Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

У березні 2014 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «Вердикт фінанс» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 29 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», яке виступає правонаступником акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 2608/0208/77-002, за умовами якого Банк надав [PERSON] кредит в сумі 110 000,00 доларів США, які відповідач зобов'язувалася повернути не пізніше 28 лютого 2028 року зі сплатою 13 % річних за користування кредитом. У рахунок забезпечення виконання зобов'язання за договором від 29 лютого 2008 року відповідач передала в іпотеку Відкритому акціонерному товариству «Сведбанк», яке виступає правонаступником акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] площею 0,1187 га, кадастровий номер - [NUMBER] цільове призначення: будівництво та обслуговування житлового будинку, що згідно з п. 2 зазначеного іпотечного договору стане власністю іпотекодавця в майбутньому на підставі укладеного із [PERSON] договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29 лютого 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 4761. 02 лютого 2012 року право вимоги за вищевказаним кредитним договором ПАТ «Сведбанк» передало ТОВ «Вердикт Фінанс» на підставі договору факторингу № 11 від 02 лютого 2012 року. Крім того, 02 лютого 2012 року ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Вердикт Фінанс» уклали договір про відступлення права за іпотечним договором від 29 лютого 2008 року [PERSON] порушила взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № 2608/0208/77-002 від 29 лютого 2008 року, у зв'язку з чим станом на 24 лютого 2014 року у відповідача утворилася заборгованість перед Банком на загальну суму 208 794,71 доларів США, що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Справа слухалась судами неодноразово. У ході розгляду даної справи позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просив звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме, на вищевказану земельну ділянку, шляхом продажу предмета іпотеки вартістю 188 170 грн. будь-якій особі-покупцеві, та визначити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу предмету іпотеки ТОВ «Вердикт фінанси» укладенням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом за іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку у відповідних установах, підприємств або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ТОВ «Вердикт фінанси» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не відомі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 29 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», яке виступає правонаступником акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 2608/0208/77-002, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у сумі 110 000,00 доларів США, які відповідач зобов'язувалася повернути не пізніше 28 лютого 2028 року зі сплатою 13 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором відповідач на підставі укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] іпотечного договору від 29 лютого 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 4767, відповідач передала в іпотеку Відкритому акціонерному товариству «Сведбанк» земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] площею 0,1187 га, кадастровий номер - [NUMBER] цільове призначення: будівництво та обслуговування житлового будинку. На підставі договору факторингу № 11 від 02 лютого 2012 року ПАТ «Сведбанк» передало ТОВ «Вердикт Фінанс» право вимоги за вищевказаним кредитним договором, про що свідчить копія договору факторингу № 11 від 02 лютого 2012 року. Крім того, 02 лютого 2012 року ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Вердикт Фінанс» уклали договір про відступлення права за іпотечним договором від 29 лютого 2008 року. Із розрахунку заборгованості вбачається, що у [PERSON] перед Банком утворилася заборгованість за Кредитним договором, яка станом на 24 лютого 2014 року становить 208 794,71 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 1 866 207,11 грн., яка відповідно до розрахунку складається з заборгованості за кредитом в сумі 109 165 доларів США; заборгованості по відсоткам в розмірі 71 793,43 доларів США; та пені в сумі 27 836, 28 доларів США (а.с. 16). Матеріалами справи встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2014 року у рахунок виконання зобов'язання по сплаті заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 2608/0208/77-002 від 29 лютого 2008 року, укладеним між відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», яке виступає правонаступником акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та [PERSON], у розмірі 208 794,71 (двісті вісім тисяч сімсот дев'яносто чотири долари США сімдесят один цент), що еквівалентно 1 866 207,11 грн. (один мільйон вісімсот шістдесят шість тисяч двісті сім гривень одинадцять копійок) за курсом НБУ, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] площею 0,1187 га, цільове призначення: будівництво та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер - [NUMBER] вартістю 186 900 грн., шляхом визнання права власності за товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» (04073, м. Київ, Московський проспект, 9, БЦ Форум Парк Плаза корп. № 4, поверх. 5, оф. 502, ЄДРПОУ: 36698193) на предмет іпотеки, припинивши право власності на неї [PERSON]. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17 червня 2015 року вищевказане рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2014 року залишене без змін. Як вбачається з Інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав від 17.05.2017 р. та висновку суб'єкта оціночної діяльності, наданого 16 березня 2017 року ТОВ «Інформаційно-консалтингова фірма «Реноме», у рамках виконання вищевказаного рішення суду від 30 травня 2014 року, позивачем реалізовано своє право, тобто здійснено продаж земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] площею 0,1187 га, цільове призначення: будівництво та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер - [NUMBER]. На даний час право власності на спірну земельну ділянку зареєстроване за [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 27.03.2015 року. Після цього, на підставі поданої касаційної скарги [PERSON], ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 червня 2016 року скасовано рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 17 червня 2015 року. Справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені ним вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами. За змістом ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», ст. ст. 589, 590 ЦК України, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Частиною третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. З досліджених судом обставин справи та норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, вбачається що у відповідача існує заборгованість за кредитним договором, тому у позивача виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки. Разом з тим, як встановлено судом вище, позивач, після набрання законної сили рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2014 року, яким у порядку звернення стягнення на предмет іпотеки визнано право власності на предмет іпотеки за позивачем, уже реалізував своє право щодо предмету іпотеки, виконавши судове рішення, та після цього уклав договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки з іншою особою. Отже, на час розгляду справи предмет іпотеки відсутній, так як право власності уже зареєстроване за іншою особою після виконання позивачем судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, дослідивши матеріали справи та взявши до уваги всі фактичні обставини справи, враховуючи те, що позивач уже реалізував своє право щодо предмету іпотеки, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed