Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

У березні 2021 року позивач - [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого виконавчим комітетом Корабельної районної ради народних депутатів м. Миколаєва від 30.09.1991 р. та зареєстрованого в КП «ММБТІ» від 30.09.1991 р за № 4735. У 2020 році позивач виявила, що оригінал вищезазначеного свідоцтва втрачено, у зв`язку із цим вона звернулася до адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради із заявою про видачу дублікату свідоцтва про право власності на зазначену вище квартиру, але їй було відмовлено, так як з 2016 року право власності на нерухомість підтверджується, у разі внесення відомостей в електронний державний реєстр прав на нерухоме майно, відповідною інформаційною довідкою. Згідно довідки №247776868 від 11.03.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державний реєстр Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відсутні будь-які відомості про реєстрацію квартири [ADDRESS] . Відповідно довідки КП «ММБТІ» [PERSON] , станом на 28.12.2012 р., є єдиним власником квартири [ADDRESS] . Таким чином, отримати дублікат втраченого свідоцтва про право власності на житло в Виконавчому комітеті Корабельної районної ради народних депутатів неможливо, у зв`язку з тим, що вказаний орган місцевого самоврядування ліквідовано, а здійснити реєстрацію права власності на квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у ЦНАП Миколаївської міської ради неможливо, у зв`язку з відсутністю у позивачки оригіналу правовстановлюючого документу, вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, надали заяву із проханням розглядати справу у їх відсутність, позов підтримують у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Представник відповідача Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча судом був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про одержання судової повістки, заяв не надходило, причина його неявки суду не відома. Враховуючи те, що від представника відповідача заперечення та заява про розгляд справи у його відсутність не надходила, то суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, та оцінивши їх у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі виходячи із наступного. Відповідно до ст. 386 ЦК України - держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 Цивільного кодексу України). Судовим розглядом встановлено, що внаслідок втрати позивачем правовстановлюючого документу, а саме - Свідоцтва про право особистої власності, виданого виконавчим комітетом Корабельної районної ради народних депутатів м. Миколаєва від 30.09.1991 р. та зареєстрованого в КП «ММБТІ» від 30.09.1991 р за № 4735, позивач не має правової можливості здійснювати повноваження власника у повному обсязі. Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування ст. 392 Цивільного кодексу України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. З урахуванням наведених норм та на підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивача на нерухоме майно, що є предметом спору, підлягає захисту шляхом його визнання, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved