Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

У вересні 2015р. позивач звернулась до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання, визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що в жовтні 2013р. [PERSON] (мати її чоловіка [PERSON]) склала заповіт, згідно якого все своє майно, у тому числі належну їй квартиру [ADDRESS], заповіла [PERSON]; [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді 5/8 частин вказаної квартири, спадкоємець [PERSON] звернувся до нотаріальної контори, але свідоцтва про право на спадщину за заповітом не отримав; 22.12.2008р. [PERSON] складено заповіт, згідно якого все належне йому майно він заповів позивачу, як дружині. Після смерті останнього, звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено з підстав пропущення строку та того, що шлюб з [PERSON] розірвано. Посилаючись на те, що з 16.12.2005р. по час смерті спадкодавця [PERSON] вона постійно мешкала з ним, що встановлено рішенням суду від 22.05.2015р., позивач, з урахуванням наступних уточнень, остаточно просила: встановити факт постійного проживання [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO], визнати за нею право власності у порядку спадкування за заповітом на 5/8 частин квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] У судове засідання позивач, її представник не з'явились, від представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутністю, уточнені позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідачі до суду не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали заяви про визнання позову і розгляд справи без їх участі. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], після розірвання шлюбу вони продовжували мешкати разом. [INFO] [PERSON] поїхав на автомобілі по справах до іншого міста і пропав. За заявою [PERSON] рішенням суду від 22.05.2015р. встановлений факт, що [PERSON] помер [INFO] Даний факт 26.06.2015р. зареєстрований актовим записом №2 Центральним відділом ДРАЦС РС ММУЮ, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. За життя [PERSON] склав заповіт, згідно якого все належне йому майно він заповів дружині [PERSON], а у разі неприйняття нею - доньці [PERSON], що доводиться копією заповіту, посвідченого 22.12.2008р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] Крім того, у лютому 2014р. [PERSON] заявою до приватного нотаріуса прийняв у спадщину від своєї матері [PERSON], померлої [INFO], 5/8 частин квартири [ADDRESS], але свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] не отримав. Вказане підтверджується наданою копією спадкової справи №3/2014 до майна померлої [PERSON], заведеною приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Дворецькою О.М. Право власності на вказане житло зареєстроване на даний час за [PERSON] - 5/8 частин квартири, за [PERSON] - на 3/8 частини квартири, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру прав власності на нерухоме майно, в якому підставами виникнення прав зазначені договір купівлі-продажу від 19.06.2008р., посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Лашиною О.П., за яким квартира придбавалася [PERSON], та рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 24.05.2011р., за яким визнано право власності за [PERSON] на 3/8 частини квартири в порядку спадкування. Згідно копії листа приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], позивачу фактично було роз'яснено про відсутність у останньої умов для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив, та батьки. Згідно ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Статтею 1268 ч.1,ч.3 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як установлено, з 16.12.2005р. по 15.04.2010р. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, але після його розірвання подружжя фактично продовжували мешкати разом сім'єю. Вказане підтверджується обставинами, встановленими у рішенні Заводського районного суду м.Миколаєва від 22.05.2015р. Відповідач [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] до нотаріуса не зверталась. Інших спадкоємців немає. За встановлених обставин та наведених правових норм суд визнає можливим встановити факт постійного проживання заявника разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, та те, що після смерті [PERSON] позивач [PERSON], як єдиний спадкоємець, що прийняв спадщину, має отримати право власності в порядку спадкування на 5/8 частин квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], який помер [INFO] та за життя фактично прийняв це майно у спадщину від матері [PERSON]

Outcome: approved