьком значиться [PERSON], а матірю [PERSON] [PERSON] свідоцтва про одруження серії I-БВ №413471, виданого Михнівською сільською радою народних депутатів 10.12.1983 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «Кучерук» на «Бондар». Отже, суду доведено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є донькою [PERSON], яка померла 15.01.2003 року. [PERSON] повідомлення Ізяславської державної нотаріальної контори від 04.11.2017 року №2035/01-16, після смерті [PERSON], яка померла 15.01.2003 року в Ізяславській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за №438/2017 р. на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину від спадкоємиці першої черги за законом дочки померлої [PERSON] (зареєстрована за адресою: [INFO]). Інших заяв не надходило. Спадкодавець [PERSON] заповіту не складала. Разом з тим, згідно повідомлення Хмельницького обласного державного нотаріального архіву від 04.10.2017 року №2980/01-21 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №49326205 зазначено, після смерті [PERSON], яка померла 15.01.2003 року в Ізяславській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за №438/2017 р., номер у спадковому реєстрі - 61214405. В газеті «Партнер» від 13.07.2017 року №28(1053) розміщено оголошення, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХМ №0230731р. номер №731 26.11.1996 року, виданий на імя [PERSON], вважати недійсним. Таким чином, позивач позбавлена можливості оформити своє право на спадщину на вказану земельну ділянку в звязку із відсутністю вказаного сертифікату на право на земельну частку (пай). Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. [PERSON] зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом. [PERSON] ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Положеннями статей 1258, 1262, 1267, 1268 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Отже, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, прийняла спадщину в установленому законодавством порядку, проте позбавлена можливості належно оформити свої спадкові права у звязку з втратою сертифікату на земельну частку (пай), тому суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за [PERSON] право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. На підставі ст.ст. 392, 1225, 1233, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 116, 131, 152 ЗК України,

Outcome: approved