Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS], позначений на плані «А-1», загальною площею 84,8 кв.м, житловою площею 35,3 кв.м, з надвірними будівлями та спорудами: сарай-літня кухня «Б», вбиральня «В», погріб «Г», сарай «З», колодязь «К» та огорожа «N», в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. \~\~В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що [INFO] року померла мати позивача [PERSON], а [INFO] року помер його батько - [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина на належне йому майно. Ще за життя він склав заповіт, яким все своє майно заповів синам\~[PERSON], [PERSON] та [PERSON] У визначений законом строк, позивачі як спадкоємці за заповітом звернулися до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявами про прийняття спадщини. 04 грудня 2012 року [PERSON] та [PERSON] подали заяву про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом. Проте листом завідувача Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області Юхти Л.М. їм було відмовлено. З наведених підстав останні звернулися до суду. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2013 року за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності по 1/3 частині кожному спірного житлового будинку. Листом державного нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області Падучак-Коваль Л.Л. від 24 грудня 2014 року за № 3771/02-14 позивачу відмовлено було у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину спірного будинку, оскільки при житті його власника право власності на майно не оформлялося та не реєструвалося, правовстановлюючі документи відсутні. З підстав визнання права власності позивач був змушений звернутися до суду із зазначеним вище позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав заяву, в якій заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити та слухати справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, до початку слухання справи подав заяву, в якій вказував, що заявлені вимоги визнає та просить слухати справу у його відсутності. Від голови Руднянської сільської ради Броварського району Київської області Кадирової А.Т. надійшов лист, в якому вказано, що сільська рада позов визнає в повному обсязі, просить його задовольнити та розглянути справу у відсутності представника третьої особи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 18 липня 1998 року Руднянською сільською радою Броварського району Київської області (а.с. 11). [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 05 жовтня 1998 року Руднянською сільською радою Броварського району Київської області (а.с. 10). З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], про що свідчить запис у графі «Мати» та «Батько» свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] (а.с. 12). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У ч.1 ст. 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч.1 ст. 1223 ЦК України). За змістом ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Так, за життя, а саме 19 березня 1998 року [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все, що йому буде належати на день смерті і на що він матиме право за законом заповів [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 67). За правилами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З дослідженої судом копії спадкової справи № 307 щодо майна [PERSON], який помер [INFO] року, встановлено, що 27 березня 2007 року [PERSON] та 27 лютого 2008 року [PERSON] й [PERSON] звернулися до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявами про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 65, 72). 04 грудня 2012 року [PERSON] та [PERSON] подали заяву про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом. Проте листом завідувача Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області Юхти Л.М. їм було відмовлено. З наведених підстав останні звернулися до суду. Так, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2013 року за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності по 1/3 частині кожному спірного житлового будинку. 24 грудня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 92). Проте, листом державного нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області Падучак-Коваль Л.Л. від 24 грудня 2014 року за № 3771/02-14 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину на частину спірного будинку, оскільки при житті його власника право власності на майно не оформлялося та не реєструвалося, правовстановлюючі документи відсутні (а.с. 92). Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом також зясовано, що на день смерті [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS], позначений на плані «А-1», загальною площею 84,8 кв.м, житловою площею 35,3 кв.м, з надвірними будівлями та спорудами: сарай-літня кухня «Б», вбиральня «В», погріб «Г», сарай «З», колодязь «К» та огорожа «N». Вказані обставини підтверджуються копією технічного паспорту на житловий будинок (а.с. 25-38), копіями погосподарських книг № 2 за 1991-1995 роки та № 3 за 1996-2000 роки, а також довідками № 65, № 66, № 67, що видані 04 лютого 2015 року головою Руднянської сільської ради Броварського району Київської області Кадировою А.Т. (а.с. 17-19). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи те, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину після смерті [PERSON], що помер [INFO] року, та якому належав житловий будинок із господарськими будівлями та господарськими спорудами адресою: [ADDRESS], суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними й такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved