Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася до Менського районного суду в інтересах неповнолітньої [PERSON] з позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самотійних вимог - орган опіки і піклування Менської міської ради, орган опіки та піклування Менської РДА про позбавлення батьківських прав. Мотивувала позивачка свої позовні вимоги тим, що від спільного проживання з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось і 13.02.2002 року шлюб було розірвано. Після розлучення відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення батьківських прав. На думку позивача, відповідач не виконує свої батьківські обов'язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства і не бажає їх виконувати. В судовому засіданні позовні вимоги позивачкою були підтримані з посиланням на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] Представник органу опіки та піклування Менської РДА в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник органу опіки і піклування Менської міської ради в судове засідання не з'явився. Допитані у судовому засіданні як свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON] не виконує батьківських обов'язків по відношенню до його неповнолітньої доньки [PERSON] Заслухавши думку позивачки, відповідача, представника органу опіки та піклування Менської РДА, показання свідків, дослідивши всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 165 ч. 1 Сімейного Кодексу України (далі СК України) право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON], що підтверджено Актом обстеження житлово-побутових умов квартири за адресою: [ADDRESS] (а. с. 30). Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з положеннями ст. 166 СК України встановлено правові наслідки позбавлення батьківських прав, така особа втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Але особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. В судовому засіданні було встановлено, що дитиною відповідач не займається, не цікавиться її фізичним, духовним і моральним розвитком, навчанням, не бажає підтримувати будь-якого зв'язку з донькою. На підставі вищезазначеного,

Outcome: partial