Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

ТОВ « Херсонрегіонгаз» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання в сумі 6569,73 гривень, пеню в сумі 2714,52 гривень, інфляційні втрати в сумі 1161,69 гривень, та 3 % річних в сумі 266,83 гривень. У ході розгляду справи позивачем уточнено позовні вимоги у зв*язку з погашенням відповідачем основного боргу в сумі 6569,73 гривень та підтримано в вимоги про стягнення пені, 3% річних , інфляційних втрат у заявленій сумі та заявлено клопотання про стягнення витрат по сплаті судового збору. Відповідно до позову позивач надавав відповідачу послуги з газопостачання за місцем проживання останнього в м. Олешки по вул. Гошкевича, №65, особовий рахунок №2938. 13.01.2017 року Цюрупинським районним судом було відмовлено у прийнятті заяву про видачу судового наказу через наявність спору про право, після чого позивач звернувся до суду з позовом, оскільки відповідач не сплачував у повному обсязі за спожитий природний газ. Станом на 09.06.2016 року сума заборгованості відповідно до показників газового лічильника склала 6569,73 гривень. Зазначена заборгованість утворилася за період з січня 2016 року, на підтвердження чого надано розрахунок заборгованості, також надано розрахунки пені в сумі 2714,52 гривень, інфляційних втрат в сумі 1161,69 гривень, та 3 % річних в сумі 266,83 гривень. Після погашення відповідачем заборгованості за отриманні послуги з газопостачання позивач підтримав вимоги про застосування ст. 625 ЦК України та п. 19 Правил постачання природного газу стосовно нарахування пені за порушення строків сплати коштів за спожитий газ. В судове засідання представник позивача подала заяву про розгляд справі за її відсутності у відповідності до положень ст. 152 ЦПК України . Відповідач в судове засідання не з*явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, на підтвердження чого наявною в справі є заява члена сім*ї відповідача з наданням квитанцій про сплату заборгованості за спожитий природний газ в сумі 4069,73 гривень станом на 04.08.2017 року. Виходячи з наведеного, відповідно до положень ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який є повідомленим належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. За положеннями ст.ст. 13, 14 ЦК України цивільні права і цивільні обов'язки здійснюються і виконуються особою у межах, установлених договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено , що [PERSON] є споживачем природного газу відповідно до особового рахунку №2938 на підставі додатку №1 до заяви приєднання на його ім*я до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (а.с.23), який йому постачався ТОВ «Херсонрегіонгаз» за період з січня 2016 року по 09.06.2016 року в кількості 33733 м. куб. на суму 9069,73 гривень, плата за який відповідачем вчасно не була сплачена, і лічильник споживача було опломбовано 09.06.2016 року відповідно до акту. Частково заборгованість відповідачем погашена до пред*явлення позову в сумі 2500,00 гривень (а.с.33). Сума заборгованості станом на дату звернення до суду - 20.03.2017 року склала 6569,73 гривень(а.с.33). На суму заборгованості (9069,73 гривень), з урахуванням часткової сплати за період з січня 2016 року по березень 2017 року нараховано пеню в сумі 2714,52 гривень, інфляційні втрати в сумі 1161,69 гривень, та 3 % річних в сумі 266,83 гривень(а.с.10-11). Після відкриття провадження у справі відповідачем за період з квітня 2017 року по 27.07.2017 року відповідно погашена вся заборгованість по оплаті за послуги з газопостачання в сумі 6569,73 гривень, що підтверджено заявою позивача(а.с.48). Відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999р. № 2246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 квітня 2004р. № 476), яка була чинною на час спірних відносин (втратила чинність 16.07.2016р.), Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р. № 2496, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015р. за № 1382/27827. Відповідно до п. 17 Постанови КМ України «Про затвердження правил надання населенню послуг з газопостачання» № 2246 від 09.12.1999р., зі змінами (в редакції на час спірних відносин), розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим та зазначаються споживачем у платіжних документах. Газопостачальне та газорозподільне підприємства мають право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів. Згідно п. 14 розділу ІІІ Правил постачання природного газу (в редакції на час спірних відносин) розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. При розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) оплата за послуги з газопостачання має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, який не може бути меншим п'яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку. За положеннями п. 22 розділу ІІІ Правил постачання природного газу (в редакції на час спірних відносин) побутовий споживач зобов'язаний, серед іншого, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Розрахунок є обґрунтованим та таким, що підтверджується матеріалами справи, здійснений відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про встановлення роздрібних цін на природний газ, що використовується для потреб населення» № 583 від 03.03.2015р. Протягом дії договору споживачем несвоєчасно та не в повному обсязі вносилася плата, чим порушувались умови договору та норми чинного законодавства України щодо оплати за спожитий природний газ, що призвело до виникнення заборгованості. Разом з тим, позивачем не надано суду докази на підтвердження того, що ним надсилалися відповідачу попередження про зобов*язання сплатити борг або з*явитися в абонентський відділ для визначення порядку та строків ліквідації заборгованості та про припинення у зв*язку з цим газопостачання. З урахуванням встановлених обставин та вищенаведених положень законодавства сума заборгованості станом на дату ухвалення рішення погашена повністю. Позивачем підтримано вимоги про застосування положень ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - сплату грошей за надані послуги. Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Отже, боржник несе відповідальність за несвоєчасне здійснення оплати за надані послуги у вигляді індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України. Крім того, позивачем відповідно п. 19 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р. № 2496, було нараховано пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, за період з березня 2016р. по 01.03.2017 р. в розмірі 2714,52 грн., тобто в межах строків, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України (а.с. 11). Правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за надані послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Тому, незважаючи на повне погашення відповідачем заборгованості за послуги з газопостачання, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати за весь час прострочення в сумі в сумі 1161,69 гривень та 3 відсотки річних в сумі 266,19 гривень згідно наданого позивачем розрахунку (а.с. 10 -11). Разом з тим, за результатами розгляду справи суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру пені до 1500,00 гривень. Так, за положеннями ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за наявності обставин, які мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач станом на дату звернення позивача до суду з позовом суттєво зменшив суму заборгованості, а після відкриття провадження у справі повністю погасив борг. При цьому, під час судового розгляду не встановлено жодних попереджень від позивача щодо сплати боргу та пропозицій щодо реструктуризації боргу. Ці обставини дають право суду частково зменшити розмір стягуваної неустойки. Таким чином, до стягнення підлягає загальна сума інфляційні втрати за порушення строку розрахунку за послуги, надані з газопостачання в період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2017 року в сумі 1161,69 гривень, 3% річних у розмірі 266,83 гривень, пеня в сумі 1500,00 гривень, та витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 гривень, а всього до стягнення підлягає сума 4528,52 гривень.

Outcome: partial