Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

У березні 2020 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до Генеральної угоди про реструкторізацію заборгованості та приєднання до Умов та правил продукту кредитних карт б/н від 24.11.2014, відповідач отримала кредит у розмірі 2851,07 грн. зі сплатою 10.00 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Позивач зазначає, що відповідач не виконала належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, чим порушила норми діючого законодавства, оскільки станом на 03.02.2020 року існує заборгованість, яку просить стягнути в примусовому порядку з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі - 10313,72 грн., яка складається з наступного: 2851,07 грн. - заборгованості за кредитом; 1503,14 грн. - заборгованості за відсотками за користування кредитом; 5959,51 грн. - заборгованість за пенею, а також судові витрати у розмірі 2102,00 грн. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 01.04.2020 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відзив на позов від відповідача до Коростишівського районного суду Житомирської області не надійшов. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 24 листопада 2014 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором №SAMDN50ОТС002919717 від 22 березня 2010 року укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якої відповідач отримав кредит у в сумі 2851 грн 07 коп. на строк 12 місяці з 24 листопада 2014 року по 30 листопада 2015 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку для споживчих цілей зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,833% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом у строки вказані у заяві, Умовах та правилах. Погашення заборгованості здійснюється позичальником починаючи з «1» по «25» число кожного місяця у розмірі 250 грн 83 коп. Сторони узгодили, що строком повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 32-го дня порушення вважається простроченою. Позичальник сплачує штраф у розмірі 847 грн 93 коп. Відповідно до п.2.8 Генеральної угоди, при порушенні позичальником зобов`язань щодо погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах і правилах за кожний день прострочення (а.с. 6). До кредитного договору банк додав витяг з Умов та правил надання банківських послуг, який не містить підпису позичальника (а.с. 7-30). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 03 лютого 2020 року становить 10313 грн 72 коп., з яких: 2851 грн 07 коп. заборгованість за кредитом, 1503 грн 14 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 5959 грн 51 коп. - заборгованість за пенею (а.с. 3-4). Відповідно до частин 1 і 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Як dбачається з матеріалів справи, [PERSON] , підписуючи Генеральну угоду 24 листопада 2014 року, була ознайомлена зі строком дії кредитного договору, який становить 12 місяців з 24.11.2014 по 30.11.2015 року, з відсотковою ставкою за користування кредитом у розмірі 0,833% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Тобто, положення абзацу 2 частини 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Отже враховуючи, що сторони погодили кінцевий термін повернення кредиту не пізніше 30 листопада 2015 року, то суд дійшов до висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження № 14-10цс18). Генеральною угодою сторони погодили розмір відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,833% на місяць і строк дії договору. Таким чином, термін дії договору визначений по 30 листопада 2015 року, тому суд вважає, що з [PERSON] на користь банку підлягає стягненню заборгованість за процентами розмір якої станом на 30 листопада 2015 року становить 309 грн 65 коп. Щодо вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за пенею в розмірі 5959 грн. 51 коп. суд дійшов наступних висновків. Генеральна угода не містить домовленості між сторонами щодо її розміру. У пункті 2.8 Генеральної угоди вказано, що при порушенні позичальником зобов`язань щодо погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах і правилах. Проте, наданий банком до позовної заяви витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, [PERSON] особисто не підписаний, тому відповідно до положень ст. 207, ч. 1 ст. 1055 ЦК України не є складовою частиною договору між сторонами. Враховуючи вищевикладене, загальний розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» за Генеральною угодою від 24.11.2014 року складає 3160 грн 72 коп. ( 2851 грн 07 коп. заборгованості за кредитом та 309 грн 65 коп. заборгованості за відсотками). Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з мотивів та доводів, що викладені вище. Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, суд, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, стягує на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача в сумі 644,17 грн. виходячі з розрахунку: (3160,72/10313,72 ) *2102,00= 644,17 грн. На підставі ст.526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial