overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка вказала, що 31 жовтня 2009 року вона з відповідачем уклала шлюб, зареєстрований Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 268. Шлюб з відповідачем третій. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Також від інших шлюбів вона має двох неповнолітніх дітей. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили з 2011 року. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї стали: протилежні погляди на життя, відсутність порозуміння. Основною причиною стало те, що відповідач вживає наркотичні засоби, у результаті чого виникали сварки, скандали та бійки, свідками яких були діти. На дітей відповідач чинив психологічний тиск, кричав на них та принижував. Діти відповідача не поважають та бояться. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Після розірвання шлюбу прізвище залишити «[PERSON]». Спору про поділ майна не має. Після розірвання шлюбу неповнолітня донька [PERSON], 2009 року народження залишається проживати разом з нею. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не з'явилась. До розгляду справи подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився. До розгляду справи подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі. Позовні вимоги визнав. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з 2011 року. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Шлюб у кожного третій. Від шлюбу мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Також від інших шлюбів позивачка має двох неповнолітніх дітей. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Причиною розпаду сім'ї стали: протилежні погляди на життя, відсутність порозуміння. Основною причиною стало те, що відповідач вживає наркотичні засоби, у результаті чого виникали сварки, скандали та бійки, свідками яких були діти. На дітей відповідач чинив психологічний тиск, кричав на них та принижував. Позивачка вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна не має. Після розірвання шлюбу неповнолітня донька [PERSON], 2009 року народження залишається проживати разом з позивачкою. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка посилається на те, що з 02 квітня 2011 року вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 103. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть З березня 2014 року шлюбні стосунки припинили. Причиною розпаду сім'ї стали: протилежні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри, різниця характерів. Відповідач не займається вихованням дитини, не забезпечує родину матеріально, ніде не працює. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна відсутній. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати разом з нею. Просить позов задовольнити. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлений. Суду про поважність причини неявки у судове засідання не повідомив. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з березня 2014 року. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Причиною розпаду сім'ї стали: протилежні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри, різниця характерів. Відповідач не займається вихованням дитини, не забезпечує родину матеріально, ніде не працює. Позивачка вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна відсутній. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати разом з позивачкою. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка посилається на те, що з 07 червня 2003 року вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Баглійського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 95. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які мешкають разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть З вересня 2014 року шлюбні відносини припинили. Причиною розпаду сім'ї стали: протилежні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри, різниця характерів, у результаті чого часто виникали сварки та скандали. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору стосовно розподілу спільного майна немає. Після розірвання шлюбу діти залишаються проживати разом з нею. Просить позов задовольнити. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлений. Суду про поважність причини неявки у судове засідання не повідомив. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з вересня 2014 року. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Причиною розпаду сім'ї стали: протилежні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри, різниця характерів, у результаті чого часто виникали сварки та скандали. Позивачка вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору стосовно розподілу спільного майна між сторонами немає Після розірвання шлюбу діти залишаються проживати разом з позивачкою. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 05.08.2015 р. помер її батько [PERSON] і відкрилась спадщина щодо спадкового майна у виді ? частини жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Дальник, вул. Леніна, буд. №132. Вона єдиний спадкоємець першої черги за законом після смерті спадкодавця, своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку їй відмовлено з тих підстав, що спадкодавець за життя не формив та не зареєстрував в установленому законом порядку своє право власності на спадкове майно. З наведених підстав позивачка просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на ? частину зазначеного вище житлового будинку. Відповідачі [PERSON] сільська рада та [PERSON] не заперечували щодо позову і просили розглянути справу без їх участі. (а.с.105-106) Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджено розпискою про отримання судової повістки, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, а тому справа розглянута судом без його участі, що відповідає пложенням ст. 169 ЦПК України. (а.с. 104) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер 05.08.2015 р. (а.с. 6) Позивачка буда дочкою спадкодавця і відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги. (а.с. 4-5) 14.12.2015 р. позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її батька, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй відмовлено з тих підстав, що спадкодавець за життя не оформив і не зареєстрував своє право власності на спадкове майно. (а.с. 24-40) Право власності на жилий будинок №132 по вул. Леніна в с. Дальник Овідіопольського району належало [PERSON] (а.с. 7-8) 22.08.2008 р. [PERSON] склала нотаріально посвідчений заповіт, яким на випадок смерті належний їй на праві власності жилий будинок з господарчими будівлями та спорудами заповіла своїм синам [PERSON] і [PERSON] (а.с. 9) 12.03.2013 р. [PERSON] померла і 04.09.2013 р. її сини [PERSON] та [PERSON] звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за заповітом. (а.с. 43-47) Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За життя [PERSON] свідоцтво про право на спадщину не отримав, а тому після його смерті позивачка також позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] і відкрилась спадщина на спадкове майно у виді ? частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом першої черги є вона та дружина покійного [PERSON], відповідач у справі. Вона своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено з тих підстав, що свідоцтво про право власності на зазначене майно було видане на підставі рішення Одеської міської ради і зареєстроване Одеським міським БТІ. В наступному після зміни адреси реєстрація права власності в м. Одесі погашена, а в Овідіопольському районі не зареєстрована. З наведених підстав позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] на ? частину зазначеної вище квартири. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач позов визнала повністю і просила розглянути справу за її відсутності.(а.с. 18) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер [INFO] (а.с. 3) Позивач було дочкою спадкодавця і відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги. (а.с. 3-4) Позивач своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено з тих підстав, що свідоцтво про право власності на зазначене майно було видане на підставі рішення Одеської міської ради і зареєстроване Одеським міським БТІ. В наступному після зміни адреси реєстрація права власності в м. Одесі погашена, а в Овідіопольському районі не зареєстрована. (а.с. 7) Право власності спадкодавця на ? частину квартири [ADDRESS] підтверджено розпорядженням органу приватизації та свідоцтвом про право власності на житло. (а.с. 5-6) З наведених підстав суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] і відкрилась спадщина на спадкове майно у виді жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Вона своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене спадкове майно їй відмовлено у зв'язку з тим, що право власності спадкодавця за його життя на це майно не було в установленому законом порядку оформлено і зареєстровано. З наведених підстав позивачка просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіки [PERSON] на зазначене вище спадкове майно. Великодолинська селищна рада і Овідіопольське районне управління юстиції просили розглянути справу за відсутності їх представників. (а.с. 64-66) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер [INFO], що підтверджено свідоцтвом про смерть. (а.с. 13 ) Позивач була дружиною спадкодавця і відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги. (а.с. 15) Позивач проживала однією сім'єю з [PERSON] до його смерті, звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй відмовлено через ту обставину, що право власності спадкодавця на це майно не було в установленому законом порядку оформлене та зареєстроване. (а.с. 53-58) Житловий будинок [ADDRESS] належав на праві власності [PERSON], яка померла [INFO] (а.с. 5-14) Ще 10.07.1998 р. [PERSON] склала нотаріально посвідчений заповіт, яким на випадок смерті все належне їй майно заповіла [PERSON] (а.с. 12) 20.01.2014 р. [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але за життя свідоцтво про право на спадщину не отримав і право власності на жилий будинок не зареєстрував, а тому позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом. (а.с. 24-49) З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що [INFO] року померла її мати [PERSON] і відкрилась спадщина на спадкове майно у виді жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Вона своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно їй відмовлено у зв'язку з тим, що право власності спадкодавця за його життя на це майно не було в установленому законом порядку зареєстровано. З наведених підстав позивачка просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] на зазначений житловий будинок. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Великодолинська селищна рада просила розглянути справу за відсутності її представника. (а.с. 19) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла [INFO] р., що підтверджено свідоцтвом про смерть. (а.с. 4 ) Ще 30.07.2004 р. [PERSON] склала нотаріально посвідчений заповіт, яким на випадок смерті все належне їй майно заповіла [PERSON] (а.с. 5) Позивач своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй відмовлено через ту обставину, що право власності спадкодавця на це майно не було в установленому законом порядку зареєстроване. (а.с. 7,13) Житловий будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належав на праві власності [PERSON], але вона це право в установленому законом порядку не зареєструвала. (а.с. 8) З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, зазначивши, що вона з 20.07.2007р. перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, при цьому працевлаштований, інших утриманців не має. У звязку з цим позивачка звернулася до суду, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня предявлення позову і до повноліття дитини. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задовольнити у повному обсязі з наведених вище підстав. Відповідач у судове засідання не зявився вдруге, про час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому ЦПК України порядку. Суд, за згодою позивачки, \~ ухвалив \~ провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.07.2007р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ЖС №035067. 29.07.2008р. у них народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ЖС №094263, виданим Ленінським відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції. Сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (СК) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; інші обставини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], а отже, зобовязаний утримувати його.\~ Відповідач має постійний заробіток, інших неповнолітніх дітей не має. Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню з відповідача слід стягнути аліменти на утримання сина у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Син проживає з позивачкою, знаходяться на її утриманні. Відповідач з листопада 2014 року припинив надавати у добровільному порядку матеріальну допомогу дитині. Інших дітей, зобов'язань за виконавчими документами у відповідача не має. У зв'язку з викладеним просить стягувати з відповідача аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав частково, пояснив, що він не працевлаштований, має нерегулярний дохід, тому не заперечує про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено судом, 07.12.2013р. між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] та довідкою квартального комітету про склад сім'ї №38 від 19.04.2014 року. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач не має постійного доходу, тому розмір аліментів має бути визначений у твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальний стан позивача та відповідача, відсутність у відповідача інших дітей, часткове визнання відповідачем позову щодо розміру аліментів, суд дійшов висновку, що аліменти на утримання неповнолітньої дитини потрібно визначити у розмірі 400,00 грн. щомісяця від дня пред'явлення позову до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнення судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, з відповідача.

Outcome: partial