Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

У березні 2018 року Концерн „Міські теплові мережі звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 10966,12 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач є власником квартири № [ADDRESS]. Позивачем надаються послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за даною адресою, відповідач отримує надані послуги на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.09 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг». Внаслідок того, що відповідач не виконує свої обовязки по сплаті послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, утворилась заборгованість за період з 01.07.2014 р. по 01.02.2018 р. у розмірі 10966,12 грн., яку просять стягнути з відповідача, а також судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Від представника позивача [PERSON], в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було опубліковане 07.05.2018 року, але в судове засідання останній не зявився, причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за його відсутності. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено і підтверджено наявними у справі доказами, що позивачем надавались послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS], відповідач їх отримував на підставі особового рахунку № 42141132. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 98477061 від 26.09.2017 року, власником вищезазначеної квартири є [PERSON]. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11.12.2017 року відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні положення про плату за комунальні послуги та строки їх внесення передбачені ст. 162 Житлового кодексу УРСР. Відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р., у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. Відповідач користується комунальними послугами, однак оплату не вносить. В результаті невиконання обов'язків у відповідача утворилась заборгованість за період з 01.07.2014 р. по 01.02.2018 р. у розмірі 10966,12 грн. Факт не внесення відповідачем оплати за комунальні послуги підтверджується розрахунком, наданим позивачем, який складений відповідно до вищезазначених Правил та Методики проведення нарахувань за особистим рахунком. Суд, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, приходить до висновку, що вони достовірні, допустимі, повністю підтверджують законність, обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved