Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

У березні 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ-Дістрибьюшн» про захист прав споживачів, в якому просив суд захистити його права як споживача. Позов обґрунтовує тим, що 19.06.2013 р. у відділі магазину «Фокстрот», що розташований за адресою: м.Маріуполь, пр-т Металургів, буд.100, він придбав телевізор «Оріон» вартістю 699 грн.90 коп. Через місяць роботи телевізора виявились його недоліки, а саме: стали виникати дефекти в зображенні, звуці, а згодом і зовсім потух екран. У зв'язку з цим позивач звернувся до продавця товару з вимогою замінити вказаний телевізор на аналогічний товар належної якості. Працівники магазину спрямували позивача в сервісний центр без пояснення причини. Одночасно позивач наголошує увагу суду на тому, що відповідач не надав йому телевізор аналогічної марки на час ремонту придбаного ним телевізора. У зв'язку з вищенаведеним просить суд зобов'язати відповідача замінити товар неналежної якості на аналогічний товар належної якості, стягнути на його користь моральну шкоду в сумі 800 грн. та 50 грн. - вартість проїзду в транспортних засобах. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позові, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала через його безпідставність, у задоволенні позову просила відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків,дослідивши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України). Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З копії товарного чеку вбачається, що 19 червня 2014 р. у відділі магазину «Фокстрот», що розташований за адресою: м.Маріуполь, пр.Металургів, буд.100, позивач придбав телевізор «Оріон» вартістю 699 грн.90 коп. (а.с.3). З показів свідка [PERSON] вбачається, що 19.06.2013 р. він як продавець магазину «Фокстрот»здійснив продаж позивачу телевізора «Оріон», який при продажу було перевірено, товар був належної якості. Через деякий час позивач звернувся до магазину, оскільки у нього не працював блок живлення. Він оформив йому гарантійний талон, після чого позивач звернувся до сервісного центру «Лотос». Пізніше позивач звертався щодо заміни блоку живлення. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює сервісним менеджером магазину «Фокстрот». Позивач звернувся в магазин, щоб здати телевізор «Оріон», вона прийняла від нього телевізор і направила до сервісного центру, де його діагностували і визначили, що він нормально працює, після чого телевізор повернули позивачу. Потім позивач приніс здавати телевізор, але йому не сподобалося, що під час заповнення квитанції вона описала усі подряпини, сколи, тому відмовився здавати телевізор та забрав його. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно зі ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з п.7 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. У відповідності зі ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. З матеріалів справи вбачається, що на телевізор «Оріон» є декларація про відповідність продукції вимогам технічних регламентів (а.с.16,17). Судом встановлено, що 12.11.2013 р. [PERSON] здав у ремонт телевізор «Оріон», під час діагностики у сервісному центрі «Лотос» був виявлений дефект зовнішнього блоку живлення, за умовами заводу-виробника даний випадок не є гарантійним, позивачу було відмовлено у гарантійному ремонті, після чого він придбав новий зовнішній блок живлення. Вдруге телевізор «Оріон» був доставлений у ремонт магазином ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» у сервісний центр «Лотос» 05.12.2013 р. з дефектом виключення та іншим блоком живлення, але під час діагностики дефекти не були виявлені, телевізор повернутий позивачу 13.12.2013 р. Після цього, втретє, позивач звернувся до магазину «Фокстрот» з аналогічними скаргами на роботу телевізора, але під час заповнення квитанції про приймання товару на гарантійне обслуговування відмовився здавати телевізор та забрав його. (а.с.18-20). З умов гарантійного обслуговування вбачається, що гарантійні зобов'язання не розповсюджуються на зовнішні блоки живлення (а.с.4 зворот, 24). Об'єктивних доказів, на підтвердження того, що телевізор має недоліки чи дефекти, позивач суду не надав, а відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки позивач категорично відмовився від оплати судової товарознавчої експертизи для визначення, чи є телевізор «Оріон» товаром неналежної якості, та відмовився від надання телевізора для проведення експертизи до Донецького НДІСЕ, доказів того, що проданий позивачу телевізор є неналежної якості, суду не представлено. Крім того, сервісним центром «Лотос» при діагностиці телевізора у грудні 2013 р. дефектів не виявлено, а в подальшому позивач відмовився віддавати телевізор до сервісного центру, що унеможливило проведення його діагностики і позбавило можливості упевнитися у його неналежній якості і у випадку встановлення його неналежної якості вирішити спір в добровільному порядку, адже магазин не відмовлявся від заміни товару і лише поведінка позивача щодо ненадання телевізорана діагностику для визначення його якості зумовило його звернення до суду. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки належних і допустимих доказів на підтвердження факту продажу позивачу телевізора неналежної якості суду не надано, а тому вимога позивача про заміну товару неналежної якості задоволенню не підлягає. Внаслідок вищенаведеного вимоги позивача про відшкодування йому моральної шкоди та стягнення транспортних витрат задоволенню також не підлягають.

Outcome: dismissed