Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 18.10.2013 року о 09.30год., [PERSON], керуючи автомобілем марки «ЗАЗ-ТF698Р СПГ», реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], по проїзній частині пр.1 Травня з боку вул.Таганрозької в напрямку вул.Заозерної в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя, не був уважний, не обрав безпечну швидкість руху, внасідок чого виїхав за межі проїзної частини і скоїв наїзд на опору електромереж. Таким чином відповідач порушив вимоги п.2.3 (б), 12.1, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху в Україні. Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполяя від 18.12.2013 року [PERSON] визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340,00грн. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль марки «ЗАЗ-ТF698Р СПГ», реєстраційний номер [NUMBER], який належить позивачу, згідно висновку №542/13 про оцінку шкоди колесного транспортного засобу вартість матеріальної шкоди складає 31712,40грн., вартість складання висновку складає 600,00грн. Окрім матеріальної шкоди відповідачем завдано моральну шкоди, яка полягає в тому, що після ДТП у позивача постійні головні болі, безсоння, тривога, у зв'язку з пошкодженям автомобілю порушено життєвий уклад позивача. Моральну шкоду [PERSON] оцінює в 10000,00грн. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути за його вісутності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, знаходить позов обґрунтованим та таким що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.10.2013 року о 09.30год., [PERSON], керуючи автомобілем марки «ЗАЗ-ТF698Р СПГ», реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], по проїзній частині пр.1 Травня з боку вул.Таганрозької в напрямку вул.Заозерної в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя, не був уважний, не обрав безпечну швидкість руху, внасідок чого виїхав за межі проїзної частини і скоїв наїзд на опору електромереж. Таким чином відповідач порушив вимоги п.2.3 (б), 12.1, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху в Україні. Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполяя від 18.12.2013 року [PERSON] визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340,00грн. Згідно висновку №542/13 про оцінку шкоди, завданої власнику колісного транспортного засобу від 26.11.2013 року, вартість матеріальної шкоди, завданої володільцю КТС марки «ЗАЗ-ТF698Р СПГ», реєстраційний номер [NUMBER], складає 31712,40грн. Як вбачається з квитанції до прибуткового касового ордеру №163 вартість оцінки шкоди, завданої власнику колісного транспортного засобу автомобілю марки «ЗАЗ-ТF698Р СПГ», реєстраційний номер [NUMBER], складає 600,00грн. У судовому засіданні ні з боку позивача, ні з боку відповідача, не надано будь-яких доказів щодо наявності укладених договорів страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому справа розглядалася в межах наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати його в натурі або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків, які належить відшкодувати, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на час розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Так, позивач [PERSON] свої вимоги про відшкодування моральної шкоди з [PERSON] обґрунтовує тим, що після пошкодження автомобіля в нього постійні головні болі, безсоння, тривога. Було порушено його життєвий уклад, змушений прикладати додаткові фізичні та моральні сили для облаштування нормалізації життя, а також ремонту автомобіля. Як вбачається зі змісту ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», підставами задоволення судом позову про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної шкоди є наявність моральної (немайнової) шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При визначенні розміру моральної (немайнової) шкоди, яка підлягає стягненню з [PERSON], суд, враховує характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану та приходить до висновку, що на користь позивача необхідно стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 3000,00 грн. Стосовно позовних вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного. З ч.1 ст.56 ЦПК України вбачається, що правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Вона допускається до участі у розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно зазначеної норми склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною витрати. Позивачем не надано документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим у задоволенні вказаних вимог необхідно відмовити. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог та з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] матеріальна шкода в розмірі 31712,40грн., витрати за висновок про оцінку в розмірі 600,00грн. та моральна шкода в розмірі 3000,00грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої прийнято рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача слід частково стягнути судовий збір у розмірі 353,12грн.

Outcome: partial