Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 17 липня 2004 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управляння юстиції, актовий запис № 391 - розірвати. В обґрунтування позову вказує на те, що від даного шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені з січня 2015 року, проте відповідач продовжує проживати за місцем реєстрації позивача. Спільне господарство не ведеться. Вважає, що в даній ситуації подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейні взаємини, ведення спільного господарства, виховання дітей та відсутності взаєморозуміння і довіри між ними, тому позивач була вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивач у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно до ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. 17 липня 2004 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управляння юстиції зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 391, відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 17 липня 2004 року(а. с. 7). Від спільного життя у сторін народилася дитина - [PERSON], [INFO], актовий запис № 107, про що свідчить свідоцтво про народження виданого 15 березня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровськ (а.с. 8) Причиною розпаду сім'ї стало те, що у сторін різні погляди на сімейні взаємини, ведення спільного господарства, виховання дітей та відсутності взаєморозуміння і довіри між сторонами. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з січня 2015 року, сторони спільне господарство не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 487,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, та

Outcome: approved