Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМІУМ АКТИВ» звернулося до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за Договором позики №3469201232-012293 у розмірі 5063,70 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилався на те, що 22.06.2018 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та [PERSON] було укладено, в електронній формі, Договір позики №3469201232-012293, відповідно до якого відповідач отримав позику розміром 1 000,00 грн. на умовах визначених Договором на строк - до 17.07.2018. В подальшому між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та ТОВ «ПРЕМІУМ АКТИВ» було укладено договір факторингу, згідно з яким право вимоги до боржника за Договором позики №3469201232-012293 перейшло до ТОВ «ПРЕМІУМ АКТИВ». Оскільки відповідач своїх зобов`язань за Договором позики №3469201232-012293 належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 01.10.2018 становить 5063,70 грн. і складається з: 1 000,00 грн. заборгованості за кредитом; 1 783,70 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 2 280,00 грн. - заборгованості за пенею, та враховуючи відмову [PERSON] сплатити заборгованість у добровільному порядку, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМІУМ АКТИВ» вимушено звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного провадження. Відповідачеві було запропоновано надати відзив на позов, але від нього відзиву на позов не надано. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Як встановлено судом. 28.12.2017 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено Договір співробітництва №2829, відповідно до якого ПАТ КБ «ПриватБанк» за допомогою технологічного партнера ТОВ «Платежі онлайн» надає послуги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» щодо переказу, виплати коштів. 22.06.2018 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та [PERSON] , в електронній формі, було укладено Договір позики №3469201232-012293 відповідно до якого останній отримав позику, на умовах визначених Договором, розміром 1 000,00 грн. з кінцевим строком повернення - 17.07.2018. Також графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною Договору позики визначено, що загальна сума процентів за користування коштами за період з 22.06.2018 - 17.07.2018 становить 263,70 грн. Згідно з повідомленням директора системи платежів Platon (ТОВ «Платежі Онлайн») та платіжного доручення №3076 від 22.06.2018, [PERSON] на виконання умов Договору позики №3469201232-012293, отримав 1 000,00 грн. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 24.05.2018 серія ФК №1033 виданого Національною комісією, що здійснює Державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМІУМ АКТИВ» зареєстровано як фінансову установу. 01.10.2018 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМІУМ АКТИВ» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №0110/1, згідно з яким ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» передало ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМІУМ АКТИВ» усі права вимоги за грошовими зобов`язаннями у загальному розмірі 3 936 126,60 грн. до якого входить і право вимоги заборгованості за Договір позики №3469201232-012293 у загальному розмірі 5 063,70 грн. Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Положенням ст.1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Виходячи з того, що матеріали справи містять належні докази на підтвердження факту надання відповідачу позики за Договором №3469201232-012293 та враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо зворотного з боку відповідача, вимога про стягнення основного боргу (суми по договору) у розмірі 1 000,00 грн. є такою, що підлягає задоволенню. Що ж до вимоги про стягнення нарахованих та не виплачених відсотків за користування позикою, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до висновку якого дійшла колегія суддів ВП/ВС у своїй постанові від 28.03.2019 прийнятої за результатами розгляду справи №444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду відхиляє аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. Отже, враховуючи вищезазначені норми матеріального права та позицію ВП/ВС висловлену у справі №444/9519/12, можна дійти висновку, що нарахування відсотків за ставкою визначеною Договором відбувається лише у період строку кредитування. Оскільки позика [PERSON] за Договором №3469201232-012293 була надана строком до 17.07.2018 та враховуючи наявний в матеріалах розрахунок який є не від`ємною частиною вищезазначеного Договору, з відповідача підлягають стягненню відсотки за процентною ставкою встановленому Договором за період з 22.06.2018 - 17.07.2018 у загальному розмірі 263,70 грн. Крім того, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що згідно з розрахунком заборгованості наданим позивачем, розрахунок процентів, які підлягають стягненню останнім проведено виходячи з процентної ставки зазначеної в договорі, а не за приписами ст.625 ЦК України. Щодо нарахування пені, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до п.7.1 Договору №3469201232-012293, у випадку порушення (прострочення) Позичальником строку повернення Позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, стягнути з Позичальника пеню у розмірі 3% від залишку суми Позики. За змістом приписів параграфу 2 глави 49 ЦК України особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто, вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі. Виходячи з того, що відповідач дійсно допустив порушення умов Договору, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 1 263,70 грн. (тіло позики, прострочені відсотки) нарахуванню та стягненню підлягає пеня за період 17.07.2018 - 01.10.2018 розмір якої становить - 7,89 грн. Щодо витрат на юридичні послуги. 15.10.2018 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМІУМ АКТИВ» та ФОП [PERSON] укладено договір про надання юридичних послуг зі строком з 15.10.2018 по 31.12.2019. До переліку послуг входить: усне та письмове консультування, складання проектів необхідних процесуальних документів, надання послуг щодо захисту інтересів замовника в органах судової влади. Відповідно до акту приймання-передачі від 06.11.2018 наданих послуг №3 до Договору про надання юридичних послуг №15/10-1 від 15.10.2018, за справою щодо стягнення заборгованості зі [PERSON] було виконано юридичні послуги ФОП [PERSON] загальна вартість яких становить 1 500 грн. Згідно з платіжним дорученням №98 від 06.11.2018, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМІУМ АКТИВ» було сплачено суму за актом від 06.11.2018. Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Виходячи з того, що позивачем підтверджено належними та допустимими доказами витрати на правничу допомогу, однак враховуючи принцип пропорційності, з відповідача пілягає стягненю суму у розмірі 376,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позивних вимог. Виходячи з того, що позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 1762,00 грн. однак, враховуючи те, що заявлені позовні вимоги про стягнення суми у розмірі 5063,70 грн. підлягають частковому задоволенню, а саме у сумі 1 271,59 грн., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі - 440,00 грн. На підстав вищевикладеного,

Outcome: partial