Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія є гроші» звернулось до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. В обґрунтування позову зазначено, що 13.05.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] укладено договір № 2753622318-003997 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com, за яким відповідачу було перераховано на картковий рахунок позику в сумі 2000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % за кожен день строком на 20 днів. Договором було передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків та пені за користування кредитом та інших витрат. Оскільки, станом на 24.09.2018 року у відповідача виникла заборгованість на загальну суму 13787,40 грн., а тому позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором, 1762,00 грн. судового збору та 1500 грн. витрат за юридичні послуги. Ухвалою судді від 10.10.2018 року по справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Просив позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач двічі в судове засідання не з'явився. Викликався належним чином шляхом надіслання судових повісток на зареєстровану адресу місця проживання, однак до суду повернулися конверти з відміткою «адресат не мешкає». У зв'язку з не явкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, з кредитного договору № 2753622318-003997 від 13.05.2018 року та повідомлення вбачається, що в цей день між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] було укладено в електронному вигляді договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача в сумі 2000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % за кожен день з кінцевою датою повернення позики не пізніше 23:00 години 01.06.2018 (а.с.11-18). Повідомленням від 13.05.2018 року та платіжним дорученням №3997 від 13.05.2018 року підтверджується, що позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідача [NUMBER] позику у розмірі 2000 грн. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва №2829 від 28.12.2017 року (а.с. 24). Згідно розрахунку заборгованості станом на 24.09.2018 року у відповідача виникла заборгованість на загальну суму 13787,40 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 2000 грн.; заборгованість по відсотках за користування кредитом - 4887,40 грн.; заборгованість за пенею - 6900,00 грн. (а.с. 19-23). З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, статуту, протоколу №2 від 31.10.2017, наказу №2-2017/к від 31.10.2017 та правил про надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія є гроші» є юридичною особою і має право здійснювати банківські операції (а.с. 28-38). Згідно договору про надання юридичних послуг №01/08-1 від 01.08.2018 року, акту приймання-передачі наданих послуг № 68 від 09.09.2018 та платіжного доручення № 814 від 10.09.2018 ТОВ «Фінансова компанія є гроші» за надання юридичних послуг було сплачено 1500 грн. (а.с. 39- 41). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, та між сторонами склалися цивільні правовідносини, позовні вимоги пов'язані зі спорами, що виникають із кредитних договорів і підлягають задоволенню, адже було встановлено, що відповідно до укладеного в електронному вигляді договору про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту відповідачу було перераховано на картковий рахунок позику в розмірі 2000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % за кожен день, строком до 01.06.2018 включно. Згідно цього договору позичальник зобов'язаний відповідно графіку щомісячно здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, проте не виконував свої обов'язки належним чином і станом на 24.09.2018 року сума поточної заборгованості відповідача за кредитом становить 13787,40 грн. Відповідно до положень статей 526, 530, 549-552, 1050, 1054 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, суд бере до уваги, що згідно вимог ст. 12 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що позивачем було доведено, що відповідач не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором, має заборгованість, а відповідачем не було доведено того, що заборгованість сплачена, чи, що існують обставини, які виключають необхідність сплати боргу. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги докази обґрунтованості позовних вимог, наданих позивачем, суд вважає, що позовні вимоги є законними та доведеними, в зв'язку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, в силу положень ст. 141 ЦПК України, документально підтверджені судові витрати позивача, підлягають стягнення з відповідача в повному обсязі. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 549-552, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 19, 141, 263, 265, 280-284 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved