Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON], [PERSON] і [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на неналежне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 11328951000 від 04.04.2008 року у розмірі 31 158,02 доларів США та 31 857,50 грн.; також просив стягнути із відповідачів судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач та представник [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечують. [PERSON] заперечуючи обґрунтованість позовних вимог подала зустрічну позовну заяву про захист прав споживачів шляхом розірвання кредитного договору. Свою вимогу мотивує тим, що банком були порушені її права, як споживача фінансових послуг у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів». Заслухавши сторін справи, їхніх представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення первісного позову та відмови у задоволенні зустрічного, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, 04.04.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11328951000, згідно з яким відповідачу було надано кредитні кошти на суму 40 000,00 доларів США із процентною ставкою у розмірі 13,00% річних, на строк до 04.04.2025 року. У забезпечення повернення наданих коштів та виконання умов кредитної угоди між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 194992 від 04.04.2008 року, згідно з яким останній поручився за виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором. Також, у забезпечення повернення наданих коштів та виконання умов кредитної угоди між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 241014 від 10.11.2009 року, згідно з яким останній поручився за виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором. Наявна у матеріалах справи заява на видачу готівки і розрахунку заборгованості [PERSON] по кредитному договору №11328951000 за 04.04.2008 року свідчить про виконання Банком обов'язку із надання позичальнику кредиту у розмірі 40 000,00 дол. США, що еквівалентно 202 000,00 грн. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), та в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Факт неналежного виконання позичальником своїх договірних зобов'язань, що зумовило виникнення у нього кредитної заборгованості в сумі 31 158, 41 доларів США, з яких 26 410,42 доларів США строкової заборгованості за кредитом і 4 747,99 доларів США заборгованості за відсотками, а також 31 857,50 грн. пені за несвоєчасне погашення тілу кредиту і 32 594,03 грн. пені по відсоткам, що підтверджуються наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Згідно з умовами Договорів поруки № 194992 від 04.04.2008 року і 241014 від 10.11.2009 року, [PERSON] і [PERSON] є поручителями за договором кредиту та зобов'язався відповідати, як солідарні боржники в разі невиконання [PERSON] своїх зобов'язань. Відтак, наявність кредитного боргу, який підлягає солідарному стягненню із відповідачів на користь позивача у сумі 31 158,02 доларів США, що за курсом НБУ становить 848 563,71 грн. та 57 095,26 грн. зумовлює необхідність задоволення первісного позову у повному обсязі. Що стосується зустрічного позову, то вирішуючи спір у цій частині, суд виходить із такого. Як стверджує [PERSON] та її представник за зустрічним позовом, оспорюваний кредитний договір є договором споживчого кредиту, а тому до нього застосовуються норми Закону України «Про захист прав споживачів». Однак, [PERSON] вважає, що при укладанні кредитного договору, банк порушив деякі норми ЗУ «Про захист прав споживачів», не повідомивши про умови кредитування, ввівши її в оману щодо наявних форм кредитування з коротким описом відмінностей між ними, а також переваги та недоліки пропонованих схем кредитування, Договором встановлено несправедливі та дискримінаційні умови по відношенню до відповідача. Згідно Розділу 1-3 Кредитного договору підписанням договору позичальник підтверджує, що на дату укладання договору він ознайомлений з усіма тарифами по розрахунково-касовому обслуговуванню та тарифами банку, що викладені у договорі № 11328951000 від 04 квітня 2008 року. Отже, підписуючи вказаний кредитний договір [PERSON] погоджувалася з правилами (договірними умовами) кредитування. Крім того, на час укладання сторонами спірного договору 04.04.2008 року, не передбачалося заборони на надання споживчих кредитів в іноземній валюті, так як Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», згідно з яким частину 1 статті 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» було доповнено абзацом третім, відповідно до якого надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється, набрав чинності лише 10 жовтня 2011 року. Частиною 1 ст.215 ЦК України визначено підстави недійсності правочину, а саме зазначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Доводи зустрічного позову [PERSON] щодо не проінформованості її в повному обсязі про укладення договору кредиту, що передбачено Законом України «Про захист прав споживачів» (в редакції на момент виникнення правовідносин), не попередження його про валютні ризики та інші порушення вказаного закону (несправедливість, дискримінаційність и т.і.) не знайшли свого підтвердження у ході розгляду даної справи. Належних доказів введення Банком позичальника в оману при укладенні договору, відповідачем суду не надано. Враховуючи викладене, вимога [PERSON] за зустрічним позовом про розірвання кредитного договору не підлягає задоволенню з огляду на її недоведеність і необґрунтованість. При поданні позовної заяви позивачем було сплачено судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 13 584,88 грн., які відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів у рівних частинах. На підставі зазначеного,

Outcome: approved