Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

У березні 2015 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві про звільнення майна з-під арешту. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі постанови ВДАІ Оболонського району на позивача було накладено штраф за вчинення адміністративного правопорушення. Вказану постанову передано на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби. В рамках виконавчого провадження на все майно позивача накладено арешт та заборону на його відчуження. Позивач вказує, що ним сплачено штраф у повному обсязі. На час звернення до суду виконавче провадження знищено, а тому звільнити майно з-під арешту у позасудовому порядку неможливо. За таких обставин, позивач просить зобов'язати відповідача зняти арешт з усього майна, що належить позивачу на праві власності, та заборону на його відчуження. Позивач у своїй заяві підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання явку свого представника не забезпечив, про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 19 березня 2013 року державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови ВДАІ №АА2089135 від 04 липня 2013 року про стягнення з [PERSON] штрафу у сумі 510 грн. 27 грудня 2013 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 27 грудня 2013 року державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Матеріалами справи підтверджено, що в рамках виконавчого провадження з примусового виконання постанови ВДАІ про стягнення з позивача штрафу було накладено арешт на все майно боржника та вжито заборону на його відчуження. Позивачем здійснено оплату штрафу у сумі 510 грн., що підтверджується квитанцією від 06 березня 2015 року. На час розгляду справи виконавче провадження знищено, що унеможливлює звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку. Судом не встановлено порушень прав третіх осіб, у разі звільнення майна, що належить позивачу, з-під арешту. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved