Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

У вересні 2015 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що відповідно до укладеного договору №ZPBNGA00000010 від 27.02.2007 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 111650,00 грн. на термін до 27.02.2017 року. Відповідач взяла на себе зобов'язання повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно договору. У випадку порушення зобов'язань за кредитним договором відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. У порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконала. Станом на 18.08.2015 року відповідач має заборгованість на суму 458902,32 грн., яка складається з наступного: 106941,50 грн.- заборгованість за кредитом, 144232,24 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 12091,45 грн. - заборгованість по комісії; 195637,13 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, Посилаючись на зазначені обставини, просив суд стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати. Представник позивача за довіреністю Компанець Д.С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, доповів обставини, викладені в позові, та просив задовольнити. При цьому додатково пояснив, що останній платіж відповідачем внесено 17.10.2014 року і з цього часу нараховано пеню. Відповідач повідомлялася про розгляд справи за місцем реєстрації, проте конверт повернувся до суду за закінченням терміну зберігання, тому суд відповідно до положень ст..ст.169, 224 -226 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку за згодою представника позивача. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 27 лютого 2007 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надало [PERSON] кредит у вигляді непоновлюваної лінії в розмірі 111650,00 грн. на строк з 27.02.2007 року по 27.02.2017 року включно на власні потреби за умови сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту щомісячно. Пунктом 7.4 кредитного договору передбачено, що при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбаченому п.п. 1.1, 2.2.4, 2.3.3. договору, позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірні 2,91% на місяць, розраховані на суму непогашеної заборгованості в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до п.7.1 кредитного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати з 19 по 25 число кожного місяця відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 1972,66 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, винагородою, комісією. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 УК України, статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивачем суду надано розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 18.08.2015 року, з якого слідує, що відповідач має заборгованість на суму 458902,32 грн., яка складається з наступного: 106941,50 грн.- заборгованість за кредитом, 144232,24 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 12091,45 грн. - заборгованість по комісії; 195637,13 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. На переконання суду, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, відсотками та комісією є доведеними, тому є всі підстави для стягнення вказаних сум. Щодо стягнення неустойки у вигляді пені, то суд зазначає наступне. За приписами ч.3 ст.509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки,встановлені договором або законом, зокрема,сплата неустойки. Згідно до ч.2 ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з п. 4.1 кредитного договору при порушенні позичальником зобов'язань, передбачених п.п.2.2.2,2.2.3, Банк має право нараховувати, а позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Із матеріалів справи видно, що банк звернувся до суду з даним позовом 10 вересня 2015 року, що підтверджується штампом реєстрації вхідної кореспонденції суд № 34560/15вх від 10.09.2015р. Із позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», зокрема, з розрахунку заборгованості, вбачається, що неустойку з відповідача позивач просить стягнути наростаючим порядком за період з 06 квітня 2009 року до 18 серпня 2015 року, яка становить загальну суму 195637,13 грн. з урахуванням списаної пені в розмірі 45,52 грн. Тому пояснення представника позивача про те, що пеня нарахована лише за один рік, а саме, за період з 17.10.2014 року, коли відповідач перестала вносити платежі на погашення кредиту, спростовуються письмовими доказами, наданими самим позивачем, бо станом на 17.10.2014 року в розрахунку заборгованості вже значиться пеня на суму 131020,28 грн. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). За правилами ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Частиною 2 статті 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Приймаючи до уваги, що спір розглядається судом у відсутність відповідача, яка не була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, оскільки обидва рази конверти повернулися до суду за закінченням терміну зберігання, тому суд вважає, що відповідач позбавлена можливості заявити клопотання про застосування судом спеціальної позовної давності у даному спорі. З урахуванням цих обставин і того, що відповідач є слабшою стороною у договорі з банком, суд вважає правильним застосувати у даному спорі положення закону щодо спеціального строку позовної давності, передбаченого ч.2 ст.258 ЦК України. З урахуванням вимог ст.611,ч. 2 ст. 258 ЦК України визначення строку позовної давності за позовом про стягнення неустойки у даній справі належить враховувати, виходячи із того, що позивачем не пропущена позовна давність у період одного року, що передував зверненню до суду, тому розмір пені становитиме 67511,94 грн. (195682,65- 128170,71) Таким чином, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, на суму 330777,13 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 106941,50 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 144232,24 грн., заборгованості по комісії в сумі 12091,45 грн., пені в розмірі 67511,94 грн. В іншій частині позову слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені на 72%, відшкодуванню підлягає судовий збір в розмірі 4956,14 грн.

Outcome: partial