Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

У березні 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON], відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації Заводського району Камянської міської ради «про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням», та просила суд визнати [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування квартирою № 77 в будинку № 15 по вул. Слісаренко Сергія у м. Камянське Дніпропетровської області та зняти їх з реєстраційного обліку у вказаній квартирі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона є користувачем квартири [ADDRESS] на підставі ордеру. На даний час в квартирі зареєстрованими є, зокрема, позивач, відповідач [PERSON] колишній чоловік позивача, донька позивача відповідач [PERSON], та син позивача [PERSON] Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у квартирі, проте добровільно з реєстраційного обліку знятися відмовляються. Позивач [PERSON] до судового розгляду справи звернулась з письмовою заявою, в якій зазначає, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, суд вважає можливим розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, суд вважає можливим розгляд справи за її відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, суд вважає можливим розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації Заводського району Камянської міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, суд вважає можливим розгляд справи за його відсутності. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до п. 9 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS], що підтверджено особовим рахунком № 62646 на вказану квартиру (а. с. 13), так само, як і довідкою № 000937628 про склад сімї від 25.08.2016 року, виданою ТОВ «Інфо-ком» (а. с. 12). Крім того, у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON], чоловік позивача, [PERSON] та [PERSON], діти позивача та неповнолітня [PERSON], онука позивача. Факт родинних відносин між позивачем та відповідачем [PERSON], як між матірю та донькою підтверджується свідоцтвом про народження, виданим місквідділом ЗАГС м. Дніпродзержинська, актовий запис № 3351 (а. с. 9); родинних відносин позивача із третьою особою [PERSON], як між матірю та сином, підтверджується свідоцтвом про народження, виданим міськ. ЗАГС м. Дніпродзержинська, актовий запис № 2584 (а. с. 9). 04.05.1993 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Заводським ЗАГС м. Дніпродзержинська, актовий запис № 224 (а. с. 10). Згідно рішення виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради № 183 від 21.09.2011 року, позивача призначено опікуном [PERSON], оскільки відповідач [PERSON] позбавлена батьківських прав щодо дитини (а. с. 14). Відповідач [PERSON] не проживає за вищезазначеною адресою з 1997 року, відповідач [PERSON] з 2014 року по теперішній час, що підтверджено актом № 207 від 09.08.2016 року, виданим ТОВ «Толока» (а. с. 15), та актом про непроживання № 2162 від 09.12.2017 року, виданим КП КМР «УКОЖФ» (а. с .80). Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира або інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Як встановлено судом, вищезазначена квартира перебуває у комунальній власності, в якій позивач є наймачем, тому, з огляду на таку обставину, при вирішенні даного спору слід керуватись положенням ЖК України, яким встановлений порядок користування житловими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду. Згідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В силу ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно з ст. 155 ЖК України, власник квартири чи її частки не може бути позбавлений права користування своїм житловим приміщенням, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідачі в спірній квартирі з реєстраційного обліку не зняті, комунальні платежі не сплачують, що перешкоджає квартиронаймачу здійсненні ним права користування та розпорядження нерухомим майном, своїми діями відповідачі порушують вимоги ст. 47 Конституції України, в якій зазначено, що кожен має право на житло, а також те, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду, а також були порушені і вимоги ст. 9 ЖК України, в якій зазначено, що ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення, або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Реєстрація та проживання відповідачів за вказаною адресою заважає квартиронаймачу в повній мірі і на власний розсуд користуватись належним йому майном, до того ж завдає збитків матеріального характеру. Таким чином судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в квартирі [ADDRESS] не проживають понад шість місяців, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, оскільки, при подачі позовної заяви позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідачів на користь Держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved