overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 27 грудня 2014 року, посилаючись на те, що з лютого 2016 року подружніх відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Дітей від шлюбу вони не мають. На даний час у кожного із них своє особисте життя. Подальше перебування у шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов підтримує, просила суд справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, надав заяву, у якій зазначав, що позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Просив розглянути справу за його відсутності. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 27 грудня 2014 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~1202. Суд встановив, що з лютого 2016 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Дітей від шлюбу вони не мають. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 13.05.2011 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї (актовий запис № 843) між нею та [PERSON] посилаючись на різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння та взаємні інтереси. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] У судовому засіданні [PERSON] позов підтримує та просить його задовольнити. Позивач пояснила, що з відповідачем вони не проживають 8 місяців. [PERSON] у судовому засіданні позов визнає та просить задовольнити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.05.2011 року, про що Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї зроблено актовий запис № 843 та видано відповідне свідоцтво /а.с.7/. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.8/. Із пояснень сторін вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Клопотань про заміну на дошлюбне прізвище від позивача не надходило. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 25.08.2007 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім'ї (актовий запис № 2397) між нею та [PERSON] посилаючись на різні характери та погляди на життя, шлюб та сім'ю та фактично окреме проживання. Від шлюбу є син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримує та просить його задовольнити. Позивачка пояснила, що з [PERSON] вони разом не проживають майже рік, спорів пов'язаних зі сплатою аліментів, поділу майна наразі немає. Бажає залишити прізвище набуте у шлюбі. [PERSON] у судовому засіданні позов визнає. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.08.2007 року, про що Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім'ї зроблено актовий запис № 2397 та видано відповідне свідоцтво (а.с.4). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Із пояснень сторін вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом до ДП «Науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут транспортного будівництва «Київдіпротранс» у якому просила змінити формулювання причин звільнення, зобов'язати відповідача виплатити належні при звільненні суми та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні і заподіяну моральну шкоду. В судовому засіданні стало питання дослідження документів про прийняття на роботу [PERSON], документів про її звільнення, колективного договору у редакції, яка діяла станом на 28.02.2017 року, довідок про посадовий оклад та розмір заборгованості по заробітній платі та інших виплатах, що мали бути виплачені при звільненні позивача. За відомостями позивача на її особисті звернення до ДП «Науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут транспортного будівництва «Київдіпротранс» про надання вказаних документів або їх копій - отримала відмови. Більше того, на запит Оболонського районного суду м. Києва від 30.01.2018 року про необхідність направити витребувані документи ДП «Науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут транспортного будівництва «Київдіпротранс» не відредаговано. З огляду на зазначене, [PERSON] подано заяву про забезпечення доказів у якій просить суд витребувати від ДП «Науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут транспортного будівництва «Київдіпротранс» зазначену інформацію та документи. Відповідно до ч.1 ст.116 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. В зв'язку з вищенаведеним та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 06 грудня 2014 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління у Донецькій області, актовий запис № 657. Від шлюбу дітей не мають. З серпня 2015 року подружні відносини між сторонами були припинені. Вважала, що збереження їхньої родини неможливе, між нею та відповідачем склалися неприязні стосунки через різниці в характерах та відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила змінити прізвище на дошлюбне «Дженчако». Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку із чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 06 грудня 2014 року сторони зареєстрували шлюб в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління у Донецькій області, актовий запис № 657, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 457184. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 07 грудня 2006 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1373. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З вересня 2016 року подружні відносини між сторонами були припинені, чоловік пішов з родини, вихованням дітей не займається, їх життям не цікавиться. Вважала, що збереження їхньої родини неможливе, між нею та відповідачем склалися неприязні стосунки. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Оленюк». Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку із чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 07 грудня 2006 року сторони зареєстрували шлюб в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1373, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО №073642. Відповідно до свідоцтв про народження встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] народились діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 15 жовтня 2011 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 796. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Вказала, що у теперішній час відповідач зловживає спиртними напоями, через що стає агресивним, між ними виникають сварки, під час яких він застосовує до неї фізичне насильство, псує майно, що негативно впливає на виховання дитини. Вказані причини призвели до розпаду сім'ї, у зв'язку із чим просила її шлюб розірвати, адже вважала, що її родину зберегти неможливо. Після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку із чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст. 224 ЦПК України. Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 20 квітня 2007 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 243. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Вказала, що з 15 травня 2016 року між нею та чоловіком подружні стосунки припинені, у звязку із тим, що між ними систематично виникають сварки та конфлікти на підставі різних поглядів щодо сімейних стосунків та обовязків з ведення спільного господарства та виховання дитини. Вказані причини призвели до розпаду сім'ї, вважала, що збереження її родини не можливе, у звязку із чим просила її шлюб із відповідачем розірвати. Після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище Глоба. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб із відповідачем. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає, і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 27 липня 1991 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у відділі РАЦС м.Кіровськ Луганської області, актовий запис № 156. Від шлюбу мають двох дітей, один з яких є неповнолітнім - [PERSON], [INFO]. Вказала, що з 2015 року однією родиною з чоловіком не проживає, у звязку із тим, що він матеріально родину не утримує. Відсутність взаєморозуміння між подружжям та різні погляди призвели до розпаду сім'ї, вважала, що збереження її родини не можливе, у звязку із чим просила її шлюб із відповідачем розірвати. Після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб із відповідачем. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає, і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 30 липня 2016 вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Жовтневому районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 526. Від шлюбу дітей не мають. З листопада 2016 року подружні відносини між сторонами були припинені. Вважала, що збереження їхньої родини неможливе, між нею та відповідачем склалися неприязні стосунки через різниці в характерах та відсутність взаєморозуміння та довіри. Просила розірвати шлюб, судові витрати покласти на відповідача. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку із чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 30 липня 2016 року сторони зареєстрували шлюб в Жовтневому районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 526, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 447076. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Оскільки позовні вимоги задоволені, а позивачка при подачі позову сплатила судовий збір в сумі 640 грн., то в порядку ст. 88 ЦПК України, він підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки в сумі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що вона знаходилась із відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, 23 квітня 2014 року в них народилась дочка [PERSON]. З січня 2015 року сторони однією сімєю не проживають, відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку із чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 29.04.2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 344. Згідно довідки №1918, виданої КСН «сел.Мирний» №223 від 16.03.2017 року, неповнолітня [PERSON], [INFO], мешкає разом із матірю [PERSON] за адресою: м. Маріуполь, пров. Мисливський, буд. 181. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження наданими суду письмовими доказами та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки позовні вимоги позивачки задоволені, а її при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору, то у порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved