Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

У вересні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитку у зв'язку з невиконанням судового рішення, майнової та моральної шкоди. Вимоги мотивував тим, що вони є співвласниками 54/100 (по 27/100 кожний) частини житлового будинку [ADDRESS]. Рішенням суду від 28.09.2010р. проведено розподіл вказаного житлового будинку. Позивач поніс витрати, які пов'язані з невиконанням відповідачем рішення суду від 28.09.2010р. у розмірі 5245,00 грн.: 2280,00 грн. - за приєднання до електричної мережі, 965,00 грн. - за пристрій систем опалення та гарячого водопостачання, 2000,00 грн. - за перепланування приміщень для ізоляції частин житлового будинку. Для того, щоб позивач зміг користуватися своїм житлом, йому необхідно було виконати ремонт квартири, яка знаходилася в аварійному стані після проживання в ній відповідача. В результаті здійснення ремонту позивач зазнав майнової шкоди в розмірі 12500,00 грн., яку відповідач відмовляється відшкодовувати. Внаслідок протиправних дій відповідача позивачу нанесена моральна шкода, яку він оцінює в 5000,00 грн. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь збитки у зв'язку з невиконанням відповідачем судового рішення у розмірі 5245,00 грн., матеріальні збитки в сумі 12500,00 грн., моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн.. У грудні 2013р. позивач збільшив позовні вимоги, а саме просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальні збитки за вимушене виконання ремонтно-відновлювальних робіт у сумі 12500,00 грн.; витрати, які пов'язані з невиконанням відповідачем рішення суду від 28.09.2010р. у розмірі 3200,00 грн.; витрати за приєднання до електричної мережі в сумі 2280,00 грн.; витрати за вимушений ремонт системи опалення в розмірі 1250,00 грн.; відшкодування за вимушене лікування в сумі 1487,00 грн.; моральну шкоду в розмірі 8000,00 грн.; витрати на правову допомогу в сумі 600,00 грн.. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили про їх задоволення. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін по справі, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є власниками житлового будинку [ADDRESS] по 27/100частини за кожним. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28.09.2010р. проведено розподіл житлового будинку [ADDRESS], з відповідною частиною побутових та господарських будівель та споруд, між співвласниками [PERSON] та [PERSON], відповідно до судової будівельно-технічної експертизи № 3334-3335 від 20.01.2010р. Постановлено виділити у користування [PERSON] наступні приміщення житлового будинку Літ. «А», загальною площею 41,2 кв.м.: 1-1 - кухня, пл. 14,5 кв.м.; 1-2 - комора, пл. 3,3 кв.м.; 1-3 комора, пл. 0,7 кв.м.; 1-4 - туалет, пл. 0,9 кв.м.; 1-5 - ванна, пл. 4,3 кв.м.; 1-9 - жила, пл. 17,5 кв.м., а у користування [PERSON] постановлено виділити наступні приміщення житлового будинку Літ. «А», загальною площею 26,1 кв.м.: 1-6 - коридор, пл. 8,8 кв.м.; 1-7 - жила, пл. 8,1 кв.м.; 1-8 - жила, пл. 9,8 кв.м, а також Гараж Літ. «З». Також цим рішенням суду стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію різниці між рівністю часток - 4917 грн., витрати по упорядкуванню - 3245 грн., витрати по переплануванню - 5200 грн., усього - 13362 грн.. Позивач звертався до суду за заявою про винесення додаткового рішення, яким зобов'язати [PERSON] виконати певні будівельні роботи. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.06.2011р. в задоволенні заяви [PERSON] щодо ухвалення додаткового рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ частки в натурі про зобов'язання [PERSON] виконати упорядкування та перепланування, - відмовлено. 12.10.2011р. Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області вказану ухвалу суду від 15.06.2011р. залишено без змін. Позивач вважає, що відповідач повинен відшкодувати йому витрати пов'язані з невиконанням рішення суду, в частині перепланування приміщень для ізоляції житлових частин будинку. У судовому рішенні не покладено обов'язку щодо виконання будь яких робіт на [PERSON]. в ой же час останнім було проведено ряд робіт по ізоляції його частини житлового будинку. Також необхідно зазначити що виконання рішення суду, це окрема стадія цивільного процесу, в який передбачено можливість контролю за виконанням рішення суду, подання скарг на дії чи бездіяльність державного виконавця, встановлення способу виконання рішення суду, тощо. Вказаним вище рішенням суду від 28.09.2010р. виділено співвласникам (сторонам по справі) частки житлового будинку [ADDRESS] у відповідності до варіанту № 1 судової будівельно-технічної експертизи. У зв'язку з тим, що реальна доля позивача більша за ідеальну, а у відповідача навпаки, то судом постановлено стягнути з позивача на користь відповідача різницю між рівністю часток у розмірі 4917,00 грн., а також витрати по упорядкуванню - 3245 грн., витрати по переплануванню - 5200 грн., усього - 13362 грн.. У рішенні суду не вказано зобов'язання відповідача відносно виконання та переліку робіт по переплануванню. Також позивач зазначає, що відповідач демонтував систему опалення, холодного та гарячого водопостачання, ванну у його частині житлового будинку, віконні решітки та лінію електромережі. При цьому позивачем не представлено жодного доказу у підтвердження зазначеного. Акт огляду приміщень житлового будинку [ADDRESS] від 05.02.2009року жодним чином не встановлює вини відповідача у будь-яких діях. Крім того, грошові кошти, що витрачені позивачем (витрати, які пов'язані з невиконанням відповідачем рішення суду від 28.09.2010р. у розмірі 3200,00 грн.; витрати за приєднання до електричної мережі в сумі 2280,00 грн.; витрати за вимушений ремонт системи опалення в розмірі 1250,00 грн.) не підлягають відшкодуванню відповідачем у зв'язку з тим, що позивач витратив вказані грошові кошти як власник своєї частини будинку, для свого користування та володіння. За такого позовні вимоги щодо відшкодування збитків у зв'язку з невиконанням відповідачем судового рішення є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача матеріальних збитків у розмірі 12500,00 грн. є також безпідставними, оскільки [PERSON] проводить роботи по покращенню житлових умов. Вказані роботи позивач здійснював по власному бажанню, а тому оплачувати вказані ремонтні роботи відповідач не повинен. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу у підтвердження спричинення йому відповідачем матеріальної та моральної шкоди. не надано відомостей щодо демонтування відповідачем будь-яких комунальних систем. Також всі роботи проведені позивачем у 2012-2013роках, після набуття ним права власності на будинок та його поділу в натурі, тоді як ключі від будинку він отримав ще 05.02.2009р., про що свідчить відповідний акт та самі пояснення позивача по справі. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини. Згідно з п. п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди повинно бути зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Таким чином, не вбачається вини відповідача, не має самої шкоди та причинного зв'язку між шкодою та протиправними діями також не має, а тому підстав для відшкодування моральної шкоди не має. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed