Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

У вересні 2014 р. позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою, в якій поставлено питання про визнання недійсними висновки №№ 1/6, 2/6 та 3/6 судової будівельно-технічної експертизи від 12.07.2009 р., виконаної відповідачем ТОВ «Експерт Альянс». В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що у квітні 2011 року помер її чоловік [PERSON], який заповідав позивачеві все належне йому за життя майно. До листопада 2006 року [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON], а після розірвання цього шлюбу між [PERSON] та [PERSON], остання звернулася у травні 2006 року до Голосіївського районного суду м.Києва із позовом про поділ спільного майна подружжя. В межах розгляду цієї цивільної справи №2-50/09 було призначено декілька судових будівельно-технічних експертиз на предмет встановлення вартості спірного майна. Зокрема, під час розгляду справи №2-50/09 (провадження в апеляційній інстанції №22-4053/09), колегією суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.Києва було призначено повторну судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено ТОВ «Експерт Альянс». Вказуючи на те, що висновки експертизи від 12.07.2009 р., складені ТОВ «Експерт Альянс», щодо встановлення дійсної вартості земельної ділянки, домоволодіння на ній, та двох двокімнатних квартир у м.Києві, які були предметом розгляду цивільної справи №2-50/09, лягли в основу прийнятого судом апеляційної інстанції рішення, позивач стверджувала про наявність підстав для визнання таких висновків недійсними. При цьому, обґрунтуванням заявленого позову позивач посилалася на проведене рецензування зазначених висновків Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, якими висновки №№ 1/6, 2/6 та 3/6, виконані фахівцями ТОВ «Експерт Альянс», визнані такими, що по формі та змісту не відповідають вимогам положень ЦПК України та «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, та такими, що не можуть бути використані з метою, зазначеною у висновку. Також, позивач вказувала, що згідно замовленого нею рецензування звіту з незалежної оцінки земельної ділянки, житлового будинку та господарських споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS], проведеного ВГО «Всеукраїнська спілка експертів оцінювачів», також встановлено, що висновки ТОВ «Експерт Альянс» №№ 1/6, 2/6 та 3/6 не відповідають вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісними та непрофесійними і не можуть бути використаними для прийняття юридично значимих рішень. Отже, вказуючи на те, що висновки ТОВ «Експерт Альянс» №№ 1/6, 2/6 та 3/6 від 12.07.2009 р. порушують законні права та інтереси позивача, остання звернулася до суду з даним позовом. До участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача було залучено [PERSON], який є правонаступником у справі №2-50/09, та якому належить право вимоги до [PERSON] за рішенням у цій справі №2-50/09. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що оскаржувані висновки ТОВ «Експерт Альянс» від 12.07.2009 р., надані в цивільній справі №2-50/09, є такими, що відповідають оціночним процедурам, судом не призначалась додаткова експертиза, тому твердження про недійсність таких висновків є безпідставними Третя особа та представник третьої особи заперечували проти позову, посилаючись на відсутність такого способу захисту, як визнання висновків експертизи недійсними, зазначивши при цьому на те, що висновок експерта - це один із доказів, який оцінюється судом. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду справи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що в провадженні Голосіївського районного суду м.Києва перебувала цивільна справа №2-50/09 за первісним позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Українська міська Рада Обухівського району Київської області про розділ спільного сумісного майна подружжя та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 03.03.2009 р. у справі №2-50/09 первісний та зустрічний позови задоволено частково та розділено між сторонами спільно нажите нерухоме майно. В подальшому, рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.Києва від 25.08.2009 р. було частково скасовано рішення суду першої інстанції від 03.03.2009 р. у справі №2-50/09 (провадження в апеляційній інстанції №22-4053/09), та встановлено інший порядок розподілу нерухомого майна між сторонами. В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції було призначено у справі повторну судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої здійснено ТОВ «Експерт Альянс». В матеріалах справи наявні сертифікаційні свідоцтва, що підтверджують повноваження установи, якою проведено експертне дослідження. Так, висновком від 12.07.2009 р. за №1/6 судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі №22-4053/09, проведеним ТОВ «Експерт Альянс», встановлено вартість на час складання висновку земельної ділянки [ADDRESS]. Висновком від 12.07.2009 р. за №2/6 судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі №22-4053/09, проведеним ТОВ «Експерт Альянс», встановлено вартість на час складання висновку домоволодіння, що складається з триповерхового житлового будинку площею194,5 кв.м. та господарських споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Висновком від 12.07.2009 р. за №3/6 судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі №22-4053/09, проведеним ТОВ «Експерт Альянс», встановлено вартість на час складання висновку двох двокімнатних квартир [ADDRESS] та [ADDRESS]. Позивач заявляла вимоги про визнання недійсними зазначених вище висновків з огляду на допущені порушення експертами при проведенні дослідження, а також вказуючи на те, що ці висновки безпосередньо вплинули на прийняте рішення судом апеляційної інстанції у справі №2-50/09 (провадження в апеляційній інстанції №22-4053/09). Згідно до Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ. Відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про судову експертизу» до проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом. Згідно ст. 12 Закону України «Про судову експертизу» незалежно від виду судочинства судовий експерт зобов'язаний: 1) провести повне дослідження і дати обґрунтований та об'єктивний письмовий висновок; 2) на вимогу особи або органу, які залучили експерта, судді, суду дати роз'яснення щодо даного ним висновку; 3) заявляти самовідвід за наявності передбачених законодавством підстав, які виключають його участь у справі. Інші обов'язки судового експерта передбачаються процесуальним законодавством, а відповідно до ст.. 14 даного Закону судовий експерт на підставах і в порядку, передбачених законодавством, може бути притягнутий до дисциплінарної, матеріальної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що дії відповідача з проведення експертизи ґрунтуються на компетенції останнього, встановлених Законом України «Про судову експертизу», та підтверджених сертифікатом №8835/09 суб'єкта оціночної діяльності, виданим Фондом державного майна України 18 серпня 2009 року, свідоцтвом №4736 від 12 липня 2006 року. Щодо посилань позивача на проведення рецензування зазначених вище оспорюваних висновків відповідача Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України та ВГО «Всеукраїнська спілка експертів оцінювачів», суд зазначає наступне. Статтею 150 ЦПК України обумовлено, що якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам). Приймаючи до уваги, що висновок експерта не є правочином, не є актом юридичної особи, який має обов'язкову силу для фізичної особи, це є одним із видів доказів, які враховуються судом при прийнятті рішення по справі, тому висновок експерта не може бути окремо оскаржений і спосіб захисту обраний позивачем не відповідає положенням ст.16 ЦК України. Відповідно до положень Закону України «Про судову експертизу» незалежність судового експерта та правильність його висновку забезпечуються процесуальним порядком призначення судового експерта, кримінальною відповідальністю судового експерта за дачу свідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків, можливістю призначення додаткової та повторної судової експертизи. Висновок експерта є згідно до положень ст.ст. 57, 66 ЦПК України доказом , який не є для суду обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими положеннями ст.ст. 147 ч. 6, 212 ЦПК України. Незгода сторони з висновком експертизи, неповні відповіді є підставою для пропозиції експертам дати усні пояснення до свого висновку, або для призначення додаткової експертизи чи повторної у межах справи, по якій призначалася судова експертиза, відповідно до вимог ст.ст. 147, 149-150 ЦПК України. Положеннями Закону України «Про судову експертизу» не передбачено можливості оскарження висновків експертизи в порядку цивільного судочинства у разі незгоди позивача, або відповідача по цивільній справі, у якій призначалася експертиза, з висновками експертів, шляхом подання окремого позову про визнання висновків експертиз недійсними. Незгода позивача з оцінкою доказів, в тому числі і висновками судових експертиз, може бути підставою для оскарження судового рішення в апеляційному та касаційному порядку, визначеному нормами процесуального законодавства України, а не шляхом пред'явлення позову до установ, які проводили експертне дослідження, про визнання висновків експертиз недійсними. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах позовних вимог, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] про визнання висновків судової будівельно-технічної експертизи недійсними не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed