Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

У березні 2018 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. В підтвердження позовних вимог вказала, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS], в якому зареєстровані [PERSON] та її неповнолітній син[PERSON], [INFO]. З листопада 2012 року і по даний час відповідач жодного разу в будинку не з'являлася, не доглядає за ним, не сплачує комунальні послуги, власні речі відповідача та неповнолітньої дитини у будинку відсутні, що підтверджується актом депутата Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області про обстеження реєстрації місця проживання від 12.02.2018 року. Домовленості між сторонами щодо збереження за відповідачем та неповнолітньою дитиною права користування житлом позивача у разі їхньої тимчасової відсутності немає. З урахуванням наведеного, позивач просила визнати [PERSON], 1992 року народження, та [PERSON], 2012 року народження, такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком [ADDRESS] із скасуванням реєстрації їх місця проживання за вказаною адресою, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. У судове засідання позивач не з'явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи в її відсутності, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Треті особи у судове засідання не з'явилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи в їхній відсутності, позов визнають, заперечень не мають. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS], в якому зареєстровані [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON], [INFO] (а.с. 7-8,11,15). З листопада 2012 року і по даний час відповідач жодного разу у будинку не з'являлася, не доглядає за ним, не сплачує комунальні послуги, власні речі відповідача та неповнолітньої дитини у будинку відсутні, що підтверджується актом депутата Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області про обстеження реєстрації місця проживання від 12.02.2018 року (а.с. 16). Домовленості між сторонами щодо збереження за відповідачем та неповнолітньою дитиною права користування житлом позивача у разі їхньої тимчасової відсутності немає. Згідно ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. За змістом статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1-3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON], 2012 року народження, згідно ст.405 ЦК України втратили право на користування жилим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS] із скасуванням реєстрації їх місця проживання за вказаною адресою, оскільки проживають з 2012 року в іншому жилому приміщенні. Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача 704,80 грн. судових витрат.

Outcome: approved