Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

У березні 2018 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.07.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 11. У сторін дітей немає. Від початку сімейного життя відносини між сторонами складалися гарними, проте поступово рік за роком стали погіршуватись. Відповідач став вести аморальний спосіб життя - почав вживати наркотичні засоби, від чого ставав психічно неврівноваженим. Сімю не утримував. На її зауваження щодо способу життя реагував скандалами та бійками. У березні 2015 р. сторони припинили сімейні відносини. Вже три роки сторони не мають ніяких відносин, не спілкуються. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте до суду він не з`явився без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав. За таких обставин суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.07.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 11. Подружжя дітей немає. З позовної заяви вбачається, що з березня 2015 р. шлюб існує формально: разом сторони не проживають, не підтримують шлюбно-сімейних відносин та не ведуть спільного господарства. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Отже зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач жодних заперечень проти позову не надав, суд дійшов висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який наразі існує лише формально, суперечить інтересам позивача. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до положень статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved