Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернулася до Млинівського районного суду з позовними вимогами про стягнення з [PERSON] на її користь за прострочення сплати заборгованості в розмірі 1\~134\~327,61 гривень інфляційних втрат у розмірі 188752,01 гривень за період з 01.04.2018 року по 01.03.2021 року та 3% річних у розмірі 96215,79 гривень за період з 04.05.2018 року по 01.03.2021 року відповідно до ст.625 ЦК України. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 11.12.2008 року у справі №2-907/2008 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, зміненого рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 04.03.2009 року у справі №22-251/2009 рік про стягнення з [PERSON] на користь спадкодавця заборгованості за договором позики в сумі 1\~352\~740 грн., до теперішнього часу не виконано. Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 05 березня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. 30.03.2021 року відповідач звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. (а.с.31) 05.10.2021 року здійснено перехід зі спрощеного провадження в загальне провадження. (а.с.61) 18.10.2021 року ухвалою Млинівського районного суду закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат та відсотків річних та призначено справу до судового розгляду по суті. (а.с.67) Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, вказав що [PERSON] підтримує позовні вимоги в повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві. (а.с.71) Відповідач в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи без її участі, у відзиві на позов зазначила, що договірні відносини між нею та [PERSON] виникли саме на підставі договору позики від 14 травня 2008 року в якому зобов`язання визначені у доларах США. Однак індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, іноземна валюта індексації не підлягає, а тому, з огляду на те, що вона взяла на себе зобов`язання повернути грошові кошти в тому ж розмірі, то нарахована позивачем сума інфляційних втрат стягненню не підлягає. Також, зважаючи на те, що між нею та позивачем виникли саме валютні зобов`язання і сторонами не було обумовлено розмір та порядок сплати процентів, то немає підстав для їх стягнення відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, оскільки законодавством не визначено розміру і механізму нарахування відсотків на іноземну валюту. З наведених підстав просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, застосувати наслідки спливу позовної давності. Суд, дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Згідно з положеннями ст.ст.12\~і\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, 11 грудня 2008 року рішенням Млинівського районного суду Рівненської області у справі №2-907/2008 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, зміненого рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 04.03.2009 року у справі №22-251/2009 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 1\~352\~740 грн. (а.с.9-12) [INFO] позивач [PERSON] помер. (а.с.13) Після його смерті спадщину прийняла як спадкоємець за законом першої черги його дружина - [PERSON] . Відповідно до п.2 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. За змістом частини першої\~статті 514 Цивільного кодексу України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Ухвалою Млинівського районного суду від 27 жовтня 2011 року замінено сторону у виконавчому провадженні, а саме стягувача [PERSON] на його правонаступника [PERSON] - позивача у даній справі.(а.с.14-16) 17.06.2013 року постановою начальника відділу державної виконавчої служби Млинівського районного управління юстиції Данилишиним В.О., відкрито виконавчі провадження №38503928 та №38503759 з виконання виконавчих листів № 22-251/09 виданих 02.04.2009 року Млинівським районним судом Рівненської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 676\~139,01 гривень та 461\~937,00 гривень. (а.с.19). Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року було виправлено арифметичну помилку, допущену в рішенні Апеляційного суду Рівненської області від 04 березня 2009 року, в зазначенні загальної суми боргу, вказавши «1\~138\~076, 01 грн.» замість «1\~352\~740 грн.».(а.с.17-18) Відповідно до повідомлення Млинівського районного відділу державної виконавчої служби №8370 від 29.04.2020 року, на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження №53907003. Загальна сума стягнення за зведеним виконавчим провадженням становить 1138076,01 гривень. Станом на 01.05.2020 року за зведеним виконавчим провадженням стягнуто та перераховано на користь стягувача грошові кошти на загальну суму 3748,40 гривень. Заборгованість станом на 01.05.2020 року становить 1\~134\~327,61 гривень. (а.с.20-21) Тобто, відповідач [PERSON] рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 11.12.2008 року про стягнення заборгованості за договором позики, зміненого рішенням апеляційного суду Рівненської області від 04.03.2009 року не виконала, заборгованість [PERSON] до даного часу не сплатила. Відповідно до частини першої\~статті 509 Цивільного кодексу України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини другої\~статті 509 Цивільного кодексу України\~зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього кодексу. Так, відповідно до частини п`ятої\~статті 11 Цивільного кодексу України\~у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Отже, залишок заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 1\~134\~327,61 гривень, що був встановлений рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 11.12.2008 року у справі №2-907/2008, зміненого рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 04.03.2009 року у справі №22-251/2009 рік є зобов`язанням відповідно до норм цивільного права. Відповідно до\~статті 524 ЦК України\~зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Як вбачається з тексту рішення апеляційного суду Рівненської області від 04 березня 2009 року у справі №22-251/2009, зобов`язання відповідача виражено у гривні.(а.с.11-12) Оскільки рішення апеляційного суду Рівненської області від 04 березня 2009 року щодо визначення в його резолютивній частині стягнення коштів саме у гривні, а не суми, еквівалентної доларам США, позивач та відповідач не оскаржили в касаційному порядку, тобто погодилися з висновком суду про стягнення коштів у грошовій одиниці України. За змістом частини першої\~статті 625 Цивільного кодексу України,\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини другої\~статті 625 Цивільного кодексу України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За порушення грошового зобов`язання, передбаченого ст.625 Цивільного кодексу України, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки. Згідно ч.3 ст.267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Так, 30 березня 2021 року відповідач у відзиві на позов просить застосувати наслідки спливу позовної давності. (а.с.35) Позивач визначила період для стягнення 3% річних із 04.05.2018 року по 01.03.2021 року, який становить 1033 дні, з позовом звернулася 03.03.2021 року, тобто в межах строку позовної давності. З урахуванням того, що зобов`язання за договором позики та рішенням суду відповідачкою не виконане, суд приходить до висновку, що нарахування 3% річних потрібно здійснити за період з 04.05.2018 року по 01.03.2021 року, який становить 1033 дні. Розрахунок 3% річних здійснено судом за наступною формулою: Ев=Cз(грн) *3%*Кдн./365. Де Ев-розмір відсотків в гривнях, Сз(грн.)- сума заборгованості в гривнях, Кдн. кількість днів прострочення, 3% - відсотків річних відновідно до ст..625 ЦК України. Отже за період 04.05.2018 року по 01.03.2021 року сума боргу становить 96215,79 гривень. (а.с.24) Також, суд приходить до висновку, що нарахування інфляційних втрат потрібно здійснити за період з 01.04.2018 року по 01.03.2021 року. Розрахунок інфляційних\~втрат здійснено\~судом за\~наступною формулою:\~сума інфляційних\~втрат в\~гривнях =\~Сз (грн.)*(Зінф\~-\~100)/100,\~де Сз\~-\~сума заборгованості\~в гривнях,\~Зінф \~зведений індекс\~інфляції у\~відсотках. Отже за період 01.04.2018 року по 01.03.2021 року сума інфляційних втрат становить 188752,01 гривень.(а.с.22-23) На думку суду, підлягають до задоволення і вимоги позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат по справі. Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №1 від 04.10.2021 року витрати за надання правничої допомоги складають 5000 гривень (а.с.72). За правилами ч.1, п.3 ч.2\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що при подачі позову [PERSON] сплачено 2849,68 грн. судового збору, позовні вимоги позивача задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2849,68 грн. судового збору за подачу позову. (а.с.26)

Outcome: approved