Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

у вересні 2016 року позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просив визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову посилався на те, що на балансі позивача знаходиться житлова квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. в грудні 1998 року [PERSON] в складі сім`ї з чотирьох осіб дружини відповідача та двох його дітей надано право на вселення в означене житлове приміщення. 01 грудня 1999 року дружина відповідача разом із дітьми виїхала до іншого місця проживання в м. Одеса, у зв`язку з чим знялася з реєстрації місця проживання. В 1999 році відповідача переведено до іншого місця служби, у зв`язку з чим житлова квартира строком на три роки надана в піднайом іншій особі на підставі договору від 01 листопада 1999 року. Після закінчення строку дії договору 02 листопада 2002 року відповідач не повернувся до спірного житлового приміщення, але без дозволу позивача зазначену квартиру здавав в піднайом іншій особі, яка сплачувала за відповідача комунальні платежі. З листопада 2015 року в квартирі відповідач, інші особи не проживають. заборгованість по комунальним платежам за період з 01 листопада 2015 року по 01 вересня 2016 року перед позивачем складає 6317,30 грн. Означені дії порушують права позивача, тому позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування означеною квартирою. Представник позивача надав суду заяву згідно якої просив розглядати позов за його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що у відповідності до ордеру, виданого Міністерством оборони України № 121 від 22 грудня 1998 року, [PERSON], в складі сім`ї з чотирьох осіб, в тому числі [PERSON], [INFO] дружини, [PERSON], [INFO] доньки, [PERSON], [INFO] сина надано право на вселення в житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS]. З довідки ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 20 вересня 20016 року вбачається, що відповідач зареєстрований в спірному житловому приміщенні з 05 січня 1999 року. У відповідності до квартирної картки обліку, 01 грудня 1999 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] зняті з реєстрації місця проживання у вказаній квартирі в зв`язку з виїздом до м.Одеса. З довідки № 620 від 15 серпня 2016 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований у спірному житловому приміщенні одноособово. Як вбачається з [PERSON] комісії у складі техніка будинкоуправління № 2 Гвардійської КЕЧ району, депутата Черкаської селищної ради, паспортиста будинкоуправління № 2 Гвардійської КЕЧ району, складеного в присутності мешканців квартир № 22, 24 будинку № 2 по вул. Лісній в смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області, з листопада 1999 року [PERSON] в квартирі не з`являвся, заяв про продовження строку користування житловим приміщенням не надавав. Отже, позивач, відповідно до ст.10 ЦПК України, довів за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст.57-59 ЦПК України, зазначені обставини, того, що у квартирі за адресою: [ADDRESS] відповідач не проживає понад шість місяців, а лише зареєстрований в ній. Згідно ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. За таких обставин, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження поважності причин не проживання відповідача у наданому на підставі ордеру спірному житловому приміщенні понад 6 місяців, зібрані у справі докази та їх оцінка свідчать про фактичне таке не проживання, - наявні підстав для визнання відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вищезазначеною адресою. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1378 гривень, тому, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 1378 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved