Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

У березні 2020 р. [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів, з урахуванням заяви від 13.05.2020 р. просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] , виселити [PERSON] із квартири [ADDRESS] , стягнути з останньої збитки, спричинені несплатою за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 26 738,20 грн, посилаючись на те, що на виконання договору комісії від 10.12.2009 р., укладеного між нею та [PERSON] , остання за кошти та на користь позивача придбала двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 77,40 кв.м, втім 24.03.2011 р. [PERSON] подарувала цю квартиру [PERSON] , договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Затварницькою І.П., який 22.11.2012 р. був зареєстрований за зазначеною адресою, 01.11.2016 р. він подарував зазначену квартиру дружині [PERSON] , договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солом`яною Л.В. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20.08.2019 р. у справі № 757/1877/19-ц задоволено її позов, визнано за нею право власності на спірну квартиру, витребувано квартиру із володіння [PERSON] , визнано недійсними договори дарування, скасовано державну реєстрацію права власності. Рішення суду набрало законної сили 20.09.2019 р., виконано, втім станом на 01.01.2020 р. за період проживання [PERSON] в квартирі заборгованість за житлово-комунальні послуги становить 26 738,20 грн. Ухвалою суду від 10.03.2020 р. у справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження, без виклику сторін, копії якої направлені учасникам справи. Ухвалою суду від 18.05.2020 р. залучено до участі у справі співвідповідача [PERSON] , копії якої направлені учасникам справи. Учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. Згідно частини першої статті 174 ЦПК України, що регулює питання видів та змісту заява про суті справи, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Означене є правом учасників справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Встановлено, що спірна квартира [ADDRESS] складається з двох кімнат загальною площею 77,40 кв.м, житловою площею 40,50 кв.м. на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 20.08.2019 р. у справі № 757/1877/19-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Затварницька Інна Петрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солом`яна Лідія Василівна, про визнання права власності на квартиру, визнання договорів дарування квартири недійсними та скасування державної реєстрації права власності на квартиру належить позивачці [PERSON] , цим же рішенням витребувано квартиру із володіння [PERSON] . Вказана обставина підтверджується наданим суду рішенням, рішення суду набрало законної сили 20.09.2019 р. В спірній квартирі зареєстрований [PERSON] , [INFO] , який 22.11.2012 р. був зареєстрований за зазначеною адресою у якості члена сім`ї власника квартири [PERSON] . Вказана обставина підтверджується витягом № 11873149 від 06.03.2020 р. з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні. Оскільки договори дарування спірної квартири від 01.11.2016 р. та від 24.03.2011 р. були визнані недійсними, а право власності на квартиру визнане за позивачем, відповідачі втратили право користування цією квартирою, [PERSON] добровільно з реєстраційного обліку не знявся, [PERSON] добровільно із квартири не виселилася. Верховний Суд України у постанові від 05.11.2014 р. у справі № 6-158цс14 звернув увагу, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Суд, враховуючи викладене, оскільки спірна квартиру витребувана із володіння [PERSON] , відповідачі втратили право користування цією квартирою, знаходить позовні вимоги [PERSON] в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] , виселити [PERSON] із квартири [ADDRESS] обґрунтованими, в судовому засіданні доведеними. Щодо інших позовних вимог, то наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що відповідач [PERSON] , проживаючи у спірній квартирі, була фактичним споживачем житлово-комунальних послуг, втім не в повному обсязі сплачувала кошти за користування ними. Вказана обставини підтверджується наданою суду довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» № 49 від 30.01.2020 р., згідно якої станом на 01.01.2020 р. за період проживання відповідача в квартири заборгованість за житлово-комунальні послуги становить 26 738,20 грн. Пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно пункту 5 частини другої статті 7 означеного закону споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно частини першої статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Враховуючи, що правочин, на підставі якого [PERSON] володіла спірною квартирою, визнаний судом недійсним, а власником нерухомого майна судом визнана позивач, з метою безперебійного постачання житлово-комунальних послуг останній необхідно сплатити заборгованість. Згідно статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушення права (реальні збитки). Суд враховуючи викладене, вважає [PERSON] має відшкодувати позивачеві кошти за спожиті житлово-комунальні послуги за період проживання у належній позивачеві квартирі. У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі судові витрати у виді судового збору в розмірі 840,80 грн відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved