Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] позивач по справі, звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] відповідача по справі, на його користь грошові кошти за договором позики в розмірі 400\~000 грн. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 04 лютого 2015 року відповідач взяв у нього у борг грошові коштів у розмірі 400\~000 грн., які зобов`язався повернути до кінця 2017 року, про що склав розписку. Станом на 28 березня 2019 року відповідач кошти не повернув, у зв`язку з чим просить стягнути їх з відповідача. Ухвалою суду від 04.04.2019 року після виконання вимог ст. 187 ЦПК України провадження у зазначеній справі було відкрито в порядку загального позовного провадження та справу призначено до підготовчого судового засідання. 19.06.2019 року у підготовчому судовому засіданні закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що дійсно отримав від позивача у борг грошові коштів у розмірі 400\~000 грн., однак не повернув у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. Заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 лютого 2015 року [PERSON] взяв в борг у [PERSON] грошові коштів у розмірі 400\~000 грн., які зобов`язався повернути до кінця 2017 року, про що склав розписку (а.с.5). В судовому засіданні оглянуто оригінал вище вказаної розписки та приєднано до матеріалів справи. Відповідно з\~статті 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із\~статтею 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1\~ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. За змістом\~статті 1051 ЦК України\~позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором . Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідно до\~статті 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту ст. 530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін )його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).\~\~Зобов`язання,строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.\~\~Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~ст. 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як слідує із\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес способами, передбаченими цим Кодексом та іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач не виконав умов договору позики, укладеного між сторонам, не повернув позивачу грошові кошти у сумі 400 000 грн., які отримав від останнього, в обумовлений у розписці строк та на день подачі позовної заяви до суду, має заборгованість перед позивачем. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в позику, проти чого відповідач не заперечив, визнавши позовні вимоги. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно із ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір.

Outcome: approved