Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому, просила визнати за нею та її неповнолітніми дітьми право на приватизацію в квартирі [ADDRESS] (далі Квартира) в порядку визначеному Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі Закон). В обґрунтування позову зазначила, що Квартира, яка відноситься до державного житлового фонду, була спочатку надана у 1977 році сім`ї її матері [PERSON], а в 2007 році особовий рахунок Квартири переоформлено на її ім`я, у звязку з тим, що матір за рішенням суду виписано. Сама ж позивачка зареєстрована та проживає у Квартирі з самого народження, починаючи з 1987 року. Управлінням житлово-комунального господарства та комунальної власності Новоград-Волинської міської ради (далі УЖКГ) 02.06.2017 року їй було відмовлено у приватизації займаної Квартири, у звязку з ненаданням повного переліку документів, а саме ордеру. Вважає зазначене рішення таким, що порушує її право на безоплатне одержання у приватну власність займаного житла. Сторони в судове засідання не прибули. В письмових заявах до суду просили справу розглянути без їхньої участі, представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник УЖКГ позовні вимоги визнав, не заперечив проти задоволення позову, а представник міської ради позовні вимоги не підтримала, оскільки остання є неналежним відповідачем по справі. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло. Згідно зі ст. 1 Закону приватизації підлягає Державний житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. В розумінні ч. 2 ст. 8 Закону право на одержання у приватну власність житла повинні набувати громадяни, які на законних підставах мешкали у цих квартирах. До обєктів приватизації, крім іншого, належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму (ст. 2 Закону). Судом встановлено, що Квартира, в якій з 1987 року зареєстрована та безперервно проживає, на умовах договору найму (а.с. 7-10), позивачка, а з 2006 року та з 2012 року також проживають та зареєстровані її малолітні діти [PERSON] та [PERSON], відноситься до державного житлового фонду і перебуває на балансі КП Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськжитлосервіс». На підставі акту здачі і приймання квартири, та договору найму від 24 травня 1977 року, [PERSON] матері позивача, було передано квартиру [ADDRESS] (а.с. 7-11). В лютому 2007 року рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області «Про житлово-квартирні питання» було переоформлено особовий рахунок Квартири з матері позивачки [PERSON], яка за рішенням суду від 27 вересня 2006 року виписана, на ім`я [PERSON] (а.с. 15, 20). Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Частиною четвертою статті 5 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. У силу статей 1, 3, 8 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність. При зверненні позивачки 15.05.2017 року до УЖКГ з заявою про безоплатну передачу її сімї Квартири, їй було відмовлено з формальних підстав у звязку з відсутністю в переліку документів, необхідних для розгляду питання про приватизацію квартири, копії ордера (а.с. 21). Пунктом 18 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженим наказом № 396 Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року (далі Порядок), передбачено надання громадянами до органу приватизації, крім іншого, копії ордера про надання жилої площі, який є єдиним документом, що дає право на вселення в жиле приміщення і видається за формою, встановленою Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затвердженими Постановою № 470 [PERSON] Міністрів Української РСР і Української [PERSON] професійних спілок від 11 грудня 1984 року. Відомості щодо видачі ордера на Квартиру КП Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськжитлосервіс» та УЖКГ, відсутні. (а.с. 22, 23). Відповідно до довідок наданих Державним ощадним банком України ПАТ Філія- Новоград-Волинський, [PERSON] ([PERSON]. [PERSON]) Г.В., [PERSON], [PERSON] житлові чеки не використовувались (24, 25, 26) Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи, позивач [PERSON] починаючи з 1987 року, тобто від свого народження проживає в квартирі та була зареєстрована в ній, як член сімї матері, а з утворенням власної сім`ї потребує поліпшення житлових умов, тому вирішила скористатись наданим їй, відповідно до чинного законодавства, правом на безоплатну приватизацію займаного житлового приміщення Квартири. Оскільки позивач постійно на законних підставах проживала та була зареєстрована в Квартирі протягом останніх 20 років, то набула право на отримання житла у приватну власність. Житлові чеки позивачами використані не були. Факт правомірності її проживання в Квартирі відповідачами не заперечувався. Тому враховуючи усе вищевикладене слід зазначити наступне, що наявність заяви громадянина, який виявив намір отримати у власність наймане ним житло, та відсутність перешкод, передбачених Законом, є необхідною та достатньою умовою для прийняття відповідним владним органом рішення про приватизацію, суд приходить до висновку про можливість визнання за позивачем права на приватизацію Квартири без ордеру. Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved