Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

У вересні 2015 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів, та просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором: 14 679,12 доларів США, сума поточної заборгованості за процентами по кредиту - 72,39 доларів США, сума простроченої заборгованості за процентами за кредитом - 3 126,37 доларів США, загальної суми пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 13 499,56 грн., сума 3% річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам - 1 353,29 грн. (а.с. 4-9). Свої вимоги представник ПАТ « Родовід Банк» обґрунтовує тим, що 23.01.2007 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 36/СЖ-091.07.1 від 23.01.2017 року, за умовами якого остання отримала кредит у споживчих цілях у розмірі 50 000 доларів США терміном до 23.01.2017 року включно. Для забезпечення виконання зобов'язань між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки № 36/СЖ-091.07.1 від 23.01.2007 року, відповідно до якого останній бере на себе зобов'язання відповідати перед Банком у тому ж обсязі на тих же умовах та в ті ж строки що й Позичальник ([PERSON]). Крім того, з метою забезпечення виконання умов договору було передано квартиру [ADDRESS] в іпотеку. Однак, відповідачі не виконували належним чином умови договору, в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором. Представником позивача подано заяву про розгляд справи без участі представників позивача, та не заперечували щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про його дату, місце та час повідомлялись належним чином. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, приходить до висновку про ухвалення заочного рішення, у відповідності п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції. Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19.08.2015 року підсудність розгляду даного позову визначена за Печерським районним судом м. Києва (а.с. 3). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.10.2015 року позовну заявою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без руху, у зв'язку із несплатою судового збору. (а.с. 39). На виконання вимог, зазначених в ухвалі суду, представником позивача надано оригінал квитанції про сплату судового збору.(а.с. 42-44). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.12.2015 року відкрито провадження за позовною заяву Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. (а.с. 53). У зв'язку із повторною неявкою представників позивача судом винесено ухвалу від 08.09.2016 року про залишення позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором без розгляду (а.с. 54). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 31.05.2017 року ухвалу суду від 08.09.2016 року скасовано та направлено для продовження розгляду справи (а.с. 104-105). На підставі протоколу автоматичного розподілу справ між суддями справа розподілена судді Матійчук Г.О. (а.с. 110) Судом встановлено, що 23.01.2007 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 36/СЖ-091.07.1 від 23.01.2017 року, за умовами якого остання отримала кредит у споживчих цілях у розмірі 50 000 доларів США терміном до 23.01.2017 року включно. Процентна ставка становить 15 % річних. (а.с. 10-13). 29 вересня 2009 року укладено додаткову угоду до кредитного договору № 36/СЖ-091.07.1 від 23.01.2017 року між ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] про зміни до п. 4.2, відповідно до яких: «…починаючи з лютого 2007 року щомісяця до «10» числа кожного календарного місяця частково погашати заборгованість у розмірі 417 доларів США …» (а.с. 14). Для забезпечення виконання зобов'язань між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки № 36/СЖ-091.07.1 від 23.01.2007 року, відповідно до якого останній бере на себе зобов'язання відповідати перед Банком у тому ж обсязі на тих же умовах та в ті ж строки що й Позичальник ([PERSON]). (а.с. 12-14). Крім того, з метою забезпечення виконання умов договору було передано квартиру [ADDRESS] в іпотеку. У зв'язку із неналежним виконанням умов договору, у відповідачів виникла заборгованість за кредитним договором, у розмірі: 14 679,12 доларів США, сума поточної заборгованості за процентами по кредиту - 72,39 доларів США, сума простроченої заборгованості за процентами за кредитом - 3 126,37 доларів США, загальної суми пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 13 499,56 грн., сума 3% річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам - 1 353,29 грн. 27.10.2017 року представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог, а саме просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі - 21 063, 11 доларів США та 779 333 грн. 46 коп., з яких - сума простроченої заборгованості за кредитом - 14 679,12 доларів США, сума простроченої заборгованості за процентами за кредитом - 6 389,99 доларів США, загальної суми пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 197 651 грн. 89 коп., сума 3% річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам - 19 769 грн. 35 коп. (а.с. 122-129) Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною першою статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частинами першою та другою статті 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь - кого з них окремо. Кредитор який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення заборгованості згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Так як строком виконання основного зобов'язання є по 23.01.2017 року включно, а ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду з позовом про дострокове стягнення всієї суми заборгованості до основного боржника та поручителя в передбачений законом термін, то суд приходить до висновку що вимога про стягнення боргу солідарно з [PERSON], [PERSON] є обґрунтованою. Судом встановлено факт невиконання відповідачами умов договору, що призвело до утворення заборгованості за кредитним договором, пені, та процентів. Щодо розміру заборгованості, то суд виходить із розрахунків наданих представником позивача та звертає увагу на наступне. Виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. Умовами кредитного договору встановлені зобов'язання сторін в іноземній валюті, а також передбачено сплату пені в установленому розмірі подвійної процентної ставки, яка вказана в п. 1.3 цього договору від суми простроченого платежу (п. 4.5 кредитного договору). [PERSON] отримала кредитні кошти в іноземній валюті і мала усвідомлювати, що у випадку невиконання нею своїх зобов'язань по його поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування ними, вона буде нести відповідальність у вигляді сплати пені, розмір якої визначений кредитним договором. (Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 вересня 2015 року у справі № 6-190цс15. Представником позивача надано розрахунок заборгованості станом на 25.10.2017 року, відповідно до якого чітко вбачається невиконання умов договору відповідачами, по кожному щомісячному несплаченому платежу, а відтак позовна вимога щодо стягнення заборгованості по кредиту та процентів підлягає задоволенню. Згідно статті 258 Цивільного кодексу України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 549 ЦК України штраф, пеня це є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, тобто ця сума є неустойкою. Згідно зі статтею 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. При цьому закон дозволяє сторонами домовитись про зміну розміру неустойки у бік її зменшення або збільшення, крім випадків, передбачених законом. Із розрахунку заборгованості вбачається, що позивач просить стягнути з відповідачів пеню за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків в за період з 25.10.2016 року до 25.10.2017 , що становить 197 651 (сто дев'яносто сім тисяч шістсот п'ятдесят одна гривня) грн. 89 коп., тобто у відповідності до вимог статті 258 ЦК України, у зв'язку із чим дана позовна вимога підлягає задоволенню. Разом з тим, згідно із статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов'язання. Аналіз правових норм, зокрема, ст. ст. 536, ст. 549, ч. 2 ст. 625 ЦК України дає підстави для висновку про те, що проценти та неустойка є різними правовими інститутами, обмеження можливості одночасного застосування яких законом не встановлена. Тому, у разі порушення стороною договору своїх грошових зобов'язань законодавство не виключає можливості одночасного стягнення з боржника пені (частина третя статті 549 ЦК України) та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Відповідна правова позиція міститься і в постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 06 червня 2012 року у справі № 6-49цс12, від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14 та від 19 жовтня 2016 р. у справі N 6-2129цс16, яка з огляду на положення статті 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для застосування судами України. Враховуючи вищезазначені вимоги законодавства та обставини справи в їх сукупності, перевіривши розрахунки заборгованості наведені Банком, суд погоджується з розрахунком 19 769 грн. 35 коп., із яких: 3% річних від суми простроченого кредиту - 8 848 грн. 78 коп., та 3% річних від суми прострочених процентів по кредиту - 10 920 грн. 35 коп., оскільки такі вимоги Банку відповідають положенням статі 625 ЦК України. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідачів, в рівних частках, на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved