Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

У березні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вишневий Дім», в ході судового засідання уточнила свої позовні вимоги та просила винести рішення, яким зобов'язати відповідача: 1. визнати недійсним, у зв'язку з відсутністю у ньому істотних умов, договір про надання житлово-комунальних послуг від 14.10. 2010 року між сторонами; 2. визнати неправомірними внесення відповідачем до рахунків на оплату комунальних послуг суми « за капітальний ремонт»; 3. провести звірку розрахунків з позивачкою відповідно до наданих послуг; 4. зобов'язати відповідача укласти з позивачкою договір з надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення відповідно до Типового договору, затвердженого Постановою КМ України від 21.07. 2005 року № 630; 5. зобов'язати відповідача укласти з позивачкою договір з надання житлово-комунальних послуг відповідно до Типового договору, затвердженого Постановою КМ України від 20.05. 2009 року № 529; 6. зобов'язати відповідача привести у відповідність до Постанови КМ України від 11 жовтня 2002 року № 1521 свої дії щодо накопичення коштів капітального фонду ( на капітальний ремонт будинку); 7. стягнути з відповідача на користь позивачки 20 000 гривень моральної шкоди та суму судового збору у розмірі 230 гривень. З урахуванням викладеного позивачка [PERSON] просила позов задовольнити. Даний позов уже був предметом розгляду в різних судових інстанціях, а саме: рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02.12. 2013 року позов задоволено частково. Визнано договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкової території від 14 жовтня 2010 року, укладений між [PERSON] та ОСББ «Вишневий дім» 7 квітня 2011 року частково недійсним за відсутністю в ньому істотних умов: вичерпний перелік послуг, вартість кожної послуги та загальна вартість щомісячного платежу. Визнано дії ОСББ «Вишневий дім» щодо внесення до рахунків по сплаті вартості житлово-комунальних послуг на «капітальний ремонт» неправомірними. Зобов'язано ОСББ «Вишневий дім» укласти з [PERSON] договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води та водовідведення до типового договору, затвердженого Постановою КМ України від 21 липня 2005 року № 630; Зобов'язано ОСББ «Вишневий дім» укласти з [PERSON] договір про надання житлово-комунальних послуг відповідно до змісту Типового договору, затвердженого Постановою КМ України від 20.05. 2009 року № 529. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про судовий збір. Рішенням апеляційного суду м. Києва від 27 березня 2014 року змінено рішення Дарницького районного суду м. Києва в частині зобов'язання ОСББ «Вишневий дім» укласти з [PERSON] договори про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення та надання житлово-комунальних послуг, виклавши в цій частині рішення наступним чином : « Визнано укладеним, відповідно до умов Типового договору, затвердженого Постановою КМ України від 23 липня 2005 року № 630 договір між [PERSON] та ОСББ «Вишневий дім» про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення. Визнано укладеним, відповідно до умов Типового договору, затвердженого Постановою КМ України від 29 травня 2009 року № 529 договір між [PERSON] та ОСББ «Вишневий дім» про надання житлово-комунальних послуг. У решті рішення Дарницького суду залишено без змін. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 липня 2014 року, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02.12. 2013 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 27 березня 2014 року скасовані, а справа передана на новий розгляд. У судовому засіданні позивачка [PERSON] з урахуванням уточнених позовних вимог, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 10.09. 2014 року позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити з підстав його невідповідності та необґрунтованості. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні та слідує із матеріалів справи, позивачка [PERSON] володіє на праві власності квартирою № 8 по вул. Вишняківській у будинку № 7-а у м. Києві, який перебуває на обслуговуванні та балансі відповідача ОСББ «Вишневий Дім». 14 вересня 2009 року проведено державну реєстрацію ОСББ «Вишневий Дім», статут об'єднання затверджено рішенням установчих зборів власників приміщень у будинку за адресою: [ADDRESS] ( т.1, а.с.171-173). Відповідно до статуту ОСББ «Вишневий Дім», об'єднання може здійснювати некомерційну господарську діяльність для забезпечення власних потреб або шляхом укладення договорів з фізичними чи юридичними особами ( т.1, а.с. 174-177; 211-215). Згідно зі ст. 22 Закону України « Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» об'єднання за договором з постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником ( абонентом) таких послуг. Отже, правовідносини між позивачкою та ОСББ «Вишневий Дім» ґрунтуються виключно на договірних засадах з дотриманням норм чинного законодавства України. Згідно ст. 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи. Загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору, свобода підприємницької діяльності ( ст. 3 ЦК України). Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші право чини ( ст. 11 ЦК України). Відповідно до ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на свій розсуд. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства ( ст. 13 ЦК України). Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актах цивільного законодавства ( ст. 14 ЦК України). Згідно ст. 91 ЦК України, юридична особа здатна мати такі ж цивільні права і обов'язки, як і фізична особа, цивільна правоздатність юридичної особи може бути обмежена лише за рішенням суду. Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється у день прийняття. Згідно ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Таким чином, однією з підстав виникнення цивільних правовідносин є договори. Разом з тим, договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій від 14.10. 2010 року було підписано сторонами за взаємною згодою сторін ( т.1, а.с.59-52). При підписанні договору сторони внесли до договору ті умови які вважали за необхідні. На підставі укладеного договору позивачка отримувала від ОСББ «Вишневий Дім» житлово-комунальні послуги у повному обсязі. В договорі вказано розмір внесків на утримання будинку та при будинкової території. Отже, ОСББ «Вишневий Дім» 14.10. 2010 року уклав з позивачкою [PERSON] договір про утримання будинку та надання житлово- комунальних послуг відповідно до типового договору, затвердженого Постановою КМ України від 20 травня 2009 року № 529. У відповідності до норм ст. 322 ЦК України позивачка несе тягар утримання майна, як власник квартири . Згідно вимог ст. 382 ЦК України , квартира є ізольоване помешкання в житловому будинку придатне для постійного проживання. Власникам квартири у багатоповерховому житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання, яке обслуговує більше однієї квартири. Як вбачається зі змісту п.п.7,8 ст. 10 Закону України « Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» до виключної компетенції загальних зборів членів об'єднання відноситься: прийняття рішення про реконструкцію та ремонт будинку або про зведення господарських споруд. За таких обставин, позивачка несе тягар утримання також і неподільного майна будинку, у тому числі і тягар ремонту будинку, оскільки внески на утримання будинку та при будинкової території не включає в себе витрати на капітальний ремонт. Відповідно до протоколу № 21 засідання Правління ОСББ «Вишневий Дім» від 27.03. 2012 року ( т.1, а.с. 209-210), члени ОСББ «Вишневий Дім» реалізували своє право відповідно до Постанови КМ України від 11.10. 2002 року № 1521 « Про реалізацію Закону України « Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» свої дії щодо накопичення коштів, для капітального ремонту будинку, оскільки повноваження по вказаному питанню покладено на членів ОСББ, які мають право прийняти рішення з цього приводу на загальних зборах членів ОСББ. І для зручності мешканців будинку було прийнято рішення вносити до платіжного доручення, окремим рядком відрахування на ремонт будинку протягом шести місяців на рік в неопалювальний сезон. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Щодо зобов'язання відповідача провести звірку розрахунків з позивачкою відповідно до наданих послуг, то позивачка не надала суду доказів того, що вона зверталася до відповідача скласти акт звірки наданих послуг, а їй було у цьому відмовлено. Також позивачка не надала суду доказів того , що відповідач не надавав чи надавав неякісні послуги і цей факт встановлено судом, а відповідач відмовляється відобразити це у акті звірки та здійснити відповідні перерахунки вартості наданих послуг. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 ( т.1, а.с. 197-206), оплата послуг за показаннями квартирних засобів обліку провадиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок. У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі ( об'єму) квартири. Послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами ( нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві, у багатоквартирному будинку, послуги з : - централізованого опалення - відгалуження від стояків у межах квартири; - постачання холодної та гарячої води - після першої водозабірної арматури на відгалуженні від стояка у квартирі споживача; - водовідведення - зливний отвір санітарно- технічних приладів. Разом з тим, правилами передбачено, що у платіжному документі передбачаються графи для зазначення поточних і попередніх показань засобів обліку води, теплової енергії, різниці цих показань, тарифу на даний вид послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу. Між відповідачем і водопостачальною та енергопостачальною організаціями укладені відповідні договори, відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 ( т.1, а.с.154-158; 196). Порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України визначається Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Мінжитлокомунгоспу України від 27.06. 2008 № 190. Ці правила є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб - підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з яким виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод. Пункт 3.1 Правил передбачає, що розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюється на основі показів засобів обліку. Пунктом 1.5 Правил передбачено, що водопровідні вводи державного житлового фонду, житлово-будівельних кооперативів, а також об'єднань співвласників багатоквартирних будинків, усі матеріальні й розподільчі внутрішньо квартирні мережі централізованого водопостачання, а також вуличні водозбірні колонки, призначені для колективного водокористування, окремо розташовані підвищувальні насосні станції холодного водопостачання, артезіанські свердловини передаються за згодою власника згідно з відповідними рішеннями органів місцевого самоврядування на баланс виробника для подальшої експлуатації. Згідно з п.2.1 Правил, договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України « Про питну воду та питне водопостачання» та «Про житлово- комунальні послуги». Істотні умови договору між виробником та споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення визначаються відповідно до Закону України «Про житлово- комунальні послуги» (п.2.2 Правил). Відповідно до ст. 29 Закону України «Про житлово- комунальні послуги», договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем, з однієї сторони та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою, з іншої сторони. Балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Комунальні підприємства з водо-газо-електро постачанню, які є виробниками комунальних послуг, такі як Київводоканал, Київенерго, Київгаз та інші не є балансоутримувачем багатоквартирних жилих будинків, а отже, згідно Закону України «Про житлово- комунальні послуги» такі підприємства не мають права укладати договори на надання комунальних послуг безпосередньо з власниками таких квартир, орендарями чи квартиронаймачами. Ця ж норма ст. 29 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» визначає, що у випадку, якщо балансоутримувач ОСББ «Вишневий Дім» не є виконавцем окремого роду послуг, він зобов'язаний укласти на умовах підряду договір з відповідним виробником певного виду комунальної послуги. Згідно з Порядком визначення виконавця житлово- комунальних послуг у житловому фонді, затвердженим наказом Держжитлокомунгоспу України від 25.04. 2005 року № 60, виконавець послуг визначається органом місцевого самоврядування або власником житлового будинку, як правило, в будинках ОСББ - об'єднання співвласників багатоквартирного будинку. Крім того, згідно з пунктом 4 ч.1 ст. 7 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово- комунальних послуг належить визначення виконавця житлово- комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово- комунального господарства. Як зазначено у пункті 1.1 Порядку органами місцевого самоврядування, власниками житлових будинків визначаються виконавці таких житлово- комунальних послуг: - з управління будинком, спорудою або групою будинків; - з утримання будинків, споруд та при будинкових територій; - з ремонту приміщень, будинків, споруд, передбачених пунктом 4 ч.1 ст. 13 Закону України «Про житлово- комунальні послуги»; - з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, централізованого водовідведення. Відповідно до п.1.3 Порядку, затвердженому Наказом Державного комітету з питань житлово- комунального господарства « Про затвердження Порядку визначення виконавця житлово- комунальних послуг у житловому фонді « від 25.04. 2005 року № 60, виконавцем житлово- комунальних послуг може бути суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово- комунальних послуг та який може забезпечити виконання обов'язків, визначених у ч.2 ст. 21 Закону України «Про житлово- комунальні послуги». Відповідно до змісту ст. 29 Закону України «Про житлово- комунальні послуги», надання житлово- комунальних послуг у багатоквартирному жилому будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем ( ОСББ) або уповноваженою ним особою. Отже, відповідно до статуту та статті 1 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» ОСББ «Вишневий Дім» є балансоутримувач будинку по [ADDRESS], який утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» , споживач - власник зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем, тобто ОСББ «Вишневий Дім». Крім того з умов ст. 20 Закону України «Про житлово- комунальні послуги», якою передбачені права споживача ( власника), не вбачається право не сплачувати платежі за надані та отримані житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» , процедура погодження договору про надання житлово-комунальних послуг відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. Крім того, на підставі ст. 32 Закону України «Про житлово- комунальні послуги», плата за житлово- комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. У платіжному документі мають бути передбачені графи для зазначення поточних та попередніх показань засобів обліку споживання комунальних послуг, різниці цих показань або затверджених норм, ціни / тарифу на даний вид комунальних послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу. Укладання договору про надання житлово- комунальних послуг та інших послуг, передбачених Законом України «Про житлово- комунальні послуги», між ОСББ «Вишневий Дім» та виробниками комунальних та інших послуг є обов'язком, а між позивачкою і відповідачем є прямим обов'язком з врахуванням вимог вказаного Закону України. Згідно зі ст. 14 Закону України «Про житлово- комунальні послуги», - залежно від порядку затвердження цін і тарифів - розрізняють такі житлово- комунальні послуги, на котрі ціни і тарифи: - затверджує спеціально уповноважений орган центральної виконавчої влади - з електро-та газопостачання - Національна комісія регулювання енергоносіїв ( НКРЕ); - затверджують ( для підприємств комунальної власності) або погоджують ( для юридичних осіб не комунальної власності, у т.ч. для ЖБК та ОСББ) органи місцевого самоврядування - з тепло -, водопостачання, з утримання будинків та вивозу побутових відходів; - визначаються виключно за договором ( за домовленістю сторін) - наприклад, послуги з дератизації та дезинсекції тощо. Відповідно одиницею вимірювання послуги визначається для споживачів: - постачання води та газу - 1 кубічний метр; - постачання теплової енергії - 1 гігакалорія ( або 1 кв. метр опалювальної площі); - управління житлом та його утримання - 1 квадратний метр загальної площі; - забезпечення електроенергією - 1 кіловат на годину. Розрахунок спожитого обсягу житлово- комунальних послуг виконується: - або за показниками приладу обліку ( квартирного, загально будинкового); - або за відсутності таких - за нормативами споживання. Натомість, нормативи споживання, залежно від різновиду житлово- комунальних послуг, визначає або спеціально уповноважений орган центральної виконавчої влади, або орган місцевого самоврядування. У платіжному документі мають бути передбачені графи для вказівки: - поточних та попередніх показників засобів обліку споживання комунальних послуг; - різниці цих показників або затверджених норм; - ціни/тарифу на даний вид комунальних послуг; - суми, яку потрібно сплатити за надану послугу. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати із договорів, право чинів чи безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до п.4 ст. 4 ЦК України постанови Кабінету Міністрів є актами цивільного законодавства. Постановою КМ України від 26 липня 1999 року № 1357 затверджено « Правила користування електричною енергією для населення». Відповідно до п. 1 Правила регулюють відносини між громадянами ( споживачі електричної енергії) та енергопостачальниками незалежно від форм власності. Згідно ст. 3 Закону України «Про електроенергетику» відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Так, взаємовідносини між громадянами ( фізичними особами - споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, в тому числі порядок укладення договорів та порядок розрахунків за спожиту електричну енергію, регулюються відповідно до « Правил користування електричною енергією для населення» від 26 липня 1999 року № 1357. Стаття 11 ЦК України передбачає підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, які виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки. Наявність відносин між позивачкою та постачальниками комунальних послуг, а отже і виникнення цивільних прав й обов'язків, підтверджується безпосередніми діями відповідача - користуванням комунальними послугами. Згідно із вимогами ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, тощо. Проте, як встановлено у судовому засіданні, між позивачкою та ОСББ «Вишневий Дім» уже існує договір на підставі якого позивачка отримує послуги з надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та послуги з утримання будинку Отже, Постанова КМ України від 20.05. 2009 року № 529 не регулює порядок надання житлово- комунальних послуг, а регулює Порядок надання послуг з утримання будинку та при будинкової території. Статтею 1 Закону України « Про захист прав споживачів» визначено, що виконавець - це суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги. Згідно з листом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 26 квітня 2011 року № 7/15-4687 мета і предмет діяльності ОСББ, визначені законом, не передбачають здійснення об'єднанням господарської діяльності, а тому ОСББ не є суб'єктом господарювання і не може бути виробником або виконавцем житлово- комунальних послуг відповідно до Закону України « Про житлово-комунальні послуги», цей закон на його діяльність не поширюється. У своїй діяльності ОСББ «Вишневий Дім» керується нормами Закон України « Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», який є спеціальним по відношенню до Закону України « Про житлово-комунальні послуги». Саме, Закон України « Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», визначає основні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку. Стосунки між ОСББ «Вишневий Дім» та власниками приміщень регулюється договором « Про відносини власників житлових і нежитлових приміщень та управителя», який був і укладений із позивачкою [PERSON] Що стосується вимог позивачки щодо зобов'язання відповідача привести у відповідність до Постанови КМ України від 11 жовтня 2002 року № 1521 свої дії щодо накопичення коштів капітального фонду ( на капітальний ремонт будинку), то відповідно до порядку створення спеціальних фондів об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, то всі питання накопичення коштів на капітальний ремонт вирішуються рішенням загальних зборів, а також рішення про створення спеціальних фондів об'єднання співвласників багатоквартирного будинку приймається також загальними зборами об'єднання з визначенням очікуваних джерел фінансування цих фондів. Спеціальні фонди об'єднання створюються для виконання заходів, пов'язаних із значним витрачанням коштів, зокрема для: - обладнання будинку засобами обліку та регулювання теплової енергії, холодної та гарячої води, впровадження енергозберігаючих заходів; - обладнання під'їздів місцями для охорони; - проведення робіт з удосконалення експлуатації внутрішньо будинкових інженерних систем; - капітального ремонту будинку; - інших заходів, визначених загальними зборами. Джерелами формування спеціальних фондів об'єднання можуть бути: - щомісячні внески членів об'єднання; - одноразові цільові внески членів об'єднання; - цільове фінансування за рахунок місцевих бюджетів та обладнання під'їздів місцями для охорони; - цільові внески юридичних осіб, які надають житлово-комунальні послуги, для здійснення заходів з удосконалення експлуатації внутрішньо будинкових інженерних систем; - добровільні внески юридичних та фізичних осіб; - кошти, одержані об'єднанням у результаті здачі в оренду допоміжних приміщень; - інші не заборонені законодавством джерела фінансування. Кошти спеціальних фондів об'єднання зберігаються на рахунках об'єднання у банківських установах. Отже, відповідно до протоколу № 21 засідання Правління ОСББ «Вишневий Дім» від 27.03. 2012 року ( т.1, а.с. 209-210), члени ОСББ «Вишневий Дім» реалізували своє право відповідно до Постанови КМ України від 11.10. 2002 року № 1521 « Про реалізацію Закону України « Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» свої дії щодо накопичення коштів, для капітального ремонту будинку. Щодо вимог стягнення з відповідача на користь позивачки 20 000 гривень моральної шкоди, то відповідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N4 від 31.03.1995 року відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивачка в судовому засіданні не надала доказів, в чому полягають її моральні страждання, не навела обґрунтований розрахунок розміру моральної шкоди, не довела наявність причинно- наслідкового зв'язку між завданою моральною шкодою та неправомірними діями відповідача. Як встановлено у судовому засіданні відповідач ОСББ «Вишневий Дім» діяв виключно в межах діючого в Україні законодавства та повноважень передбачених Статутом ОСББ «Вишневий Дім». Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачка не довела ті обставини, на які посилалася, як на підставу своїх позовних вимог, а отже в задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed