Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

У вересні 2015 р. представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача витрати, повязані з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі у розмірі 38488,98 грн. та судовий збір у розмірі 1218 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що [PERSON] внутрішніх військ МВС України перейменовано в [PERSON] національної гвардії України відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.05.2014р. № 526-р. Указом Президента № 497 від 04.06.2014р. Академію національної гвардії України надано статус національної і надалі її іменовано - Національна академія Національної гвардії України. У звязку з цим, вона являється правонаступником усіх цивільних прав та обовязків [PERSON] внутрішніх військ МВС України. Так, 01.08.2012 року наказом начальника [PERSON] внутрішніх військ МВС України № 422 «Про зарахування на навчання курсантів 1-го курсу [PERSON]», [PERSON] зарахований курсантом першого курсу та поставлений на всі види постачання. Під час навчання в [PERSON] знаходився на повному державному забезпеченні. 01.08.2012 року відповідач уклав контракт з Міністерством внутрішніх справ в особі начальника [PERSON] внутрішніх військ МВС України про проходження військової служби. Контракт укладено на чотири роки. Згідно з контрактом обовязком відповідача було: проходити військову службу (навчання) в [PERSON] внутрішніх військ МВС України протягом строку дії контракту; продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше пяти років після закінчення навчання. 06.04.2015 р. відповідач звернувся з рапортом до начальника [PERSON] про відрахування його з числа курсантів у звязку з відмовою від проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення навчання. З постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 «Про порядок відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» ознайомлений та згодний. Наказом начальника [PERSON] від 09.04.2015 р. № 80 с/ч відповідач виключений зі списків особового складу курсантів [PERSON] відповідно до пункту «и» частини 6 статті 26 (систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем) Закону України «Про військовий обовязок і військову службу». Рахунок витрат здійснено відповідно до п.п. 5, 6 «Порядку відшкодування курсантам витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах». Відповідач навчався в [PERSON] з 01.08.2012 р. по 09.04.2015 р. [PERSON], повязані з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі становлять 38488,98 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву, у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, відповідно до вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, повідомлявся через засоби масової інформації. Зі згоди Позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що 01 серпня 2012 року наказом начальника [PERSON] внутрішніх військ МВС України № 422 «Про зарахування на навчання курсантів 1-го курсу [PERSON]», [PERSON] зараховано курсантом першого курсу (а.с. 7). та поставлений на всі види постачання. Під час навчання він знаходився на повному державному забезпеченні 01.08.2012 року відповідач уклав контракт з внутрішніх справ в особі начальника [PERSON] внутрішніх військ МВС України про проходження військової служби. Контракт було укладено на чотири роки. Згідно з контрактом обовязком відповідача було: проходити військову службу (навчання) в [PERSON] внутрішніх військ МВС України протягом строку дії контракту; продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше пяти років після закінчення навчання (а.с.8). [PERSON] звернувся з рапортом до начальника [PERSON] про відрахування його з числа курсантів у звязку з відмовою від проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення навчання. З постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 «Про порядок відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» був ознайомлений та згодний (а.с. 9). Наказом начальника [PERSON] від 09.04.2015 р. № 80 с/ч відповідач виключений зі списків особового складу курсантів [PERSON] відповідно до пункту «и» частини 6 статті 26 (систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем) Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» (а.с. 10). Частиною 10 статті 25 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. № 964 затверджений «Порядок відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) у звязку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. Відповідно до пункту 3 вказаного «Порядку відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, повязаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. А, відповідно до пункту 4 «Порядку відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» - розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом. На виконання вищевказаного пункту 3 Порядку видано спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 р. № 419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений «Порядок розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах». Таким чином, Академією відповідно до вимог «Порядку розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» та «Порядку відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» розраховані фактичні витрати, пов'язані з утриманням відповідача в [PERSON] з дня його зарахування по день виключення зі списків особового складу, загальна сума яких склала 38488,98грн., що підтверджуються відповідним розрахунком коштів на відшкодування витрат, повязаних з утриманням курсанта [PERSON] (а.с. 11). Відповідач незважаючи на ознайомлення з розрахунками коштів на відшкодування витрат повязаних з утриманням та згодою з розрахунками та нарахованими сумами, на теперішній час не здійснив добровільного відшкодування цих витрат, доказів іншого суду не надано. У зв,язку з чим зазначені витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved