Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що перебуває у шлюбі з [PERSON] з 05.06.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу [NUMBER], виданим 05.06.2010 року Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 180. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Фактично припинені шлюбні відносини з відповідачем декілька місяців, з цього періоду у шлюбних стосунках не перебувають, мешкають окремо. Причиною розпаду стала неможливість проживати разом як сім'я, виконувати сімейні обов'язки, що призвело до остаточного розпаду шлюбу. Примирення з позивачем неможливе. Спору про майно немає. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини з моменту фактичного припинення шлюбних відносин не надає, а тому дитина знаходиться на її утриманні. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до повноліття дитини. У судове засідання позивач не з'явилась, але до суду надійшла заява, в якій вона проти розгляду справи за її відсутності не заперечує, заявлені позовні вимоги підтримує. У судове засідання відповідач не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, заяв з проханням розглянути справу за його відсутністю або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено , що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі 05.06.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу № [NUMBER] виданого Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 180 . Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, сторони мешкають окремо. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] народження, який знаходиться на утриманні матері. У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що сторони припинили подружні відносини та сім′я сторін розпалась остаточно і збережена бути не може, а її збереження суперечило б інтересам позивача та інтересам їхньої дитини та враховуючи те, що батьки повинні утримувати дитину одночасно удвох , суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, у відповідності до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved