Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в якому з урахуванням збільшень просить: - позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]; стягнути із [PERSON], [INFO], на свою користь аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі - 1 500 грн. 00 коп., щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує проте, що у період з 22 травня 2010 року по 24 лютого 2013 року він перебув у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] Від спільного подружнього життя у них народився син - [PERSON], [INFO]. З березня 2011 року відповідач стала вживати наркотичні засоби та вести антигромадський спосіб життя, неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності. З часу припинення шлюбних стосунків неповнолітній син [PERSON] проживає разом із ним та перебуває на повному утриманні. Далі вказує, що у березні 2016 року [PERSON] звільнилася із місць позбавлення волі. Разом з тим, участі у вихованні сина не приймає, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Враховуючи ту обставину, що відповідач впродовж тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов'язків, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. 09 серпня 2017 року представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства. Причини неявки суду не повідомлені. У судове засідання третя особа Броварська міська рада Київської області, як орган опіки та піклування свого представника не направила. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у визначеному цивільним процесуальним законодавством порядку, причини неявки суду не повідомлені. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що сторони по даній справі перебували у шлюбі, зареєстрованому 22 травня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області. Від спільного подружнього життя у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. За висновком № 1-18/2433 від 27 грудня 2016 року орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], по відношенню до її малолітнього сина [PERSON], [INFO], у зв'язку із тим, що мати ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Зі змісту вказаного висновку вбачається, що рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 12 червня 2012 року [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до старшої дитини - [PERSON], [INFO]. Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2012 року [PERSON] засуджено за частиною другою статті 309, частиною другою статті 307, статтею 69, частиною першою статті 70 КК України. Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2014 року [PERSON] засуджено за частиною третьою статті 185, частиною третьою статті 186 КК України. Правилами статті 60 ЦПК України передбачено, щокожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до статті 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно зі статтею 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до пунктів 15 й 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. На думку суду, висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав є достатньо обґрунтованим і таким, що не суперечить інтересам дитини. Так, при розгляді даної справи по суті встановлено, що впродовж тривалого часу відповідач із сином не спілкується, не приймає участі в його житті як мати щодо фізичного і духовного розвитку, не займається його вихованням та матеріальним утриманням. Судом враховується і та обставина, що відповідач позбавлена батьківських прав відносно своєї старшої дочки, тобто ухилення від виконання батьківських обов'язків носить стійкий і систематичний характер. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України). Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (частина перша статті 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. При визначенні розміру аліментів судом враховується, розмір прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, працездатність відповідача за віком та станом здоров'я, а також спільний обов'язок батьків щодо утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. А тому позовні вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій суму у розмірі - 1 500 грн. 00 коп., суд вважає обґрунтованими. Щодо вимоги позивача про зазначення мінімального розміру аліментів не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму, то у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з дня пред'явлення позивачем до суду позову, а саме із 15 березня 2017 року. Згідно із статтею 367 СК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. Суд приходить до висновку про необхідність допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини, за один місяць. Відповідно до статті 88 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача та держави підлягає судовий збір у розмірі по - 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial