Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

У березня 2015 року позивач публічне акціонерне комерційний банк ПриватБанк (надалі позивач) звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між закритим акціонерним товариством комерційний банк ПриватБанк (надалі ЗАТ КБ ПриватБанк), правонаступником якого є ПАТ КБ ПриватБанк, та [PERSON] (далі відповідач-1) укладено кредитний договір від 26.06.2008 року №235501-CRED (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого позивачем надано відповідачу-1 кредит на споживчі потреби у розмірі 10000,00 доларів США до 23.06.2010 року. Процентна ставка за користування кредитом встановлена в розмірі 24% річних. Відповідач 1 одержав та використав для споживчих потреб кошти, отримані в кредит, у сумі 10000,00 доларів США. З метою забезпечення належно виконання відповідача -1 за кредитним договором між ЗАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] (далі відповідач -2) 26.06.2008 року було укладено договір поруки №235501_cred/n, відповідно до умов яких відповідач-2 зобовязалася відповідати за своєчасне та повне виконання боржником [PERSON] зобовязань, які виникають з кредитного договору від 26.06.2008 року №235501-CRED. Пунктом 2.2.3. кредитного договору від 26.06.2008 року №235501-CRED передбачено обовязок позичальника сплачувати щомісячно кредитні платежі у строки та в порядку, визначному у додатку №1 до цього договору. Однак боржник не дотримується умов кредитного договору, не сплачує щомісячні платежі у розмірі та порядку, визначеному договором. Станом на 17.12.2014 року загальна сума заборгованості становить 24053,60 доларів США. З цих підстав позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором, що складається із заборгованості із сплати кредиту у розмірі 24053,60 дол. США., що за курсом НБУ еквівалентно 379325,23 грн.. та судові витрати у справі у сумі 2651,39 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності і не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надали, явку представника не забезпечили. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи між ЗАТ КБ ПриватБанк, правонаступником якого є ПАТ КБ ПриватБанк, та [PERSON] укладено кредитний договір від 26.06.2008 року №235501-CRED, відповідно до умов якого позивачем надано останньому кредит на споживчі потреби у розмірі 10 000,00 доларів США. У відповідності до п.3.1. кредитного договору встановлюється процентна ставка за користування кредитом в розмірі 24,00 % річних. Розрахунок нарахованих відсотків проводиться з моменту зарахування коштів на картковий рахунок в розмірі суми, вказаної в п.1.3. дійсного договору, до дати погашення кредиту згідно Графіка і п.п.2.4.1, 3.3, 3.4. даного Договору. Судом встановлено, що кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані ЗАТ КБ ПриватБанк відповідачеві - 1, які він використав для споживчих потреб у повному обсязі. Згідно п.2.2.3. кредитного договору від 26.06.2008 року №235501-CRED передбачено обовязок позичальника сплачувати щомісячно кредитні платежі у строки та в порядку, визначному у додатку №1 до цього договору. Згідно зі ст.526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак відповідач - 1 систематично не виконує взяті на себе за кредитним договором від 26.06.2008 року №235501-CRED зобовязання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, відсотків за його користування, допустив заборгованість із сплати кредиту (основного боргу) у розмірі 24053,60 доларів США, що за курсом 15,77 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.12.2014 року складає 379325,23 грн. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст.530 ЦК України визначено, що, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Повністю повернути кредитні кошти відповідач зобовязався у термін до 23.06.2010 року. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Таким чином, відповідач -1 порушив зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів за його користування, взятих на себе за кредитним договором. У відповідності до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Частиною ст.550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Згідно з п.5.10. кредитного договору за порушення позичальником зобовязань, будь-яких зобовязань передбачених договором більш ніж на 120 днів в звязку з чим банк змушений буде звернутись в суд, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. +5% від суми позову. Штраф за неналежне виконання позичальником зобовязань за кредитним договором складає 1160,50 дол. США (15,85 дол. США (штраф фіксована частина) + 1144,65 дол. США (штраф процентна складова). Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Для забезпечення виконання позичальником зобовязань, взятих на себе за кредитним договором від 26.06.2008 року №235501-CRED, між ЗАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] (далі-відповідач-2) 26.06.2008 року було укладено договір поруки від №235501_cred/n відповідно до умов якого відповідач-2 зобовязалася відповідати за своєчасне та повне виконання відповідачем-1 зобовязань, які виникають з кредитного договору. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п.4. договору поруки від 26.06.2008 року від №235501_cred/n поручитель відповідач-2 у випадку невиконання боржником відповідачем-1 взятих на себе зобовязань за кредитним договором від 26.06.2008 року №235501-CRED несе солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, процентів за користування кредитом, неустойки (пені та штрафу) та інших платежів за договором. Отож, суд вважає, що відповідач-2 є солідарним боржником перед позивачем у звязку з невиконанням відповідачем-1 зобовязань, взятих на себе за кредитним договором. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. В абз.3 п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 Про судове рішення у цивільній справі, розяснено, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст.192 Цивільного кодексу України, ч.3 ст.533 Цивільного кодексу України; Декрет Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року №15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю). Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 26.06.2008 року №235501-CRED, що складається з заборгованості із сплати кредиту у розмірі 24053,60 дол. США., що еквівалентно 379325,23 грн., з яких 6387, 36 дол. США заборгованість за кредитом; 16505, 73 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом; 15,85 дол. США штраф (фіксована частина), 1144,65 дол. США штраф (процентна складова). У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує солідарно з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 2651,39 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15, 16, 526, 530, 533, 536, 625, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, та,

Outcome: approved