Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що відповідно до кредитного договору №147 від 06.04.2015 року відповідач отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. на строк користування 12 календарних місяців. Пунктами 1.1 розділу 1; пп. 2, пп. 3.2.2 п. 3.2 розділу 3; п. 4.4 розділу 4 Договору передбачено, що відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити 33 % річних за користування кредитом. Погашення зобовязань здійснюється у строки та розміри передбачені п. 4.4 розділу 4 договору кредиту з періодичною сплатою процентів та основної частини кредиту рівними долями строком не пізніше 07.04.2016 р. Відповідно до п.п. 1.1 та розділу 4 договору проценти нараховуються з наступного дня після дня надання кредиту на залишок суми, з періодичною сплатою кредиту та процентів до повного виконання зобовязань. Пунктом 4.4. договору встановлений обовязок повернення кредиту та процентів за ним в розмірі 495,00 грн. щомісячно, останній місяць 569,08 грн. Кредит позичальником сплачувався з порушенням вимог п. 4.4 розділу 4 договору, грудень 2015 року, січень 2016 платежів не було, за лютий 2016 р. платежів не було Остання оплата була 22.02.2016 року у сумі 300 грн. Таким чином, у позивача є підстави для дострокового стягнення з [PERSON] залишку кредиту та процентів у сумі 2291,25 грн., з них проценти 89,57 грн. На підставі цього позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість за кредитним договором та відсоткам за його користування у розмірі 2291,25 грн., а також судовий збір у сумі 1378 грн. Представник позивача у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, за можливе відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що 06.04.2015 року між КС «Кредитсталь» та [PERSON] укладено кредитний договір № 147, за яким вона отримала кредит у розмірі 5000,00 грн., строком користування 12 місяців та зобовязався своєчасно повернути його до 07.04.2016 року. Відповідно п. 1.1 та розділу 4 Договору позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити 33 % річних за користування кредитом, проценти нараховуються з наступного дня після дня надання кредиту на залишок суми, з періодичною сплатою кредиту та процентів до повного виконання зобовязань. Згідно пп. 1.1 та розділу 4 договору проценти нараховуються з наступного дня після дня надання кредиту на залишок суми, з періодичною сплатою кредиту та процентів до повного виконання зобовязань. Пунктом 4.4. договору встановлений обовязок повернення кредиту та процентів за ним в розмірі 495,00 грн. щомісячно, останній місяць 569,08 грн. У звязку з неповною сплатою кредиту та відсотків за користування ним виникла заборгованість у розмірі 2291,25 грн., що підтверджується письмовими матеріалами справи. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відності до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання має відшкодувати кредитором завдані ним збитки. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні бути виконані належним чином та у термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Положеннями ст. 11 та 61 ЦПК України закріплено принцип змагальності сторін в цивільному судочинстві, який передбачає, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем було доведено належними доказами заявлений розмір заборгованості відповідача за кредитним договором. Проте, зі свого боку відповідач не надала суду доказів, які б свідчили про належне та своєчасне виконання нею грошових обовязків у повному обсязі і відсутності заборгованості перед позивачем. Суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню оскільки відповідач неналежно виконав своє зобовязання за кредитним договором № 147 від 06.04.2015 року та з нього підлягає стягненню заборгованість у сумі 2291,25 грн., оскільки це підтверджується письмовими матеріалами справи. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 1378,00 грн., то у порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved