Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

У березні 2020 року до Малиновського районного суду м.Одеси звернулись [PERSON] , [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа без самостійних вимог щодо перемету спору - Одеська Нова Біржа про визнання договору купівлі-продажу дійсним. В обґрунтування своєї заяви, позивач зазначає, що 02 червня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] на Одеській Новій Біржі був укладений договір купівлі-продажі нерухомості, а саме квартири, яка розташована: [ADDRESS] . Зазначена квартира складається з однієї кімнати, площею 16,6 кв.м, загальною площею 29,9 кв.м. Сторонами було виконані всі істотні умови договору, однак через те, що на теперішній час власники квартири не мають можливості розпорядитися своєю власністю, що порушує їх права, позивачі змушені звернутись із відповідним позовом до суду. [PERSON] в судове засідання не з`явились, повідомлялась належним чином, через офіційну електронну адресу суду подала заяву, в якій просить суд слухати справу за її відсутності, вказавши що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з`явились, повідомлялась належним чином, через офіційну електронну адресу суду подала заяву, в якій просить суд слухати справу за її відсутності, вказавши що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився про час та місце судового засідання повідомлявся шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України згідно до ст.128 ч.11. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась про час та місце судового засідання повідомлялась шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України згідно до ст.128 ч.11. Третя особа - представник Одеської Нової Біржі в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. За відсутності заперечень представника позивачів суд ухвалює рішення у відсутності відповідача, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 червня 1997 року між [PERSON] , яка діяла від власного імені та від імені неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [PERSON] на Одеській Новій Біржі був укладений договір купівлі-продажі нерухомості № 375/97. (а.с.15) На підставі зазначеного договору купівлі-продажу нерухомого майна №375/97 від 02.06.1997 року [PERSON] , яка діяла від власного імені та від імені неповнолітньої доньки - [PERSON] придбала квартиру, яка має загальну площу 29,9 кв.м., корисну площу 16,6 кв.м., яка складається з однієї кімнати, за адресою: [ADDRESS] (а.с.15-16) 08 липня 1997 року Одеське міжміське бюро технічної інвентаризації зареєструвало Договір купівлі-продажу нерухомого майна № 375/97, право приватної власності на квартиру зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] , запис № 289 стр-118 кн. 181 пр.. (а.с.16) Отже, суд приходить до висновку, що сторони повністю виконали угоду відповідно до умов договору: продавці отримали кошти, а покупцю було передано нерухоме майно і до нього перейшло право власності на спірну квартиру, яке в установленому порядку було ним зареєстровано. Суд вважає, що оскільки спірні правовідносини між сторонами виникли у 1997 році, то враховуючи положення п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, до них належить застосувати положення ЦК УРСР 1963 року, чинного на час їх виникнення. Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. За положеннями ст. 227 ЦК УРСР 1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою виконавчої сторони визнати угоду дійсною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується. З урахуванням наведених правових норм та фактичних обставин справи суд приходить до висновку про те, що при укладанні договору між сторонами було досягнуто згоди по всім істотним його умовам, виконання договору відбулося: продавці отримали кошти, а покупцю було передано нерухоме майно і до нього перейшло право власності на спірну квартиру, яке в установленому порядку було ним зареєстровано. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. У відповідності із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При таких обставинах суд вважає, що даний договір підлягає визнанню дійсним.

Outcome: approved