Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

У березні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON]про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 09 вересня 2009 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб Виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київській області, про що зроблений актовий запис № 9. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, втрати довіри та непорозуміння один з одним, різних та часто діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, на порядок виховання дитини та ведення спільного господарства. З цього приводу в сімї часто виникали розбіжності та конфлікти, що призвели до втрати почуття довіри та любові між подружжям. Спільне господарство між ними не ведеться з лютого 2018 року, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися, сім'ю зберегти не бажають. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований 09 вересня 2009 року, Виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київській області, актовий запис № 9 та змінити прізвище на дошлюбне - «Кузьмук». Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 09 вересня 2009 року [PERSON]та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії 1-ОК № 078146, видане 09 вересня 2009 року Виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київській області, актовий запис № 9. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ОК № 243462, видане Виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київській області, актовий запис № 65. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, втрати довіри та непорозуміння один з одним, різних та часто діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, на порядок виховання дитини та ведення спільного господарства. З цього приводу в сімї часто виникали розбіжності та конфлікти, що призвели до втрати почуття довіри та любові між подружжям. Спільне господарство між ними не ведеться з лютого 2018 року, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення ними не можливе, шлюб існує лише формально. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. В підготовчому судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав позов, про що зазначив письмово в заяві. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved