Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~У вересні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона є суддею у відставці Купянського міськрайонного суду Харківської області. Була звільнена у відставку постановою Верховної Ради України від 08.09.2016 року № 1515-VІІІ, а наказом голови Купянського міськрайонного суду Харківської області від 28.09.2016 року № 02-02/5 з 30 вересня 2016 року відрахована зі штату Купянського міськрайонного суду Харківської області. Суддівський стаж складає 27 років 5 днів. У звязку з відставкою їй виплачується щомісячне довічне грошове утримання судді у розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. На підставі положення абзацу 1 п.п. 169.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового Кодексу України з щомісячного довічного грошового утримання позивача щомісячно утримувався податок з доходів фізичних осіб, у звязку з чим за період з 01 грудня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. включно розмір утриманого податку становить 39307, 50 грн. Рішенням Конституційного суду України від 27.02.2018 р. № 1-р/2018 положення абзацу 1 п.п. 169.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового Кодексу України були визнані неконституційними. Тому позивач вважає, що внаслідок прийняття Верховною Радою України неконституційного закону щодо оподаткування щомісячного довічного грошового утримання, їй було заподіяно матеріальну шкоду у виді утримання податку з доходів фізичних осіб за період з 01 грудня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. включно в розмірі 39307, 50 грн., у звязку з чим позивач звернулась до суду за захистом своїх прав. \~ \~ \~ \~02 жовтня 2018 р. представником Державної казначейської служби України був поданий відзив на позовну заяву, в якій представник заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що Положенням про Державну казначейську службу України, яке затверджене постановою КМ України від 15.04.2015р. №215, для Державної казначейської служби України передбачені певні повноваження та завдання, які жодним чином не встановлюють представляти Державу України у судах. В той же час, такі повноваження має Міністерство юстиції України відповідно до Положення про Міністерство юстиції України, яке затверджене постановою КМ України від 02.07.2015р. №228. Крім того представник зазначив, що Казначейство не здійснювало жодних протиправних дій відносно позивача, а саме не здійснювало щомісячного утримання податку з доходів фізичних осіб та військового збору, тому Казначейство не може бути єдиним відповідачем по справі, а в таких випадках має залучатися як співвідповідач. Також представник зазначив, що за приписами Закону України «Про Конституційний Суд» акти або окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2018 у справі №1- р/2018 визначено, що положення абзацу першого підпункту 164.2,19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним судом цього рішення, тобто з 27.02.2018 року. Тобто, представник вважає, що рішення Конституційного Суду №1-р/2018 не може бути застосовано до правовідносин, що виникли до 27.02.2018 року. Також представник зазначає, що позивач не позбавлений права звернутись до відповідного органу Пенсійного фонду України з заявою про повернення надмірно утриманих коштів за період, починаючи з моменту прийняття Конституційним судом свого рішення. \~ \~ \~ \~\~Позивач в судове засідання не зявилась, надавши до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідачів Державної казначейської\~служби України та [PERSON] управління Державного казначейства м. Купянськ Харківської області в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на підстави, викладені у відзиві на позовну заяву. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи [PERSON] обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, в судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши представника відповідачів, дослідивши письмові докази, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступне. [PERSON] є суддею у відставці, що підтверджується копією посвідчення судді у відставці (а.с. 5). З 21 грудня 2016 року вона знаходиться на обліку в [PERSON] обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER], виданого 21 грудня 2016 року (а.с. 5). Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року, №1166-VІІ. до Податкового кодексу України були внесені зміни, якими визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати У зв'язку з внесенням вказаних змін до\~Податкового кодексу України\~ з щомісячного довічного грошового утримання [PERSON] було утримано 39307 грн. 50 коп. податку з доходів фізичних осіб за період з грудня 2016 року по лютий 2018 року включно, що підтверджується довідкою [PERSON] обєднаного управління ПФУ в Харківській області від 07.09.2018 року (а.с. 7). Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2018 року №1-р/2018\~визнано таким, що не відповідає\~Конституції України\~(є неконституційним), положення абзацу першого підпункту\~164.2.19\~пункту\~164.2\~статті\~164 Податкового кодексу України, яким передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати. Положення абзацу першого підпункту\~164.2.19\~пункту\~164.2\~статті\~164 Податкового кодексу України, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня\~ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Статтею 152 Конституції України\~передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають\~Конституції України. Закони та інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку. Згідно з ч. 1, п. 2 ч. 2\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відповідно до ч. 1\~ст. 1175 ЦК України\~шкода, завдана фізичній або юридичній особі в результаті прийняття органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування нормативно-правового акта, що був визнаний незаконним і скасований, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини посадових і службових осіб цих органів. Неконституційність закону, встановлена Конституційним Судом України є підставою для застосування до держави, Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування наслідків, передбачених\~ст. 1175 ЦК України, оскільки регламентована цією нормою цивільно-правова відповідальність у вигляді відшкодування шкоди, заподіяної прийняттям нормативно-правових актів, визнаних незаконними стосується також і випадків визнання неконституційними законів. Стосовно доводів представника відповідача про те, що рішення Конституційного Суду №1-р/2018 не може бути застосовано до правовідносин, що виникли до 27.02.2018 року, то суд вважає їх безпідставними, оскільки незважаючи на ту обставину, що зміни, внесені до\~Податкового кодексу України\~Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні»\~визнані неконституційними і втратили свою чинність з дня ухвалення\~рішення Конституційного Суду України №1-р/2018 від 27.02.2018 року, однак незаконне утримання коштів з грошового утримання позивача у зв'язку з дією вищевказаних норм мало місце з грудня 2016 року по лютий 2018 року. Таким чином, [PERSON] недоотримала належні їй виплати в розмірі 39307, 50 грн.. саме через дію неконституційної норми закону, тому і компенсація цих коштів повинна бути здійснена в порядку\~ст. 152 Конституції України, ст.ст.\~22,\~1175 ЦК України\~за рахунок коштів Державного бюджету України. Відносно доводів представника відповідача [PERSON] управління Державного казначейства м. Купянськ Харківської області, про те, що вони не є належним відповідачем по справі, то суд вважає їх безпідставними, оскільки відповідно до п.п. 4, 35, 38 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого\~постановою КМУ №845 від 03.08.2011 року, визначена судом сума підлягає стягненню за рахунок Державного бюджету України шляхом списання грошових коштів з відповідного рахунку органом Казначейства. Аналізуючи докази у справі у їх сукупності, суд приходить до переконання, що оскільки при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді, а також беручи до уваги, що Конституційним Судом України встановлено неконституційність змін, внесених до\~Податкового кодексу України, у звязку з чим суд дійшов висновку про те, що щомісячне відрахування податку з грошового утримання позивача призвело до заподіяння їй збитків, які підлягають відшкодуванню в порядку\~ст.152 Конституції України,\~ст. 1175 ЦК України, у звязку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved