Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

У вересні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 11.03.2007 р., посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 878, із змінами внесеними згідно з договором про зміни № 1, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 912, а саме квартиру № 19, що знаходиться за адресою : м. Одеса, вул. Маразліївська (колишня вул. Енгельса), будинок 38, та в цілому складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 56,2 кв.м., загальною площею 94,5 кв.м., й належить іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11.03.2008 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 873, шляхом визнання права власності на цей предмет іпотеки за ПАТ «Дельта Банк», - в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11311849000 (11311849001) від 11.03.2008 року з додатками у загальному розмірі 5669271,32 грн. (з яких : заборгованість за відсотками за договором в його первісній редакції 104329,73 грн..; заборгованість за кредитом за договором в редакції додаткової угоди до договору 3718651,73 грн.; заборгованість за відсотками за договором в редакції додаткової угоди до договору 1846289,86 грн.). Представник позивача [PERSON] просив розглянути дану справу без участі представника позивача, про що подав адресоване суду своє письмове клопотання яке приєднано судом до матеріалів справи. Направлена судом судова повістка відповідачу, за останньою відомою судові адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, була повернута судові з поміткою пошти про те, що вона не зявляється на пошту для одержання судової повістки за залишеним для неї повідомленням пошти. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти ; за ч.2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом установлено, що згідно з Договором про надання споживчого кредиту № 11311849000 від 11.03.2008 року акціонерний комерційний інноваційний банк „УкрСиббанк, назва якого була змінена на відкрите акціонерне товариство „УкрСиббанк, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство „УкрСиббанк, надав [PERSON] кредит в розмірі 302000,00 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ на дату укладання цього договору становить 1525100,00 грн., на строк користування з 11.03.2008 р. по 12.03.2029 р., із сплатою процентів за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, за процентною ставкою у розмірі 9,000 % річних, з переглядом процентної ставки кожного наступного місяця кредитування відповідно до умов цього Договору, з погашенням кредиту та сплатою процентів за користування кредитом шляхом внесення щомісячних платежів в терміни, розмірі та на умовах, що встановлені цим Договором, з датою кінцевого повернення кредиту та усіх нарахувань за ним 12.03.2029 р. Згодом між сторонами за цим договором були укладені додаткова угода № 2 від 11.03.2008 року, додаткова угода № 3 від 03.02.2009 року, додаткова угода № 4 від 11.03.2009 року та додаткова угода № 5 від 26.03.2010 року до цього договору, згідно з умовами яких, зокрема було складено у новій редакції Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту, який є Додатком № 2 до договору, а також сторони домовились, що для ідентифікації договору можуть застосовуватись як номер договору, зазначений при його укладенні - № 11311849000, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку - № 11311849001, що за користування кредитними коштами з 11.03.2008 р. по 11.03.2010 р. процентна ставка встановлюється у розмір 9,0 % річних, й після 11.03.2010 р. процентна ставка встановлюється у розмірі 12,4 % річних, та що розмір ануїтентного платежу у травні 2010 р. складатиме 3133,78 дол. США, а з травня 2010 р. розмір ануїтентного платежу складатиме 3157,00 дол. США, та змінено термін повернення кредиту до 11.03.2038 р. Згідно з п.2.1. вказаного кредитного договору, в забезпечення виконання позичальником усіх грошових зобовязань за цим договором, 11.03.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» як іпотекодержателем та [PERSON] як іпотекодателем був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 878, за умовами якого предметом іпотеки є квартира № 19, що знаходиться за адресою : м.Одеса, вул. Маразліївська (колишня вул. Енгельса), будинок 38, та в цілому складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 56,2 кв.м., загальною площею 94,5 кв.м., заставною вартістю 1962349,00 грн., й належить іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11.03.2008 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 873. В звязку з внесенням змін до кредитного договору в частині зміни терміну повернення кредиту, 11.03.2009 р. між АКІБ «УкрСиббанк» і [PERSON] був укладений договір про зміни № 1 до іпотечного договору від 11.03.2008 р. за р. № 878, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. 912. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано банком у порядку, передбаченому законом у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. Згідно з умовами договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, ПАТ „УкрСиббанк продав (відступив), а ПАТ „Дельта Банк придбав та прийняв права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі право вимоги за кредитним договором № 11311849000 (11311849001) від 11.03.2008 року та договорами, укладеними в забезпечення виконання позичальником зобов'язань за цим кредитним договором. Таким чином, до позивача перейшли всі права ПАТ „УкрСиббанк щодо права вимоги до боржника за вищевказаним кредитним договором та договорами, укладеними в забезпечення виконання позичальником зобов'язань за цим кредитним договором. Через неналежне виконання умов кредитного договору № 11311849000 (11311849001) від 11.03.2008 року, у позичальника [PERSON] станом на 07.08.2014 р. утворилась заборгованість за цим договором у загальному розмірі 5669271,32 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ (1245,8546 грн. за 100 дол. США) на цю дату становить 455049,80 дол. США, з яких : заборгованість за кредитом 3718651,73 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ становить 298482,00 дол. США ; заборгованість по відсотках за користування кредитом 1950619,59 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ становить 156568,80 дол. США (8374,15дол.США+148194,65дол.США). Відповідно до п.5.5. цього кредитного договору, у випадку не сплати позичальником чергового ануїтетнтного платежу в установлений цим договором день сплати ануїтентного платежу більше ніж на один місяць, та/або порушення інших умов договору та/або у випадку порушення позичальником та/або заставодавцем та/або поручителем та/або гарантом умов укладеного з банком договору щодо надання забезпечення виконання зобовязань позичальника за цим договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку, встановленому розділом 12 цього договору. Пункт 12.1. цього кредитного договору встановлює, що сторони погодили, що у випадку настання обставин, визначених у п.п. 2.3., 4.9., 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10, 8.4., 10.2., 10.14. цього договору та направлення банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і неусунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від банку, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку, при цьому у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни позичальником адреси, без попереднього про це письмового повідомлення банку чи у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) від банку з інших підстав протягом 40 календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) банком, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку. Згідно п. 5.7. цього кредитного договору, у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань по своєчасному поверненню кредиту та/або сплати процентів та/або комісій банк має право стягнути з позичальника суму боргу, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет забезпечення, зазначений в п. 2.1. договору, та інше майно позичальника. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст. 575 ЦК України іпотека є окремим видом застави. Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Пункти 4.1., 4.1.1. іпотечного договору від 11.03.2008 р. за р. № 878 передбачають, що у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобовязання за цим договором або будь-якого зобовязання, що забезпечено іпотекою за цим договором, іпотеко держатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки. Пункти 4.2., 4.2.1., 4.3. цього іпотечного договору встановлюють, що звернення стягнення здійснюється на підставі, зокрема рішення суду. Право визначення підстави та способу звернення стягнення належить іпотекодержателю. Звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду здійснюється відповідно до чинного законодавства. Розділ 5 цього іпотечного договору містить застереження про задоволення вимог іпотекодереателя, які передбачають можливість передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотеко держателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку». У відповідності до ст.36 Закону України «Про іпотеку», договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Позивач направив рекомендованим відправленням на адресу відповідача [PERSON] лист-вимогу за вих. № 31.4-08/7876/4 від 11.08.2014 р., який містить вимогу про виконання порушеного зобовязання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі не виконання порушеного зобовязання. Проте відповідач залишила цей лист-вимогу позивача без задоволення. Також суд враховує, що згідно наданого позивачем суду висновку про вартість майна, виконаного оцінювачем ТОВ «[PERSON] оцінки», ринкова вартість квартири № 19, що розташована у будинку 38 по вул. Маразліївський в м. Одесі, станом на 22.09.2014 р. становить 806938,00 грн. Вирішуючи дану справу, суд бере до уваги, що відповідач зареєстрована за адресою : [INFO], що свідчить про те, що належна останній квартира [ADDRESS], яка є предметом іпотеки, не використовується відповідачем як місце постійного проживання, отже до даних правовідносин між сторонами не застосовується Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який набрав чинності 07 червня 2014 року. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати у розмірі 3654,00 грн., повязані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved