Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

У 29 жовтня року [PERSON]\~(далі\~ позивач) звернулася до суду із позовною заявою до Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області (далі - відповідач) про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Відділ у Шаргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Зазначила, що 01 серпня 2012 року помер її брат [PERSON], який по день смерті проживав і був зареєстрований у [INFO]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається, у тому числі із земельної частки (паю), площею 1,10 умовних кадастрових гектарів, на території Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області, яку він отримав у спадщину після смерті [PERSON]. [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0529609, зареєстрований за № 159 25 грудня 2003 року. Позивач є спадкоємцем зазначеного спадкового майна в порядку спадкування за законом, оскільки є сестрою померлого. Інших спадкоємців немає. Позивач вже частково оформила спадкові права після смерті брата. В ході підготовки матеріалів для оформлення спадщини на земельну частку (пай) нотаріусом виявлено відсутність сертифікату на право на земельну частку (пай), у зв?язку із чим останній виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Посилаючись на те, що вказане майно належало спадкодавцю, а позивач бажає його успадкувати, просить визнати за нею право на земельну частку (пай), площею 1,10 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області, що належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0529609, зареєстрований за № 159 25 грудня 2003 року в порядку спадкування за законом після смерті 01 серпня 2012 року [PERSON]. Позивач у підготовче засідання не зявилася, однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає (а.с. 23). Представник відповідача Івашковецької сільської\~радиШаргородського\~району Вінницької\~області у\~підготовче засідання\~не зявився,\~проте до\~суду надійшла\~заява,\~у якій\~сільська рада\~позовні вимоги\~визнає,\~справу просить\~розглянути за\~відсутності представника\~(а.с.\~74). Представник третьої особи в судове засідання не зявився, однак від начальника Відділу у Шаргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відділу (а.с. 22). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно зясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини. 01 серпня 2012 року помер [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про смерть [PERSON] І-АМ № 240153 (а.с. 5). Ще до того, 18 серпня 2004 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 236479 (а.с. 9). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із її права на земельну частку (пай), площею 1,10 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується листом Відділу у Шаргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №0-2-0.40-192/122-18 від 14 березня 2018 року (а.с. 11). Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON], шляхом вступу в фактичне володіння та розпорядження спадковим майном померлої, однак свої спадкові право на майно померлої не встиг оформити, оскільки 01 серпня 2012 року помер. Зазначене підтверджується довідкою виконавчого комітету Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 81 від 07 квітня 2017 року (а.с. 10). Позивач є спадкоємцем зазначеного спадкового майна в порядку спадкування за законом, оскільки є сестрою померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії ЯВ № 322046, копією повторного свідоцтва про народження [PERSON] серії І-АМ № 389042, копією свідоцтва про одруження серії ІІ-АБ № 305467 (а.с. 6-8). З метою оформлення своїх спадкових прав, позивач звернулася до нотаріуса, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено, про що нотаріусом винесено відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 лютого 2018 року. Причиною відмови є те, що позивачем не надано правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) (а.с. 13). Із копії газети «Шаргородщина» від 03 березня 2017 року вбачається, що втрачений сертифікат на земельну частку (пай), серії ВН № 0529609, виданий на ім?я [PERSON] (а.с. 12). Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, повязані із набуттям права власності на спадкове майно. Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Частинами першою та другою статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (частина перша статті 1221 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхній матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно частини другої статті 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, із урахуванням зазначених вище вимог ЦК України, суд вважає, що позивач дійсно є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами\~ч.\~1,\~2\~ст.\~10\~ЦПК України\~суд при\~розгляді справи\~керується принципом\~верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до\~ч.\~1-3\~ст.\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обовязків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~обєктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У пункті 3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, вказано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у спосіб, передбачений статтею 392 ЦК України. \~ \~ \~ \~Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Позивачем доведено належними та допустимими доказами визнання її права отримати у спадщину вищевказане спадкове майно, окрім того, на переконання суду, спосіб захисту порушеного права, обраний позивачем, передбачений законом. Тому,

Outcome: approved