Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив розірвати Договір фінансового кредиту № 0213110802, укладений 08 листопада 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АРТ ФІНАНС» та [PERSON] , стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ ФІНАНС» заборгованість за Договором фінансового кредиту № 0213110802 від 08.11.2013 року у розмірі 15816,00 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що відповідно до укладеного Договору фінансового кредиту № 0213110802 від 08.11.2013 року відповідач 08.11.2013 року отримав строковий кредит у розмірі 800 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % за кожний день користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 24.11.2013 року включно. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, станом на 21.08.2015 року, відповідач має заборгованість у розмірі 15816,00 грн. В судове засідання директор Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ ФІНАНС`Різник О.Ю. не з`явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі. На розгляді справи наполягала, оскільки відповідач вже неодноразово не з`являється до суду. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Від адвоката Лупан О.Є. 19.03.2021 року надала заяву в якій вказала, що не представляє інтереси відповідача, оскільки договір про надання правової допомоги закінчився та його не було продовжено. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У судовому засіданні було встановлено, що 08 листопада 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АРТ ФІНАНС» та [PERSON] був укладений Договір фінансового кредиту № 0213110802, згідно з умовами якого останній отримав від позивача строковий кредит у розмірі 800 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % за кожний день користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 24.11.2013 року включно (а.с.4-6). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 800 грн., які він отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером від 28.11.2013 року, який ним же й підписаний (а.с.8). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Проте, у порушення умов договору та чинного законодавства, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав та не повернув використані ним кредитні кошти з відсотками позивача в строки, встановлені Договором. При цьому, відповідно до п.6.1. Договору, у випадку порушення Позичальником строків повернення Кредиту та оплати процентів за користування ним, Позичальник сплачує Кредитору до процентів згідно п.п.1.2. додатковий процент у розмірі 1% від суми кредиту за кожний день прострочення. В результаті вищевказаного, станом на 21.08.2015 року, відповідач має заборгованість за кредитом в розмірі 15816,00 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 800,00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 256,00 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 14760,00 грн. (а.с.3). При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Серед іншого, з матеріалів справи вбачається, що 12 лютого 2016 року у даній справі було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі (а.с. 45-47). В той же час, ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2020 року заочне рішення суду від 12 лютого 2016 року у цивільній справі № 204/6189/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення боргу за договором фінансового кредиту скасовано і справу призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с. 65). Надалі позивач жодного разу не з`явився в судове засідання та жодним чином не спростував позовні вимоги позивача, клопотання по призначення судово-почеркознавчої експертизи не заявляв. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним розірвати Договір фінансового кредиту № 0213110802, укладений 08 листопада 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АРТ ФІНАНС» та [PERSON] , та стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ ФІНАНС» заборгованість за Договором фінансового кредиту № 0213110802 від 08.11.2013 року у розмірі 15816,00 грн. Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 2102 грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved