Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову ПАТ «Промінвестбанк», [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсними електронних торгів проведених 24.09.2015 Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України з реалізації арештованого майна, а саме: нежитлової будівлі, що знаходиться по [ADDRESS] та оформлені протоколом проведення електронних торгів №116983 від 24.09.2015. В обґрунтування вимог посилається на те, що 04.09.2015 ДП «Інформаційний центр» проведено електронні торги з реалізації належної йому нежитлової будівлі що знаходиться по [ADDRESS] , за результатами яких переможцем торгів визнано [PERSON] . Позивач зазначав, що електронні торги проведені з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки на час проведення торгів сплив шестимісячний строк дії звіту про оцінку майна, який складено 14.11.2014. Крім того, він не був повідомлений про проведення торгів та оцінку майна. Посилаючись на вищевикладене, просив визнати недійсними електронні торги з реалізації арештованого майна та поновити строк звернення до суду з зазначеним позовом. Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 09 лютого 2018 року в задоволені позову відмовлено. Постановою апеляційного суду Кіровоградської області від 06.06.2018 рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалене нове про задоволення позовних вимог. Постановою ВС від 29.05.2019 рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.02.2018 та постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 06.06.2018 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою суду від 29.07.2019 справа призначена у порядку спрощеного провадження для розгляду по суті. Ухвалою суду від 24.09.2020 залучено до участі у справі як правонаступника відповідача Фортечного ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ в Кіровоградській області Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Ухвалою від 09.12.2020 залучено до участі у справі відповідачем [PERSON] та третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову [PERSON] та [PERSON] . Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надав відзив, в якому позов не визнав та зазначив, що позовна заява не відповідає дійсності та нормам чинного матеріального та процесуального права та не підлягає задоволенню із наступних підстав. Позивач був повідомлений про наявність виконавчого провадження, здійснення примусової реалізації майна, а також проведенням електронних торгів, що підтверджуються заявою боржника від 19.05.2015 року згідно якої, позивач не виражав наміру у встановленому законом порядку оскаржити проведення електронних торгів. Не вчинено жодних дій боржником та не повідомлено про намір оскаржити проведення електронних торгів і в подальшому, оскільки в матеріалах виконавчого провадження містяться заяви про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження від 10.09.2015 року, 06.10.2015року та 17.02.2017 року. А отже, позивачем порушено строк на оскарження результатів електронних торгів. Статтею 48 ЗУ «Про іпотеку», встановлено, що іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців із дня проведення торгів оскаржити їх результати до суду за місцезнаходженням нерухомого майна. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно, позовна заява не може бути задоволена, оскільки подана після спливу строку позовної давності, порушує норми матеріального та процесуального права. Боржник після спливу строку позовної давності через уповноваженого представника двічі знайомився із матеріалами справи, не подав жодних заяв та клопотань, а в позові позивач свідомо перекручує факти, стверджуючи, що не був повідомлений про результати проведення торгів, час проведення, оцінку арештованого майна. Частинами другою - четвертою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію. У разі, коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту суб`єкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, то звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (частина п`ята статті 58, частина третя статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року). Із аналізу даних норм, випливає, що позивач, не використовуючи власне право на захист, по суті визнав дії Фортечного ВДВС та організатора торгів законними. Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 2014 року № 656/5 (далі - Тимчасовий порядок) не встановлено обов`язку організатора електронних торгів чи державного виконавця після передачі майна на реалізацію знімати це майно з реалізації у зв`язку з втратою чинності звітом та проводити оцінку майна. Більш того, п. 3 розділу II Тимчасового порядку, прямо передбачає, що організатор електронних торгів не зобов`язаний перевіряти документи на відповідність вимогам законодавства, у тому числі й звіту про оцінку. Більше того, позивач посилається на норми закону, що не є чинними на даний момент та протягом всього строку розгляду справи №404/1561/16-ц не подав жодного уточнення згідно норм, що є чинними на дані момент, адже згідно п.8 Перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження» редакції від 05.10.2016 майно, передане на реалізацію до набрання чинності дані Законом, продовжує реалізовуватися у порядку (у тому числі за вартістю), що діяв і набрання чинності цим Законом. Якщо оцінка (уцінка) арештованого майна і проведена до набрання чинності цим Законом, вона проводиться в порядку визначеному цим Законом. Просили у задоволенні позову відмовити. [PERSON] подав відзив, в якому позов не визнає, вважає його безпідставним, та таким, що подано з пропуском строків на звернення до суду без обґрунтування причин поважності такого пропуску. У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 05.04.2017 у справі за 6-1375цс15 зазначено, що у справах про оскарження прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, має застосовуватися Закон «Про іпотеку» згідно зі до ст. 48 якого будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом 3 місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням майна. Представник позивача, адвокат Мельник О.В., ознайомлювалася з матеріалами виконавчого провадження 06.10.2015 (після проведення торгів), позивач або його представник мали можливість подати до суду позовну заяву у визначений законом строк. Натомість позов було подано до суду 11.03.2016, тобто з пропуском позовної давності. Реалізовувалося майно, яке перебувало в іпотеці ПАТ «Промінвестбанк» на підставі Іпотечного договору з застереженнями про задоволення вимог іпотекодержателя від 04.09.2007. Відповідно до листів ДП «Інформаційний центр» МУЮ (які містяться в матеріалах справи) сторонам виконавчого провадження та ДВС направлялися відомості щодо реалізації предмета іпотеки - тобто конкретно визначеного об`єкту нерухомості - нежитлової будівлі за адресою [ADDRESS] . При цьому, з врахуванням правового висновку, викладеного у постанові ВСУ від 18.11.2015 у справі № 6-1884цс15, сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Матеріали справи містять також відомості і про те, що про дату і час проведення електронних торгів організатор торгів опублікував в газетах Кіровоградська правда у номерах від 24 квітня 2015 року, 03 липня 2015 року, 01 вересня 2015 року та в газеті Україна Центр у номері від 30 квітня 2015 року, ПАТ «Промінвестбанк» долучено до матеріалів справи листа ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України від 28.04.2015 року, від 30.06.2015 року та від 01.09.2015 року, які адресовані банку та позивачу. Ні позивачем, ні його представником не наведено обґрунтованих доводів та не надано допустимих доказів неможливості подання позову до суду. Звернув увагу на те, що клопотання про поновлення строку позовної давності позивачем подано до суду лише 29.09.2017, тобто більш ніж через рік після подачі позовної заяви, у якій вказує, що з 05.08.2015 по 19.10.2015 та з 21.10.2015 по 26.02.2016 позивач знаходився у відрядженні на навчанні в сфері організації роздільного збору вторинної сировини в Українському виробничо- екологічному об`єднанні по заготівлі та використанню вторинних матеріальних ресурсів «Укрвторма». Відповідно до відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України позивач чотири рази виїжджав за межі країни знаходячись як він зазначив «у відрядженні». Окремо зазначив про відсутність правових підстав для визнання прилюдних торгів недійсними і в силу відсутності порушень під час їх проведення з боку виконавчої служби. На час проведення електронних торгів були чинними та застосовувалися Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-ХГ/, Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затверджений Наказом МЮУ 16.04.2014 за № 656/5. Під час передачі майна на реалізацію звіт про оцінку має бути чинним, тобто від часу здійснення звіту не має минути більше 6 місяців до часу винесення Інформації, про лот у систему (з урахуванням змін до Тимчасового порядку від 18.02.2015 року, які набули чинності 03.03.2015 року). Якщо минуло 6 місяців - проводиться повторна оцінка суб`єктом оціночної діяльності. Якщо було внесено інформацію про лот у систему до спливу 6 місячного строку, вартість майна є дійсною на період реалізації майна. Тобто ця вартість є початковою від якої державний виконавець у встановленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку здійснює уцінку майна. Оцінка майна по [ADDRESS] , в межах виконавчого провадження здійснена ФОП [PERSON] станом на 14.11.2014. Пунктом 4 Розділу 3 Тимчасового порядку, визначено, що інформаційне повідомлення про електронні торги розміщується на Веб-сайті Системою автоматично, не пізніше ніж за один місяць до дати завершення електронних торгів. З матеріалів справи вбачається, що перші електронні торги з реалізації нежитлової будівлі по [ADDRESS] , були призначені на 21.05.2015. Інформація про проведення торгів (внесення інформації про Лот у систему) опублікована 21.04.2015. Таким чином, станом на дату внесення інформації про Лот у систему, звіт про оцінку був чинний. Інформація про проведення торгів, визначення стартової ціни лоту, тощо були внесені в систему СЕТАМ ; могли бути переглянуті будь - якою зацікавленою особою, інформація про проведення торгів направлялася на адресу [PERSON] , ПАТ «Промінвестбанк» та Фортечний ВДВС Організатором торгів (копії листів містяться в матеріалах справи). Інформація про проведення торгів публікувалася у місцевих газетах (долучені до матеріалі справи). Позивач був обізнаний з вартістю майна згідно оцінки, про що свідчить його заява про незгоду з оцінкою від 09.12.2014. В той же час [PERSON] , не було в установленому порядку здійснено оскарження оцінки, не надано нової оцінки, не здійснено оплату рецензії на оцінку майна, виконану ФОП [PERSON] станом на 14.11.2014. В подальшому, при прийнятті майна на відповідальне зберігання (акт державного виконавця від 24.03.2015) позивачем також не було вчинено жодних дій спрямованих на недопущення реалізації майна. Постановою ВСУ від 12.10.2016 у справі № 6-1981цс16 визначено, що підставою для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушення норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Наявні в матеріалах справи докази свідчать про відсутність порушених прав позивача, а відсутність порушених прав не передбачає їх захисту в судовому порядку, що є окремою підставою для відмови у позові. Просив у задоволенні позову відмовити. ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» надав заперечення в яких у задоволенні позову просив відмовити. В обґрунтування заперечень зазначив, що порушень ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-ХГ/ та Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом МЮУ 16.04.2014 за № 656/5 під час реалізації заставного майна не було. Майно боржника було передано на реалізацію в квітні 2015 року, на момент передачі майна на реалізацію звіт про оцінку від 14.11.2014 був чинний і відповідно до зазначеного вище положення Тимчасового порядку така вартість є дійсною на період реалізації майна. Крім того, боржник ознайомлений з виконавчим провадженням щодо стягнення з нього коштів. Він призначений зберігачем майна відповідно до акту державного виконавця від 24.03.2015. Боржник був також повідомлений і про вартість майна згідно оцінки, що свідчить надання ним заперечень на оцінку згідно заяви від 09.12.2014. Законом України «Про виконавче провадження» встановлено порядок оскарження оцінки майна в межах виконавчого провадження. Не дивлячись на призначення експерта для здійснення рецензії оцінки майна 26.02.2015, боржником не сплачено за рецензування звіту, у зв`язку з чим майно передано у квітні 2015 року на реалізацію. Враховуючи викладене вище, боржник був проінформований про здійснення реалізації його майна, був обізнаний з вартістю реалізації та не заперечував щодо реалізації майна за визначеною ціною. Організатором торгів на виконання вимог Закону України «Про іпотеку» опубліковано інформацію про проведення торгів, про що свідчать копії оголошень у газетах «Кіровоградська правда» від 24.04.2015 та «Україна - центр» від 30.04.2015. Крім того, організатором торгів направлялися відомості щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів, що не заперечується позивачем. Таким чином, дії державного виконавця та організатора торгів щодо процедури реалізації майна відповідають Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасовому порядку (в редакції, яка діяла та час реалізації). Позивачем не доведено, що мало місце порушення порядку проведення торгів а також, що це вплинуло на його законні права та інтереси. Крім того, позивачем порушений строк позовної давності. Просив у задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Мельник О.В. позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Зауважила, що майно продане за дуже низькою ціною, з якою позивач не погоджується та що є порушенням його прав. Звіт про оцінку майна був недійним, строк давності пропущений з поважної причини. Представник відповідача [PERSON] та третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет позову [PERSON] та [PERSON] - адвокат Суліменко Т.А. позовні вимоги не визнала, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Суду пояснила, що строк спеціальної позовної давності для звернення до суду із зазначеним позовом пропущений, підстав для його поновлення немає, оскільки твердження позивача про перебування у відрядженні у цей період, спростовуються відомостями про перетинання ним кордону. Крім того, його представник ознайомлювалась з матеріалами виконавчого провадження після проведення прилюдних торгів і мала можливість подати позов. Крім того, відсутнє порушення норм матеріального права та порушення прав позивача при проведенні прилюдних торгів. Просила у задоволенні позову відмовити. Представник ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» Івженко О.Ю. просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у запереченнях. Зазначила, що права позивача не порушені, а ним пропущений строк позовної давності. Представники Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що на виконанні у Фортечному ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ в Кіровоградській області перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-964/11, виданого 22.02.2011 Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з позивача на користь ПАТ «Промінвестбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 263 528,85 грн, 1 700 грн сплаченого судового збору і 250 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Під час проведення виконавчих дій 15.03.2013 державним виконавцем описано та арештовано нежитлову будівлю по [ADDRESS] , яка належала боржнику та перебувала в іпотеці ПАТ «Промінвестбанк». Постановою державного виконавця від 04.09.2014 для визначення вартості спірного майна призначено суб`єкта оціночної діяльності. Відповідно до висновку про ринкову вартість арештованого майна від 14.11.2014, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] станом на дату проведення оцінки вартість майна, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , вона становить 754 815 грн. Фортечним ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ в Кіровоградській області передано ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України вищевказане майно для реалізації шляхом проведення електронних торгів. 21.05.2015 ДП «Інформаційний центр» проведено електронні торги з реалізації належної позивачу нежитлової будівлі, які не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів. 22.07.2015, після уцінки майна, ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України проведено повторні електронні торги з реалізації спірного нерухомого майна, ціна продажу якого складала 732 170,55 грн, однак торги не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів. 24.09.2015, після чергової уцінки майна, ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України проведено чергові електронні торги з реалізації спірної нежитлової будівлі, стартова ціна продажу якої склала 377 407,50 грн. Переможцем цих торгів став [PERSON] з ціновою пропозицією 384 955,65 грн, про що 08.10.2015 державний виконавець склав відповідний акт проведення торгів з реалізації нерухомого майна. Представник позивача - адвокат Мельник О.В. ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження 06.10.2015, про що свідчить її підпис на заяві, яка знаходиться в матеріалах виконавчого провадження. Порядок реалізації арештованого майна був передбачений Законом України «Про виконавче провадження» (від 21 квітня 1999 року N 606-XIV), Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 (далі - Інструкція), Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 (далі - Тимчасове положення), Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/5 (далі - Тимчасовий порядок). Питання реалізації іпотечного майна регулюється також нормами Закону України «Про іпотеку». За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент проведення електронних торгів) (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що згідно з цим Законом підлягають примусовому виконанню. Частиною третьою статті 62 Закону передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону, згідно з якою визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Відповідно до пункту 1 розділу II Тимчасового порядку реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58 Закону. Відповідно до частини п`ятої статті 58 Закону звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Частинами другою-четвертою статті 58 Закону передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію. У разі коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту суб`єкта оціночної діяльності у передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності та є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (частина п`ята статті 58, частина третя статті 62 Закону, частина друга статті 43 Закону України «Про іпотеку»). Пунктом 1 Розділу V Тимчасового порядку визначено, що реалізація майна здійснюється шляхом проведення організатором електронних торгів. Передачею майна на реалізацію вважається момент внесення інформації про лот у систему електронних торгів. Вартість майна, переданого на реалізацію, є дійсною на період реалізації майна. Отже, виходячи із системного аналізу наведених норм, звіт про оцінку майна є чинним, якщо від дня його підписання до дня проведення прилюдних торгів пройшло не більше шести місяців. Після збігу цього строку обов`язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Обов`язку організатора торгів чи державного виконавця після передачі майна на реалізацію знімати це майно з реалізації у зв`язку з втратою чинності звітом про оцінку майна, чинним на той час законодавством, передбачено не було. Звіт складений 14.11.2014, майно передано на реалізацію у квітні 2015 року тобто, на момент внесення інформації про лот у систему, звіт про визначення вартості майна був дійсним. У постанові від 29.05.2019, якою скасовані рішення судів першої та апеляційної інстанції ВС дійшов висновку про те, що оспорюванні електронні торги були проведені на підставі звіту про оцінку майна, який втратив чинність. При цьому зазначив, що судами не було з`ясовано яким чином те, що торги відбулись більше ніж через шість місяців після проведення оцінки спірного майна вплинули на результати торгів, зокрема через зміну вартості майна, яке реалізовувалось, або через інші факти, які б свідчили про порушення прав позивача як боржника у виконавчому провадженні. ВСУ у постанові № 6-547цс16 від 29.06.2016 зазначив, що навіть при наявності порушень процедури примусового продажу недійсність прилюдних торгів залежить від доведення обставин, що такі торги дійсно порушили права і законі інтереси особи, яка оспорювала ці прилюдні торги. Відповідно до положень статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначено у статтею 16 ЦК України, згідно з пунктом 2 частини другої якої одним із таких способів є визнання правочину недійсним. Ураховуючи те, що відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 цього Кодексу). Для застосування наслідків недотримання вказаних вимог, при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними має бути встановлено чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. В матеріалах виконавчого провадження міститься заява [PERSON] , яка прийнята Кіровським відділом ДВС 10.12.2014, в якій останній повідомляє, що 27.1.2014 ним отриманий лист з повідомленням про опис та оцінку спірного майна в розмірі 754 815 грн, з якою він не погоджується. Крім того, в заяві зазначив, що про хід виконавчого провадження його просить повідомляти за адресою [ADDRESS] . В строк до 09.03.2015 Кіровським відділом ДВС запропоновано позивачу авансувати витрати на рецензування. Рецензування звіту не проведено. У власній заяві від 19.05.2015 позивач також зазначає розмір оцінки майна, що свідчить про його обізнаність на момент проведення електронних торгів (20.05.2015). Позивач, будучи боржником у виконавчому провадженні, не реалізував своє право на оскарження звіту про оцінку майна, тому його незгода з визначеною вартістю майна не може бути підставою для визнання результатів торгів недійсними. Із аналізу вищевикладених норм та поведінки позивача як боржника у виконавчому провадженні випливає, що він, не використовуючи власне право на захист, по суті визнав дії Фортечного ВДВС та організатора торгів законними. В судовому засіданні представник позивача пояснила, що така поведінка позивача свідчила про те, що [PERSON] міг би і погодитися, що майно буде реалізовуватися за визначеною суб`єктом оціночної діяльності ціною, але не розраховував, що майно буде уцінено та реалізоване саме за такою низькою ціною. Представник позивача в своїх поясненнях зазначила, що порушенням прав позивача є те, що він, розраховував погасити значну частину боргу за рахунок продажу спірного майна, але не зміг цього зробити, в в`язку із продажею його за низькою ціною. Представник відповідача та третіх осіб, наголошували на тому, що [PERSON] реалізовував свої права у виконавчому провадженні як особисто, так і через представника, тому його посилання на відсутність у м. Кропивницький та в Україні є безпідставними. Такі доводи підтверджуються матеріалами справи та копіями матеріалів виконавчого провадження. Безпідставна впевненість позивача у не настанні негативних для нього наслідків не може бути підставою для визнання торгів недійсними. Інших доказів на підтвердження порушення вимог Тимчасового порядку та ЗУ «Про виконавче провадження» при проведенні електронних торгів позивачем не надано. Крім того, позивачем та його представником не надані докази на підтвердження того, які саме права та законні інтереси позивача порушені під час проведення реалізації майна. Тому правові підстави для визнання прилюдних торгів недійсними відсутні. Щодо позовної давності. Згідно зі статтею 48 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна. У справах про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, що перебуває в іпотеці, підлягає застосуванню спеціальна позовна давність, передбачена статтею 48 Закону України «Про іпотеку». За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (частина перша статті 261 ЦК України). При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (частини четверта, п`ята статті 267 ЦК України). Законодавець пов`язує початок перебігу строку позовної давності на оскарження результатів торгів з датою проведення торгів. З матеріалів справи вбачається, що торги проведені 24.09.2015 року, отже строк позовної давності на подання позовної заяви до суду закінчився 25.12.2015. Представник позивача, адвокат Мельник О.В., ознайомлювалася з матеріалами виконавчого провадження 06.10.2015, тобто вже після проведення торгів. З позовом до суду [PERSON] звернувся 11.02.2016, а клопотання про поновлення строку позовної давності подав лише 29.09.2017 (т.2 а.с.209). Як на підставу поважності пропуску строку послався на те, що з 05.08.2015 по 19.10.2015 та з 21.10.2015 по 26.02.2016 знаходився у відрядженні на навчанні в сфері організації роздільного збору вторинної сировини в Українському виробничо- екологічному об`єднанні по заготівлі та використанню вторинних матеріальних ресурсів «Укрвторма». Зазначені твердження спростовуються відомостями наданими Адміністрацією Держприкордонслужби, з яких вбачається, що позивач в цей період виїжджав у Арабську Республіку Єгипет та ще декілька разів перетинав кордон України. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, під час проведення оскаржуваних електронних торгів, реалізовувалося майно, яке перебувало в іпотеці ПАТ «Промінвестбанк» на підставі Іпотечного договору з застереженнями про задоволення вимог іпотекодержателя від 04.09.2007 року. Відповідно до листів ДП «Інформаційний центр» МУЮ (які містяться в матеріалах справи) сторонам виконавчого провадження та ДВС направлялися відомості щодо реалізації предмета іпотеки - тобто конкретно визначеного об`єкту нерухомості - нежитлової будівлі за адресою [ADDRESS] . При цьому, з врахуванням правового висновку, викладеного у постанові ВСУ від 18.11.2015 року у справі № 6- 1884цс15, сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Матеріали справи містять також відомості і про те, що про дату і час проведення електронних торгів організатор торгів опублікував в газетах Кіровоградська права у номерах від 24 квітня 2015 року, 03 липня 2015 року, 01 вересня 2015 року та в газеті Україна Центр у номері від 30 квітня 2015 року, ПАТ «Промінвестбанк» долучено до матеріалів справи листа ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України від 28.04.2015 року, від 30.06.2015 року та від 01.09.2015 року, які адресовані банку та позивачу (т. 3, а.с.50-52). Позивачем та його представником не наведено обґрунтованих доводів та не надано допустимих доказів неможливості подання позовної заяви у строк, передбачений законом. У справі «Устименко проти України» (заява № 3236/03, п. 41, від 03.04.2008 року), ЄСПЛ зазначив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності, тому у кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання в принцип resjudicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків. Зі змісту п. 52 вказаного рішення випливає, що національний суд не може обмежуватися вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, а повинен вказати чіткі причини такого рішення. Доказів поважності причин пропуску строку позовної давності, які б давали підстави суду його поновити, суду не надано. Строк позивачем пропущений та поновленню не підлягає. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові, що передбачено ч. 4 ст. 267 ЦК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц зазначено, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач. Оскільки відсутні правові підстави для визнання прилюдних торгів недійсними, а позивачем не доведено порушення вимог законодавства, які б могли бути підставою визнання прилюдних торгів недійсними, суд відмовляє у задоволенні позову.

Outcome: dismissed