Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] пред'явив до суду даний позов, обґрунтовуючи вимоги тим, що 15 січня 2015 року у м. Слов'янську водій [PERSON], керуючи автомобілем марки VOLVO 760, реєстраційний номер [NUMBER], скоїв наїзд на пішохода [PERSON], яка внаслідок отриманих тілесних ушкоджень померла. У зв'язку з лікуванням і смертю потерпілої він поніс витрати у розмірі 14890 грн 48 коп. Крім того, смертю дружини позивачу завдана моральна шкода, яку він оцінює в 300000 грн. Позивач з урахуванням уточнення позовних вимог просив на підставі ст.ст. 23, 1166, 1167, 1201 ЦК України стягнути з [PERSON] на його користь майнову шкоду у сумі 13027 грн 89 коп. і немайнову (моральну) шкоду в розмірі 300000 грн., а також понесені витрати на правову допомогу 9300 грн. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2017 року позов задоволений частково. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] у відшкодування майнової шкоди 13027 грн 89 коп., моральної шкоди 150000 грн, витрати на правову допомогу 9300 грн. Стягнути з [PERSON] у дохід держави судовий збір 1066 грн 88 коп. Не погоджуючись з рішенням, відповідач [PERSON] подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення в частині визначення розміру компенсації у відшкодування моральної шкоди і витрат на правову допомогу, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. В обґрунтування скарги зазначив, що при визначенні розміру компенсації у відшкодування моральної шкоди суд не урахував відсутність вини [PERSON] в дорожньо-транспортній пригоді, а також допущену потерпілою грубу необережність, яка виразилася в порушенні Правил дорожнього руху. Покладаючи на відповідача обов'язок відшкодувати позивачеві витрати на правову допомогу в розмірі 9300 грн, суд не застосував Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» і не урахував, що цим Законом не передбачена компенсація за попередні консультації і підготовку процесуальних документів. У судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] просили апеляційну скаргу відхилити, рішення залишити без змін. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для зміни рішення суду першої інстанції є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Суд першої інстанції встановив, що 15 січня 2015 року у м. Слов'янську водій [PERSON], керуючи автомобілем марки VOLVO 760, реєстраційний номер [NUMBER], скоїв наїзд на пішохода [PERSON], яка [INFO] року померла від отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень. Постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління національної поліції в Донецькій області від 26 лютого 2017 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12015050510000126 від 15 січня 2015 року, закрито у зв'язку із встановленням відсутності в діянні [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою ст. 286 КК України. Позивач ніс витрати на лікування та організацію похорону дружини, у зв'язку з цим суд дійшов висновку про відшкодування на підставі частини другої ст. 1187 ЦК України шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Суд також,

Outcome: partial