Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, яку згодом уточнила, до [PERSON] , [PERSON] , Бердянської міської ради Запорізької області, в якому зазначила, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.10.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області Мягченко С.Г., реєстровий №І-2591, належить 1/3 частка у праві спільної часткової власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , на підставі договору дарування частини домоволодіння від 24.12.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Шевченко Т.В. реєстровий №3237, належить 1/3 частка у праві спільної часткової власності на вказаний житловий будинок. [PERSON] , на підставі договору купівлі - продажу від 08.09.2003 року посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Порохня О.В. реєстровий №3438, належить 1/9 частка у праві спільної часткової власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] Територіальній громаді міста Бердянську в особі Бердянської міської ради, на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06.12.2013 року по справі №310/11027/13-ц належить 2/9 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (відумерла спадщина після смерті [PERSON] , [PERSON] ). Спірний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,723 га та складається з: житлового будинку «А», прибудови «а5», душу «К», навісу «Н», колодязя «П», водопроводу «Р», воріт №11, хвіртки №3, хвіртки №9, хвіртки №10, паркану №5, паркану №6, паркану №7, паркану №8, паркану № 12 . Земельна ділянка має кадастровий номер 2310400000:09:006:0452 та не приватизована. Між співвласниками домоволодіння дотримується порядок користування земельною ділянкою, який склався між попередніми співвласниками. За висновком судової будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи №191/06-19 від 25.06.2019 року є можливим відповідно до вимог нормативно - правових актів у галузі будівництва виділити в натурі належну [PERSON] 1/3 частку у праві спільної часткової власності на вказаний житловий будинок, а також запропонований судовим експертом варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою за [NUMBER], відповідає фактично складеному між співвласниками порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , та повністю забезпечує нормальне обслуговування домоволодіння. Вважає саме цей варіант порядку користування земельною ділянкою найбільш сприятливим та доцільним. Вона має намір та бажання користуватися своєю часткою домоволодіння, але не має можливості в повному обсязі реалізувати своє право власності, оскільки її частка у домоволодінні не виділена в натурі. Відповідачі згоду на укладення договору про виділ у натурі часток у праві спільної часткової власності на нерухоме майно не надають. Просить виділити в натурі належну їй 1/3 частину у праві спільної часткової власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , припинити право спільної часткової власності та визнати за нею право власності на цілий окремий житловий будинок що складається з:кімнати 3-7 площею 15,5кв.м.,санвузлу 3-9 площею 3,0кв.м., коридору 3-10 площею 2,1кв.м. з житлового будинку «А», прибудови «а5», душу «К»,частини паркану №8 висотою 2,4м. і площею 10,3кв.м.,частини замощення №ІІІ, хвіртки №9, а також визначити порядок користування земельною ділянкою загальною площею 0,0723га.м, кадастровий номер 2310400000:09:006:0452, що розташована за адресою: [ADDRESS] за варіантом №3 висновку судової будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи №191/06-19 від 25.06.2019 року. Ухвалою суду від 04.04.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 14.05.2019 року до суду надійшов відзив відповідача Бердянської міської ради Запорізької області на позовну заяву (а.с.47-51) в якому просить у задоволенні позову відмовити оскільки позов є необґрунтованим, позивачем не наведено жодних доказів на підтвердження порушення його прав та законних інтересів відповідачами по справі, самочинно збудоване майно не може бути предметом виділу. 20.05.2019 року позивач подала відповідь на відзив (а.с.70-73), в якому доводи Бердянської міської ради щодо неможливості вирішення спору за відсутності висновку земельно-технічної експертизи визнає, інші заперечення викладені у відзиві вважає необґрунтованими. Ухвалою суду від 27.05.2019 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено. 25.06.2019 року до суду надійшов висновок експерта (а.с.97-113). Ухвалою суду від 03.07.2019 року провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 01.10.2019 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] (а.с.64, 65, 80-85) в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях (а.с.70-73, 122-126, 146-147). Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти уточнених позовних вимог [PERSON] не заперечує (а.с.39-41, 130). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення уточнених позовних вимог [PERSON] не заперечує (а.с.42-43, 131). Відповідач Бердянська міська рада Запорізької області надала заяву про розгляд справи у відсутність її представника (а.с.177-180). Суд на підставі ст.223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених осіб. Вислухавши пояснення представника позивача, судового експерта, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд встановив таке. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.10.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області Мягченко С.Г., реєстровий №1-2591, [PERSON] належить 1/3 частка у праві спільної часткової власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Інша частка домоволодіння належить: 1/3 частка [PERSON] , на підставі договору дарування частини домоволодіння від 24.12.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Шевченко Т.В. реєстровий №3237 (а.с.15, 16); 1/9 частка [PERSON] , на підставі договору купівлі - продажу від 08.09.2003 року посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Порохня О.В. реєстровий №3438 (а.с.17, 18); 2/9 частки Територіальній громаді міста Бердянську в особі Бердянської міської ради, на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06.12.2013 року по справі №310/11027/13-ц (відумерла спадщина після смерті [PERSON] , [PERSON] ). Зазначене домоволодіння розташовано на земельній ділянці по [ADDRESS] , площею 723м . кв . , кадастровий номер 2310400000:09:006:0452, не приватизована (а.с.20-22). З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.10-14) вбачається, що житловий будинок складається з: житлового будинку «А», прибудови «а5», душу «К», навісу «Н», колодязя «П», водопроводу «Р», воріт №11, хвіртки №3, хвіртки №9, хвіртки №10, паркану №5, паркану №6, паркану №7, паркану №8, паркану № 12 . Відповідно до інформації Комунального підприємства з технічної інвентаризації Бердянської міської ради від 19.02.2019 року №114 площа житлового будинку «А»,а5» складає 112,2кв.м., у тому числі житлова - 45,4кв.м. На території земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , знаходяться самочинно зведений житловий будинок «Л», сараї «М,О», гараж «И», прибудови «А1,А2,а6» (а.с.19). Відповідно до положень ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності (ст.358 ЦК України). За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом. Згідно зі ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Під час вирішення зазначеного спору суд враховує роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок». Зокрема, виходячи з положень ст.ст.183, 367 ЦК України та роз`яснень, що містяться в пп. 6, 7, 8 зазначеної постанови, виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. Якщо виділ технічно можливий, але з виділенням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення інших співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою КМУ від 08.12.2010 №1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них». Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією «Щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Міністерства з питань житлово - комунального господарства України від 18.06.2007р. № 55. Так, згідно з пунктом 1.2 цієї Інструкції поділ та виділ частки в натурі здійснюються відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. На підставі ухвали суду від 27.05.2019 року була проведена будівельно-технічна, земельно-технічна експертиза (висновок №191/06-19 від 25.06.2019 року (а.с.97-113). Допитаний в судовому засіданні в якості експерта [PERSON] , який має вищу технічну освіту за спеціальністю інженер-будівельник та кваліфікацію судового експерта за спеціальностями 10.6 - «Дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів», 10.7 - «Розподіл земель та визначення порядку користування земельними ділянками», що підтверджується свідоцтвом №1484 від 31.03.2011 р. виданим ЦЕКК МЮ України, має стаж роботи експертом 9 років, пояснив, що під час проведення експертизи за ухвалою суду від 27.05.2019 року ним не були враховані самочинно збудовані житловий будинок «Л», житлові прибудови «А1» та «А2», прибудова «а6», сараї «М» та «О», гараж «И». Наявність самочинного будівництва не вплинуло на можливість вирішення поставлених судом в ухвалі від 27.05.2019 року питань. При розгляді можливих варіантів порядку користування земельною ділянкою ним зокрема враховано сформований між співвласниками порядок користування. За наслідками проведеного дослідження складено висновок експерта №191/06-19 від 25.06.2019 року. Згідно вищевказаного висновку №191/06-19 від 25.06.2019 року експерт вважає технічно можливим відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виділити в натурі [PERSON] в рахунок належної їй 1/3 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , частину житлового будинку «А», яка складається з кімнати 3-7 площею 15,5кв.м. санвузлу 3-9 площею 3,0кв.м., коридору 3-10 площею 2,1кв.м., прибудову «а5», душ «К», хвіртку №9, частину паркану №8 висотою 2,4м. в площею 10,3м. Також експертом запропоновано три варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до роз`яснень викладених в постанові Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з того, що порядок користування спірною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до ст.88 Земельного кодексу України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на житловий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої (пункт21). Відповідно, суб`єктом права власності або користування земельною ділянкою, наданою для будівництва та обслуговування жилого будинку, є тільки та особа, якій належить право власності на жилий будинок або його частину. У разі належності будинку на праві спільної часткової власності кільком особам, право на земельну ділянку визначається пропорційною їх часткам у будинку. В письмових заявах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , просять визначити порядок користування земельною ділянкою за варіантом №3 висновку експерта, оскільки він відповідає фактично складеному порядку користування ділянкою. Згідно з зазначеним варіантом, експерт вважає технічно можливим виділити в користування [PERSON] частину зазначеної земельної ділянки площею 341,2 кв.м., яка перевищує ідеально відповідну 1/3 частці у праві власності на будинок на 100,2кв.м. (на схемі додатку №3 забарвлено блакитним кольором); виділити в користування [PERSON] , [PERSON] , Бердянській міській раді, частину зазначеної земельної ділянки площею 381,8кв.м, яка менша за ідеально відповідну 2/3 їх сумарній частці у праві власності на будинок на 100,2кв.м. (на схемі додатку №3 забарвлено зеленим кольором). Зобов`язати [PERSON] , [PERSON] , Бердянську міську раду не перешкоджати у проході [PERSON] до своєї ділянки по частині ділянки площею 65,8кв.м., у вигляді смуги від вхідних воріт № 11 по центральному проходу (на схемі додатку №3 позначено жовтою сіткою). Згідно з ч.1 ст.401 ЦК України, користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Відповідно до ст.98 ЗК України, право земельного сервітуту це право власника бо землекористувача земельної ділянки та обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою ( ділянками.) Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якою встановлений земельний сервітут, прав володіння. користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якою він встановлений. Згідно ст.99 ЗК України, власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення земельних сервітутів зокрема, на право проходу та проїзду на велосипеді, на право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху. Статтею 100 ЗК України передбачено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суд. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бут встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення та власником (володільцем) земельної ділянки. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved