Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

У березні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.10.2012 року було укладено шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки, відсутні спільні погляди на життя, довіра, почуття любові та поваги втрачено, примирення неможливе. З лютого 2013 року не проживають однією сім'єю, шлюбні відносини припинені. Дитина проживає разом з позивачем і повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від свого батьківського обов'язку щодо спільного утримання дитини. Тому просила суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви до досягнення повноліття дочки, а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання позивача в твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. щомісячно з дня пред'явлення позову та до досягнення дочкою трирічного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні 22.08.2014 року заперечував проти позову та просив суд надати строк для примирення. Проте, після визначеного судом строку для примирення відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши і оцінивши в сукупності надані докази, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.10.2012 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що з лютого 2013 року шлюбні стосунки між ними припиненні. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що позивачка бажає залишити собі прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи обставини справи, перебування дитини на утриманні позивачки та те, що позивачка не працює, оскільки, доглядає малолітню дитину, відсутність у відповідача інших осіб на утриманні, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на її ж утримання в розмірі 500,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трьохрічного віку, а також про стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліментів в розмірі 1500,00 грн. щомісячно від дня пред'явлення позову до суду, а саме : 28.03.2014 року до повноліття дитини. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги (ч.1 ст.84 ЦПК України). Правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, зазначена в частині першій цієї статті, має право: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі (ст. 56 ЦПК України). Суду не надано доказів надання правової допомоги адвокатом або іншим фахівцем в галузі права, а тому відсутні підстави для стягнення коштів за юридичну допомогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. - за позовну вимогу про стягнення аліментів, а також судові витрати в розмірі 243,60 грн. на користь позивачки. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial