Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

У березні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів грошові кошти за сплату комунальних платежів за квартиру, яка знаходиться у спільній частковій власності, а саме: з [PERSON] у розмірі 2968 грн. 20 коп., з [PERSON] - 2020 грн. 10 коп. за період з 01.12.2011 року по 30.11.2013 року. В обґрунтування заявлених вимог вказував, що він та відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS]. Проте, при цьому, усі витрати, пов'язані із утриманням вказаної квартири з листопада 2011 року він несе одноособово. Зазначав, що [PERSON] та [PERSON] фактично не мешкають у квартирі, але оскільки вони є власниками частки житла, то відповідні організації нараховують комунальні витрати виходячи із загальної кількості зареєстрованих осіб та площі квартири. До них відноситься квартирна плата, плата за вивіз ТБО, оплата газопостачання, за опалення квартири у зимовий період. Такі обставини на думку позивача свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, був повідомлений належним чином. У попередніх судових засіданнях підтримував свої позовні вимоги у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі угоди про надання правової допомоги від 12.05.2014 року, свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю [NUMBER], в судове засідання не з'явився, в минулих судових засіданнях підтримував позов в повному обсязі та просив суд його задовольнити, в обґрунтування наводив доводи, які є аналогічними викладеними у позові обставинам. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, про дату, місце та час судового засідання були повідомлені належним чином. Представник відповідачів [PERSON], якій діє на підставі довіреностей від 05.08.2013 року, 15.10.2013 року, в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. Відповідно до письмових заперечень , долучених до матеріалів справи вбачається, що відповідачі заперечували проти позовних вимог позивача, посилались про цьому на невірність зазначення позивачем про те, що відповідачі та позивач володіють квартирою [ADDRESS] на праві спільної часткової власності, хоча насправді квартира перебуває є спільна сумісній власності. Крім того, безпідставним вважали посилання позивача на ст. 322 ЦК України, оскільки вважає, що під поняттям утримання майна не можна розуміти обов'язок сплачувати комунальні платежі. Також, вказували, що долучені до матеріалів справи квитанції не є належним доказом здійснення сплати комунальних платежів саме позивачем по справі, оскільки платником у них зазначається [PERSON], яка померла [INFO]. У зв'язку з чим просили у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с. 49-51). Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідачів, суд встановив наступне. Як встановлено судом і не оспорюється сторонами по справі, відповідачі [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири у [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 12.03.1999 року за №19159. Крім відповідачів співвласниками спірної квартири є позивач - [PERSON], [PERSON] та померла [PERSON], після смерті якої спадкоємці ще отримали свідоцтва про право на спадщину, що не заперечувалось сторонами в залі суду, а тому даний факт доказуванню не підлягає. Тобто, зазначені вище особи є власниками квартири, яка належить їм на праві спільної сумісно власності, що також підтверджується довідкою з комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та померлій [PERSON], [PERSON] належить по 1/5 частині квартири. Вказана квартира знаходиться в багатоквартирному житловому будинку комунального житлового фонду, управління яким здійснює КП «Жилкомсервіс». Згідно ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, водовідведення, газ, електрична, теплова енергія і інші послуги) також підлягають оплаті за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймачі зобов'язані вчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до п.п. 2, 4, 7 ч. 1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управління об'єктами у сфері житлово-комунальних послуг, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, визначення виконавця житлово-комунальних послуг, а також встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону належить до повноважень органів місцевого самоврядування. КП «Жилкомсервіс» надає послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій згідно ст. 68 Житлового Кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 14, 17, 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою КМУ від 8.10.1992 року № 572, Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою КМУ від 20.05.2009 року № 529, утримує будинки та прибудинкову територію, надає житлово-комунальні послуги власнику квартири, а власник квартири отримує ці послуги та повинен вчасно щомісяця сплачувати за це кошти. Рішеннями Харківської міської ради від 20.02.2009 року № 72, від 20.12.2011 року № 893, від 27.01.2012 року № 39 встановлено тарифи на послуги з утримання споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території санітарно-технічне обслуговування, обслуговування, внутрішньобдинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів, тощо) відноситься до житлово-комунальних послуг. У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 20 вказаного Закону споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною першою статті 32 цього Закону передбачається, що плата за житлово-комунальні послуги нараховуються щомісячно. Відповідно до п. 4 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затвердженими постановою КМУ від 08.10.1992 року №572, власник (наймач) житла за рахунок власних коштів оплачує всі витрати, пов'язані з утриманням житлового будинку і закріпленої прибудинкової території. Згідно з п. 17, 18, 20, 30 Правил надання населенню послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги. Оплата за надані послуги вноситься щомісячно, згідно норм і тарифів, встановлених обласними державними адміністраціями. Відповідно до п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року №2246 - під своєчасною оплатою послуг з газопостачання слід розуміти здійснену не пізніше 10 числа наступного місяця оплату, визначеного за результатами періоду, тобто попереднього місяця. Відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов'язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві власності стягується за затвердженими в установленому порядку тарифами. Аналізуючи чинне законодавство, суд приходить до висновку, що власник (наймач) зобов'язаний за рахунок власних коштів оплачувати всі витрати, пов'язані з утриманням житлового будинку і закріпленої прибудинкової території, сплачувати комунальні платежі. Як вбачається з матеріалів справи відповідно до відомостей, отриманих з адресно-довідкового бюро підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківський області, відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у квартирі [ADDRESS] з 10.08.2005 року та з 22.05.2002 року відповідно. Крім того, відповідно до відомостей, отриманих з комунального підприємства «Жилкомсервіс» вбачається, що за період з 01.12.2011 року по 01.11.2013 року мешканцями квартири [ADDRESS] відповідачів у квартирі [ADDRESS] та на теперішній час зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.70). Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України суд, реалізуючи свій обов'язок по сприянню всебічному та повному з'ясуванню обставин справи, роз'яснив сторонами щодо необхідності встановлення дійсних сум, сплачених комунальному підприємству «Жилкомсервіс», комунальному підприємству «Харківські теплові мережі», публічному акціонерному товариству «Харківськгаз» за період з 01.11.2011 року по 01.11.2013 року споживачами послуг у квартирі [ADDRESS] та визначення методики їх нарахування. Відповідно до отриманих відповідей з комунального підприємства «Жилкомсервіс», комунального підприємства «Харківські теплові мережі», публічного акціонерного товариства «Харківськгаз» вбачається, що нарахування належних до сплати сум з опалення, за послуги з газопостачання, квартирної плати та вивіз ТБО вираховуються в тому числі і в залежності від кількості зареєстрованих у квартирі осіб. Відповідно до відомостей щодо нарахування і сплати за послуги з газопостачання публічного акціонерного товариства «Харківськгаз» судом встановлено, що за період з 01.12.2011 року по 01.01.2013 року споживачем сплачено 861,09 грн. (а.с.67). Відповідно до відповіді КП «Харківські теплові мережі» від 03.06.2014 року №661 судом встановлено, що за послуги централізованого теплопостачання було нараховано 5918,97 грн., в тому числі за теплову енергію згідно з показанням приладу обліку, встановленому у під'їзді житлового будинку у опалювальний та між опалювальний період - 4545 грн. (а.с.68). Відповідно до листів КП «Жилкомсервіс» від 20.06.2014 року №10749/2/07-05 та від 10.07.2014 року №12092/2/07-05 вбачається, що за період з 01.12.2011 року по 01.01.2013 року мешканцями квартири [ADDRESS] була проведена оплата за експлуатаційні витрат за послуги по утриманню будинку та при домової території у сумі 3328,50 грн. (а.с.76-87, 86-87). Відповідно до відомостей, отриманих з КП «Комплекс по вивозу твердих побутових відходів», судом встановлено, що за період з 01.01.2012 по 11.2013 року на особовий рахунок [NUMBER] кв. [ADDRESS] було нараховано 1092,50 грн., сплачено 997,50 грн., тобто вбачається щомісячний тариф у розмірі 47 грн. 50 коп. з урахуванням прописаних осіб у кількості 5 (а.с.96). Таким чином, використовуючи встановлені розміри нарахувань за спірний період та кількість осіб, які зареєстровані у квартирі [ADDRESS], суд визначає розмір грошових коштів, належних до сплати відповідачами по комунальним послугам за період з 01.12.2011 року по 01.11.2012 року на користь позивача, а саме: за послуги з опалення: 4545/5=909 грн. - на одну людину; за послуги з газопостачання: 861,09/5=172,22 грн. - на одну людину; за послуги по утриманню будинку та при домової території: 3328,50/5=665,7 грн. - на одну людину; за послуги по вивозу ТБО : 997,50/5=199,5 грн. - на одну людину. Таким чином, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] належить стягнути 1946 грн. 42 коп. з кожної, а з урахуванням того, що в спірній квартирі зареєстрований [PERSON] (син відповідача [PERSON]) та з урахуванням того, що саме за кількістю осіб, що мешкають у квартирі, нараховуються суми до сплати за газопостачання, вивіз ТБО, то суд вважає за необхідне врахувати і частку [PERSON] при розрахунку належної до стягнення суми з відповідача [PERSON], яка буде складати 2318,14 грн. Посилання представника відповідача на те, що позивач не довів, що долучені до матеріалів справи квитанції по сплаті комунальних послуг були зроблені саме ним, оскільки підпис на них не має розшифровки та крім того особистий рахунок був відкритий ще на померлу [PERSON], суд вважає безпідставними, з огляду на наступне. Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам, під час розгляду справи було роз'яснено їх права та обов'язки, зокрема положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, було надано всі можливості для подання необхідних клопотань про призначення експертиз та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи Судом було роз'яснено представнику відповідача [PERSON], який брав участь у судовому засіданні від 16.06.2014 року, положення ч.4 ст. 10 ЦПК України, проте останній у судовому засіданні не заявляв клопотань про призначення експертизи щодо встановлення власника підпису, зображеного на квитанціях про сплату, тому з урахуванням того, що позивач має їх оригінали, суд приходить до висновку, що тим самим позивач довів свою належність до здійснення ним оплат за квитанціями, копії яких були долучені до матеріалів справи. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, суд вважає, що в ході судового розгляду цієї справи знайшли своє підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами обставини, на які посилалися позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, а тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідачів у частковому порядку, сплата якого підтверджується квитанцією №165 від 18.01.2014 року. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачів витрат, понесеним ним за подання клопотання про виклик свідків у розмірі 121 грн. 80 коп., то суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки будь-яких доказів відносно зазначених обставин матеріали справи не містять. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial