Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з таким позовом в якому вказувала, що 21 листопада 2009 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої серед іншого майна увійшов житловий будинок (з господарськими та побутовими спорудами) №115 по вулиці Соборності (до перейменування Леніна) в м. Вознесенську Миколаївської області. Позивачка є спадкоємцем за заповітом, яка у встановленому порядку прийняла спадщину, проте нотаріус, оформивши частину спадщини, відмовив їй в оформленні спадкових прав щодо спірного будинку, вказуючи на відсутність у спадкоємця правовстановлюючого документа, який підтверджує факт належності цього майна спадкодавцю. [PERSON], враховуючи відмову нотаріуса в посвідченні її спадкових прав та відсутність правовстановлюючого документа на майно, який не був одержаний спадкодавцем після закінчення будівництва та введення його в експлуатацію, просила визнати за нею право власності на житловий будинок (з господарськими та побутовими спорудами) №115 по вулиці Соборності (до перейменування Леніна) в м. Вознесенську Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, проте від останнього на адресу суду надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте надіслала суду телеграму в якій просила про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, вирішення питання щодо задоволення позову залишила на розсуд суду. Оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим розглядати справу без участі вказаних осіб. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 21 листопада 2009 року померла мати позивачки [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої серед іншого майна увійшов житловий будинок (з господарськими та побутовими спорудами) №115 по вулиці Соборності (до перейменування Леніна) в м. Вознесенську Миколаївської області. За життя спадкодавець розпорядилася належним їй майном шляхом складання заповіту на користь доньок в рівних частках [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON]). Позивачка прийняла спадщину у встановленому порядку, відповідачка від прийняття спадщини відмовилася. Проте нотаріус, оформивши частину спадщини, відмовив [PERSON] в оформленні спадкових прав щодо спірного будинку, вказуючи на відсутність у спадкоємця правовстановлюючого документа, який підтверджує факт належності цього майна спадкодавцю. В той же час судом встановлено, що 09 квітня 1980 року було складено акт про завершення будівництва та вводу в експлуатацію спірного житлового будинку, який було зведено [PERSON] (як забудовником) на відведеній у встановленому порядку для цієї мети земельній ділянці, на підставі дозволу на будівництво та затвердженого проекту протягом 1957-1960 років. Рішенням виконкому Вознесенської міської ради народних депутатів Миколаївської області №246 від 29 квітня 1980 року затвреджено акт про закінчення будівництва та введення будинку в експлуатацію. Цим же рішенням Вознесенський відділ комунального господарства та бюро техінвентаризації зобов'язано оформити право власності та видати забудовнику правовстановлюючі документи. Зобов'язано інвентарбюро зареєструвати правовстановлюючі документи. Також рішенням виконкому Вознесенської міської ради народних депутатів Миколаївської області №119 від 14 березня 1980 року [PERSON] надано дозвіл на оформлення документів на самочинно збудовану господарську будівлю (сарай), яка є частиною спірного будинку. Згідно довідки КП «Вознесенське міжмістке бюро технічної інвентаризації» від 28 березня 2016 року право власності на житловий будинок №115 по вулиці Соборності (до перейменування Леніна) в м. Вознесенську Миколаївської області зареєстровано на праві власності за [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 09 червня 1958 року №749 та акту про закінчення будівництва житлового будинку, затвердженого рішенням виконкому Вознесенської міської ради народних депутатів Миколаївської області №246 від 29 квітня 1980 року. Правовстановлюючий документ на будинок не видавався. Згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст.1223 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом, в тому числі шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори. Матеріали справи містять достатньо доказів належності спадкодавцю спадкового майна. Позивачка, як спадкоємець за заповітом, належним чином прийняла спадщину. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обовязкову частку, судом не виявлено. Враховуючи те, що позивачка не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України її цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно (спірний житловий будинок) в порядку спадкування за заповітом. Однак суд не вбачає підстав для окремої констатації набуття [PERSON] права власності на господарські будівлі та побутові споруди, оскільки вони є невід'мною частиною будинку, при переході права власності на будинок вважається, що до набувача переходить й право власності на ці будівлі.

Outcome: approved