Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

У вересні 2016 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд стягнути з відповідачів на свою користь суму заборгованості у розмірі 4528 доларів США 23 центи, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 9277 грн 10 коп. та судові витрати по справі, посилаючись на ті підстави, що 22.08.2007 між позивачем та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11202261000 відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в іноземній валюті у розмірі 20000 доларів США 00 центів, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі на пізніше 22.08.2017, однак всупереч умов кредитного договору [PERSON] не здійснював платежів для погашення кредиту, чим порушила умови кредитного зобов'язання. У забезпечення виконання зобов'язань між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №135617 від 22.08.2007. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутності (а.с. 83). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, заперечень щодо позовних вимог не надала (а.с. 55, 56, 67, 68, 71, 72). Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, 22.08.2007 між позивачем та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11202261000 відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в іноземній валюті у розмірі 20000 доларів США 00 центів, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі на пізніше 22.08.2017 (а.с. 19-24). 22.08.2007 між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки для забезпечення виконання умов зобов'язань по кредитному договорі №11202261000 від 22.08.2007 (а.с. 25). Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно розрахунку заборгованості станом на 01.09.2016 у відповідачів виникла кредитна заборгованість, яка складається: по процентах та кредиту у розмірі 4528 доларів США 23 центи та по пені у розмірі 2777 грн 10 коп., а саме: 4008 доларів США 58 центів заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 2008 доларів США 94 центи за строк з 25.08.2015 по 01.09.2016; 519 доларів США 65 центів заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 446 доларів США 50 центів за строк з 01.01.2016 по 31.08.2016; 8485 грн 02 коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 02.09.2015 по 01.09.2016; 792 грн 08 коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 26.01.2016 по 01.09.2016 (а.с. 29-38). 17.03.2016 ПАТ «УкрСиббанк» надсилав на адресу відповідачів вимоги щодо сплати заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплати нарахованих відсотків (а.с. 26-28). Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Положенням ст. 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: 1. припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2. зміна умов зобов'язання; 3. сплата неустойки; 4. відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф, пеня це є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, тобто ця сума є неустойкою. Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. При цьому закон дозволяє сторонами домовитись про зміну розміру неустойки у бік її зменшення або збільшення, крім випадків, передбачених законом. Згідно ст. 258 Цивільного кодексу України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені), внаслідок чого пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом стягується за період з 06.09.2015 по 06.09.2016 у розмірі 8485 грн 02 коп., оскільки позов був поданий до суду 06.09.2016. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи порушення відповідачами взятих на себе зобов'язань, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідачів заборгованості за договором підлягає судовому захисту в порядку визначеному ст. 16 ЦК України, а відповідно позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до положень статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачів на користь позивача слід стягнути пропорційно судові витрати по справі у розмірі 1910 грн 69 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial