Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

У березні 2014 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, яким просить суд визнати право власності на нерухоме майно: житловий будинок з надвірними господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: вул. Середня, 16, в с. Корсунці, Комінтернівського району Одеської області, впорядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], померлого 25.09.2011 року. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги свого довірителя. Представник Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області не заперечував проти задоволення позову, справу просив розглянути у свою відсутність. Приватний нотаріус Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] подала заяву про розгляд справи у свою відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини: За життя [PERSON] на підставі запису в погосподарській книзі № 32, особовий рахунок № 4585 Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований на земельній ділянці, площею 0,1116 га, на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, с. Корсунці, вул. Середня, № 16, що встановлено судом зі змісту довідки № 183 від 20.01.2015 року виконавчого комітету Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області. За життя [PERSON] залишив заповіт, посвідчений 29.09.2011 року, яким заповів все своє майно [PERSON] синові. [PERSON] помер 06 жовтня 2011 року (свідоцтво про смерть 1-ЖД № 280026 від 06.10.2011 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Зі змісту спадкової справи № 5/2012 заведеної 06.04.2012 року до майна [PERSON] вбачається, що спадщину прийняв [PERSON] 28.10.2014 року приватним нотаріусом Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки у спадкоємця відсутні правовстановлюючи документи на житовий будинок, і за життя спадкодавця його право на цей будинок не було зареєстровано в установленому законом порядку. В теперішній час спадкоємець до майна [PERSON] позбавлений можливості в інший, позасудовий спосіб, оформити своє право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючи документи на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Законодавцем в нормі ст. 1219 ЦК України визначений перелік прав та обовязків, які не входять до складу спадщини. Цей перелік складають ті права і обовязки, які нерозривно повязані з особою. В силу положення ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Матеріалами справи доведено, що [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на домоволодіння, що за життя належало спадкодавцю. При вирішенні даного спору суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинку, а також положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР». Зокрема, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Таким чином, суд дійшов висновку, що за життя [PERSON] набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Корсунці, вул. Середня, 16, і це право підлягає успадкуванню в загальному порядку. Оскільки Законом України «Про нотаріат» не передбачена можливість видачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом за відсутності правовстановлюючого документу, суд вважає, що тільки в судовому порядку позивач має можливість захисту свого права та законного інтересу. Отже позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved