Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива», в якому просить суд з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог (надійшла на адресу суду 31.10.2014) стягнути з відповідача на його користь упущену вигоду у розмірі 1 401,36 грн., грошові кошти у розмірі 1 420,43 грн. за витрачений час, 392,00 грн. витрат на відшкодування вартості проїзду, комісійні, які позивач сплатив банку, у розмірі 316,00 грн., моральну шкоду у розмірі 1 470,00 грн. Обґрунтовуючи підстави звернення з позовом, позивач посилається на порушення банком його прав як клієнта банку, що призвело до завдання йому з врахуванням його віку, незручностей, пов'язаних із зняттям грошових коштів з карткового рахунку. Позивач просив здійснити розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача проти позову заперечила з посиланням на те, що банком були повністю виконані зобов'язання перед позивачем відповідно до умов укладеного між сторонами договору, долучила до матеріалів справи виписки по особовому рахунку з 04.09.2013 по 06.11.2014 та з 09.09.2014 по 06.11.2014. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 04.09.2013 між [PERSON], за договором вкладник, та ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива», за договором банк, було укладено договір банківського вкладу № 222156 (вклад «Пенсійний»), за умов якого банк зобов'язався прийняти грошові кошти, зазначені в п. 2 цього договору, і зарахувати їх на депозитний рахунок вкладника, в «Дату укладення» цього договору, підтвердивши одержання вкладу видачею належним чином оформленої квитанції банку та/або виписки з депозитного рахунку. Також банк зобов'язався повернути повністю вклад та нараховані проценти у «Дату повернення», зазначену у п. 2 цього договору, шляхом перерахування на поточний (з використання платіжної картки) вкладника, відкритий у банку на підставі письмової заяви вкладника, підтвердивши повернення вкладу та нарахованих процентів видачею належним чином оформленої квитанції банку та/або виписки з депозитного рахунку. Відповідно до п. 2 договору дата повернення вкладу - 09 вересня 2014 року. Як вбачається із наданої представником відповідача виписки по рах. № [NUMBER], відкритого на ім'я [PERSON], за період з 04.09.2013 по 06.11.2014 банком на виконання договірних зобов'язань, а саме п.п. 3.1.4 п. 3.1 договору від 04.09.2014, було перераховано на поточний рахунок вкладника [PERSON] грошові кошти у розмірі 49 000,00 грн. із зазначенням призначення платежу: «Повернення депозиту згідно договору 222156 від 04.09.2013. Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на те, що з доказів, наявних у матеріалах справи вбачається, що відповідачем виконано зобов'язання щодо повернення позивачу, як вкладнику, суми банківського вкладу у передбачені договором спосіб та строк, суд приходить до висновку, що доводи позовної заяви на знайшли свого підтвердження. При цьому, враховуючи те, що судовим розглядом не підтвердився факт порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань, відсутні підстави для задоволення позовних вимого про стягнення з відповідача грошових коштів на підставі положень ст. ст. 22, 23 ЦК України.

Outcome: dismissed