Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

У березні 2019 року Акціонерне товариство «Мегабанк» (далі - позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до умов Кредитного договору № 75-604-850-2-17-Г від 08 вересня 2017 року відповідачу було надано ПАТ «МегаБанк», правонаступником якого є позивач, кредит на споживчі цілі в розмірі 116 822,43 грн. строком користування з 08.09.2017 року по 07.09.2021 року включно зі сплатою процентів за користуванням кредитом у розмірі 15,00 % річних та комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,50 % в місяць від суми кредиту. Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 09.01.2019 року, за вказаним кредитним договором відповідач перед позивачем має заборгованість у загальному розмірі 170 128,71 грн. Таким чином, у зв`язку з виникненням у відповідача вказаної заборгованості за договором, яку він в добровільному порядку не сплачує, АТ «МегаБанк» звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача суму заборгованості в загальному розмірі 170 128,71 грн. та покласти понесені судові витрати в розмірі 2 551,93 грн. Ухвалою суду від 10.04.2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копію вказаної ухвали разом із матеріалами позовної заяви з додатками двічі було направлено відповідачу, між тим, конверти повернулися без вручення із зазначенням працівника поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання», що підтверджується довідками Форми 2. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зазначеного у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» №12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Як передбачено п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Отже, у встановлений судом в ухвалі від 10.04.2019 року строк, відповідач будучи повідомленим належним чином, відзиву на позов не подав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило. Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 08.09.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Мегабанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 75-604-850-2-17-Г (далі - Кредитний договір), за умовами якого відповідач отримав від позивача кредитні кошти у розмірі 116 822,43 грн., на строк від 08.09.2017 року до 07.09.2021 року, зі сплатою 15 % річних за користування кредитними коштами (п.п. 2.2, 2.3, 2.4 Кредитного договору). Банком зобов`язання за кредитним договором виконано у повному обсязі та надано [PERSON] кошти у розмірі 116 822,43 грн., що підтверджується випискою з рахунку та копією заяви на видачу готівки №TR.1663978.2376.46 від 08.09.2017 року. Позивач виконав умови Кредитного договору належним чином, однак, відповідачем порушено порядок погашення кредиту та сплати процентів, нарахованих за користування кредитом, що свідчить про невиконання останнім умов Кредитного договору. Згідно з п. 3.2.3. Кредитного договору позичальник зобов`язаний своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за Договором на передбачених Договором умовах. Пунктом 2.9. Кредитного договору зазначено, що розмір щомісячного плата становить 6 191,24 грн., який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, що сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Починаючи з 01 червня 2018 року, в порушення умов п.п. 1.1., 2.9., 3.2,3., 4,1. Кредитного договору, відповідачем не сплачуються у повному обсязі ануїтетні платежі за кредитом. Згідно п. 4.4. Кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 (дев`яносто) календарних днів позивач обліковує заборгованість за Кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому, правовідносини сторін за цим договором не втрачають своєї чинності та діють протягом строку дії Договору. З цього моменту кредитодавець припиняє нарахування щомісячної винагороди, процентна ставка за Кредитом встановлюється в розмірі, встановленому п. 2.11. цього Договору (0,1 % процента річних), а за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтетних платежів та комісійних винагород відповідач, сплачує штраф у розмірі, передбаченому п. 6.3 цього Договору. З 01 жовтня 2018 року відповідачу була встановлена процентна ставка в розмірі 0.1 % річних. Відповідно до п. 2.8. Кредитного договору, розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,5 % від суми кредиту сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Відповідно до п. 6.3. Кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтентних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 (дев`яносто) календарних днів, відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 45 процентів від суми кредиту. У відповідності до розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 75-604-850-2-17-Г від 08 вересня 2017 року, станом на 09 січня 2019 року за [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 170 128,71 грн., що складається з: сума залишку заборгованості за кредитом - 101 863,48 грн., сума процентів за користування кредитом - 4 012,90 грн., сума комісійної винагороди - 11 682,24 грн., сума штрафу - 52 570,09 грн. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Даючи юридичну оцінку доказам, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором № 75-604-850-2-17-Г від 08 вересня 2017 року належним чином не виконував, а отже зобов`язаний повернути позивачу борг в загальному розмірі 170 128,71 грн. Тому, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 551,93 грн. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Outcome: approved