overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

У березні 2018 року ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води. Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідач є споживачем послуг позивача, який здійснює постачання централізованого опалення та гарячої води до житлового приміщення, в якому проживає відповідач. У зв`язку з тим, що відповідач неналежним чином оплачує надані послуги, станом на 01.10.2017 року виникла заборгованість у розмірі 26 642,39 грн, яка складається із: заборгованості за централізоване опалення - 4797,96 грн, заборгованості за постачання гарячої води - 21 844,43 грн. Крім того, позивач на підставі ст. 625 ЦК України просить стягнути 3 % річних та інфляційну складову боргу у розмірі 6828,21 грн, а також 1 762 грн судового збору. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, позивач був змушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 26.03.2019 року відкрито провадження по справі, призначено судове засідання, встановлено строк для подання відзиву. Відповідач на призначені судові засідання 25.04.2018 р., 30.05.2018, 19.06.2018 р., 31.07.2018 р., 19.09.2018 р., 03.12.2018 р. не з`явилася, повідомлялася належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала. Відповідач правом на участь в судових засіданнях не скористалася, за таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

У березні 2018 року ПАТ «Кредит Європа Банк» звернулось до Святошинського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] , неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діє [PERSON] , третя особа: [PERSON] про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

У березні 2018 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Лапшинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві позивач зазначив, що будинковолодіння по вул. Садова, 55, в с. Гайок Бережанського району Тернопільської області належало: йому [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], - кожному з яких належало по 1/4 частці будинковолодіння. 08 листопада 1995 року в селі Лапшин Бережанського району помер [PERSON], після смерті якого спадщину за законом прийняли спадкоємці першої черги за законом він та [PERSON], як син та дружина спадкодавця, які проживали разом із спадкодавцем на момент смерті останнього. Внаслідок чого кожному з них стало належати по 3/8 частки будинковолодіння (1/4 + 1/8 = 3/8). 05 липня 2013 року в селі Лапшин Бережанського району померла [PERSON], яка відповідно до заповіту посвідченого 14 грудня 2000 року секретарем Лапшинської сільської ради Бережанського району за реєстровим номером 169, заповіла належний їй житловий будинок, господарські будівлі та все інше майно, йому [PERSON]. Він спадщину після смерті [PERSON] прийняв, оскільки проживав разом із спадкодавцем на момент смерті останньої, а також подав заяву про прийняття спадщини. Не зважаючи на вказане оформити право на спадщину йому виявилося неможливим і йому було відмовлено в цьому, оскільки відсутні свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями на імя спадкодавців. Отримати такі документи після смерті спадкодавців в установленому для цього порядку неможливо, оскільки згідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється із смертю власника і реєстрація такого права можлива тільки відносно живої особи. З цієї причини питання про визначення належності нерухомого майна особі, що померла та спадкоємцю, у разі відсутності первинної реєстрації права власності, повинно вирішуватись у судовому порядку. Позивач в судове засідання не зявився подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, справу розглядати без нього. Представник відповідача в судове засідання не зявився до суду надійшла заява в якій сільська рада позов визнає, просить справу розглядати без участі представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року) та ст. 1268 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] та [PERSON] і спадщина належить йому з часу відкриття спадщини. Інших спадкоємців виходячи з відомостей наданих Лапшинською сільською радою та Бережанською державною нотаріальною конторою, - немає. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

У березні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Київської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Києво-Святошинська державна нотаріальна контора Київської області про визнання права власності у порядку спадкування за законом,. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що [INFO] померла [PERSON], яка фактично проживала за адресою:[ADDRESS] Після її смерті залишилося спадкове майно - квартира [ADDRESS].03.10.2017 року позивач, як колишній чоловік і батько спільної дитини - [PERSON], [INFO], діючи в його інтересах, звернувся до Києво-Святошинської державної нотаріальної контори з заявою про видачу [PERSON] Свідоцтва про право на спадщину на майно, належне померлій. 03.10.2017 року до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори надійшли заяви від імені батька померлої - [PERSON] та матері померлої - [PERSON] про відмову від прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] на користь малолітнього сина померлої - [PERSON]. 03.02.2018 року державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Яхно М.Є., було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі малолітньому [PERSON], [INFO] Свідоцтво про права на спадщину за законом, яка була обґрунтована тим, що нотаріус не може встановити відомостей про спадкоємців, які фактично прийняли спадщину після померлої [INFO] [PERSON], у порядку ст. 1268 ЦК України за адресою її фактичної реєстрації - - [ADDRESS] На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

У березні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований виконкомом Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області 29.11.2008 року. В обґрунтування позову вказував, що 29.11.2008 року зареєстрував шлюб з відповідачем та проживав з нею однією сімєю до серпня 2017 року, в даний час фактичні сімейні відносини припинено. Від спільного шлюбу у них є дитина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя, виховання дитини, підтримання стосунків у сім`ї, внаслідок чого між ними виникали конфлікти. Вважає, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу неможливе. 10.05.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Учасники справи в судове засідання не з`явились. 11.07.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, судові витрати просив залишити на ним. Відповідач в поданій 11.07.2018 року заяві позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 29.11.2008 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконкомом Узинської міської ради Білоерківського району Київської області, актовий запис № 93. Від спільного життя подружжя мають дочку [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Частиною 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

У березні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 03 серпня 2000 року між ним та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, Донецької області, про що зроблений актовий запис № 676. Від шлюбу вони мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги. Між подружжям часто виникали непорозуміння. Тривалий час кожен з подружжя живуть окремим життям та своїми інтересами. Фактично сімя припинила своє існування. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися, разом не проживають, сім'ю зберегти не бажають. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 03 серпня 2000 року між ним та відповідачем [PERSON] міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька Донецької області, про що зроблений актовий запис № 676. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що з\~03\~серпня 2000\~року[PERSON]\~та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО №097045, видане 03 серпня 2000 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька Донецької області, про що зроблений актовий запис № 676. Від шлюбу вони мають двох спільних дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які являються неповнолітніми та проживають разом із Відповідачем. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння і взаємоповаги. Між подружжям часто виникали непорозуміння. Тривалий час кожен з подружжя живее окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім»я припинила своє існування. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися, разом вони не проживають. Примирення між ними не можливе, шлюб існує лише формально. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

У березні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 06 червня 2015 року між ним та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що зроблений актовий запис № 957. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння і взаємоповаги. Між подружжям часто виникали сварки. Тривалий час кожен з подружжя проживають окремо. Фактично сім'я припинила своє існування. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися, разом не проживають, сім'ю зберегти не бажають. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 06 червня 2015 року, Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що зроблений актовий запис № 957. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 06 червня 2015 року[PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], видане 06 червня 2015 року, Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що зроблений актовий запис № 957. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння і взаємоповаги. Між подружжям часто виникали сварки. Тривалий час кожен з подружжя проживають окремо Фактично сім»я припинила своє існування. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися, разом вони не проживають. Примирення між ними не можливе, шлюб існує лише формально. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

У березні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON]про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 13 квітня 2010 року між ним та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що зроблений актовий запис № 39. Від шлюбу вони мають двох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння між подружжям, різних характерів та поглядів на життя. У сім»ї часто виникали сварки та суперечки. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися, сім'ю зберегти не бажають. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 39. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 13 квітня 2010 року [PERSON]та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], видане 13 квітня 2010 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 39. Від шлюбу вони мають двох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння між подружжям, різних характерів та поглядів на життя. У сім»ї часто виникали сварки та суперечки. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення ними не можливе, шлюб існує лише формально. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. В підготовчому судовому засіданні відповідач [PERSON] визнала позов, про що зазначила письмово в заяві. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

У березні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 01 лютого 2003 року між ним та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Донецькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №82. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач стверджував, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначив, що вони з [PERSON] не мешкають разом з серпня 2017 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просив суд розірвати шлюб, укладений 01 лютого 2003 року між ним та [PERSON] Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем у справі та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

У березні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 03 березня 2011 року між ним та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №163. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] дітей немає. Позивач стверджував, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначив, що вони з [PERSON] не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просив суд розірвати шлюб, укладений 03 березня 2011 року між ним та [PERSON] Позивач та його представник в підготовче судове засідання не з'явилися, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем у справі та,

Outcome: approved