Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

У вересні 2014 р. представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 54843,72 доларів США та 59669,30 грн. і судовий збір. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 26.09.2007 р. між ВАТ «Родовід Банк», що згідно з наказом тимчасового адміністратора від 05.06.2009 р. № 215, було перейменовано на ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 44/АЄ-007.07.2, відповідно до умов якого позивач відкрив відповідачу відновлювану кредитну лінію на загальну суму 23300 доларів США терміном по 26.09.2014 р. Кредитні кошти надані на купівлю автомобіля марки Skoda, модель Octavia Tour, рік випуску 2007, колір синій, шасі (кузов, рама) [NUMBER], тип ТЗ легковий, реєстраційний номер [NUMBER]. Забезпеченням виконання зобов'язань є застава автомобіля, згідно з договором застави транспортного засобу № 44/АЄ-0007.07.2. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі. Відповідачем зобов'язання щодо сплати щомісячних платежів в сумі 277,38 доларів США не виконуються. Зазначає, що позивач неодноразово звертався до відповідачів з вимогами про виконання договірних зобов'язань щодо ліквідації заборгованості за кредитним договором. Станом на 17.09.2014 р. сума заборгованості відповідача [PERSON] складає 54843,72 доларів США та 59669,30 грн. 26.09.2007 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до умов якого він зобов'язався відповідати як солідарний боржник перед позивачем за повне та своєчасне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання жодного разу не з'явилися, уся кореспонденція, яка направлялася на їхню адресу, повернулася з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судовим розглядом встановлено, що 26.09.2007 року ВАТ «Родовід Банк», що згідно з наказом тимчасового адміністратора від 05.06.2009 р. № 215, було перейменовано на ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 44/АЄ-007.07.2 та додаткову угоду (а.с. 6-12). У відповідності до п.п. 1.1, 1.2 кредитного договору позивач відкрив відповідачу відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 23300 доларів США строком по 26.09.2014 року включно. Кредитні кошти надані на купівлю автомобіля марки Skoda, модель Octavia Tour, рік випуску 2007, колір синій, шасі (кузов, рама) [NUMBER], тип ТЗ легковий, державний номерний знак [NUMBER], згідно з договором купівлі-продажу транспортного засобу №АМЗкА 1100736 від 11.09.2007 року. Забезпеченням виконання зобов'язань за кредитним договором є застава автомобіля згідно з договором застави транспортного засобу № 44/АЄ-007.07.2, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 26.09.2007 року за реєстровим № 4921 (а.с. 13-16 ). Згідно з п.п. 3.1, 3.2., 3.3 кредитного договору відповідач зобов'язався щомісячно до « 10»-го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати суму заборгованості за кредитом у сумі 277,38 долари США та сплачувати Банку нараховані проценти за користування кредитом щомісячно до « 10»-го числа (включно) кожного календарного місяця або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом. Однак, в порушення умов кредитного договору відповідачем не виконане зобов'язання щодо сплати щомісячних платежів за кредитним договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Забезпеченням виконання зобов'язань позичальника перед позивачем, також, є порука [PERSON], який відповідно до укладеного ним з позивачем договору поруки від 26.09.2007 р., в якості солідарного боржника зобов'язався відповідати у повному обсязі перед позивачем за повне та своєчасне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором (а.с. 17-19). Згідно п.1.3, п.2.1. договору поруки, поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати перед позивачем в тому ж обсязі, на тих же умовах та в ті ж строки, що і позичальник, а у разі невиконання позичальником своїх зобов'язань за платежами, що передбачені кредитним договором, поручитель на підставі письмового повідомлення позивача не пізніше трьох робочих днів після одержання такого письмового повідомлення зобов'язався погасити за рахунок власних коштів на рахунок позивача в повному обсязі заборгованість позичальника за кредитним договором. Невиконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором призвело до порушення ст.ст. 525, 526, 1048, 1054 ЦК України. Згідно з п. 3.9. кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу за кожний день пеню у розмірі подвійної процентної ставки, встановленої у п. 1.5 кредитного договору від суми простроченого платежу. Станом на 17.09.2014 року, заборгованість відповідача [PERSON] складає 54843,72 доларів США та 59669,30 грн. (а.с. 29-41). Статтями 546, 549 ЦК України виконання зобов'язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк його виконання. В статті 629 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1. ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно з п. 5.2. кредитного договору у разі порушення позичальником умов цього договору банк має право вимагати дострокового повернення кредитів і сплати процентів за фактичний час користування кредитами та/або розірвання цього договору, а у разі невиконання позичальником цих вимог, звернути стягнення на предмет забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором, а також нараховувати і стягувати пеню за несвоєчасне погашення кредиту. Згідно з п. 2.1.4. договору застави у випадку невиконання чи неналежного виконання застводавцем основного зобов'язання банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, що передбачений розділом 3 цього договору та задовольнити свої майнові вимоги за рахунок переданого в заставу майна в повному обсязі, визначені на момент фактичного задоволення, враховуючи суму заборгованості за кредитом, плату за користування грошовими коштами, збитків, неустойки, штрафів, пені, іншої заборгованості та витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням та зверненням стягнення на предмет застави, тощо. Згідно з п. 2.1.6. договору застави банк має право отримати відшкодування з майна заставодавця, яке не виступає предметом застави за цим договором, у випадку, якщо отриманих від реалізації заставленого майна коштів недостатньо для повного погашення майнових вимог Заставодержателя. Відповідно до ч. 2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 глави 71 ЦК України і не випливає із суті кредитного договору. В статті 1050 ЦК України встановлені наслідки порушення договору позичальником, а саме, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно з ч. 2 цієї статті якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 1.7. кредитного договору Позичальник відповідає перед Банком за зобов'язаннями, що виникнуть за цим Договором, всіма коштами, майном та іншим, що йому належать на праві власності, на які може бути звернено стягнення у відповідності з законодавством України. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк його виконання. Пунктом 3.2. договору поруки передбачено, що поручитель відповідає перед позивачем за зобов'язаннями, що випливають з цього договору майном та грошовими коштами, на які може бути звернено стягнення у відповідності з чинним законодавством України. Згідно з ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Позивач направив відповідачам листи-вимоги №№ 813,814 від 16.07.2010 р. та №№ 860, 861 від 26.07.2010 року про дострокове повернення одержаних кредитів, сплати нарахованих процентів за користування кредитом (а.с. 20-23). Проте, станом на 17.09.2014 р. відповідач вимогу позивача не виконали та не сплатили заборгованість за кредитним договором. Виходячи із наведеного суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню. Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved