Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Вищевказаний будинок належав батькові [PERSON] на підставі договору на право будівлі дому та безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого Ізюмською районною нотаріальною конторою, 26 травня 1950 року та зареєстрованого за № 3267. Мати [PERSON] померла [INFO]. Батько [PERSON], [PERSON] помер [INFO]. [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті батька, оскільки був зареєстрований та проживав з батьками в спірному будинку на день їх смерті. Оскільки у позивача відсутній правовстановлюючий документ на спірний будинок, Ізюмська державна нотаріальна контора відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], як спадкоємцем за законом. Відповідач, Ізюмська міська рада Харківської області, надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі їх представника. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] на підставі договору на право будівлі дому та безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого Ізюмською районною нотаріальною конторою 26.05.1950 року за реєстрованого за № 3267, належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] ( а.с.14)( а.с.7-8 інвентаризаційної справи). [PERSON] помер,[INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с.11). [PERSON] померла [INFO] ( а.с.12). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с. 22). Відповідно до копії свідоцтва про народження батьками позивача, [PERSON], є [PERSON] та [PERSON] ( а.с.9). Позивач згідно копії свідоцтва про заміну прізвища, імені та по батькові [NUMBER] виданого 08 травня 1992 року Кіровським відділом РАЦС м. Донецька, актова запис № 14 змінив прізвище та по батькові з [PERSON] на [PERSON] ( а.с.10). Батько позивача, [PERSON], був зареєстрований та проживав в тому числі з 08 листопада 1991 року за адресою: [ADDRESS], разом зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON], що підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON] допитаних в судовому засідання та копією домової книги (а.с.16-17). Із відповіді № 2221/01-16 від 12 жовтня 2016 року Ізюмської державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилась. Після смерті [PERSON], який помер [INFO], 29 серпня 2008 року було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові внески на ім'я [PERSON], який мешкає в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON], який помер [INFO], з заявою про прийняття спадщини звернувся син померлого, [PERSON] ( позивач по справі, який мешкає [ADDRESS] ( а.с.40). Видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований в [ADDRESS], після смерті батька позивача [PERSON], який помер [INFO], Ізюмська державна нотаріальна контора не має можливості, так як у позивача відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок ( а.с.24). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом ( ч. 1, ч. 2 статті 328 ЦК України). З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника ні підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації ( ч. 1 ст. 182 ЦК України). Частиною 1 і 2 статті 1299 ЦК України передбачено, що якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації. При таких даних позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved