Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що є власником житлової квартири № 66, що розташована у м. Покровськ Донецької області, мікрорайон Лазурний, будинок 61. Вищевказана квартира належить йому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 07.10.2015р. приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], якою він постійно користується. Однак у належній йому квартирі зареєстрований також й відповідач колишній власник квартири [PERSON] При продажі квартири відповідач зобовязався звільнити квартиру від своїх речей та знятися з реєстраційного обліку до 14.10.2015р. Відповідач звільнив квартиру від своїх речей, віддав йому всі документи та ключі від квартири, однак з реєстраційного обліку не знявся, чим порушує його права як власника квартири. Фактично відповідач не проживає та не користується належною йому квартирою з серпня 2015 року. В теперішній час відповідач мешкає в іншому місці і не має наміру повертатися у належну йому на праві власності квартиру для проживання. Реєстрація відповідача в квартирі тягне за собою додаткові витрати по оплаті комунальних послуг та завдає йому незручності, що в свою чергу порушує його права як власника цієї квартири. Він неодноразово звертався до відповідача з проханням знятися з реєстраційног обліку за адресою: м. Покровськ Донецької області, мікрорайон Лазурний[ADDRESS], однак до теперішнього часу відповідач в добровільному порядку не знявся з реєстрації з належної йому на праві власності квартири, що змушує його звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, у звязку з чим по справі відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалено заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] є власником квартири № 66 будинку № 61 мікрорайону Лазурний в м. Покровську (колишній Красноармійськ) Донецької області, яка належить йому на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеному 07.10.2015р. між ним та [PERSON] і [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2427 (а.с.5). Право власності на вище зазначену квартиру зареєстровано за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.10.2015р. за № 11508702 (а.с.6). Отже, позивач у встановленому законом порядку набув право власності на чпірну квартиру. Відповідно до довідки Покровської міської ради Донецької області від 22.09.2017р. відповідач [PERSON] зареєстрований в квартирі № 66 будинку № 61 мікрорайону Лазурний в м. Покровську (колишній Красноармійськ) Донецької області з 15 вересня 1992 року по теперішній час (а.с.9). Згідно п.11 договору дарування квартири продавці зобовязані звільнити вказане майно всіх своїх речей, що належать їм або іншим особам, знятися з реєстрації у відчужуваній квартирі до 14ю10.2015р., передати відчужуване майно за цим договором та ключ від нього, передати відповіді абонентські книжки по розрахунках за комунальні послуги, інші документи та приналежності, що стосуються відчужуваного майна, сплатити заборгованість (якщо така існує) за комунальні послуги в день укладення цього договору. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до абз.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У звязку з тим, що право власності на спірну квартиру за договором купівлі-продажу квартири 07.10.2015р. перейшло до позивача, відповідачі втратили право користування нею. Висновки суду знаходяться також у відповідності з правовим висновком Верховного Суду України у цивільній справі № 6-158цс14 від 05.11.2014р., відповідно до якого згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. За таких підстав, суд приходить до висновку, що права позивача порушено відповідачем, а тому підлягають судовому захисту шляхом визнання його таким, що втратив право користування 1/2 часткою житловим приміщенням. Згідно правовстановлюючого документу на квартиру позивача відповідачу [PERSON] належало право власності на 1/2 частку квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло № 1-094, виданого Красноармійською міською радою 21.09.2015р. згідно з розпорядженням (наказом) № 1-094 від 21.09.2015р. Інша 1/2 частка вказаної квартири належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № 1-094, виданого Красноармійською міською радою 21.09.2015р. згідно з розпорядженням (наказом) № 1-094 від 21.09.2015р. За таких обставин відповідач може бути позбавлений права користування житловим приміщенням лише в розмірі раніше належної йому чистки. На підставі наведеного позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України у звязку із задоволенням позову, понесені позивачкою та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору підлягають присудженню з відповідача на її користь. Відповідно до ст. ст.317 ч.1, 319 ч.1, 391 ч.1 ЦК України, ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: partial