Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду зі скаргою про визнання постанов приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. незаконними та їх скасування. В обґрунтування скарги зазначає, що Оболонським районним судом міста Києва 13.06.2018 року видано виконавчий лист по справі № 756/11356/16 про стягнення з нього грошових сум на користь [PERSON] 31.07.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а також постанову про арешт майна боржника. Наступною постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. від 15.08.2018 року накладено арешт на грошові кошти боржника, що знаходяться в банківських установах. Оскільки указані постанови винесені приватним виконавцем з перевищенням меж його повноважень, визначених законом, арешти накладено на земельні ділянки, які вже арештовані в межах іншого виконавчого провадження і на які за законом не може бути звернуто стягнення, арешт грошових коштів у банківських установах порушує його права, оскільки позбавляє його можливості отримувати заробітну плату з карткового рахунку, вносити кошти на погашення кредитної лінії, а також впливає на його подальшу кредитну історію, [PERSON] просить суд визнати дії приватного виконавця по винесенню оскаржених постанов незаконними та скасувати ці постанови. У судовому засіданні [PERSON] скаргу підтримав, просив оскарженні дії приватного виконавця визнати незаконними, винесені ним постанови про відкриття виконавчого провадження від 31.07.2018 року, про накладення арешту від 31.07.2018 року та про арешт коштів від 15.08.2018 року скасувати. Приватний виконавець та представник стягувача [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечували, посилаючись на її необґрунтованість. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Постановою апеляційного суду міста Києва від 24.05.2018 року змінено рішення Оболонського районного суду міста Києва від 05.02.2018 року у справі № 756/11356/16 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів та стягнуто з відповідача на користь позивача 270 026 грн. 75 коп. грошових коштів та 2 700 грн. 26 коп. судових витрат. На виконання цього судового рішення, 13.06.2018 року Оболонським районним судом міста Києва видано виконавчий лист. 31.07.2018 року представник [PERSON] - [PERSON] звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. із заявою про відкриття виконавчого провадження на примусове виконання Оболонського районного суду міста Києва у справі № 756/11356/16 від 13.06.2018 року за місцем знаходження майна боржника, а саме земельних ділянок у с. Новосілки Макарівського району Київської області. Додавши до заяви роздруківку електронної декларації [PERSON] При поданні заяви [PERSON] сплачено на користь приватного виконавця 5 455 грн. авансових витрат у виконавчому провадженні, що підтверджується квитанцією ПАТ «Приватбанк» від 31.07.2018 року. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. від 31.07.2018 року відкрито виконавче провадження № 56893259 з примусового виконання виконавчого листа Оболонського районного суду міста Києва у справі №756/11356/16 від 13.06.2018 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 272 726 грн. 44 коп. Крім того згідно цієї постанови з боржника підлягає стягненню основна винагорода приватного виконавця у розмірі 27 272 грн. 64 коп. Наступною постановою від 31.07.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів у сумі 305 454 грн. 08 коп. Постановою приватного виконавця від 15.08.2018 року накладено арешт на грошові кошти на рахунках АБ «Укргазбанк», АТ «Ощадбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «Укрексімбанк», АТ «УкрСіббанк», ПАТ «КБ Приватбанк», ПАТ «КБ «Правекс-банк», ПАТ «Альфа-Банк», ПАТ «КредіАгріколь Банк» ПАТ «Кредобанк», ПАТ «ПУМБ», ПАТ «Універсал банк» ПАТ «Укрсоцбанк», АТ «ОТП Банк», АТ «Піреус банк МКБ» та АТ «Прокредит Банк», що належать боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів у сумі 305 454 грн. 08 коп. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Приватний виконавець здійснює примусове виконання, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п. 1 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ч. 5 Закону України «Про виконавче провадження»). Згідно із ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Враховуючи, що виконавче провадження приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. розпочато за заявою стягувача за місцем знаходження майна боржника [PERSON], а саме земельних ділянок, що розташовані на території Макарівського району Київської області, тобто в межах юрисдикції виконавчого округу цього приватного виконавця, доводи скаржника про перевищення виконавцем меж повноважень під час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження є безпідставними. За таких обставин скарга [PERSON] в цій частині задоволенню не підлягає. Разом з цим відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно із ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Частиною 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону. Згідно із ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Тобто за змістом цих норм, виконавцем накладається арешт на конкретне майно боржника, а також грошові кошти, що знаходяться на конкретних рахунках у банках чи інших фінансових установах. Оскільки у заяві про відкриття виконавчого провадження представник стягувача не зазначав конкретне майно боржника на яке він просить накласти арешт, приватний виконавець не мав правових підстав для винесення постанови від 31.07.2018 року, якою накладено арешт на все майно боржника без його ідентифікації. Крім того, передчасним є винесення приватним виконавцем постанови про накладення арешту на кошти боржника від 15.08.2018 року, оскільки ця постанова в порушення вимог закону винесена ним до виявлення конкретних розрахункових рахунків боржника у банках чи інших фінансових установах. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів скаржника щодо неправомірності дій привітного виконавця під час винесення указаних постанов. Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Отже скарга [PERSON] у частині оскарження постанови про арешт майна від 31.07.2018 року та про арешт коштів від 15.08.2018 року підлягає задоволенню.

Outcome: partial