Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

У березні 2015 року до суду звернулося ПАТ «Альфа Банк» з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості на загальну суму 852264,50 грн. Позивач зазначав, що 01 серпня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1602/0808/88-021, згідно якого позивач зобовязався надати відповідачеві кредит у розмірі 100000 дол. США на термін до 01 серпня 2018 року зі сплатою відсотків у розмірі 11,9% річних за весь строк фактичного користування кредитом. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування з визначенням їх розмірів у встановлені строки, але взятих на себе зобов'язань не виконує. У забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та відповідачем [PERSON], банк уклав 01 серпня 2008 року з відповідачем [PERSON] договір поруки №1602/0808/88-021-Р-1, згідно якого [PERSON] зобов'язувалася перед позивачем відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань, що виникли з кредитного договору в повному обсязі. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу права вимоги за кредитними договорами. 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений Договір купівлі-продажу права вимоги за кредитним договором. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 27 січня 2015 року становить 852264,50 грн. Ухвалою суду від \~30 березня 2015 року \~було \~ залучено третіми особами ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк». Ухвалою суду від \~18 травня 2015 року \~було \~ залучено третіми особами \~ [PERSON] та [PERSON] України. Ухвалою суду від \~13 липня 2015 року \~було \~ залучено третьою особою \~ПАТ «Омега Банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. У судовому засіданні, проведеного у режимі відеоконференції, представник позивача ПАТ «Альфа Банк» - позов підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві, відмовилася збільшувати позовні вимоги станом на день розгляду справи, незважаючи на відповідне розяснення суду. Представник відповідачів: [PERSON] та [PERSON] та третьої особи [PERSON] [PERSON] з позовом не погодився. Не заперечував факт укладення договору, предметом якого було одержання кредиту в доларах США. Пояснив, що договір укладався щодо іноземної валюти, що йому було запропоновано і таке було вигідно. Представники третіх осіб [PERSON] України, ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «Омега Банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у судове засідання не прибули, керівництво яких просили розглянути справу за відсутності їх представників, про що надали письмові заяви. Суд, вислухавши пояснення представника відповідачів та третьої особи [PERSON], вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 1049, 1050 Цивільного Кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За умовами ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. У ст. 553 ЦК України визначено, що поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом достовірно встановлено, що 01 серпня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1602/0808/88-021. Згідно договору позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 100000 дол. США на термін до 01 серпня 2018 року зі сплатою відсотків у розмірі 11,9% річних за весь строк фактичного користування кредитом. У подальшому, 08 липня 2009 року був укладений договір про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору від 01 серпня 2008 року, а 07 грудня 2009 року додаткову угоду №2 до цього кредитного договору, згідно з якою абзац 1 п.п. 3.1.1 п. 3.1 кредитного договору від 01 серпня 2008 року викладено в новій редакції. Відповідно до умов договору відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом з визначенням їх розмірів у встановлені строки та графік погашення кредиту у порядку, визначеного договором. У забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та відповідачем [PERSON], банк уклав 01 серпня 2008 року з відповідачем [PERSON] договір поруки №1602/0808/88-021-Р-1, згідно якого [PERSON] зобов'язувалася перед позивачем відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань, що виникли з кредитного договору в повному обсязі. Крім того, в забезпечення виконання зобовязання за вищевказаним кредитним договором між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON], між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] 01 серпня 2008 року були укладені іпотечні договори №1602/0808/88-021-Z-1 та №1602/0808/88-021-Z-2. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу права вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого новим кредитором за спірним кредитним договором та за договорами, укладеними в забезпечення виконання основного зобовязання, став ПАТ «Дельта Банк», який у подальшому відступив право вимоги новому кредитору ПАТ «Альфа-Банк», за договором купівлі-продажу від 15 червня 2012 року. З акту приймання-передачі прав вимоги до договору купівлі-продажу прав вимоги від 15 червня 2012 року постає, що ПАТ «Дельта Банк» передав, а ПАТ «Альфа Банк» прийняв права вимоги, що посвідчує факт здійснення відступлення. У вказаних договорах сторонами були визначені всі істотні умови, зокрема: предмет договорів, строки дії договорів, права, обовязки та відповідальність сторін. Вказані договори не були розірвані чи визнані недійсними, що підтверджується відсутністю судових рішень про таке, які б набрали законної сили. При переуступці прав вимоги умови кредитних договорів щодо процентної ставки, розмірів пені, строків, збільшення розмірів відповідальності - не змінювалися. Відповідач [PERSON] перестав сплачувати своєчасно та у повному обсязі кошти у погашення кредиту та процентів за користування кредитом згідно графіку погашення кредиту. Станом на 27 січня 2015 року заборгованість за кредитом становить: - прострочена заборгованість за кредитом 52433,16 дол. США, що за курсом НБУ станом на 27 січня 2015 року становить 833665,80 грн.; - за відсотками 1045,58 дол. США, що за курсом НБУ станом на 27 січня 2015 року становить 16624,29 грн.; - розмір неустойки: - пеня 124,19 дол. США, що за курсом НБУ станом на 27 січня 2015 року становить 1974,41 грн. Вказана сума заборгованості станом на день розгляду справи відповідачем банку не сплачена. Позивач ПАТ «Альфа Банк» направив відповідачу засобами рекомендованого поштового звязку вимогу про дострокове повернення кредиту, зокрема щодо сплати суми заборгованості за кредитом у розмірі 852264,50 грн., обчисленої станом на 27 січня 2015 року. Суд враховує, що позивач в особі його представника підтримав заявлені позивачем вимоги просив їх задовольнити, про що подав письмову заяву щодо стягнення боргу в розмірах, обчислених станом на 27 січня 2015 року. Позовні вимоги до [PERSON] не ставилися. Відповідачі [PERSON], [PERSON] не подали до суду належні, допустимі, безспірні і достовірні докази на спростування позову і встановлених судом обставин, у тому числі: на підтвердження фактів визнання недійсними кредитного договору, як в цілому, так і щодо неотримання кредитних коштів. Між сторонами по справі за висновком суду фактично відсутній спір з приводу розрахунку заборгованості за кредитним договором, обчисленої станом на 27 січня 2015 року. Крім того, розрахунок наданий позивачем заборгованості відповідає умовам кредитного договору. Неустойка обчислена в межах однорічного строку позовної давності. На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Необхідно стягнути у солідарному порядку з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1602/0808/88-021 від 01 серпня 2008 року станом на 27 січня 2015 року на загальну суму 852264,50 грн., з них: - заборгованість за кредитом («тіло кредиту») 833665,80 грн.; - відсотки за користування кредитом 16624,29 грн.; - пеня 1974,41 грн. та з кожного на користь позивача у повернення сплаченого судового збору по 1827 грн., оскільки судові витрати підлягають стягненню у дольовому порядку.

Outcome: approved