Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

У вересні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Юнісон» звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, згідно якого просить стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Юнісон» заборгованість за кредитним договором № RA - 003343 від 13.11.2014 року в розмірі 68718, 73 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.11.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Юнісон» та [PERSON]. було укладено кредитний договір № RA - 003343. На виконання умов Кредитного договору відповідачу було надано кредит у розмірі 19 900,00 грн., а останній, в свою чергу, зобов'язався сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 28% річних та повернути отримані кредитні кошти шляхом здійснення фіксованих платежів кожного місяця 13 числа, починаючи з 13.12.2014 року відповідно до Додатку №1 до Кредитного договору до 13.11.2016 року включно. Разом з тим, у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за Кредитним договором, станом на 28.08.2017 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 68718, 73 грн. та складається з: простроченої заборгованості за кредитом - 19183, 69 грн., заборгованості за процентами -223,81 грн.; простроченої заборгованості за процентами - 14686,99 грн.; простроченої заборгованості за комісіями - 11721,10 грн.; пені за прострочення сплати кредиту - 11731,02 грн.; пені за прострочення сплати процентів - 5828,79 грн.; пені за прострочення сплати комісії - 4743,33 грн.; штрафу - 600,00 грн. Ухвалою суду від 04.10.2017 року відкрито провадження по справі. Разом з тим, 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції. Так, згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою суду від 01.02.2018 року у справі призначено підготовче судове засідання на11.06.2018 року о 12.45 год. Ухвалою суду від 11.06.2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті в загальному позовному провадженні на 04.10.2018 року на 12.45 год. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги, підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов не надав та не просив розглядати справу за його відсутності. У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 13.11.2014 року між «Банк «Юнісон» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №№ RA - 003343 Відповідно до умов п.п. 1.1., 1.3, 2.1 розділу 1 Кредитного договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у національній валюті у розмірі 19 900,00 грн., а відповідач, в свою чергу, зобов'язався сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 28% річних та повернути отримані кредитні кошти шляхом здійснення фіксованих платежів кожного місяця 13 числа, починаючи з 13.12.2014 року відповідно до Додатку №1 до Кредитного договору. При цьому, на підставі п.п. 8.2, 8.3 Кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, шляхом направлення письмової вимоги на адресу позичальника, а позичальник зобов'язаний виконати зазначені зобов'язання в повному обсязі протягом 30 календарних днів з моменту її надіслання банком. У випадку невиконання клієнтом умов письмової вимоги, банк має право пред'явити позов у відношенні Клієнта та задовольнити свої вимоги, що випливають з Кредитного договору, з будь-якого майна Клієнта будь-яким способом, за власним вибором банку, відповідно до вимог чинного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, що підтверджується меморіальних ордером №73502 від 13.11.2014 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим станом на 28.08.2017 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 68718, 73 грн. та складається з: простроченої заборгованості за кредитом - 19183, 69 грн., заборгованості за процентами -223,81 грн.; простроченої заборгованості за процентами - 14686,99 грн.; простроченої заборгованості за комісіями - 11721,10 грн.; пені за прострочення сплати кредиту - 11731,02 грн.; пені за прострочення сплати процентів - 5828,79 грн.; пені за прострочення сплати комісії - 4743,33 грн.; штрафу - 600,00 грн. В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як передбачено ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що між Банк «Юнісон» та [PERSON] було укладено Кредитний договір від 13.11.2014 року, умови якого відповідачем виконано не було, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому з відповідача підлягає до стягнення на користь Банк «Юнісон» сума заборгованості у розмірі 68718, 73 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved