Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що квартира [ADDRESS] належала на праві сумісної часткової власності подружжю [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині кожному. [INFO] помер [PERSON], на випадок своєї смерті заповіту не залишив. 05 грудня 2013 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповіт, згідно якого, квартиру [ADDRESS] заповіла позивачу. [INFO] померла [PERSON]. 23 грудня 2013 року позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про відкриття спадкової справи після [PERSON], а 25 червня 2014 року - із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте, останньому було відмовлено, у зв'язку з чим, позивач вимушений звернутись до суду. У судовому засіданні позивач, його представник, кожний окремо, підтримали заявлені позовні вимоги, просили позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Представник відповідача - Дніпропетровської міської ради у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, його представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідач - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача, його представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивача, його представника, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належала на праві сумісної часткової власності подружжю [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині кожному (а.с.7). [INFO] помер [PERSON], на випадок своєї смерті заповіту не залишив (а.с.8). Після його смерті - 1/2 частину квартири [ADDRESS], відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, прийняла його дружина - [PERSON]. 05 грудня 2013 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповіт, згідно якого, квартиру [ADDRESS] заповіла [PERSON] (а.с.9,10). [INFO] померла [PERSON] (а.с.11,12). Встановлено, що 23 грудня 2013 року позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про відкриття спадкової справи після [PERSON], а 25 червня 2014 року - із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте, останньому було відмовлено, що підтверджено копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.13). Відповідно до вимог статті 328 ЦК України, - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За таких обставин, суд вважає законними вимоги позивача щодо його права на спадкування після [PERSON] на підставі заповіту від 05 грудня 2013 року, оскільки позивача не було у встановленому законом порядку усунено від права на спадкування, а заповіт не визнано недійсним в порядку, встановленому ст.1257 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved