Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], про поділ житлової квартири, котра розташована за адресою: [ADDRESS], між співвласниками і виділити позивачу в натурі ? частку, котра знаходиться у його власності. У випадку неможливості виділення частки в натурі прохав стягнути вартість його частки з відповідача. Свої вимоги мотивував тим, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлової двокімнатної квартири, загальною площею 54.6 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS]. Житлова квартира належала [PERSON] на праві власності. 14 серпня 2012 року [PERSON] помер, а належна йому квартира на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 липня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №3-557, перейшла у власність позивача та відповідача по справі. Частки у квартирі були розподілені наступним чином: частка [PERSON] Є була встановлена у розмірі ? частини квартири, а частка [PERSON] ? частини квартири, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.07.2013 року серія ЕЕА №636504. Оскільки, як зазначає позивач, між ним та [PERSON] виник спір про порядок користування і володіння квартирою, він не може розпоряджуватись своєю часткою квартири за власним розсудом та просив задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив задовольнити позовні вимоги шляхом стягнення вартості ? частини квартири, що складає 225600 гривень з [PERSON] Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки [PERSON] не має наміру відшкодовувати вказані кошти за частину квартири та не має наміру купувати частину квартири. Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, вивчивши висновок експертизи №769 (а.с. 67-71) суд вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Судом встановлено, що на час звернення до суду позивач\~\~[PERSON] та\~\~відповідач [PERSON] були\~\~співвласниками двокімнатної квартири [ADDRESS],\~\~загальною площею 54.6 кв.м. Житлова квартира належала [PERSON] на праві власності. 14 серпня 2012 року [PERSON] помер, а належна йому квартира на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 липня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №3-557, перейшла у власність позивача та відповідача по справі. Частки у квартирі були розподілені наступним чином: частка [PERSON] Є була встановлена у розмірі ? частини квартири, а частка [PERSON] ? частини квартири, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.07.2013 року серія ЕЕА №636504. (а.с. 11-13). Висновком про оцінку вартості квартири [ADDRESS] встановлено, що ринкова вартість 1/4 частки вищевказаної квартири складає 225600 гривень Згідно із висновком будівельно-технічної експертизи №769 від 30.04.2015 р. виділити у натурі 1/4 частку вищевказаної квартири з метою облаштування окремої квартири не представляється можливим. Позивач [PERSON] звертаючись до суду за захистом своїх прав, свої вимоги обґрунтовує\~ст.364 ЦК України. Згідно із ст.ст.10\~та\~60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1,2\~ст.364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга\~статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. В силу положень ст.ст.\~21,\~24,\~Конституції України, ст. ст.\~319,\~358 ЦК України\~всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається\~главою 26 ЦК України\~з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Пунктами 3,4 частини 1\~статті 365 ЦК України\~встановлено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішення суду на підставі позову інших співвласників, якщо: спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї». З положень ч.2\~ст. 364 ЦК\~не випливає обовязок співвласника сплатити грошову або іншу матеріальну компенсацію вартості частки іншого співвласника, який бажає виділу. Одночасно відповідно до ч.4 та ч.5\~ст.319 ЦК України\~власність зобовязує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам та свободам громадян. Матеріали справи підтверджують, що в спірна квартира належить сторонам по справі, однак\~позивачем не надані докази того, що відповідач створює йому перешкоди в користуванні цією квартирою. Позивачем не надані докази того, що він робив спроби користуватися належною йому часткою спірної квартири та має в ній потребу. Відповідач не бажає сплатити позивачу грошову компенсацію за його частку в квартирі. При цьому, суд також звертає увагу, що відповідач не давав згоду викупити у позивача його частку у праві власності, а примушувати його до цього є також порушенням його прав, оскільки законодавством не передбачено можливості набуття права власності у примусовому порядку при відсутності тих юридично важливих обставин, які передбачені диспозицією зазначеної правової норми, зокрема, при відсутності перешкоджання з її боку проживанню іншому співвласнику\~позивачу\~в спірній квартирі. Враховуючи викладене в сукупності, можна зробити єдиний висновок, що присудження позивачу, який бажає виділу, грошової компенсації 1/4 частики спірної квартири за рішенням суду з відповідача, та визнання за\~відповідачем всупереч його волі права власності на зазначену частку позивача є використання одним співвласником свого права власності на шкоду іншим співвласникам, що є неприпустимим. Таким чином, суд відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed