Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що вона з 09 листопада 2015 року перебуває з [PERSON] в шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №85. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини фактично припинились з серпня 2018 року, проживають за різними адресами, спільне господарство не ведуть, примирення не можливе, так як [PERSON] живее з іншою жінкою вже тривалий час. Тому, просить суд розірвати шлюб між нею, [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрований 09 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №85. 25 квітня 2019 року суддею Суворовського районного суду м.Одеси Бузовським В.В. було відкрито провадження по вищезазначеній справі в порядку загального позовного провадження. 16 липня 2019 року цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу на підставі ухвали Суворовського районного суду м.Одеси від 27.05.2019 року, надіслана з Суворовського районного суду м.Одеси до Великомихайлівського районного суду Одеської області в порядку п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України. 18 липня 2019 року вищезазначена цивільна справа надійшла до Великомихайлівського районного суду Одеської області та визначена для розгляду до провадження судді Ткачук О.Л. в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України. Ухвалою судді Великомихайлівського районного суду Одеської області від 22 липня 2019 року вищезазначена справа прийнята до провадження судді Ткачук О.Л. Позивач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Зазначила, спір стосовно поділу майна відсутній, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ст. 128, 130 ЦПК України, про причини своїх неявок суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або відзив на позов суду не надав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, давши оцінку обґрунтованості заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 09 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №85. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім`єю не проживають з серпня 2018 року, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже сторони категорично налаштовані на розірванні шлюбу, на примирення не згодні, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. Частина 3 ст.115 Сімейного кодексу України регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 768,40 грн. на користь позивачки [PERSON] . На підставі ст.ст. 12, 81, 263, 265, 268, 280-285 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved