Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

У вересні 2016 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Новомиргородської міської ради, третя особа: Новомиргородська районна державна адміністрація про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Посилаючись на ст. ст. 328, 392,1261,1268 ЦК України, заявник просить суд в порядку спадкування за законом в першу чергу після смерті батька, [PERSON], визнати за позивачем право власності на 45/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями. У судовому засіданні позивач [PERSON] власні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Представник третьої особи [PERSON] у суді не заперечував проти задоволення позову. Оповіщений у встановленому порядку про час і місце розгляду справи позивач, представник відповідача (Новомиргородської міської ради) у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, письмових заперечень проти позову не надіслав. Як вбачається з письмової заяви вищезгаданого представника відповідача, він позов визнає повністю, просить суд розглянути справу за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність вищезазначеного учасника судового розгляду на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши вказані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов із таких міркувань. У судовому засіданні безспірно зясовано, що 01 серпня 2001 року у віці 47 років помер рідний батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 03 серпня 2001 року Новомиргородським відділом ЗАГС Кіровоградської області серії І-ОЛ №133104, актовий запис №131. Після його смерті відкрилася спадщина на 45/100 частини житлового будинку № 2, розташованого по вулиці Дудченка в місті Новомиргороді, Кіровоградської області, вказані 45/100 частини якого належали померлому на підставі рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 20 лютого 1995 року. За життя на випадок своєї смерті батько заповіту не складав. Вказаний будинок належав батькові [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданому виконкомом Новомиргородської міської ради 22.11.1994 року. У подальшому за рішенням суду від 20 лютого 1995 року будинок було поділено в таких частинах: 55/100 частин виділено матері і 45/100 частини батькові. Мати свою частку зареєструвала у Новомиргородському відділі БТІ, а батько не встиг цього зробити, оскільки трагічно загинув. Відповідно до акту обстеження домоволодіння по вулиці Дудченка, 2 у м. Новомиргороді від 09.09.2016 року та довідки Новмиргородської міської ради, виданої 12.09.2016 року, на день смерті [PERSON] у вказаному будинку були прописані та проживали [PERSON] (онука) та позивач [PERSON], де проживає та зареєстрований у вказаному будинку і по сьогоднішній день. Інших спадкоємців немає. Заяви про прийняття спадщини ніхто до нотаріуса не подавав. Тобто, окрім заявника, спадщину ніхто не приймав. Лише позивач прийняв спадщину після смерті батька, оскільки на момент його смерті йому було 16 років, до того ж на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі спадкодавцем та від спадщини не відмовлявся. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті батька. 29 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 45/100 частини вищевказаного житлового будинку. Проте приватний нотаріус виніс постанову, відповідно до якої відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок через відсутність у спадкоємця правовстановлюючого документа на вищевказану нерухомість. Висновок нотаріуса відповідає дійсності, бо після розірвання шлюбу та поділу майна подружжя, мати заявника зареєструвала своє право на 55/100 частини будинку у відділі Новомиргородського БТІ, а батько не встиг зареєструвати свої 45/100 частини. Відповідно до архівної довідки БТІ, [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Новомиргородської міської ради від 22.11.1994 року, належало право власності на житловий будинок вул. Дудченка, 2 у м. Новомиргороді, Кіровоградської області. Вказане свідоцтво також не збереглося, бо серед документів, які залишились після смерті батька, позивач вказаного свідоцтва не знайшов. Таким чином, вичерпавши всі наявні можливості для захисту своїх цивільних прав, позивач змушений звернутися до суду. Згідно звіту про оцінку нерухомого майна житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: Кіровоградська область, м. Новомиргород, вул. Дудченка, буд. 2, виконаного ТОВ «Науково виробничий центр Альянс-експерт» його вартість складає 84. 191 гривень 00 копійок. Відповідно до приписів ЦК України: ч. 2 ст. 328 право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. ст. 392 власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - відповідачами у таких справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. А тому, за відсутності інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, Новомиргородська міська рада Кіровоградської області, на території якої розміщений будинок, є належним відповідачем у даній справі. Окрім наведених доказів у справі, ці ж обставини підтверджуються: особистими документами заявника, свідоцтвом про народження, свідоцтвом про смерть спадкодавця, листами та постановою нотаріуса, технічними документами на будинок померлого, висновком експерта-оцінювача, іншими матеріалами справи. Таким чином, у судовому засіданні безспірно встановлено, що у даному випадку в наявності є усі передбачені законом підстави для визнання за позивачем права на спадкове майно. Ураховуючи наведене, на підставі ст. 41 Конституції України, ст. ст. 331, 1216-1218, 1220-1223, 1226, 1233-1234, 1258-1261, 1266-1270, 1273, 1275, 1278, 1296 ЦК України,

Outcome: approved