Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~У вересні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що з 22 червня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачкою не склалися, оскільки мають різний погляд на життя. Окрім того між ними втрачені почуття взаємної любові та поваги, а також взаємодопомоги і підтримки на яких ґрунтується сімя. У звязку з чим з вересня 2017 року шлюбні відносини між сторонами припинилися. За цей час у позивача склалася інша сімя. Спору про розподіл майна не виникає. Подальше збереження шлюбу та примирення неможливі та суперечать інтересам позивача, тому у судовому порядку шлюб він просить розірвати. До підготовчого судового засідання позивач не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволені заявлених вимог наполягає. Відповідач до підготовчого судового засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку встановленому ч. 4 ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про одруження серії 1-НО № 249723 від 25 червня 2011 року, сторони по справі зареєстрували шлюб 25 червня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 121 (а.с.5). \~ \~ \~ \~Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії І-НО № 748799 від 10 серпня 2017 року, видане Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.6). \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст.\~110\~Сімейного Кодексу\~України (далі за текстом\~СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами\~законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не ставить питання про відновлення дошлюбного прізвища. Крім того, відповідно до вимог ч.1\~ст.\~82\~ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Позивач не ставить питання про стягнення з відповідача судового збору, сплаченого при зверненні до суду і просить покласти ці витрати на нього, тому суд, ураховуючи принцип диспозитивності не вирішує питання щодо розподілу судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved