overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалось через погіршення стосунків, що спричинило фактичне припинення шлюбних відносин. Вони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Подальше сумісне життя вважає недоцільним. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просили шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03 лютого 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 4). У судовому засіданні позивач зазначила, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Зазначила, що примирення між ними неможливе. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. У судовому засіданні позивач просила не змінювати своє прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначала, що зареєструвала 04 серпня 2012 року з відповідачем шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів, внаслідок чого постійно виникали суперечки та конфлікти, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Передумов для його поновлення не має і не вбачаються вони в майбутньому. Позивач вважає неможливим подальше збереження сімї і не бажає цього, тому просила суд розірвати шлюб та стягнути на свою користь судові витрати потрачені нею за розгляд справи в суді. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує та просить розглядати справу за її відсутності, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Кулібаба». Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи був належно повідомлений. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 серпня 2012 року між сторонами зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Умань Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 305, що підтверджується свідоцтвом про одруження І-СР № 087459 (а.с. 4). Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 5). Статтею 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно вимог ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена довіра та повага один до одного, шлюбні відносини тривалий час не підтримують, примирення між ними неможливе, а тому зберегти сімю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 174, 209, 213 215, 224 228 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначала, що зареєструвала 24 листопада 2011 року з відповідачем шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач вважає неможливим подальше збереження сімї і не бажає цього, а тому просила суд розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Довгалюк». В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій визнав позов та просив розглянути справу у його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 листопада 2011 року між сторонами зареєстровано шлюб Немирівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ №180817 (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 6). Статтею 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно вимог ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у них втрачена довіра та повага один до одного, шлюбні відносини тривалий час не підтримують, примирення між ними неможливе, а тому зберегти сімю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 209, 213 215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 23.01.1998 року з відповідачем був укладений шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, втратили почуття любові та взаємної поваги, спільне господарство не ведуть, дітей від шлюбу не мають. Збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву від 15.05.2017 року, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву від 15.05.2017 року, якою позов визнав повністю, просив розглянути справу без його участі. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 січня 1998 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану м. Здолбунів Рівненській області, актовий запис № 7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 23.01.1998 року. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем; дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], залишити на вихованні позивачки до їх повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 23.11.2002 року з відповідачем був укладений шлюб. Від спільного сумісного проживання народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини з грудня 2016 року, через різні характери та різні погляди на подружнє життя, на ґрунті чого між ними постійно виникають сварки тому вона змушена звертатися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву, якою підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, якою визнав позовні вимоги в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.11.2002 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Виконкомом Довбиської селищної ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 30, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 23.11.2002 року (а.с. 6). Від спільного сумісного проживання народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 7,8). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу та визнав позовні вимоги, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір'ю. Відтак, дітей суд залишає на виховання з позивачем, оскільки спору про це у сторін не виникло. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу та залишення на виховання для позивачки малолітніх дітей. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «ІЛЛІЧІВСЬКЕ», [PERSON], [PERSON] про відшкодування майнової (матеріальної) шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Уточнивши позовні вимоги заявою від 21.11.2017 року просила суд, стягнути з [PERSON] на її користь у відшкодування майнової (матеріальної) шкоди 8\~948 грн. 49 коп., кошти сплачені за висновок експертного автотоварознавчого дослідження 480 грн. 00 коп. та 640 грн. 00 коп. судового збору. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання належним чином повідомлений, належних доказів неявки до суду до заяви не надав; відзив на позов не подавав. Представник Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «ІЛЛІЧІВСЬКЕ» та [PERSON] у судове засідання не зявилися, про дату розгляду справи повідомлялися належним чином, письмово про причини неявки до суду не надали, ні заперечень, ні відзиву на позовну заяву не направили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 05.11.2010 року вона та [PERSON] укладений шлюб від якого у них 11.01.2011 року народилася дочка, [PERSON] Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.04.2016 року у справі № 199/1029/16-ц шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Позивач зазначає, що відповідач належним чином не виконує свої батьківські обовязки, не забезпечує дитину, не здійснює її виховання. Оскільки сторони не дійшли згоди щодо місця проживання дитини, позивач просить визначити місце проживання неповнолітньої [PERSON], 11.01.2011 року разом із матірю- Глінкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач, його представник позов підтримали, просили задовольнити. Представник відповідача позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Суду Пояснив, що спору щодо місця проживання дитини у позивача та відповідача не виникло та відповідач не заперечує, щоб дитина проживала разом з матір»ю. Зважаючи на те, що спір між батьками щодо визначення місця проживання дитини відсутній, позивач просить відмовити у позові про визначення місця проживання дитини. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази. суд дійшов наступного висновку. В судовому засідання встановлено, що 05.11.2010 року позивач та відповідач уклала шлюб від якого у них 11.01.2011 року народилася дочка, [PERSON] Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.04.2016 року у справі № 199/1029/16-ц шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. В судовому засіданні встановлено, що після розірвання шлюбу [PERSON] разом з малолітньою дитиною, [PERSON] переїхала проживати в іншу квартиру. Згідно висновку органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради від 18.07.2017 року №4/4-1067, орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO] разом з матір»ю, [PERSON] Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України (далі ? СК України) питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Зважаючи на те, що дитина проживає разом з матір»ю та відповідач не заперечує щодо міця проживання дитини з матір»ю, а отже спору між батьками щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини на даний час не існує, суд вважає, що позов слід залишити без задоволення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини -- сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Позовні вимоги позивачка просила суд задовольнити згідно зі статтями 180-183, 191 СК України. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що з відповідачем [PERSON] вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 2010 року. Від проживання з відповідачем у шлюбі вони мають сина [PERSON], [INFO], на якого відповідач зобовязаний платити аліменти або ж надавати матеріальну допомогу добровільно. Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не надає. Таким чином, вона має право претендувати на стягнення аліментів на неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Оскільки ж відповідач не бажає надавати їй матеріальну допомогу на утримання дитини, то вона змушена була звернутися до суду з цією позовною заявою і наполягає на задоволенні своїх позовних вимог. Відповідач [PERSON] до суду з'явився, позовні вимоги [PERSON] визнав повністю та пояснив, що дійсно він знаходився в зареєстрованому шлюбі з позивачкою з 20 лютого 2010 року. Від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Добровільно матеріальну допомогу на утримання сина він не надає, тому згоден платити аліменти за рішенням суду, до повноліття дитини. Суд, вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги належить задовольнити повністю з наступних підстав. Сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу сторони мають сина, який знаходиться на утриманні матері. На утримання неповнолітнього сина відповідач, згідно діючого законодавства, зобовязаний надавати матеріальну допомогу добровільно або платити аліменти за рішенням суду. Отримавши копію позовної заяви по цій справі, а також повістку в судове засідання, знаючи, коли буде розглядатися справа по суті, відповідач мав достатньо часу для підготовки до розгляду справи. До дня розгляду справи відповідач не надав суду особисто, не направив до суду ніяких доказів іншим способом проти задоволення позовних вимог [PERSON] і не вказав суду джерела таких доказів. Оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити повністю в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, оскільки в протилежному випадку це не відповідало б вимогам ст. 182 СК України. Суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Тому одночасно необхідно з відповідача стягнути в доход держави судовий збір, що дорівнює 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований Маріупольським міським відділом державної реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 269. В обґрунтування своєї позовної заяви зазначила, що з 07 червня 2003 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу у них народився син, [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини не склалися через відсутність взаєморозуміння з питань щодо ведення домашнього господарства, сімейного бюджету, виховання дитини, проведення дозвілля. Відповідач матеріально не забезпечує сім'ю, що позначається на їх добробуті. Ці обставини призводили до постійних суперечок, в результаті вони втратили почуття любові один до одного та з грудня 2016 року припинили шлюбні відносини. Спільне господарство сторони не ведуть. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Сім'я з відповідачем розпалася остаточно та відновлена бути не може. Позивач та відповідачка у судове засідання з'явилися. Позивач позов підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Доповнила також, що суперечки в основному виникають з підстав незабезпечення відповідачем матеріально їх сім'ї. Почуття любові до відповідача втрачено, вважає подальше збереження сім'ї неможливе. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Пояснив, що він матеріально утримує та любить свою сім'ю, з дружиною мешкають разом, підтримують сімейні відносини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. 07 червня 2003 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який залишається з позивачкою. Сторони припинили шлюбні відносини з грудня 2016 року, мешкають разом, але не мають наміру відновлювати сім'ю, спільне домашнє господарство не ведуть. Майнового спору сторони не мають Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін або одного з них, що мають істотне значення. Суд приймав міри по збереженню сім'ї, надавав строк для примирення, але примирення не настало. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб розриває. У відповідності до ст.113 СК України суд залишає теперішнє прізвище позивача - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved