Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

У вересні 2015 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості звернулось ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК». Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, вказав, що відповідно укладеного договору б/н від 11.01.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 250,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому відповідач дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. В порушення умов договору та відповідного законодавства відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобовязання по погашенню кредиту, в результаті чого станом на 31.08.2015 року виникла заборгованість у розмірі 21221,87 грн., що складається з: заборгованості за кредитом 11989,92 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 6947,50 грн., заборгованості за пенею та комісією 797,69 грн., а також штрафи відповідно до пункту п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 986,76 грн. Всього просить стягнути 21221,87 грн. та судові витрати за розгляд справи судом у розмірі 1218,00 грн. На неодноразові виклики суду сторони у судове засідання не зявилися, представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності (а.с. 17) у судове засідання подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 21). Відповідач [PERSON] причину неявки суду не повідомив, про місце та час розгляду справи, в т.ч. відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, повідомлений належним чином (а.с. 30, 35). Відповідно до правил ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних доказів у справі, ухваливши заочне рішення. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За правилами ст.ст.1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до заяви відповідача від 11.01.2007 р. (а.с. 8) він згоден з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування кредитною карткою, та Тарифами банку і виразив свою згоду на те, що вказана заява разом Памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 9-14). Отже між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та відповідачем 11 січня 2007 року укладено договір, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 250,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості. При цьому відповідач дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт (п.3.2, 3.3 Умов і Правил надання банківських послуг). Згідно свого Статуту ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] „ПРИВАТБАНК є правонаступником всіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк (а.с.20). Відповідач свої зобов'язання по поверненню суми кредиту та сплаті процентів за користування кредитом та інших витрат згідно умов надання кредиту за договором б/н від 11.01.2007 року не виконує, в результаті чого станом на 31.08.2015 року загальна заборгованість по кредиту складає 21221,87 грн., що складається з: заборгованості за кредитом 11989,92 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 6947,50 грн., заборгованості за пенею та комісією 797,69 грн., а також штрафів відповідно до пункту п. 8.6 Умов і правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 986,76 грн. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Умови Договору відповідачем [PERSON] порушені, про що свідчить розрахунок, наданий позивачем (а.с. 4-7). Обставин, які відповідно до закону можуть бути підставою для звільнення відповідача від виконання зобовязань за договором, та доказів, які їх підтверджують, відповідачем не наведено. П. 8.6 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що за порушення клієнтом строків платежів по любому з грошових зобовязань, передбачених цим договором, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Згідно п.5.5.1. Правил користування платіжною картою за несвоєчасне виконання боргових зобовязань тримач сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри якої визначаються Тарифами. Таким чином, заборгованість, яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача складає 21221,87 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved