Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення шкоди, завданої в результаті залиття квартири. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . 27 серпня 2018 року з вини власників квартири [ADDRESS] , розташованої поверхом вище , сталося залиття її квартири, що підтверджується актом від 27 серпня 2018 року, складеним комісією ЖЕД № 903 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва. Відповідно до Висновку про вартість проведення відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] після її залиття, складеного ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки» від 06 лютого 2019 року, вартість проведення відновлювального ремонту квартири становить 10200 гривень. За проведення експертизи вона сплатила 3000 гривень. Позивач просить стягнути на її користь солідарно з відповідачів 10200 гривень на відшкодування майнової шкоди, 2000 гривень на відшкодування моральної шкоди, 3000 гривень витрат за проведення дослідження та 3000 гривень витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25 березня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. [PERSON] та [PERSON] копію позовної заяви з додатками отримали (а.с. 60, 61), відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подали. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 09 вересня 1998 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується довідкою КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 27 лютого 2019 року № 062/14-3187 (И-2019) (а.с. 12). Відповідно до частин 1, 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. 27 серпня 2018 року відбулось залиття квартири позивача, що підтверджується актом від 27 серпня 2018 року, складеним комісією ЖЕД № 903 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» (а.с. 13). В акті зазначено, що квартира [ADDRESS] була залита [ADDRESS] через недбале ставлення мешканців квартири [ADDRESS] до сантехнічного обладнання, а саме в квартирі пошкоджений внутрішньо квартирний каналізаційний трубопровід та протікання води зі змішувача в ванній кімнаті на підлогу. Внаслідок залиття водою в квартирі [ADDRESS] пошкоджено: стелю та стіну у санвузлі; стелю та стіни в коридорі; стелю та стіни в кухні. Таким чином, встановлено, що залиття квартири позивача відбулося з вини відповідачів, які в силу закону мають нести майнову відповідальність за заподіяну шкоду. На підтвердження своїх доводів щодо розміру завданої майнової шкоди, позивач надала суду висновок про вартість проведення відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] після її залиття, складений 06 лютого 2019 року ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки» (а.с. 14-28). З наданого суду висновку вбачається, що розмір матеріального збитку складає 10200 гривень (а.с. 28). Відповідачі не надали суду будь-яких доказів на спростування своєї вини в залитті. За таких обставин, при визначенні розміру завданої шкоди, суд вважає за можливе покласти в основу рішення наданий позивачем висновок. Разом з тим, борг підлягає стягненню з відповідачів у рівних частках, оскільки вони є співвласниками квартири. Крім того, стягненню з відповідачів підлягає вартість проведення дослідження в сумі 3000 гривень, що підтверджується наданою суду копією рахунку на оплату № СФ-002 від 04 лютого 2019 року (а.с. 46) та копією квитанції № 0.0.1258908939.1 від 05 лютого 2019 року (а.с. 47). Зазначені витрати позивач понесла в зв`язку зі зверненням до суду за захистом порушеного права. Позивач також просить суд стягнути на її користь з відповідачів моральну шкоду в розмірі 2000 гривень. Така вимога позивача ґрунтується на законі. Частиною 1, п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Суд вважає, що в результаті залиття квартири з вини відповідачів, позивач зазнала душевних страждань, оскільки вона отримала негативні емоції та переживала з приводу пошкодження майна, неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, звернення до суду за захистом порушеного права. Разом з тим, при визначені розміру моральної шкоди, з урахуванням принципу розумності, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача на відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 гривень, по 250 гривень з кожного. Позивач просить стягнути з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази. 01 лютого 2019 року між адвокатом Колісником Б.О. та [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги № 01/02-1, за умовами якого адвокат зобов`язався надавати юридичні послуги адвоката по захисту прав та законних інтересів [PERSON] (а.с. 49). Крім того, у матеріалах справи міститься ордер на надання правової допомоги від [PERSON] на [PERSON] та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 50, 51). Вбачається, що позивачем не надано суду доказів оплати наданих послуг (квитанції про сплату), детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, як це передбачено статтею 137 ЦПК України. За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 гривень задоволенню не підлягає. З урахуванням часткового задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідачів на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 1536 гривень 80 копійок, по 768 гривень 40 копійок з кожного.

Outcome: partial