overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернувся в суд із заявою і просив встановити факт належності йому диплома № 236998 виданого 15 червня 1974 року за реєстраційним № 47 Гірничим професійно технічним училищем № 35 м. Жовті Води Дніпропетровської області. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що 01 жовтня 1970 року по 15 червня 1974 року він навчався у вказаному училищі. По закінченню закладу йому видано диплом № 236998. Однак, у документі допущено помилку, а саме заявника вказано «Тесля Олексій Олексійович», тоді як він згідно паспорта «Тесля Олексій Антонович». Заявник перебуває на обліку та отримує пенсію в Старокостянтинівському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України у Хмельницькій області. При проведенні перерахунку пенсії заявнику не зараховано в трудовий стаж період навчання в училищі з 01 жовтня 1970 року по 15 червня 1974 року через розбіжність у написанні заявника по-батькові, а тому заявник звернувся до суду. Заявник звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Заінтересована особа представник Старокостянтинівського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, подала до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що згідно паспорта заявником є [PERSON], [INFO], на це ж імя 15 червня 1974 року за реєстраційним № 47 Гірничим професійно технічним училищем № 35 м. Жовті Води Дніпропетровської області видано диплом № 236998. Однак, у документі допущено помилку, а саме заявника вказано «Тесля Олексій Олексійович», тоді як він «Тесля Олексій Антонович». У звязку з цим Старокостянтинівським обєднананим управлінням Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, не взято до уваги вказаний диплом для зарахування стажу та перерахунку пенсії. Вказані обставини підтверджуються: копіями паспорта та диплома № 236998 виданого 15 червня 1974 року, свідоцтвом про народження [PERSON], копією трудової книжки. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документа диплому № 236998 виданого 15 червня 1974 року за реєстраційним № 47 Гірничим професійно технічним училищем № 35 в м. Жовті Води Дніпропетровської області, підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 14.05.2016 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Спільне життя не склалося внаслідок несумісності характерів, зникло почуття любові та поваги. Шлюб носить формальний характер і сімя розпалася. Суперечностей відносно спільного майна та динити, [INFO] не має. Тривалий час проживають окремо. Позивач до суду не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, назадоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився , надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. На розірвання шлюбу погодився. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони по справі дійсно з 14.05.2016 року проживають у зареєстрованому шлюбі(а.с. 6) . Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно дост. 109 Сімейного кодексу України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому відповідно дост. 109 Сімейного Кодексу України, такий шлюб розривається судом. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подружжям тривалий час спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини не підтримуються, їм не вдалося створити дружню та стійку сімю. За вказаних обставин подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є недоцільним у звязку з розпадом сімї, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 14.07.1995 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільне життя не склалося внаслідок несумісності характерів, зникло почуття любові та поваги. Шлюб носить формальний характер і сімя розпалася. Суперечностей відносно спільного майна та неповнолітньої дитини-доньки [PERSON], [INFO] не має. Тривалий час подружні відносини не підтримують. Позивач до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явилася , надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. На розірвання шлюбу погодилася. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони по справі дійсно з 14.07.1995 року проживають у зареєстрованому шлюбі(а.с. 4) . Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] та повнолітню доньку Олену, [INFO] (а.с. 3). Відповідно дост. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України, такий шлюб розривається судом. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подружжям тривалий час спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини не підтримуються, їм не вдалося створити дружню та стійку сімю. За вказаних обставин подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є недоцільним у звязку з розпадом сімї, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивач вказав, що з 05 жовтня 2016 року він з відповідачкою перебувають у шлюбі, зареєстрованому Баглійським районним у місті Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області актовий запис №198. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачкою не склалося. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та позовні вимоги визнала у повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачкою не склалося. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивач вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказував, що 18 липня 2015 року у Новокостянтинівській сільській раді Братського району Миколаївської області між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, актовий запис №04. Від шлюбу мають спільного малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та припинені близько року тому. Сторони мешкають за однією адресою, однак спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї. Спір про місце проживання дитини відсутній. В зв'язку з цим позивач вважав неможливим збереження шлюбу та просив про його розірвання. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі. В заяві додатково пояснив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згідний. Спори про місце мешкання дитини та поділ спільного майна подружжя відсутні. Відповідачка [PERSON] у підготовче засідання не з'явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі в якій позовні вимоги визнала повністю. На примирення не погоджується, спори про місце мешкання сина та поділ спільного майна відсутні. Просила залишити їй шлюбне прізвище. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін, оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ч. 3 ст. 200, ст. 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачкою, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 18 липня 2015 року у Новокостянтинівській сільській раді Братського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №04. Від шлюбу мають спільного малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачем та відповідачкою не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю та наполягали на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачкою, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

\~\~\~\~ У березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказує, що з 02.10.2004 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. З травня 2013 року сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Вважає, що подальше життя та продовження шлюбу не можливе. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 02.10.2004 року у Полтавському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис №1175. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов визнає та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Скороход». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.10.2004 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Полтавському міському відділі реєстрації актів цивільного стан, про що відповідно до Свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ №114119, виданого 02.10.2004 року, зроблений актовий запис № 1175. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. З травня 2013 року сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе. Спору про поділ спільного майна між сторонами немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. \~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та уточнивши свої вимоги просив: -змінити формулювання причини звільнення позивача з роботи з Виробничого підрозділу служби сигналізації та звязку «Одеська дистанція звязку» Регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» із «звільнити за власним бажанням, ст.38 КЗпП України» на «звільнити за власним бажанням внаслідок порушення роботодавцем законодавства про працю, ч. 3 ст.38 КЗпП України»; -стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь [PERSON] (65025, [ADDRESS]) вихідну допомогу у розмірі 30 029,49 грн.; -стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь [PERSON] (65025, [ADDRESS]) середній заробіток за час затримки виплати вихідної допомоги у розмірі 60058,98 грн.; -стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь [PERSON] (65025, [ADDRESS]) компенсацію моральної шкоди в розмірі 10 009,83 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01 грудня 1995 року позивач був працевлаштований на посаду електромеханіка звязку другої групи у Одеську дистанцію сигналізації та звязку Одеської залізниці. На позивача були покладені завдання та обовязки згідно посадової інструкції електромеханіка звязку ЛАЗу НЧ від 05.01.2016 за №4. 21 лютого 2018 року він,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Тростянчикської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, Тростянецької районної державної адміністрації, про захист права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він, як колишній член КСП ім.Петровського с.Тростянчик Тростянецького району, отримав сертифікат, який посвідчував право власності на земельну частку (пай). В подальшому була розроблена схема розпаювання. На підставі розпорядження Тростянецької РДА від 08.11.2002 р. за № 187, [PERSON] отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН №190297. Згідно схеми розпаювання, його земельна ділянка в полі 1-1 значиться за №74, площею 3,2444 га. Зазначив, що дана земельна ділянка виявилась непридатною для ведення сільськогосподарського виробництва, у зв`язку з тим, що вона містить схилові землі з ухилом 5-7 градусів. ДП «Поділлягеодезкартографія» розробила проект землеустрою щодо розташування земельних часток (паїв). Відповідно до такого проекту, частина земельних ділянок, на силових землях із крутизною 7 градусів підлягають вилученню. Таким чином, земельний пай позивача за №74 підлягає вилученню. [PERSON] виділяється земельна ділянка в межах населеного пункту, розміром 1,8594 га в полі №4. Рішенням 11 сесії 5 скликання Тростянчикської сільської ради від 04.02.2008 р. «Про надання згоди на виготовлення нової схеми перепаювання земельних ділянок відповідно до подання ДП «Поділлягеодезкартографія», погоджено вилучення його паю з поля 1-1 з компенсацією рівноцінної земельної ділянки в полі №4. [PERSON] просив суд винести рішення, яким визнати за ним право власності на земельну частку (пай) на землях колишнього КСП ім.Петровського с. Тростянчик Тростянецького району Вінницької області в полі №4 за №74 розміром земельної ділянки 1,8594 га. Також просив визнати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН №190297, виданий на підставі розпорядження Тростянецької РДА від 08.11.2002 р. №187, площею 3,2444 в полі №1-1, недійсним. Ухвалою Тростянецького районного суду від 02.04.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання. 24.04.2018р. від сільського голови Тростянчикської сілської ради надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] , згідно якого сільська рада визнала позов. 16.05.2018р. закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду по суті. Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 18.02.2019 р. справу прийнято до свого провадження суддею Дудіковим А.В. та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 15.05.2019р. від представника позивача надійшла до суду заява, у якій він,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 17.06.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському ройону м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції (актовий запис № 99) між ним та [PERSON] посилаючись на різні погляди на побут та життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивача позов підтримує та просить його задовольнити. [PERSON] ,яка представляє інтереси [PERSON] у судовому засіданні позов визнає та просить задовольнити. При розірванні шлюбу відповідач просить залишити прізвище «[PERSON]». Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.06.2010 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському ройону м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 99 та видано відповідне свідоцтво /а.с.6/. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Із пояснень сторін вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.12.2014 року померла його мати [PERSON]. У визначений законом строк він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки був необізнаний в законодавстві, процедурі оформлення спадкового майна, строках на прийняття спадщини та перебував на лікарняному. Вважав що для оформлення спадщини потрібні чималі матеріальні ресурси, з якими у нього на той час були труднощі. Просить визначити для нього додатковий строк в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили, для подання до Лугинської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] У судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився. Причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву не подав. Надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] (а.с. 5) 26.12.2014 року померла [PERSON] (а.с. 4). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Згідно із\~ст. 1270 Цивільного кодексу України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 23.01.2018 року позивач звернувся до Лугинської державної нотаріальної контори із листом щодо розяснення по оформленню спадкових прав після смерті матері [PERSON] Листом в.о. державного нотаріуса № 9/01-16 від 23.01.2018 року розяснено, що пропущено строк, передбачений законодавством для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання. Нотаріусом зазначено, що спадкова справа не заводилась. Відповідно до\~ст. 1272 ЦК України\~визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки спадкова справа не відкривалась, спадщина ніким не прийнята, заяв про відмову від спадщини позивач не подавав, спадщина не визнана судом відумерлою, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, тому суд дійшов висновку, про можливість надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини терміном в один місяці. На підставі ст. 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved