Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

У вересні 2016 року позивачі звернулись із зазначеним позовом до суду з вимогою визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом по 1/2 частині квартири [ADDRESS] житловою площею 19, 3 кв.м. загальною площею 37, 5 кв.м., після смерті сестри [PERSON], яка померла 23.11.2014 року. В обґрунтування позову зазначили, що після смерті сестри [PERSON], яка померла 23.11.2014 року, вони є єдиними спадкоємцями на майно померлої. Постановами державного нотаріуса Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори від 02.10.2015 року № 2035/02-31 та № 20136/02-31 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу на вищезазначену квартиру. Позивачі у судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Представник позивачів в судове засідання не зявився. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з копією актового запису про смерть № 1562 від 24 листопада 2014 року виданого Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану РС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла 23 листопада 2014 року. Проживала за адресою: [INFO]. Згідно матеріалів спадкової справи № 303/2015, відкритої після смерті [PERSON], померлої 23 листопада 2014 року, позивач [PERSON] 22.05.2015 року звернувся до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті сестри. [PERSON] звернувся до нотаріуса 01.10.2015 року. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 вересня 2015 року [PERSON] визначено додатковий строк в три місяці для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], яка померла 23.11.2014 року. Постановою державного нотаріуса Третьої маріупольської державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки повідомленням МКП Маріупольського БТІ № 1632 від 31.07.2015 року зазначено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 01.02.1999 року № 11999. Правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності на нерухоме майно на імя померлої [PERSON], відсутній. Окрім того, заявники не можуть підтвердити нотаріусу родинний зв'язок з померлою сестрою, оскільки зі свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] вбачається, що прізвища спадкоємців та батьків «Алейніков» та «Алейнікова», а у записі акту про народження за № 26 [PERSON], [INFO], складеного по Упорній хуторській раді Павловського району Краснодарського краю прізвища спадкодавця та батьків: «Алейнік». Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 травня 2016 року встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є рідними братами [PERSON], [INFO]. З інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 68003784 та № 68003706 за параметрами пошуку «[ADDRESS]» та «Алейнікова Клавдія Іванівна» відомості в Реєстрі відсутні. Між тим, повідомленням МКП Маріупольського БТІ № 1632 від 31.07.2015 року зазначено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 01.02.1999 року № 11999, видане УГИ, зареєстроване в БТІ від 22.03.1999 року № 37978. З копій матеріалів інвентаризаційної справи № 22197 на квартиру [ADDRESS] що з заявою про видачу технічного паспорту зверталась [PERSON]. Технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] на імя [PERSON]. Згідно зі ст.392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється іншою особою або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, відповідно до ст.1217 ЦПК України. Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на квартиру. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця від спадщини. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (ст.ст.1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст.1299 ЦК України). Згідно ст. 1261 ЦПК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями після смерті сестри [PERSON], померлої 23.11.2014 року. Інші спадкоємці за законом відсутні. Отже, з огляду на наведене, суд встановивши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, приходить до висновку, що на теперішній час у позивачів відсутня можливість отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті сестри, у зв'язку з чим їх права підлягають захисту в судовому порядку.

Outcome: approved