Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

У березні 2017 [PERSON] предявила позов до [PERSON], в якому просила стягти з нього аліменти на себе у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з 22.02.2017 і до досягнення їхньою донькою 3-річного віку. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач від спільного проживання з відповідачем має доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і на яку за рішенням суду відповідач сплачує позивачеві аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] у даний час здійснює догляд за донькою, у звязку з чим вона не може працювати. Інших джерел доходів позивач не має; отримуваних нею коштів недостатньо для утримання дитини. Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково: з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 28.02.2017 до 08.10.2019 до досягнення дитиною сторін 3-річного віку. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати дане рішення й ухвалити рішення про відмову [PERSON] у задоволенні позову. Доводи скарги зводяться до такого: - незважаючи на першу неявку у судове засідання, суд відхилив клопотання [PERSON] про відкладення розгляду справи й розглянув її по суті, позбавивши його можливості реалізувати його процесуальні права, - оскаржуване рішення є необґрунтованим, так як в ньому відсутня мотивація, чому суд дійшов висновку про наявність у відповідача змоги надавати позивачеві матеріальну допомогу. При розгляді справи має бути враховано, що [PERSON] вимушено не працює, несе витрати на лікування і сплачує аліменти на дитину. У судовому засіданні [PERSON] підтримав апеляційну скаргу, а [PERSON] просила її відхилити. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Ухвалюючи рішення, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі, але з урахуванням відомостей про доходи сторін аліменти на позивача слід визначити у розмірі 1/6 частини усіх видів його доходів (заробітку). Цього висновку суд дійшов за неповноти зясування обставин, що мають значення для справи. Так, по справі встановлено наступне. Сторони від спільного проживання як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], на яку [PERSON] сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягнуто до досягнення донькою повноліття. Це підтверджено копією рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.02.2017 по справі № 750/864/17, що набрало законної сили й звернуто до виконання (його копія на арк. 3). Позивач і донька сторін зареєстровані у [INFO], де зареєстровані також і батьки позивача, що підтверджено довідкою Криворізької обєднаної міської довідково-інформаційної служби від 10.03.2017 № 23 (арк. 48). Фактично [PERSON] разом з донькою мешкають у м. Чернігові по вул. Єськова, № 14 «б», кв. 155. Даної обставини відповідач не заперечує. [PERSON] перебуває на обліку в Деснянському райуправлінні праці та соцзахисту населення м. Чернігова і отримує одноразову допомогу при народженні дитини, середній розмір якої на дату предявлення позову становить 860 грн 00 коп. на місяць, і державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям, середній розмір якої на дату предявлення позову становить 1179 грн 31 коп., а всього у середньому за місяць 2039 грн 31 коп. Це підтверджено довідкою вказаного управління від 28.03.2017 № 06-18/1606 (арк. 16). Крім цього, на виконання вказаного вище судового рішення позивач отримує від відповідача аліменти на доньку у місячному розмірі 877 грн 25 коп. Даної обставини [PERSON] не заперечує. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 10.05.2017 № 86614238 і згідно з повідомленням Територіального сервісного центру № 1243 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області від 25.05.2017 № 31/4-1243-К-112, за [PERSON] не зареєстровано право власності ні на рухоме, ні на нерухоме майно (арк. 49, 50). [PERSON] мешкає разом з матірю у [ADDRESS], що є їхньою спільною частковою власністю у рівних частках. Крім частини квартири, у власності відповідача мається земельна ділянка розміром 0,1 га на території Вознесенської сільської ради Чернігівського району, цільове призначення якої для ведення садівництва. Транспортних засобів у власності відповідача нема. Ці обставини підтверджено довідкою Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 28.04.2017 № 584, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 27.04.2017 № 85970584 і повідомленням Територіального сервісного центру № 7441 Регіонального сервісного центру в Чернігівській області від 04.05.2017 № 31/25-13-1293 (арк. 41, 44, 47). Згідно з копією трудової книжки відповідача, він не працює з 08.03.2015 (арк. 42). У довідках Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України від 27.04.2017 № 6151 і Чернігівської обєднаної ДПІ від 28.04.2017 № 7572/Г/25-22-08-01-40 зазначено про відсутність відомостей про доходи відповідача (арк. 40, 43). Разом з тим [PERSON] суду пояснив, що він має нерегулярний дохід близько 2000 грн 00 коп. на місяць від випадкових заробітків. Останній страждає на хронічні захворювання, у звязку з чим з 27.03.2017 він проходив курс лікування у Чернігівському обласному госпіталі ветеранів війни, що підтверджено довідкою даного закладу № 17, дату видачі якої не вказано (арк. 27). 27.03.2017 [PERSON] подав до Деснянського районного суду м. Чернігова заяву, у якій просив відкласти розгляд справи до його одужання у звязку з перебуванням його на стаціонарному лікуванні. У цій заяві також зазначено, що відповідач зобовязується без будь-якої затримки повідомити суд про закінчення строку його лікування з наданням документа, що підтверджує факт проходження ним лікування. У цій заяві [PERSON] також повідомляв, що він не може надати довідку про доходи, так як останні 6 місяців він ніякого доходу не мав (арк. 15). Дану заяву суд відхилив і вирішив справу по суті. Апеляційний суд пропонував відповідачеві надати документи про розмір витрат на комунальні послуги, якщо він бере участь у цих витратах (арк. 38). Таких документів суду не надано. Згідно з даними паспортів сторін, жодна з них у шлюбі не перебуває. З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки. В силу ч. 4 ст. 84 СК України для відмови у задоволенні позову [PERSON] суду необхідно надати докази, що [PERSON] не може надавати матеріальної допомоги на утримання [PERSON] Але таких доказів суду не надано. Так, описані вище документи й довідки про відсутність у відповідача доходів не відображають дійсний матеріальний стан відповідача, так як і він, і позивач пояснюють про наявність у нього доходів. У той же час на підтвердження розміру цих доходів суду не надано жодного доказу. Тож по справі не встановлено, що [PERSON] не може надавати допомогу на утримання [PERSON] Однак вищеописані докази про обставини, які має врахувати суд при визначенні розміру аліментів (про матеріальний і сімейний стан сторін, стан здоровя відповідача), доводить суд висновку про те, що аліменти на позивача місцевим судом стягнуто у завищеному розмірі. З метою дотримання балансу законних прав та інтересів кожної сторони у справі апеляційний суд вважає, що аліменти, які [PERSON] має сплачувати на [PERSON], слід визначити у розмірі 1/9 частини усіх видів його заробітку. З викладеного випливає, що розглядаючи дану справу, місцевий суд припустився неповноти зясування обставин, що мають значення для її вирішення. Отож оскаржуване рішення підлягає зміні в частині розміру аліментів, стягнутих з відповідача на користь позивача, шляхом зменшення його до 1/9 частини усіх видів його заробітку. В іншій частині дане рішення підлягає залишенню без змін. В порядку ч. 5 ст. 88 ЦПК України, у звязку з частковим задоволенням апеляційної скарги [PERSON], останньому підлягає поверненню з бюджету 352 грн. 00 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: partial