Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому зазначила, що із 27 жовтня 2012 року вона перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилася дочка, [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося через протилежність характерів, поглядів на життя, відсутність почуття любові та взаєморозуміння. Вважає, що за таких умов шлюб носить формальний характер і його збереження є недоцільним. Ухвалою суду від 19 березня 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. 20 квітня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву. 05 травня 2021 року позивач подала до суду відповідь на відзив. Ухвалою суду від 13 травня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд даної справи у порядку загального позовного провадження. У судовому засіданні позивач [PERSON] не з`явилася, у відповіді на відзив просила суд розглянути дану справу у її відсутність та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що шлюб між ним та позивачем укладався на засадах взаємної любові, поваги та взаєморозуміння. Від спільного подружнього життя у них народилася дочка, [PERSON] , [INFO] , для її повноцінного та всебічного розвитку потрібні батько та мати. З донькою у відповідача склалися теплі стосунки, тому збереження шлюбу не може суперечити інтересам дитини. Відповідач вважає, що розлад, який виник у їх сім`ї носить тимчасовий характер та може бути усунутий. Крім того, між ним та позивачем існує спір про визначення місця проживання дитини. 05 травня 2021 року відповідач подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із отриманням повістки із Київського обласного військового комісаріату про необхідність явки 05 травня 2021 року. Доказів, які б свідчили про поважність причин неявки відповідач до суду не надав. Разом з тим, враховуючи заявлене клопотання, судове засідання у даній справі відкладено на 13 травня 2021 року. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 27 жовтня 2012 року, про що виконавчим комітетом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області зроблено відповідний актовий запис № 12. Прізвище після одруження: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Від спільного подружнього життя у сторін народилася дочка, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України). Частинами третьою та четвертою статті 56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі\~статтею 111\~СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Не визначаючи заявлених позовних вимог про розірвання шлюбу, відповідач реальних мотивів його збереження суду не навів, у судові засідання не з`явився, а також не подав доказів поважності причин неявки. У відзиві зазначив про наявність спору щодо визначення місця проживання дитини. Разом з тим, у даній справі вимога щодо визначення місця проживання дитини не заявлена та по суті судом не вирішується. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, так як його збереження суперечить її інтересам. За таких обставин суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, суперечить правам та інтересам позивача, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про розірвання шлюбу, що відповідає вимогам статей 24, 56 СК України. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved