Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

У березні\~2020\~року [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~ позовом,\~яким просив\~ визнати\~за ним,\~право власності\~на житловий\~будинок \~(літер\~ А-1\~за планом),\~1966\~року побудови\~з прибудовою\~(літер\~а за\~планом),\~1979\~року побудови\~та \~ганком \~(літер\~а1\~за планом),\~1990\~року побудови\~загальною площею\~68\~кв.\~м.,\~житловою площею\~44,7\~кв.\~м.,\~ кухню\~(літер\~Б за\~планом),\~1979\~року побудови,\~сарай (\~літер В\~за планом),\~1970\~року побудови,\~сарай (\~літер Г\~за планом),\~1970\~року побудови,\~навіс (літер\~Д за\~планом),\~1970\~року побудови,\~вбиральню (літер\~Е за\~планом),\~1970\~року побудови,\~ навіс\~(літер\~Ж \~за планом),\~1990\~року побудови,\~погріб (літер\~п/г\~за планом),\~1990\~року побудови,\~ворота з\~хвірткою (\~№1\~за планом),\~огорожу (\~№2\~за планом),\~розташовані за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~по праву\~спадкування \~за законом\~ після\~смерті [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що [INFO] помер\~батько позивача\~-\~ [PERSON] . Після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Славгородської сільської Ради та житловий будинок з надвірними будівлями та з земельними ділянками, розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач є єдиним спадкоємцем на все майно померлого [PERSON] першої черги за законом відповідно до ст.1261 ЦК України. Спадщину позивач прийняв у встановленому законом порядку, а саме, шляхом фактичного проживання зі спадкодавцем на день його смерті та на частину спадкового майна, а саме земельні ділянки площею 3.7311 га та площею 0.4819 га отримав Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчені 15 серпня 2013 року державним нотаріусом Краснопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області Вангородським В.В. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] , які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку, ні за законом ні за заповітом немає. Але отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді домоволодіння, розташованого за вищевказаною адресою позивач не може, тому що відповідно до довідки ДП «Регіональна агенція технічної інвентаризації» КП «Ініціатива» Кровненської сільської ради від 09 грудня 2019 року за № 948-1-12/19 інвентаризаційна справа на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] в архіві інвентаризаційних справ Сумського району Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської Ради , станом на 29.12.2012 року відсутня. Постановою приватного нотаріуса Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області Вангородського В.В. 10 лютого 2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на це майно. Сторони в підготовче судове засідання не прибули, повідомлені належним чином, від представника позивача адвоката Дем`яненко Н.П. надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, від відповідача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають повністю. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, а також, зважаючи на визнання відповідачем вимог позивача, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , який на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом з позивачем, дружиною [PERSON] , невісткою [PERSON] та онукою [PERSON] (ас.11,12,13) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Славгородської сільської Ради та житловий будинок з надвірними будівлями і з земельними ділянками, розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач є єдиним спадкоємцем на все майно померлого [PERSON] першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України. Спадщину позивач прийняв у встановленому законом порядку, а саме, шляхом фактичного проживання зі спадкодавцем на день його смерті та на частину спадкового майна, а саме земельну ділянку площею 3.7311 га та площею 0.4819 га отримав Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчені 15 серпня 2013 року державним нотаріусом Краснопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області Вангородським В.В., зареєстровано в реєстрі за № 1114 та 1116 ( ас.14,15,16) . Інших спадкоємців після смерті [PERSON] , які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку, ні за законом ні за заповітом немає. Але отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] позивач не може, тому що відповідно до довідки ДП «Регіональна агенція технічної інвентаризації» КП «Ініціатива» Кровненської сільської ради від 09 грудня 2019 року за № 948-1-12/19 інвентаризаційна справа на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] в архіві інвентаризаційних справ Сумського району Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської Ради , станом на 29.12.2012 року відсутня ( ас.24) Постановою приватного нотаріуса Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області Вангородського В.В. 10 лютого 2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на це майно ( ас.34) Спадкове домоволодіння складається з житлового будинку (літер А-1 за планом), 1966 року побудови, прибудови (літер а за планом), 1979 року побудови, ганку (літер а1 за планом), 1990 року побудови, кухні (літер Б за планом), 1979 року побудови, сараю ( літер В за планом), 1970 року побудови, сараю ( літер Г за планом), 1970 року побудови, навісу ( літер Д за планом), 1970 року побудови, вбиральні (літер Е за планом), 1970 року побудови, навісу (літер Ж за планом), 1990 року побудови, погріба (літер п/г за планом), 1990 року побудови, воріт з хвірткою (літер №1 за планом), огорожі ( літер №2 за планом) ( ас. 18-22). Факт належності житлового будинку за адресою: [ADDRESS] [PERSON] підтверджується довідкою виконкому Славгородської сільської ради Краснопільського району Сумської області від 25 лютого 2020 року за № 02-27/146, згідно якої домоволодіння в [ADDRESS] згідно погосподарських книг значиться за [PERSON] , який помер [INFO] , підстава: погосподарська книга № 8, особовий рахунок № [NUMBER] ; фотокопією особового рахунку № [NUMBER] з погосподарської книги Славгородської сільської Ради за 2001-2005 роки, де головою домогосподарства за вказаною адресою значиться [PERSON] ; рішенням виконкому Краснопільської районної Ради народних депутатів №123 від 20.06.1990 «Про оформлення прав власності на жилі будинки в сільській місцевості», яким оформлено право власності на домоволодіння за адресою [ADDRESS] за [PERSON] ( ас [NUMBER] ). Земельна ділянка площею 0,60 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] рішенням 14 сесії 21 скликання Славгородської сільської ради від 19.01.1994 року була передана на приватизацію [PERSON] , державний акт на земельну ділянку не виготовлявся ( ас.25). Вартість спадкового майна згідно Звіту про оцінку майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт-С» станом на 14.02.2020 року становить 62782 - 00 грн (ас.35-58). Відповідно до Довідки про показники об`єкта нерухомого майна, виданої ФОП « [PERSON] » 25 січня 2020 року за № 1059, за вказаною адресою самочинне будівництво та перепланування не проводилось. В будинку самочинна реконструкція не проводилась ( ас.23). Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону , виникають з моменту такої реєстрації. Державна реєстрація права на житлові будівлі, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно затверджене Наказом Міністра Юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції 18.02.2002 року за № 157/6445 з подальшими змінами. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будівлі та споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним Кодексом та Законом України від 01.07.2004 року « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державній реєстрації підлягали лише будинки та домоволодіння в межах міст і селищ міського типу, будинки ж, розташовані у селах реєстрації не підлягали. Відповідно до Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 01.03.2013 року за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР затвердженої Наказом Міністерства Юстиції Української РСР від 31.10.1975 року №45/5 підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у по господарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08. 1992 року №449 « Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» /втратила чинність/ було вперше встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва. Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. Згідно п.1 Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СССР 13.04.1979 року № 112/5, документами по господарського обліку для сільських Рад народних депутатів, зокрема, є форма №1 - «Погоспордарська книга». Відповідно до п.7 Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів затверджених ЦСУ СССР 12.05.1985 року № 5-24/26, ці книги по господарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались раніше і визнаються в даний час в якості актів органів /публічних актів/, що підтверджують право приватної власності. Отже, в період забудови домоволодіння, що розташоване у [ADDRESS] та належить [PERSON] , у сільській місцевості державна реєстрація об`єктів нерухомості взагалі не передбачалася. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків /спадщини/ від фізичної особи яка померла /спадкодавця/ до інших осіб /спадкоємців/. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто позивач, як спадкоємець за заповітом, має право на вказане майно в порядку спадкування після [PERSON] , який помер [INFO] . За змістом ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності будь-якого застереження, факт, визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Із зазначених положень цивільного законодавства встановлено, що обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів сторін та останнє відповідатиме загальноприйнятим нормам та духу цивільно- правових відносин. Позивач не заявляв вимоги про стягнення судових витрат, тому дане питання судом не вирішувалось На підставі викладеного,

Outcome: approved