Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] , який представляє інтереси [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] в с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області, після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай) розміром 2,90 в ум. кад.га, яка розташована на території Великорусавської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є онук [PERSON] . Оформити право на спадщину через нотаріальну контору [PERSON] не зміг, в зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа, тому змушений звернутись до суду. В судове засідання представник позивача - адвокат Барвінський О.П. не з`явився, однак, надіслав до суду заяву в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Від представника Томашпільської селищної ради надійшла заява, в якій селищна рада не заперечує у задоволенні позовної заяви, просить справу слухати без його участі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] в с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] (а.с.13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме право на земельну частку(пай). З матеріалів справи видно, що [PERSON] є онуком покійної [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] виданого 12 серпня 1955 року (а.с.15). Згідно довідки № 784 від 13 грудня 2016 року, виданої виконавчим комітетом Великорусавської сільської ради Томашпільського району Вінницької області про те, що спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] залишився онук [PERSON] (а.с.18). Як вбачається з листа відділу у Томашпільському районі Головного управління Держгеокадастру, що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Великорусавській сільській раді наявні відомості про виготовлення сертифіката на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] серії ВН № 0348943, який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів 15.04.1997 року № 1125, однак в графі де підпис власника сертифіката наявні відомості про те, що дана громадянка не отримала даний сертифікат у зв`язку зі смертю (а.с.20). Як видно з сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0348943 [PERSON] належить 2,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (а.с. 17). Відповідно до довідки, виданої приватним нотаріусом Іськовою Н.М. № 298/02-31 від 25 вересня 2020 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] відмовлено, у зв`язку відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 26). Як вбачається з листа Державного архіву Вінницької області спадкова справа в архів на зберігання не надходила (а.с.31). До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась [INFO] в день смерті спадкодавця [PERSON] . В цей час діяв ЦК УРСР (1963 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. Відповідно ч.1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК УРСР (1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до положень ч.3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За наведених обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved