Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

У вересні 2014 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, відповідно до договору б/н від 21.01.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 20 000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказував, що відповідач не своєчасно сплачував банку кошти на погашення кредиту та відсотків, тому станом на 31.03.2014 року утворилася заборгованість в розмірі - 49978,99 грн. Просив стягнути з відповідача заборгованість та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки не повідомляв. В судовому засіданні 17.10.2014 року представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позову, просив застосувати позовну давність. Приймаючи до уваги наявні у справі докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що відповідно до укладеного договору б/н від 21.01.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 20000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови в позові. Оскільки термін дії картки становив 3 роки і закінчився 21.01.2011 року, а позивач звернувся до суду лише у травні 2014 року, будь-яких даних про переривання строку позовної давності не надано, то суд приходить до висновку, що вимоги заявлені поза межами позовної давності, тому в їх задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed