Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

У березні 2021р. [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позову посилається те, що відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 6.12.2012 року у цивільній справі № 2608/10162/12 із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 15 червня 2012 року і до досягнення дітьми повноліття. На підставі вказаного рішення 25.01.2013 року Святошинським районним судом м. Києва видано виконавчі листи. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15.10.2019 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 50 550 грн. за період часу з 15.06.2012 року по 05.04.2019 року. Заборгованість по аліментах на той момент складала 147 000 грн. Згідно довідки розрахунку заборгованості від 01.02.2021 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів у виконавчому провадженні № 61952020 становить 170342,50 грн. Таким чином, за період часу з 05.04.2019 року по 01.02.2021 року у відповідача утворилась нова заборгованість, у розмірі 24 288,50 грн., отже на користь позивачки, в порядку ст. 196 СК України, відповідно до наданого розрахунку підлягає стягненню 7420,45 грн. пені за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON] . Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва 29.03.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу право на подання заперечень на відповідь на відзив (а.с. 15-16). Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 6.12.2012 року у цивільній справі № 2608/10162/12 із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 15 червня 2012 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 7). На підставі вказаного рішення 25.01.2013 року Святошинським районним судом м. Києва видано виконавчі листи (а.с. 8). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15.10.2019 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 50 550 грн. за період часу з 15.06.2012 року по 05.04.2019 року (а.с. 9). Згідно довідки розрахунку заборгованості від 01.02.2021 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів у виконавчому провадженні № 61952020 становить 170342,50 грн., в тому числі за період з 5.04.2019р. по 1.02.2021р. заборгованість становить 24 288,50грн. (а.с. 12). Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України). Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 року у справі 333/6020/16 відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02.11.2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16.03.2016 року у справі № 6-2589цс15, від 0.022016 року у справі № 6-1477цс15, від 16.03.2016 року у справі № 6-300цс16 і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та один відсоток. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. При вирішення вказаного спору суд виходить із встановлених обставин справи та враховує правововий висновок Великої Палати Верховного Суду. Згідно із вказаним правовим висновком Великої Палати Верховного Суду розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Таким чином, враховуючи ч. 1 ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню неустойка за прострочені платежі по сплаті аліментів за період з 5.04.2019року по 01.02.2021року в розмірі 7420,45грн. Оскільки позивачку відповідно до п. 3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved