Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

У вересні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх синів [PERSON] і [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. На обґрунтування позову вказала, що перебуває з [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 12 березня 2004 р. Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 146. У шлюбі у них народилося двоє синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Їх спільне життя не склалося. Через відсутність взаєморозуміння і розходження поглядів на життя вони тривалий час не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Оскільки їх сім'я розпалась остаточно і шлюб існує лише формально, подальше його збереження буде суперечити їх інтересам. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати з нею і відповідач зобов'язаний їх утримувати до досягнення повноліття. У відповідача немає проблем з матеріальним становищем, стан його здоров'я добрий, інших дітей на його утриманні немає. Позивач [PERSON] подала заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач [PERSON] - про визнання позову. Обидві сторони просили розглянути справу у їх відсутність. У зв'язку з нез'явленням сторін суд розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що у подружжя відсутні спільні погляди на сім'ю та шлюб, взаємні почуття любові та взаєморозуміння, внаслідок чого вони тривалий час не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. За домовленістю між сторонами після розірвання шлюбу діти будуть проживати з матір'ю. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення Сімейного кодексу України, а саме: частини 1 статті 110, згідно яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; частини 2 статті 112, за приписом якої суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення; статті 180, за приписом якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; частини 1 статті 184, яка передбачає можливість визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі; статті 191, згідно якої аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до положень частини 3 статті 88 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved