Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

У вересні 2016 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності на ? частину спільного майна подружжя. В своїй позовній заяві позивач вказував, що з 06 жовтня 1990 року по 10 жовтня 2013 року [PERSON] перебував у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON]. 10 жовтня 2013 року шлюб між ними було розірвано за їх спільною заявою в органах реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького районного управління юстиції у Полтавської області. За час перебування у шлюбі з відповідачем вони за спільні сімейні кошти купили будинок № 6, що по вулиці Петровського, в с. Білецьківка Кременчуцького району Полтавської області за ціну 4302 гривень 00 копійок. Наразі постало питання розподілу спільного майна, але відповідач у добровільному порядку не бажає ділити їхнє спільно придбане майно за час шлюбу. Між позивачем та відповідачем ніяких домовленостей стосовно визначення часток у праві спільної сумісної власності не було і шлюбний договір вони не укладали. На підставі вищевикладеного позивач просив суд ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON], [INFO], право власності на 1/2 частину будинку № 6, що по вулиці Петровського, в с. Білецьківка Кременчуцького району Полтавської області. Стягнути з відповідача [PERSON] сплачений позивачем судовий збір на його користь. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. На адресу суду надіслав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. На адресу суду надіслала заяву про слухання справи за її відсутності. На адресу суду надіслала зустрічну позовну заяву до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя в якій просила ухвалити рішення, яким визнати право власності за нею на ? ідеальну частку спільного майна - житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: вул. Петровського, буд.6 в селі Білецьківка Кременчуцького району Полтавської області. Виділити у власність [PERSON] ? ідеальну частку спільного майна житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: вул. Петровського, буд.6 в селі Білецьківка Кременчуцького району Полтавської області. Стягнути з [PERSON] на її користь понесені судові витрати за подання зустрічної позовної заяви. Суд розглянувши матеріали справи, дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності на ? частину спільного майна подружжя та зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що з 06 жовтня 1990 року по 10 жовтня 2013 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. 10 жовтня 2013 року шлюб між ними було розірвано за їх спільною заявою в органах реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького районного управління юстиції у Полтавської області, що підтверджується відповідним свідоцтвом серії І-КЕ № 082390. За час перебування у шлюбі вони за спільні сімейні кошти придбали будинок № 6, що по вулиці Петровського, в с. Білецьківка Кременчуцького району Полтавської області за ціну 4302 гривень 00 копійок, що підтверджується договором купівлі-продажу від 25.10.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1558 на імя [PERSON]. Відповідно до речення другого пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11 спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України, відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Згідно ч.4 ст.65 Сімейного кодексу України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Згідно частини 1 статті 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Способи та порядок поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначені статтею 71 Сімейного кодексу України. При здійсненні поділу в судовому порядку суд також виходить з презумпції рівності часток та «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшень, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів. спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Так, відповідно до цієї статті, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Одне з правил щодо правового режиму подружнього майна після розірвання шлюбу визначається в ч.1 ст.68 СК України та п.44 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Воно полягає в тому, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Це означає, що таке майно залишається спільним незалежно від того, скільки часу спливло після розірвання шлюбу. Якщо сторони за час шлюбу набули житловий будинок, квартиру, автомобіль, інше рухоме та нерухоме майно, то ці речі зберігатимуть режим спільного майна й після розірвання шлюбу. Кожна річ. набута після розірвання шлюбу, не буде вже мати режиму спільного майна й належатиме кожному з подружжя окремо. За правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного кодексу України та ст.372 Цивільного кодексу України, вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям. Домовленостей про встановлення розміру часток між сторонами не досягнуто, тому суд вважає, що спірне домоволодіння №6 по вулиці Петровського у селі Білецьківка Кременчуцького району Полтавської області є об'єктом спільного майна подружжя і кожному належить 1/2 ідеальна частина цього майна. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved