Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

У березні 2020 року [PERSON] , [PERSON] , звернулися до суду з окремими позовами до Компаніївської селищної ради Кіровоградської області, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, поновлення права на земельну ділянку та зобов`язання вчинити певні дії. Ухвалою суду від 05.06.2020 об`єднано в одне провадження позовні заяви [PERSON] та [PERSON] та присвоєно об`єднаним цивільним справа № 391/147/20 провадження 2/391/108/20. (а.с.146-147). Ухвалою суду від 05.06.2020 до справи залучено в якості співвідповідача Компаніївську районну державну адміністрацію Кіровоградської області та третю особу, що не заявляє самостійних вимог Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.(а.с.148-149). Ухвалою суду від 05.06.2020 за клопотанням представника позивача уточнено позовні вимоги та продовжено розгляд справи за уточненими позовними вимогами. (а.с.150-151). В обґрунтування уточнених позовних вимог позивачі зазначили, що згідно Державних актів серії КР за № 036777 від 07.11.2007 та серії КР за № 036778 від 07.11.2007, [PERSON] та [PERSON] набули права власності на земельні ділянки площею 1,50 га, які розташовані на території Компаніївської селищної ради Кіровоградської області. На початку січня 2020 року у позивачів виникла необхідність укладення та реєстрації нового договору оренди землі, однак їм стало відомо про те, що належні їм на праві власності земельні ділянки фактично відсутні, оскільки згідно картографічних матеріалів на їх земельні ділянки повністю накладаються землі приватної власності громадян колишніх членів КДСП «Світанок» Сасівська сільська рада Компаніївського району Кіровоградської області. Посилаються на те, що державні акти на право власності на земельні ділянки видані на підставі розпорядження голови Компаніївської РДА від 28.09.2006, є незаконним і порушують їх право власності на належні їм земельні ділянки, в зв`язку з чим просили скасувати розпорядження голови Компаніївської РДА на підставі яких видано державні акти, визнати вказані державні акті недійсними та поновити їх право власності на земельні ділянки, зобов`язати виділити нові земельні ділянки Компаніївську селищну раду Кіровоградської області. Відповідач в особі представника Компаніївської районної державної адміністрації Кіровоградської області надала до суду відзив на позов в якому позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, зазначила, що заявлені позивачем позовні вимоги суперечать Конституції України та Закону України «Про місцеві державні адміністрації», вважає, що позивачами пропущено термін позовної давності.(а.с.174-177). Відповідач в особі голови Компаніївської селищної ради Кіровоградської області Маслюкова О.А. надав до суду відзив на позов в якому позовні вимоги не визнав, зазначивши що в позовній заяві не вбачає яким чином селищною радою порушено права позивачів, в добровільному порядку [PERSON] та [PERSON] , до ради не звертались, земельні ділянки із земель Компаніївської селищної ради були їм виділені ще в 2007 році, тому відсутні підстави в задоволені позовних вимог, які зобов`язують селищну рада виділити нові земельні ділянки.(а.с.162-166) В судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача І Суховенко В.М., в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, підтримала заявлені обґрунтування у відзиві, одночасно зазначила, що заявлена позивачами вимога про зобов`язання органу місцевого самоврядування виділити земельну ділянку є неправомірною, оскільки в натурі земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] виділені із земель розташованих на території Компаніївської селищної ради Кіровоградської області ще в 2007 році, ситуація яка склалась виникли через некомпетентні дії Компаніївської РДА Кіровоградської області. Представник відповідача ІІ Лукасевич С.М. , в судовому засіданні позовні вимоги визнала, зазначивши, що сталася помилка при внесені змін меж земельних ділянок Компаніївської селищної ради Кіровоградської області та Сасівської сільської ради. Третя особа в судове засідання не з`явилась, надіслали до суду письмові пояснення згідно яких зазначили, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення на території Кіровоградської області, в іншому по суті позовних вимог пояснень надано не було, просили розгляд справи проводити без участі їх представника, рішення на розсуд суду. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що згідно Державних актів серії КР за № 036777 від 07.11.2007 та серії КР за № 036778 від 07.11.2007, [PERSON] та [PERSON] набули права власності на земельні ділянки площею 1,50 га за кожним, які розташовані на території Компаніївської селищної ради Кіровоградської області. (а.с.11, 78) Відповідно до інформаційної довідки Компаніївського відділення Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 27.02.2020 вбачається, що інформація відносно земельних ділянок належних [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] в Національній Кадастровій системі відсутня.(а.с.12) Відповідно до відповіді на адвокатський запит Гольфіндера С.К. управління Компаніївського відділення Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 03.03.2020, встановлено про наявність порушення змін меж земельної ділянки, що належить на праві приватної власності [PERSON] , [PERSON] , досудово врегулювати спір та розробити проектно-технічну документацію не є можливим.(а.с.13-15) На підтвердження позовних вимог, представник позивача Гольфіндер С.К. заявив клопотання про витребування з відділу у Компаніївському районі ГУ Держгеокадастру: в оригіналі, - проектно - технічну документацію, в тому числі картографічні матеріали, виділення земельних ділянок площею 1,5 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, у власність, громадянам згідно списку, на підставі розпорядження голови Компаніївської райдержадміністрації, від 22.07.2004 року за № 541 -р; з відділу у Компаніївському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (28400, селище Компаніївка вулиця Перемоги 103 А): в оригіналі, - проектно - технічну документацію, в тому числі картографічні матеріали, розпаювання земель колективної власності КДСП «Світанок», Сасівської сільської ради Компаніївського. району Кіровоградської області. Ухвалою суду витребовано вищезазначені оригінали документів для дослідження в судовому засіданні та викликано в якості свідка спеціаліста відділу у Компаніївському районі ГУ Держгеокадастру для дачі пояснень - чому виготовлена технічна документація, відповідно до якої конфігурація земельних ділянок позивачів не збігається з конфігурацією, яка зазначена в картографічних матеріалах виділення земельних ділянок площею 1,5 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Однак в судових засіданнях представник відповідача ІІ Компаніївської РДА Лукасевич С.М. позовні вимоги, визнала, сторони погодились, що дослідження витребуваної технічно-проектної документації є недоцільним. Конституцією України (статті 3, 21, 24, 55) встановлено, що всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, права і свободи людини, громадянина захищаються судом відповідно до вимог чинного законодавства. Згідно зі статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачуваних цим Кодексом випадках. Збирання доказів не є обов`язком суду. У відповідності зі ст.81 ЦПК України, на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ст.131 Земельного кодексу України (надалі - ЗК) громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного кодексу з урахуванням вимог цього кодексу. Відповідно до ч.1 ст.125 ЗК в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, право власності на земельну ділянку та право постійного користування нею виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно із ч.1 ст.126 ЗК право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Частиною 1 ст. 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Державний акт на право власності на земельну ділянку є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування, тому вимога про скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку є похідною й залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого виданий оспорюваний державний акт. Даний висновок визначено в ухвалі Верховного Суду України від 08.06.2011. Водночас позовна вимога про зобов`язання Компаніївську селищну раду передати у власність громадянам - [PERSON] , [PERSON] безоплатно, земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства загальною площею не менше 1,50га, кожному в межах територіальної юрисдикції, шляхом прийняття рішення про надання дозволу на розробку відповідного проекту землеустрою не є похідною від заявлених позивачами вимог в цілому та є передчасною оскільки позивачі не звертались в добровільному порядку до органу місцевого самоврядування. Також суд бере до уваги думку відповідача І Суховенко В.М. та погоджується, що дана груба помилка сталася не з вчинених ними дій чи бездіяльності, а тому вимога задоволенню не підлягає. Відповідно до рішення ЄСПЛ Справа «Віра Довженко проти України» від 15 січня 2019 року, втручання у мирне володіння власника його майном порушує законодавство України та не було законним для цілей аналізу за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Враховуючи, що в судовому засіданні доведено незаконність розпорядження голови Компаніївської РДА, на підставі якого видані оспорювані державні акти на ім`я [PERSON] , [PERSON] . Крім того, представник відповідача ІІ Лукасевич С.М. зазначила, що Компаніївською РДА помилково внесено зміни меж земельних ділянок, що належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] , що призвело до фактичної втрати власності позивачами, тому позовні вимоги відповідачем за якими є Компаніївська РДА підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial