Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON], про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок порушення права на чуже майно. В заяві послалася на таке, що 13 травня 2011 року вона уклала з ПАТ «Плюсбанк» кредитний договір і придбала автомобіль марки Ваз 2110, державний номер [NUMBER]. Не маючи можливості сплачувати кредитні кошти за наданий автомобіль в березні 2013 року вона та [PERSON], уклали попередній договір про користування останнім даного автомобіля та сплати Банку щомісячно 1800 гривень кредиту. З травня [PERSON], умови договору не виконує допустив не сплату грошових коштів банку та не повертає автомобіль, реєстраційні документи та ключі. Після звернення до Снігурівського РВ УМВС України лише в липні 2013 року автомобіль був їй повернутий в несправному стані. На ремонт вона витратила власні кошти в сумі 11449 гривень та сплатила грошові кошти банку в сумі 9543 грн, за період який [PERSON],. використовував автомобіль та не проводив оплату банку. Просить стягнути з відповідача 20992 гривень матеріальної шкоди та 5000 моральної шкоди та судові витрати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно. Про причини не явки суд не повідомив. Судом ухвалено про заочний розгляд справи на підставі ст. ст.224-226 Суд, заслухавши показання позивача, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносин. Судом установлено, що позивач по справі [PERSON], 13 травня 2011 року уклала з ПАТ «Плюсбанк» кредитний договір № 91077310 і придбала автомобіль марки Ваз 2110, державний номер [NUMBER]. (а.с.9). Не маючи можливості сплачувати в подальшому кредит Банку в березні 2013 року уклала попередню угоду з [PERSON] про користування останнім даного автомобіля та сплати Банку щомісячно 1800 гривень кредиту. З травня [PERSON], умови договору не виконує допустив не сплату грошових коштів банку та не повертає автомобіль, реєстраційні документи та ключі. Після звернення [PERSON], до Снігурівського РВ УМВС України про притягненні до кримінальної відповідальності [PERSON], який шахрайським шляхом заволодів автомобілем Ваз 2110, державний номер [NUMBER] лише в липні 2013 року автомобіль був повернутий їй в несправному стані. Згідно товарного чеку бн від 25 липня 2013 року на придбання запчастин позивачем витрачено 759.00 гривень та згідно накладних №5 та №1 на ремонт та заміну запчастин витрачено 10690.00 гривень. (а.с.12) На ремонт витратила кошти в сумі 11449 гривень та сплатила грошові кошти банку в сумі 9543 грн, за період який [PERSON], використовував автомобіль та не проводив оплату банку. Зазначені обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідками [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які буксирували автомобіль Ваз 2110 із с. Тягинка Береславського району Херсонської області до м. Снігурівка. А також проводили заміну запчастин та ремонт даного автомобіля. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У зв'язку з наведеним вище, суд приходить до висновку про те що з вини відповідача позивачу заподіяна шкода в сумі 11449 гривень, яка підлягає задоволенню в повному обсязі. Про відшкодування позивачу витрат в сумі 9543 грн, по сплаті Банку суми кредиту за вказаний період, суд залишає без задоволення. Оскільки п.6 кредитного договору № 91077310 від 13 травня 2011 року передбачено що такі платежі повинен здійснювати позичальник кредиту. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими та підлягають задоволенню, але частково. В силу ч. 3 ст. 23 ЦК України визначаючи розмір відшкодування за моральну шкоду, суд враховує характер протиправних дій, наявність вини відповідача та глибину душевних страждань потерпілої, яка є пенсіонеркою та тяжко хворою людино, а також ступінь розумності та справедливості визначає її у розмірі двох тисяч гривень. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по відшкодуванню позивачу судового збору в сум і 243 грн 60 копійок та 160 грн за оголошення в газеті.

Outcome: partial