Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що вона із відповідачем проживала однією родиною та з 11.11.2011 року знаходилась у зареєстрованому шлюбі. 17.12.2013 року в них народилась донька [PERSON]. В теперішній час сторони однією сімєю не проживають, відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки та на утримання позивачки не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище, адже вона не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку та на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дочкою повноліття. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в звязку з чим, суд ухвалив розглядати справу в порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що 11.11.2011 року сторони уклали шлюб в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО №251816, актовий запис №381. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 19.12.2013 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1005. Згідно довідки №18, виданої 09.03.2016 року головою КСН «селище Волонтерівка», неповнолітня [PERSON], [INFO], мешкає разом із матірю [PERSON] за адресою: м. Маріуполь, тупик Волонтерівський, буд. 14 та знаходиться на її утриманні. За довідкою, виданою ПАТ «ММК імені Ілліча» встановлено, що [PERSON] працює у ПАТ «ММК імені Ілліча» електромонтером по ремонту й обслуговуванню електрообладнання. З 12.03.2014 року по 17.12.2016 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, враховуючи те, що позивачка у теперішній час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не має можливості працювати на постійному місці роботи та потребує матеріальної допомоги на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку та на утримання дитини до досягнення нею повноліття, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки позовні вимоги позивачки задоволені, а її при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору, то у порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved