Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

У березні 2021 року до суду звернулася [PERSON] з вищезазначеним позовом, вимоги якого обґрунтовані тим, що 09.03.2002 позивачка уклала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу сторони мають спільних дітей: повнолітнього сина - [PERSON] та неповнолітнього сина - [PERSON] . Діти сторін проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, оскільки 02.12.2020 шлюб між сторонами розірвано, а відповідач з лютого 2020 року не бере часті у вихованні та утриманні спільних дітей. Посилаючись на вищезазначені обставини, [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно листа Виконавчого комітету Решетилівської міської ради від 28.03.2021, місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20) Ухвалою судді від 02.04.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначене судове засідання на 29.04.2021. У зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання, розгляд справи відкладений на 10.06.2021. У судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 30). Відповідач у судове засідання 29.04.2021 та 10.06.2021 не з`явився, повідомлявся належним чином (а.с. 25, 32). Відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому ЦПК України, не подав, будь-яких заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило. Приписами ч. 8 ст. 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, за письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280-281 ЦПК України. У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 09.03.2002 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданим 09.03.2002 Відділом реєстрації актів громадянського стану Решетилівського районного управління юстиції та копією рішенні Решетилівського районного суду Полтавської області від 02.12.2020 (а.с. 4, 5-6). Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Згідно довідки № 10-12/2197, виданої 16.03.2021 Виконавчим комітетом Решетилівської міської ради, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з синами [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач за даною адресою не зареєстрований. (а.с. 7) 02 грудня 2020 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією рішення Решетилівського районного суду Полтавської області, яке набрало законної сили 04.01.2021 (а.с. 5-6). Судом також встановлено, що спільна дитина перебуває на повному матеріальному утриманні матері, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Приписами статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З урахуванням вищезазначеного та у зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі [PERSON] в розмірі 908,00 грн на користь держави. На підставі викладеного, та

Outcome: approved