Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, у якому просив визнати недійсною довіреність від 15 лютого 2014 року серії [NUMBER], видану від його імені на ім'я відповідача [PERSON], обґрунтовуючи його тим, що ця довіреність ним не видавалася та є підробленою. По цьому факту правоохоронними органами проводиться досудове розслідування. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги й просили їх задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] й третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Перевертун О.Ю. не з'явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Встановлено, що відповідачем [PERSON] змінено прізвище на «[PERSON]». Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи й дослідивши зібрані докази, суд приходить до наступного. Як вбачається із наданої позивачем [PERSON] копії довіреності від 15 лютого 2014 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перевертуном О.Ю. й внесеної до реєстру за номером 5, - [PERSON] уповноважив [PERSON] бути його представником у відповідних органах Державтоінспекції, Міністерстві транспорту, нотаріальних конторах, на митниці або в будь-яких інших установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх форм власності та підпорядкування з усіх без винятку питань, пов'язаних з експлуатацією та відчуження належного йому автомобіля марки «Мazda», модель 6, 2004 року випуску, кузов/шасі № [NUMBER], тип ТЗ легковий седан, реєстраційний державний номер [NUMBER]. Довіреність видана строком на п'ять років і дійсна до п'ятнадцятого лютого дві тисячі дев'ятнадцятого року з правом передовіри іншим особам (а.с.4). Відповідно до статей 237, 244 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. За змістом статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 (зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей) цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Статтями 10, 11, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) чітко визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Дослідивши зібрані по справі докази, враховуючи спосіб захисту порушених прав, який обрав позивач [PERSON], предмет та підстави позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають через їх недоведеність у судовому засіданні.

Outcome: dismissed