Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

У вересні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася з вищенаведеним позовом до суду, вказавши, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, яким є земельна ділянка, площею 2,94 га, розташована на території Яблунівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В управління спадковим майном після його смерті вступив [PERSON], проте не оформив свої спадкові права помер [INFO]. Позивачка фактично вступила в управління спадковим майном [PERSON], проте при зверненні її до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на вказану земельну ділянку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку, яким є державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий на підставі рішення сесії Яблунівської сільської Ради народних депутатів від 17.10.2002 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 848, був виданий на ім'я [PERSON] 21.10.2002 року, тобто після його смерті, а також через недоведеність родинних відносин з померлою. Враховуючи наведене, позивач просив визнати недійсним вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку з підстав здійснення реєстрації права власності за [PERSON] після його смерті, а також визнати за нею в порядку спадкування право на земельну частку (пай), розміром 3,6 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебувала у колективній власності колективного знаходиться на території Яблунівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, яке належало померлому [PERSON] та встановити юридичний факт, що померлий [INFO] [PERSON] був племінником померлому [INFO] [PERSON]. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача Яблунівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, в яких проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, покладаючись при вирішенні справи на думку суду. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Яблунівською сільською радою Деражнянського району Хмельницької області. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно. Так, відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] [PERSON] був власником земельної ділянки, площею 2,94 га, розташованої на території Яблунівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Із вказаного державного акта також вбачається, що він був виданий на підставі рішення сесії Яблунівської сільської Ради народних депутатів від 17.10.2002 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 437, тобто реєстрація права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку була здійснена після його смерті. Довідкою Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №Ф-637/0-0.23-647/137-18 від 30.08.2018 року підтверджується, що реєстрація державного акта була здійснена 17.10.2002 року. Таким чином, наведене свідчить, що реєстрація права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку була здійснена після його смерті. Згідно з положеннями статей 22, 23 чинного на час відкриття спадщини Земельного кодексу в редакції Закону України від 18 грудня 1990 року, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, те, що державна реєстрація права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2,94 га, а також сама видача державного акта відбулися після смерті [PERSON], суд приходить до висновку, що у [PERSON], як у спадкодавця, право власності на земельну ділянку площею 2,94 га не виникло, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині є доведеними та наявні підстави для визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним. Встановлено і те, що державний акт на ім'я [PERSON] був виданий на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 523. Ця обставина, зокрема, підтверджується довідкою відділу у Деражнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області №Ф-637/0-0.23-647/137-18 від 30.08.2018 року. Відповідно до п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), сільськогосподарського кооперативу (далі СК), сільськогосподарського акціонерного товариства (далі САТ), в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на земельну частку (пай). Як вбачається із наданої відділом у Деражнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області копії Додатку 1 додержавного акту на право колективної власності, виданого сільськогосподарському об»єднанню пайщиків «Авагнард» с. Яблунівка, [PERSON] був включений до списку громадян-членів вказаного сільськогосподарського підприємства під номером 523. Таким чином, вказані обставини свідчать про те, що [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай) як член СОП «Авангард» і таке право входило до складу спадкової маси після його смерті. Як вбачається із матеріалів справи, спадкоємцями до майна померлого [PERSON] за законом був [PERSON], який вступив в управління спадковим майном але не оформив їх у встановленому законом порядку, оскільки помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Із архівно ї довідки №2825/01-18 від 23.08.2018 року вбачається, що після смерті [PERSON] в 2000-2004 роки спадкова справа не заводилася. Разом із цим, згідно з письмовим повідомленням нотаріуса № 638/02-14 від 05.09.2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що належала [PERSON], із тих підстав, що правовстановлюючий документ на спадкове майно був виданий після смерті спадкодавця,а також через недоведеність родинних відносин між померлими [PERSON] та [PERSON] Згідно ч.1 ст. 524 ЦК Української РСР (в редакції , який діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON].) спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Відповідно до ст.549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.529 цього Кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, суд вважає, що наявні підстави для визнання за позивачем права на земельну часту (пай) в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця. Як встановлено судом, [PERSON] народився [INFO] в с. Шарки Деражнянського району Хмельницької області, батьками його вказані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується витягом з державної реєстрації актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження. Разом із цим, із витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану, вбачається,що в результаті проведеної перевірки актовий запис про народження [PERSON] не виявлено. Наведене свідчить про те, немає іншої можливості встановити, що [PERSON] є племінником [PERSON],окрім, як в судовому порядку довести факт родинних відносин між померлими. Водночас, доказами, на підставі яких суд встановлює факт родинних відносин між останніми, є довідка видана виконавчим комітетом Яблунівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області,в якій зазначено, що [INFO] помер [PERSON], який був зареєстрований в с. Шарки. Фактично після смерті [PERSON] вуправління спадковим майном вступив [PERSON] але не оформив свої спадкові права помер [INFO]. Той факт, що [PERSON] був дядьком [PERSON], підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON]. Встановлення даного факту породжує для позивачки юридичні наслідки, оскільки вона є спадкоємицею до майна померлого [PERSON], оскільки останній був її чоловіком, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав як для встановлення факту родинних відносин [PERSON] та [PERSON], так і для визнання за позивачкою права на земельну часту (пай) в порядку спадкування. На підставі викладеного та

Outcome: approved