overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Хорупанської сільської ради Млинівського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться по [ADDRESS], який вона має намір успадкувати як спадкоємиця за законом першої черги. При зверненні в нотаріальну контору для отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, їй було відмовлено у його видачі по тій причині, що відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться по [ADDRESS], що залишився після смерті її чоловіка. В судове засідання позивач не з'явилася, її представник надіслав суду заяву в якій зазначив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позовній заяві (а.с.16-17). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою в якій вказав, що Хорупанська сільська рада позовні вимоги визнає в повному обсязі. Просить справу розглядати за відсутності їх представника (а.с. 15). Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 18 лютого 2014 року, підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] року у віці 65 років, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 8 (а.с. 4). З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що індивідуальний житловий будинок, рахується за [PERSON], який помер [INFO] року (а.с. 8-10). Відповідно до листа приватного нотаріуса Млинівського районного нотаріального округу [PERSON] від 07.03.2014 року за №132/01-16, спадкоємцем на майно після смерті [PERSON] є [PERSON] (а.с. 11). Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З копії свідоцтва про одруження, виданого 26.07.1978 року вбачається, [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], внаслідок чого остання змінила прізвище на «Рибачук» (а.с. 5). Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, що відкрилась після смерті спадкодавця в суді не встановлено. Таким чином, [PERSON] на законних підставах набула право власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS], відповідно до ст.328 ЦК України. На підставі 15, 328, 392, 1258, 1261 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту народження нею [INFO] [PERSON], зазначивши в актовому записі про народження останньої батька в порядку ст. 135 ч.1 СК України. Заяву мотивує тим, що вона [INFO] в Ужгородському пологовому будинку народила дівчинку [PERSON], що підтверджується медичним свідоцтвом. У зв»язку з невчасною реєстрацію народження дитини змушена звернутися до суду з даним позовом. Представник заявниці [PERSON] в судовому засіданні заяву [PERSON] підтримав, просив її задоволити, посилаючись на обставин викладені в заяві. Представник РВ РАЦС Мукачівського МРЮ Бриль О.А. в судовому засіданні заяву [PERSON] визнала, проти її задоволення не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про підставність задоволення заяви [PERSON], виходячи із слідуючого. Медичним свідоцтвом про народження №2233 від 02 серпня 2013 року підтверджується, що [INFO] у [PERSON] народилася дівчинка. Згідно листа Головного управління юстиції в Закарпатській області від 19.08.2013 року відсутній актовий запис про народження дитини жіночої статті [INFO], яка народилася у [PERSON] Довідками №531 та №532. виданими Павшинською сільською радою від 05 серпня 2013 року підтверджується, що донька [PERSON] - [PERSON], [INFO] дійсно жива та проживає разом з матір»ю в [ADDRESS]. Державна реєстрація народження [PERSON], [INFO] не проводилась. Таким чином, в судовому засіданні доведено, що вимоги заявниці є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. стр. 2 із 2 На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 33 % з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка посилалась на те, що з 08 липня 2006 року вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який заочним рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2012 року був розірваний. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Батьком дитини є відповідач. Шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, участі у її вихованні не приймає. Місце роботи відповідача не відомо. Просить позов задовольнити. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги змінила. Просила стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини заробітку відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Батьком дитини є відповідач. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, участі у її вихованні не приймає. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Заяви про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі в ході судового розгляду від сторін не надходили. Відповідач є фізично здорова та працездатна людина, не працює, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у встановленому законом розмірі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим визначити розмір аліментів - у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 06 березня 2014 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 1000,00 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилалась на те, що з 25 липня 2003 року вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який зареєстрований Другим відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 248. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Дитина навчається у 2-му класі Одеського навчально-виховного комплексу № 90, мешкає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Батьком дитини є відповідач. Шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку відповідач не надає. Відповідач працює приватним підприємцем, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не з'явилась. До розгляду справи подала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився. До розгляду справи подав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Дитина навчається у 2-му класі Одеського навчально-виховного комплексу № 90. Батьком дитини є відповідач. Матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку відповідач не надає. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є фізично здорова та працездатна людина, працює приватним підприємцем, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у встановленому судом розмірі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 гривень щомісячно. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 05 березня 2014 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

У березні 2014року [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 15 липня 2006 року між нею та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 161. Від сумісного проживання вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини [PERSON] не надає, хоча може надавати таку допомогу, оскільки працює та отримує заробітну плату, аліменти нікому не сплачує. Враховуючи викладене, [PERSON] просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки з усіх його видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи і дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15 липня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Як зазначала позивач [PERSON], відповідач [PERSON] не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча, відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, зобов'язаний її надавати. Відповідно до довідки виконавчого комітету Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 18.03.2014 року за № 183, [PERSON] дійсно проживає [ADDRESS], та разом з нею проживає та знаходиться на її утриманні син [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивачки щомісячно аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатною [PERSON], [INFO]. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що [PERSON] є її рідна сестра. Вказала, що [PERSON] з дитинства хворіє на важкий психічний розлад - дитячий церебральний параліч, треморно-мозочкова форма зі спастичним тетрапарезом та є інвалідом першої групи. Після смерті матері [PERSON] опікуватись нею стало нікому. Посилаючись на те, що внаслідок хронічного психічного розладу хвора не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, [PERSON] звернулася до суду з даною заявою про визнання [PERSON] недієздатною. У судовому засіданні заявниця заяву підтримала за тих же підстав, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судовому засідання заяву підтримала та просила її задовольнити. Суд, заслухавши пояснення заявниці, представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно акту судово-психіатричного експерта № 428 від 20 травня 2014 року [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом у вигляді помірної розумової відсталості (F 71 згідно з МКХ-10) і за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над нею опіки (а. с. 37-38). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. З урахуванням викладеного, встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку, що вимоги заявниці повністю доведені, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. За таких обставин, [PERSON], [INFO], проживаючу за адресою: [ADDRESS], слід визнати недієздатною. На підставі викладеного, ст. 39 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання недієздатним [PERSON], [INFO], стверджуючи, що її син являється інвалідом дитинства ІІ групи та у зв'язку з наявністю психічного захворювання не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому повинен бути визнаний недієздатним. У судовому засіданні заявниця доводи заяви підтримала та прохала задовольнити її вимоги. Суд, заслухавши пояснення заявниці, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатен усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 03.06.2014 р. у [PERSON] встановлено діагноз «помірна розумова відсталість». Крім того, зазначено, що [PERSON] за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. За рекомендацією виконавчого комітету Арбузинської селищної ради від 30.04.2014 року заявниця може надавати допомогу [PERSON], який є її рідним сином. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON]. За поданням органу опіки і піклування відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України суд вважає за необхідне призначити опікуном для [PERSON] заявницю - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла [INFO], являється її матір'ю, посилаючись на те, що після смерті її матері відкрилась спадщина на спадкове майно, оскільки заявниця являється спадкоємицею першої черги за законом, і на день смерті матері проживала з нею, вона фактично прийняла спадщину, але документально не оформила. На даний час вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки необхідно підтвердити факт родинних відносин, у зв'язку з відсутністю свідоцтва про народження заявниці, а тому остання змушена звернутися до суду з вказаною заявою. В судовому засіданні заявниця та її представник за нотаріально посвідченою довіреністю заяву підтримали в повному обсязі та наполягали на її задоволенні. Представник заінтересованої особи Другої полтавської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] - чоловік заявниці та [PERSON] - син заявниці підтвердили факт родинних відносин між [PERSON]. та померлою [PERSON], а саме що заявниця є донькою померлої [PERSON] Суд, вислухавши заявницю, показання свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 04 грудня 1998 року відділом приватизації житла КЕЧ району, квартира [ADDRESS]. належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла у віці 80 років, про що в низі реєстрації актів про смерть 23.03.2001 року зроблено відповідний запис № 958, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Полтавським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавської області управління юстиції. Заявниця [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом і на день смерті матері проживала з нею, проте не змогла оформити свідоцтво про право на спадщину у зв'язку з втратою свідоцтва про народження. Листом від 12.02.2014 року Державного нотаріуса Другої полтавської державної нотаріальної контори Рой Т.В. було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують факт родинних відноси заявниці з померлою [PERSON]. Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, 15 серпня 1970 року заявниця уклала шлюб з [PERSON] та змінила дівоче прізвище [PERSON] на [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦПК України суд встановлює факт родинних відносин між фізичними особами. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підлягає до задоволення. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

у березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, вказуючи, що у [INFO] року померла її рідна сестра [PERSON] Після смерті сестри залишилася спадщина, але вона не може скористатися правом на спадщину, так як відсутні документи, що підтверджують родинні відносини між нею та померлою сестрою [PERSON], тому звернулася до суду. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву [PERSON] підтримала, суду пояснила, що [PERSON] не може скористатися правом на спадщину після смерті сестри, так як не збереглося її свідоцтво про народження, тому не може підтвердити факту родинних відносин між сестрами. Просила суд встановити родинні відносини між [PERSON] та померлою [PERSON]. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що померла [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], які до смерті піклувалися один про одного, проживали разом в одному господарстві. Приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечує. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року в с.Біленченківка Гадяцького району. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян вбачається, що актовий запис про народження [PERSON] за 1930 рік по с. Біленченківка Гадяцького району не виявлено. Перевірку проведено по первинних актових записах з 28 травня 1927р. по 28 травня 1933р., по поновлених актових записах з 1 січня 1941 р. по 25 лютого 2014р. Згідно виписки з погосподарської книги № 4 та № 7 за 1953-1955 роки та 2006-2010 роки по Біленченківській сільській раді [PERSON] по відношенню до [PERSON] значиться сестрою. [PERSON] народилася [INFO] року в с. Біленченківка Гадяцького району. Встановлено, що померла одружилася з [PERSON], дітей у шлюбі не було, 7 грудня 1958 року шлюб припинено. [INFO] року в м. Гадяч [PERSON] померла. За таких обставин суд вважає, що судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що [PERSON] та померла [PERSON] є рідними сестрами. Встановлення даного факту має юридичне значення, так як заявник не може скористатися правом на спадщину за відсутності документів, що підтверджують родинні відносини між заявником та померлою [PERSON]., тому вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved