Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Обґрунтовуючи позов, вказує, що відповідач є батьком її сина [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення суду з [PERSON] на її користь стягуються аліменти на сина [PERSON] . Однак, відповідач належним чином не сплачує аліменти, через що за період з січня 2016 року по січень 2021 року включно виникла заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 53157 грн. 77 коп. Оскільки в добровільному порядку [PERSON] не погашає заборгованість по аліментах, тому просить в судовому порядку стягнути вказану заборгованість з нього на свою користь. Крім того, посилаючись на вимоги ст.196 СК України, вказує, що має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01 січня 2019 року по 31 січня 2021 року становить 210370 грн. 93 коп. Оскільки вказана заборгованість виникла з вини відповідача, тому просить стягнути з [PERSON] на свою користь також 210370 грн. 93 коп. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - адвокат Осташ М.С. позовні вимоги підтримав, просить у повному обсязі задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Віхерко Н.О., які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, до суду не з`явились, у визначений судом строк відзив на позов не подавали. Натомість в судове засідання, призначене на 06 жовтня 2021 року, від представника відповідача [PERSON] - адвоката Віхерко Н.О. надійшла заява, у якій вона просить розгляд справи проводити у її відсутності. Зазначає, що позовні вимоги [PERSON] стороною відповідача визнаються частково, а саме в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 01 січня 2019 року по 31 січня 2021 року в сумі 28769 грн., яка становить 100% заборгованості зі сплати аліментів за вказаний період. Щодо вимог про стягнення заборгованості по аліментах, то в цій частині позов не визнає, оскільки вказана заборгованість стягується з [PERSON] на підставі виконавчого листа №683/97/16-ц, виданого 07 квітня 2016 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області. Заслухавши представника позивачки, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, і сторонами не оспорюється, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області (справа №683/97/16-ц) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18 січня 2016 року і до повноліття дитини. На підставі вищезазначеного рішення 07 квітня 2016 року Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області видав виконавчий лист №683/97/16-ц, який перебуває на примусовому виконанні у Старокостянтинівському районному відділі ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного 16 лютого 2021 року старшим державним виконавцем Воробієвським О.О., заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01 лютого 2021 року становить 53157 грн. 77 коп. Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Разом з тим, суд не приймає до уваги наданий стороною відповідача розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, який було складено старшим державним виконавцем Воробієвським О.О. 05 травня 2021 року, за яким заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом на 01 травня 2021 року становить 44702 грн. 81 коп., оскільки він зроблений з урахуванням платежів, які вносив [PERSON] на погашення заборгованості у березні та квітні 2021 року, тобто вже після того, як у даній справі було відкрито провадження. При цьому, на момент подачі позову, такі платежі були відсутні, а тому не можуть братись до уваги, оскільки позовні вимоги щодо стягнення пені та заборгованості по аліментах стосуються періоду до 01 лютого 2021 року. Частиною 9 статті 7 СК України встановлено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Аналіз норм ст.196 СК України дає підстави для висновку, що неустойка (пеня) може бути стягнута з особи, яка є винною в ухиленні (простроченні) сплати аліментів. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно розрахунку державного виконавця від 16 лютого 2021 року вбачається, що [PERSON] з 01 січня 2016 року по 31 січня 2021 року частково сплачував аліменти на користь позивачки [PERSON] на сина [PERSON] , внаслідок чого за цей період виникла заборгованість в розмірі 53157 грн. 77 коп. Жодних доказів, які б свідчили про те, що вказана заборгованість виникла не з вини [PERSON] , останній суду не надав. При цьому через свого представника [PERSON] , останній частково визнав позовні вимоги щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, не заперечуючи факту її виникнення з його вини. Таким чином, суд вважає, що заборгованість по аліментах виникла з вини [PERSON] , а тому він повинен нести відповідальність у виді неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. При розрахунку пені суд бере до уваги висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, в який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %. За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. З огляду на викладене, неустойка (пеня) за період з 01 січня 2019 року по 31 січня 2021 року включно (межі заявлених позовних вимог) за несплату аліментів становить 168922 грн. 91 коп. Зокрема, за січень 2019 року - 15735,30 грн. (2065 грн. х 762 дня х 1%); за лютий 2019 року - заборгованість відсутня; за березень 2019 року - 19687,52 грн. (2800,50 грн. х 703 дня х 1%); за квітень 2019 року - 18819,36грн. (2800,50 грн. х 672 дня х 1%); за травень 2019 року - 17979,21 грн. (2800,50 грн. х 642 дня х 1%); за червень 2019 року - 17111,06 грн. (2800,50 грн. х 611 день х 1%); за липень 2019 року - 13454,51 грн. (2315,75 грн. х 581 день х 1%); за серпень 2019 року - 12736,63 грн. (2315,75 грн. х 550 днів х 1%); за вересень 2019 року - 12018,74 грн. (2315,75 грн. х 519 днів х 1%); за жовтень 2019 року - заборгованість відсутня; за листопад 2019 року - 2358,70 грн. (515 грн. х 458 днів х 1%); за грудень 2019 року - 10764,20 грн. (2515 грн. х 428 днів х 1%); за січень 2020 року - 4394,27 грн. (1106,87 грн. х 397 дів х 1%); за лютий 2020 року - 5659,49 грн. (1546,31 грн. х 366 днів х 1%); за березень 2020 року - заборгованість відсутня; за квітень 2020 року - заборгованість відсутня; за травень 2020 року - 3060,84 грн. (1109 грн. х 276 днів х 1%); за червень 2020 року - 1058,01 грн. (431,84 грн. х 245 днів х 1%); за липень 2020 року - 2491,85 грн. (1159 грн. х 215 днів х 1%); за серпень 2020 року - 1186,80 грн. (645 грн. х 184 дні х 1%); за вересень 2020 року - 4373,89 грн. (2858,75 грн. х 153 дня х 1%); за жовтень 2020 року - 743,84 грн. (604,75 грн. х 123 дня х 1%); за листопад 2020 року - 2630,05 грн. (2858,75 грн. х 92 дня х 1%); за грудень 2020 року - 1772,43 грн. (2858,75 грн. х 62 дня х 1%); за січень 2021 року - 886,21 грн. (2858,75 грн. х 31 днів х 1%). Всього за період з 01 січня 2019 року по 31 січня 2021 року включно розмір неустойки (пені) склав 168922 грн. 91 коп. Заборгованість за аліментами виникла з вини [PERSON] , а тому позивачка має право на стягнення з нього неустойки (пені), розмір якої не може перевищувати 100 відсотків заборгованості за аліментами за обчислюваний період. Оскільки позивачка [PERSON] просить стягнути неустойку (пеню) за період з 01 січня 2019 року по 31 січня 2021 року включно, тому її розмір не може перевищувати 100 відсотків заборгованості за аліментами саме за цей обчислювальний період. Розмір заборгованості [PERSON] по аліментах за період з 01 січня 2019 року по 31 січня 2021 року включно становить 31563 грн. 27 коп. (53157,77 грн. - 21594,50 грн. = 31563,27 грн., де 53157,77 грн. - заборгованість з 01.01.2016 по 31.01.2021 включно; 21594,50 грн. - заборгованість з 01.01.2016 по 31.12.2018 включно), а розмір неустойки (пені) за цей же період - 168922 грн. 91 коп., що перевищує розмір заборгованості по аліментах, тому з урахуванням вимог ст.196 СК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 31563 грн. 27 коп. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. При цьому, суд враховує, що відповідач не скористався своїм правом та не надав суду жодних доказів щодо свого матеріального та сімейного стану, які в силу ч.2 ст.196 СК України давали б суду підстави зменшити розмір неустойки. Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину. Статтею 194 СК України визначено порядок стягнення аліментів за минулий час та заборгованості по аліментах, однак указана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст.187 СК України. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», й відповідно до частини 8 цієї статті суд вирішує питання заборгованості по аліментах лише у разі спору про її розмір. Аналогічні положення містяться також у ч.3 ст.195 СК України, згідно якої розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне стягнення із боржника суми, яка має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме. З матеріалів справи вбачається, що розмір заборгованості по аліментах, визначений державним виконавцем, ні позивачкою [PERSON] , ні відповідачем [PERSON] не оспорюється. Оскільки стягнення заборгованості по аліментах як самостійний предмет позову при наявності виконавчого листа про стягнення аліментів, що знаходиться на примусовому виконанні, та при відсутності спору про розмір заборгованості, не передбачений нормами матеріального права, а порядок стягнення аліментів та заборгованості за ними проводиться в порядку ст.ст.194-195 СК України та ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по аліментах задоволенню не підлягають. При подачі позову [PERSON] звільнялась від сплати судового збору, а її позов задоволено частково, тому на підставі ст.141 ЦПК України з [PERSON] на користь держави слід стягнути 908 грн. судового збору за вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, які судом задоволено.

Outcome: partial