Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбу з 27 червня 2009 року. Мають дитину [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із нею. Відповідач не приймає участі в утриманні дитини. Посилаючись на те, що відповідач офіційно отримує мінімальну заробітну плату, інших утриманців не має, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1\\3 частини всіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади, свого відзиву на позов не надав, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи, яка вирішується на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 червня 2009 року. Мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні. Згідно з частиною 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В силу статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи матеріальний стан сторін та всі інші обставини, передбачені статтею 182 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки[PERSON] , [INFO] , необхідно визначити в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову 21 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Підстав для присудження аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача суд не вбачає, оскільки позивачем не надано доказів, що відповідач за своїм майновим станом в змозі виплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1/3 частини свого заробітку (доходу). Крім того, суд виходить з того, що участь в утриманні дитини повинен брати кожен з батьків та позивач, у разі понесення додаткових витрат на дитину, не позбавлена можливості ставити питання щодо стягнення цих витрат у порядку статті 185 СК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі статтею 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial