Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

У березні 2015 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати по справі, посилаючись на ті підстави, що 21.04.2006 р. між сторонами було укладено кредитний договір № KIG0AU0233446V відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 17950 доларів США 00 центів строком до 19.04.2013 р. до якого відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, однак [PERSON] свої обов'язки щодо погашення кредитної заборгованості належним чином не виконав, у зв'язку із чим утворилася заборгованість станом на 02.03.2015 р. у розмірі 36904 доларів США 63 центи. Представник позивача у судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надавши через канцелярію суду заяву у якій просив слухати справу у його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі просив їх задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а.с.27). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність згідно ст. 224 ЦПК України (а.с.31-34). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1, 3 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як встановлено в судовому засіданні, 21.04.2006 р. ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено № KIG0AU0233446V згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 17950 доларів США 00 центів, терміном до 19.04.2013 р. згідно якого відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався щомісяця у період сплати надавати грошові кошти для погашення заборгованості, сплачувати відсотки, комісію, а також інші витрати згідно кредитного договору, однак станом на 02.03.2015 р. у [PERSON] виникла заборгованість за порушення кредитних зобов'язань у розмірі 36904 доларів США 63 центи, яка складається із: заборгованість за кредитом 9946 доларів США 04 центи; заборгованість по процентам за користування кредитом; 1301 доларів США 52 центи заборгованість о комісії за користування кредитом; 18817 доларів США 52 центи пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки відповідач свої зобов'язання по поверненню кредиту не виконав, суд вважає необхідним стягнути з нього заборгованість в розмірі 36904 доларів США 63 центи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved