Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

У березні 2016 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 10.08.2014 року між ним та [PERSON] був укладений письмовий договір позики грошових коштів в сумі 400 доларів США на строк до 13.09.2014 року. На підтвердження укладеного договору позики відповідач видав позивачу розписку, але свої зобов'язання до теперішнього часу не виконав, у встановлений договором строк борг не повернув. Сума боргу, виражена в грошовій одиниці України становить - 9592 грн, крім цього відповідач зобов'язаний сплатити суму процентів за користування чужими коштами у розмірі 944,37 грн. Просив стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 10536,37 грн., з яких 9592 грн. - сума основного боргу, 944,37 грн. - сума процентів, а також судовий збір у розмірі 551,20 грн. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву з проханням справу розглянути без нього, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом подачі оголошення в пресі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] отримав від [PERSON] у борг 400 доларів США, які зобов'язувався повернути позикодавцеві до 13.09.2014 р., на підтвердження факту отримання грошей складено розписку від 10.08.2014 р. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 статті 1047 ЦК України передбачає, що на підтвердження укладення до-говору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший до-кумент, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У відповідності до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному розмірі. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку (ч.ч.1, 3 ст.545 ЦК України). Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, заявлені вимоги є правомірними і належними до задоволення.

Outcome: approved