Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-12 00:00:00

У березні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 12745,16 грн. та понесені судові витрати. Заявлені вимоги мотивує тим, що 22.06.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір про надання кредиту в сумі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. За умовами зазначеного договору боржник зобов'язувався щомісячно здійснювати погашення кредиту, проте взяті на себе зобов'язання не виконує, внаслідок чого станом на 11.12.2016 року утворилась заборгованість у вказаній вище сумі. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони до суду не з'явились. Від представника позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності у заочному порядку, заявлені вимоги ним підтримані повністю. Відповідач [PERSON] правом надання заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження не скористався, тому справу розглянуто у заочному порядку в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих позивачем. Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено, що 22.06.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір (що складається із заяви позичальника та умов і правил надання банківських послуг) про надання грошових коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. На виконання умов зазначеного вище кредитного договору відповідач зобов'язався щомісячно здійснювати погашення заборгованості у розмірі 7% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості. Сторони домовились про нарахування (в разі порушення умов договору в частині строків платежів) штрафу в розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом. Сторони також дійшли згоди щодо зміни кредитного ліміту (п.2.1.1.2.3 - п.2.1.1.2.4 Умов та правил), який встановлюється за рішенням банку та може бути змінений у будь-який момент. Строк внесення щомісячних платежів обумовлений терміном до 25 числа місяця, наступного за звітним. Згідно з наданою ПАТ КБ «Приватбанк» довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.11), відповідачу [PERSON] протягом 22.06.2010 року - 17.01.2014 року було змінено кредитний ліміт з 1000 грн. до 5000 грн. У зв'язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за вказаним вище кредитним договором станом на 11.12.2016 року утворилась заборгованість в розмірі 12745,16 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 3342,31 грн., процентів за користування кредитом - 3024,21 грн., пені - 5295,54 грн., штрафів - 500 грн. (фіксована частина) та 583,10 грн. (процентна складова), що підтверджується наданим розрахунком заборгованості (а.с.6-10). Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, підписана відповідачем заява разом із умовами та правилами банку складають укладений між сторонами у справі договір про надання кредиту у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку. Виходячи із змісту ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватись належними чином, належними сторонами, відповідно до умов договору та норм цивільного законодавства України. Згідно із ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, беручи до уваги що спір між сторонами виник за договірних обставин, суть яких ніким в судовому засіданні не спростовувалась, сам договір не суперечить діючому законодавству, та враховуючи положення ст.1049 ЦК України, яким визначено обов'язок позичальника повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача, а тому вважає за необхідне позов ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнити повністю. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. Суд присуджує позивачу понесені та документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ст.79 ЦПК України до складу судових витрат входить судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи. За таких обставин, сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 1600,00 грн. (а.с.1), підлягає стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк». На підставі викладеного та

Outcome: approved