Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

У вересні 2013 р. [PERSON], власниця 9/10 частин житлового будинку по [ADDRESS], звернулася до суду з позовом, яким просила припинити право власності відповідача на належну йому 1/10 частину житлового будинку по [ADDRESS], посилаючись на неможливість виділу в натурі в житловому будинку цієї незначної частки площею 4,9 кв.м. та невиконання [PERSON], рішення суду про знесення самовільно побудованого гаражу. При розгляді справи по суті 22 квітня 2014 р. позивачка заявлені позовні вимоги підтримала, усно заявила про їх збільшення - просила визнати за собою право власності на частку, право власності [PERSON] на яку просить припинити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на невідповідність висновків судової експертизи щодо вартості частки [PERSON] дійсній ринковій вартості у зв'язку з різким знеціненням гривні на теперішній час, відсутністю іншого житла, відсутності одночасно чотирьох підстав передбачених ст. 365 ЦК України для можливості позов задовольнити, порушенням його прав через задоволення позову, так як він здійснює підприємницьку діяльність у гаражі, розташованому за даною адресою. Суд, заслухавши пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини. [PERSON] належить 9/10 частин житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями по [ADDRESS] на підставі договору дарування від 17 серпня 1990 р. (а.с.6-7), а [PERSON] - 1/10 частин цього ж житлового будинку на підставі договору дарування від 26 серпня 1997 р. (а.с.4). Розмір ідеальних частин співвласників дотепер не змінювався (а.с.30, 50-56) Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 19 квітня 2011 р. було задоволено позов [PERSON] та зобов'язано [PERSON] знести за свій рахунок самочинно побудовану двоповерхову гараж - майстерню літ. О-2 загальною площею 170, 2 кв.м. по [ADDRESS] (а.с.8).Дане судове рішення на теперішній час не виконане, постановою державного виконавця виконавче провадження закінчено 21 березня 2013 р. (а.с. 37). Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 липня 2013 р. у справі №2/489/374/13 відмовлено у позові [PERSON] до [PERSON] про виділ частки відповідача житлового будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS] з урахуванням часток у спільній частковій власності. Цим рішенням встановлено, що виділ частки відповідача неможливий через незначний її розмір і ця обставина відповідно до ст. 61 ч. 3 ЦПК України доказуванню в даній справі не підлягає. (а.с.66-67). Положеннями статті 365 ЦК України передбачено підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні: частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.. Тобто для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. За [PERSON] (номер картки платників податків [NUMBER]) зареєстровано одноосібне право власності на житловий будинок житловою площею 83,1 кв.м. по [ADDRESS], який під будь-яким обтяженням не перебуває (а.с.21-26). Отже, припинення його права власності на частку у спірному житловому будинку істотної шкоди не завдасть, оскільки відповідач має інше житло. Інші члени його сім'ї в спірному будинку не проживають. Відповідно до висновку судової будівельно - технічної експертизи №1919-1920 від 17 лютого 2014 р., (а.с.100-121) дійсна ринкова вартість житлового будинку [ADDRESS] на час проведення експертизи становить 145299,0 грн., а вартість 1/10 частини становить 14529,90 грн. Згідно квитанції №1557.85.1 від 04 квітня 2014 р. на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації в Миколаївській області [PERSON] внесені кошти в сумі 14529,90 грн. у забезпечення своїх вимог в даній справі. Таким чином, підстави для задоволення позову в повному обсязі наявні. Припинення права власності відповідача на спірну частину у житловому будинку є підставою для визнання права власності на цю частку за позивачкою. Доводи відповідача в письмових запереченнях про відчуження нерухомості по [ADDRESS] на користь доньки значення для розгляду цієї справи не мають, компенсацію поточних інфляційних втрат вартості національної валюти, яке відбулося з моменту проведення експертного дослідження в справі щодо визначення вартості його частки, відповідач має право вимагати окремим позовом. Задоволення позову не завдасть шкоди здійсненню його підприємницької діяльності в гаражі-майстерні, оскільки дана споруда є самовільно побудованою, а тому діяльність пов'язана з її використанням законом не охороняється. Позивачкою понесені витрати зі сплати судового збору 469,62 грн., оплати експертизи 1528,80 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України, відповідно до повного задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивачки слід стягнути 243,60 грн., виходячи з дійсної ціни позову - вартості спірної частки, та оплату за проведення експертизи 1528,80 грн.

Outcome: approved