overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

У березні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2000 року згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 15 липня 2000 року Іллічівським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 220. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. З січня 2014 року однією сім'єю вони не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до повноліття дітей. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу за її відсутності, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі згідно свідоцтва про одруження з 15 липня 2000 року, який уклали в Іллічівському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 220 Позивачка є матір'ю неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER], виданим 16 лютого 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського рай управління юстиції м.Маріуполя Донецької області та серії [NUMBER], виданим 18 грудня 2008 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Марупольського МУЮ Донецької області відповідно. З січня 2014 року сторони припинили шлюбні відносили та стали проживати окремо. Факт проживання дітей з позивачкою відповідачем не оспорюється. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дітей, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

У березні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 травня 2004 року згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 21 травня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 82. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З серпня 2013 року однією сім'єю вони не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу за її відсутності, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі згідно свідоцтва про одруження з 21 травня 2004 року, який уклали в Відділі реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 82. Позивачка є матір'ю неповнолітнього [PERSON],[INFO], батьком якої є відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 24 квітня 2008 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецької області. З серпня 2013 року сторони припинили шлюбні відносили та стали проживати окремо. Факт проживання дитини з позивачкою підтверджено довідкою КСН «Мирний» №281 від 27 лютого 2014 року. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

У березні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, в якому зазначила, що перебувала з відповідачем в цивільному шлюбі, від якого народились спільні діти - сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З лютого 2014 року однією сім'єю вони не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дітьми трирічного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу за її відсутності, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій визнав позовні вимоги та не заперечував проти стягнення на користь позивачки аліментів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка є матір'ю неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 17 квітня 2012 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, про що складено актовий запис № 322, а також [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 22 лютого 2014 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №143. Батьком вказаних дітей є [PERSON]. З лютого 2014 року сторони спільно не проживають. Діти залишились проживати разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 05 березня 2014 року, виданою КСН «Азовьє». Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення платника аліментів, наявності на його утриманні інших осіб, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку щомісяця, до досягнення старшою дитиною трьох років. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

У березні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у фіксованій грошовій сумі 600 (шістсот) грн до досягнення дитиною повноліття, розглянути справу без її участі. Відповідач проти задоволення позову не заперечував. Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, заслухавши думку відповідача, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований Нововоскресенською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області, актовий запис № 13 ( свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 28 листопада 1998 року). Подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], від 29.07.1999 року), яка згідно довідки №179 від 27.02.2014 року, виданої Нововоскресенською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області, знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується самим відповідачем, останній офіційно не працює, має непостійний та мінливий дохід, тому суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у фіксованій грошовій сумі 600 (шістсот) грн до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн зв'язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

У березні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що 18.09.2009року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №487. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] народження. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені з червня 2012 року, спільне господарство не ведеться. Позивачка після розірвання шлюбу бажає мати шлюбне прізвище - [PERSON]. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала у повному обсязі, просить суд, у зв'язку з систематичною неявкою відповідача, провести розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, з не відомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що 18.09.2009року сторони уклали шлюб, зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №487, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] народження. Подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на життя. У зв'язку з цим шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, суд приходить до висновку про те, що збереження сім'ї неможливе і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

У березні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що 26.10.2002року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №633. Від вказаного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] народження, та [PERSON], [INFO] народження. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені з початку 2014 року, спільне господарство не ведеться. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, з не відомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, за згодою позивачки, вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 224 ЦПК України за відсутністю відповідача. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що 26.10.2002року сторони уклали шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №633, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] народження, та [PERSON], [INFO] народження. Подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на життя. У зв'язку з цим шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, суд приходить до висновку про те, що збереження сім'ї неможливе і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

У березні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що 30.11.1991року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований міським відділенням РАГС м.Мелітополя Запорізької області, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №1583. Від вказаного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені з початку 2012 року, спільне господарство не ведеться. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, з не відомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, за згодою позивачки, вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 224 ЦПК України за відсутністю відповідача. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що 30.11.1991року сторони уклали шлюб, зареєстрований міським відділенням РАГС м.Мелітополя Запорізької області, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №1583, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на життя. У зв'язку з цим шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, суд приходить до висновку про те, що збереження сім'ї неможливе і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

У березні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини з [PERSON], в якому зазначила, що з 20 травня 2013 року перебували у шлюбних відносинах та [INFO] в них народилась спільна дитина - син [PERSON]. На торішній час сторони однією сім'єю не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі в розмірі 600 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбних відносинах з 20 травня 2013 року та від вказаного шлюбу народилась спільна дитина- син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 21 лютого 2014 року Іллічівським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Маріупольського МУЮ у Донецькій області, актовий запис №141. На теперішній час сторони спільно не проживають. Дитина залишилась проживати разом з позивачкою, що підтверджується довідкою, виданою головою Садівницького товариства «Лотос» при ВАТ «ММР». Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 600 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

У березні 2014 року позивачка звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 07 серпня 2003 вона уклала шлюб із відповідачем у Відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 265. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. З лютого 2014 року однією родиною із чоловіком не проживає, матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, у зв'язку із чим позивачка знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його доходів щомісяця до досягнення дітями повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, проти задоволення позовних вимог не заперечував. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м. Маріуполя Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07 серпня 2003 року, актовий запис № 265. Як вбачається зі свідоцтв про народження, відповідач є батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки № 44, виданої КСН «Лучистий», діти [PERSON] та [PERSON] мешкають разом із матір'ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] та знаходяться на її утриманні. Згідно довідки ПАТ «ММК ім. Ілліча» № 1/93517, [PERSON] за період роботи з січня по лютий 2014 рік має заробіток у розмірі 4462,12 грн. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд, з урахуванням матеріального положення позивачки та платника аліментів, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку(доходу)щомісячно. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243,60 грн., від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved