Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

У вересні 2013 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з [INFO] помер його батько- [PERSON]. [INFO] померла його мати- [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок в [ADDRESS] та земельну частку-пай. Звернутися в нотаріальну контору в належний строк із заявою про прийняття спадщини після смерті матері не зміг, оскільки часто хворів, з 27 серпня по 04 вересня 2013 року знаходився на амбулаторному лікуванні. Тому просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. 18 листопада 2013 року позивач подав до суду додаткову позовну заяву, де посилається на те, що в процесі розгляду справи йому стало відомо, що 13 липня 2004 року було укладено договір дарування будинку, згідно якого його мати, [PERSON] подарувала житловий будинок по [ADDRESS] його брату- [PERSON] Вважає, що його мати на момент укладення договору дарування не набула права власності на майно після смерті його батька- [PERSON], тому договір дарування від 13 липня 2004 року слід визнати недійсним частково. Крім того, вказує, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 листопада 2006 року, його брат [PERSON] виготовив державні акти на право власності на земельні ділянки площею 2,4427 га та 0,5456 га. Стверджує, що вищевказане свідоцтво про право на спадщину видане незаконно, оскільки спадкоємцем після смерті [PERSON] була його мати- [PERSON], а не брат-[PERSON] Тому просить суд також визнати недійсним недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 09 листопада 2006 року та визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки площею 2,4427 га та 0,5456 га., які відповідач отримав на підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину. В судовому засіданні представники позивача підтримали вимоги позовної заяви в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, в якій позовні вимоги заперечив у повному обсязі, просив розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, в якій позовні вимоги заперечив у повному обсязі, просив розглядати справу без його участі. З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. [INFO] померла [PERSON]. Позивач у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернувся. Відповідно до Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13, при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Однак, позивачем не надано доказів того, що він за станом здоров'я не мав можливості у передбачений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Перебування позивача на амбулаторному лікуванні в період з 05 по 11 березня 2013 року та з 27 серпня по 04 вересня 2013 року судом не може бути визнано як поважна причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним договору дарування від 13 липня 2004 року з таких підстав. Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину. Згідно вимог ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Згідно вимог ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Згідно зі ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Статтею 218 ЦК України встановлено, що заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо - відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Відповідно до вимог ст.ст. 60, 61 ЦПК України, сторони зобов'язані надати докази та довести ті обставини, які обґрунтовуються їх вимоги і заперечення та мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановлені рішенням суду. Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. З урахуванням положень ст. ст. 626-629, 640 ЦК України, позивач повинен був довести усі необхідні обставини для можливості визнання договору дарування недійсним. Зазначених обставин позивач належними та допустимими доказами не довів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний договір дарування укладено 13 липня 2004 року та нотаріально посвідчено. Нотаріус при посвідченні вказаного договору перевірив повноваження Дарувателя. Майно на момент дарування належало Дарувательці [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1096 від 27 травня 2004 року. Отже, заявлена позовна вимога про визнання недійсним договору дарування будинку до задоволення не підлягає. Що стосується позовної вимоги про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину від 19 листопада 2006 року та державних актів на право власності на земельні ділянки площею 2,4427 га та 0,5456 га., то вона не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину від 09 листопада 2006 року, згідно якого спадкове майно складається з права на земельну частку (пай) розміром 182, 1 в умовних кадастрових гектарах, що належала померлому [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності агрофірми ім.. Кнігініцького в м. Городенка. Посилання позивача на те, що [PERSON] не вправі був спадкувати вказане майно, оскільки право на земельну частку (пай) успадкувала дружина померлого [PERSON] спростовується матеріалами спадкової справи, з якої вбачається, що [PERSON] не отримувала свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно- право на земельну частку (пай), а отримала свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок по [ADDRESS]. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] був його тестем. У 1997 році [PERSON] склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів йому, [PERSON] Після смерті [PERSON] він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про прийняття спадщини не отримував, оскільки на нього здійснювався тиск родичами померлого, і він вирішив спадщину не оформляти, до нотаріуса більше не звертався. Покази свідка [PERSON] суд приймає до уваги, проте вважає, що такі покази не можуть бути підставою до задоволення позову, оскільки в матеріалах спадкової справи відсутня заява про прийняття спадщини [PERSON], свідок не є стороною по справі, на спадкове майно не претендує, свідоцтво про право на спадщину на його ім'я нотаріусом не видавалося. На підставі наведеного та ст. ст. 204, 626, 627, 628, 629, 640, 717 ЦК України та

Outcome: dismissed