Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

У вересні 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину автомобіля в порядку поділу спільного майна подружжя. У позові\~зазначила,\~що відповідач\~[PERSON]\~відмовляється і\~в добровільному\~порядку не\~бажає вирішити\~питання щодо\~визнання за\~нею 1/2\~частини права\~власності на\~ автомобіль, який придбано у період шлюбу в 2011 році, тому позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, судом були встановлені наступні факти. [PERSON] перебувала у шлюбі з відповідачем по справі - [PERSON] з 16 червня 1984 року - ксерокопія свідоцтва про укладення шлюбу серія ІІ-ЕД № 380703 видане райвідділом РАЦС м. Сватово Луганської області (Ворошиловградської області) 16 червня 1984 року, актовий запис № 63.(а.с.14) 07 серпня 2018 року шлюб між сторонами розірвано (копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ВЛ № 190468 видане Ізюмським міськрайонним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 85.(а.с.15). В період\~шлюбу у\~2011\~році подружжя\~придбали легковий\~автомобіль ВАЗ\~217130-\~120-01,\~2011\~року випуску,\~державний номер\~[NUMBER],\~чорного кольору,\~номер кузова\~ХТА 217130С0073123,\~номер двигуна\~[NUMBER]\~-\~згідно свідоцтва\~про реєстрацію\~транспортного засобу\~САК 279405\~від 29\~грудня 2011\~року,\~виданого ВРЕР\~№8\~ ГУМВС\~України в\~Харківській області.\~Вказаний автомобіль\~зареєстрований на\~відповідача [PERSON]\~-\~повідомлення №\~31/20/4-171\~від 28\~серпня 2018\~року територіального\~сервісного центру\~№ 6344\~Регіонального сервісного центру МВС України в Харківській області.(а.с.12). Ринкова вартість автомобіля марки ВАЗ модель 217130-120-01 складає 109620,00 грн. - довідка від 30 серпня 2018 року оцінювача [PERSON] (а.с.13) Відповідно до\~ч.\~З ст.\~368\~ЦК України\~майно набуте\~подружжям за\~час шлюбу\~є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 372 ч. 2 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Ст. 60 Сімейного кодексу України передбачає - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення д'машнього господарства, догляд за дітьми, хворобою тощо) самостійного заробітку д 'ходу). Вважається що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Як визначено у ст. 61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Конституційний суд України у своєму рішенні № 17-рп від 19 вересня 2012 рок\\ дійшов наступних висновків: «Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу; вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, с об»єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 Кодексу). Здійснення подружжям грав спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 Кодексу, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є спільній сумісні власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя». На підставі наведеного,

Outcome: approved