Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, третя особа Харківська районна державна нотаріальна контора Харківської області, в обґрунтування якого вказала, що [INFO] у віці 89 років померла її рідна сестра [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді суми недоотриманої пенсії і грошових вкладів з відповідними відсотками та компенсаціями, що знаходяться на зберіганні у АТ КБ «Приватбанк». Спадкоємці першої черги у [PERSON] відсутні, заповіти від імені [PERSON] посвідчувалися Першою горлівською державною нотаріальною конторою Донецької області та Пантелеймонівською сільською радою м. Горлівка Донецької області, які, згідно даних наявних в держнотконторі, станом на теперішній час не скасовані. Однак в шестимісячний строк з дня смерті [PERSON] до держнотконтори заяви про прийняття спадщини та/або про відмову від прийняття спадщини від будь-якої особи не надходили. Оскільки ніхто не подав заяви про прийнята спадщини за заповітом, спадкування має відбуватись за законам, і позивач є єдиним спадкоємпем. Беручи до уваги відсутність будь-якого зв`язку з [PERSON] під час знаходження її на тимчасово окупованій території, позивач не одразу дізналась про те, що вона померла, і зазначає, що не мала взагалі можливості раніше дізнатись про цю обставину. Дізналась про смерть сестри вже після сплину шестимісячного строку та одразу почала вживати заходи щодо отримання відповідних документів, які є необхідними для звернення до нотаріуса та відкриття спадкової справи. 08 грудня 2020 року вона звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою, в якій просила встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , яка померла [INFO] в смт. Пантелеймонівка, м. Горлівка, Донецької області. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 грудня 2020 року встановлено факт смерті [PERSON] . 26 грудня 2020 року було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . 24 лютого 2021 року подано позовну заяву до Жовтневого районного суду м. Харкова про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 березня 2021 року позов залишено без руху та надано час для усунення недоліків. В цей же час було виявлено, що державним нотаріусом було допущено грубі технічні помилки у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії, та позивачка змушена була звернутись до нотаріуса про внесення виправлень. 09 березня 2021 року Жовтневим районним судом м. Харкова було повернуто позов з додатками. 12 березня 2021 року державним нотаріусом Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Ольховською Л.М. було надано уточнену, з виправленнями постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Таким чином, позивачка вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, оскільки сестра померла на тимчасово окупованій території України і для офіційного встановлення факту її смерті необхідне було рішення відповідного суду, яке було ухвалено лише 11 грудня 2020 року і тільки на підставі цього рішення суду позивачці було видано свідоцтво про смерть, і саме після його отримання вона мала право звернутися до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину. Позивачка просила суд визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] в смт. Пантелеймонівка, м. Горлівка, Донецької області, у три місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили. Харківська міська рада відзиву на позовну заяву не подала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, представник позивача надав суду заяву про проведення судового засідання за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі з огляду на таке. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11 лютого 1946 року. 26 лютого 1960 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після укладання шлюбу прізвище дружини було змінено на « [PERSON] », що вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26 лютого 1960 року. [INFO] народилася [PERSON] (Позивач), батьками якої є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02 лютого 1952 року. 01 листопада 1960 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після укладання шлюбу прізвище дружини було змінено на « [PERSON] », що вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.11.1960 року. Отже, [PERSON] , [INFO] , є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] . Окрім того, ця обставина встановлена рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 грудня 2020 року у справі №639/7907/20, яке набрало законної сили 12 січня 2021 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. [INFO] у смт. Пантелеймонівка міста Горлівка Донецької області померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджуєть копією свідоцтва про смерть, виданого 26 грудня 2020 року Харківським міським відділо державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), серія [NUMBER] . 12 січня 2021 року позивачка звернулась із заявою про прийняття спадщини до Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області. Того ж дня державним нотаріусом Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Ольховською Л.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва право на спадщину за законом на 1/2 (одну другу) частку в праві спільної власності на грошову суму недоотриманої пенсії і грошові вклади з відповідними відсотками та компенсіями, що знаходиться на зберіганні в АТ КБ «Приватбанк», після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , на підставі того, що заявницею не додано ні оригінали, ні дублікати, ні належним чином засвідчені копії заповітів [PERSON] , не додано документів, що стверджують факт наявності у [PERSON] грошової суми недоотриманої пенсії і грошових вкладів з відповідними відсотками та компенсіями, що знаходиться на зберіганні в АТ КБ «Приватбанк». Зі змісту цієї постанови вбачається, що згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №63149942 від 12 січня 2021 року заповіти від імені [PERSON] посвідчувалися Першою горлівською державною нотаріального конторою Донецької області та Пантелеймонівською сільською радою м. Горліпка Донецької області, які згідно даних, наявних в держконторі, станом на теперішній час не скасовані. Окрім того, зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що в шестимісячний строк із дня смергі [PERSON] до держконтори заяви про прийнята спадщини та/або про відмову віл прийняття спалішши від будь-якої особи не надходили. Із довідки від 05 травня 2021 року № 867 вбачається, що на момент смерті [PERSON] разом з нею за місцем її реєстрації ніхто не був зареєстрований. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до приписів Цивільного кодексуУкраїни (статті 1268, 1269) спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України), до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною третьою статті 1272ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до положень статті 1261 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно Інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Крім того, як слідує з правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 26 вересня 2012 року у справі №6-85цс 12, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена навчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Згідно ч. 1 ст. 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем другої черги за законом після смерті рідної сестри [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, місцем проживання спадкодавця є смт. Пантелеймонівка міста Горлівка Донецької області. Позивач вперше звернувся із заявою про прийняття спадщини до Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області, тому місцем відкриття спадщини є Територіальна громада Харківської міської ради. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Судом встановлено, що шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті сестри сплинув [INFO] , а свідоцтво про смерть [PERSON] отримано лише 26 грудня 2020 року, при цьому суд зауважує, що з березня 2020 року діяльність блокпостів була припинена, тому позивач була позбавлена можливості звернутися до нотаріальної контори у встановлений законом строк. Окрім того, у 2020 році діяльність нотаріальних органів також була припинена у зв`язку із застосування профілактичних заходів щодо поширенню гострої респираторної хвороби COVID-19. Оцінюючи причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд враховує, що спадкодавець померла на території, яка тимчасово не контролюється українською владою, в період проведення операції об`єднаних сил, тому і свідоцтво про її смерть встановленого державного зразка було отримано позивачем лише 26 грудня 2020 року, тобто після закінчення строку на прийняття спадщини. Окрім того, згідно Постанови КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року за № 211, був встановлений з 12 березня 2020 року на всій території України карантин, який діє до теперішнього часу. Таким чином, вищенаведені обставини у їх сукупності надають суду підстави для визнання причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем поважними. За таких підстав, причини, з яких позивачка своєчасно не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини суд визнає поважними. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved