overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 16\~910,17 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача послався на наступне. 15.12.2010 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №BL_ЖГ00004821, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 7 000 грн. з процентною ставкою 20% річних, строком до 15.12.2013 року. Відповідач порушив зобовязання по кредитному договору у зв'язку з чим станом на 20.08.2015 року має заборгованість в розмірі 16\~910,17 грн. За таких обставин позивач вимушений звернутися до суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 15.12.2010 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №BL_ЖГ00004821, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 7 000 грн. з процентною ставкою 20% річних, комісією за управління кредитом 1,50% від суми кредиту, терміном повернення кредиту 15.12.2013 року. [PERSON] порушила зобовязання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та сплати плати за обслуговування кредитом. Згідно п. 4.2. кредитного договору, за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову плату процентів, та за несвоєчасну повну чи часткову плату плати за обслуговування кредиту, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 25% від суми невиконаних зобовязань, строк яких настав. Відповідно до п. 4.3. кредитного договору, у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу, банк має право вимагати від позичальника додаткової сплати банку пені в розмірі 0,50% від суми невиконаних зобовязань. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором №BL_ЖГ00004821 від 15.12.2010 року, [PERSON] станом на 20.08.2015 року має заборгованість перед ПАТ «ВіЕйБі Банк» у розмірі 16\~910,17 грн., яка складається з наступного: 1824,65 грн. прострочена до повернення сума кредиту; 917,18 грн. прострочені відсотки за користування кредитом; 1\~050,00 грн. комісія за РО; 13\~188,34 грн. плата за пропуск платежів. Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 21\~096,51 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача послався на наступне. 24.06.2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №BLаЖГА00046692, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 18 000 грн. з процентною ставкою 15% річних, комісією за управління кредитом 1,75% від суми кредиту. Відповідач ухиляється від зобовязання за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 28.08.2015 року має заборгованість 21\~096,51 грн. За таких обставин позивач вимушений звернутися до суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 24.06.2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №BLаЖГА00046692, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 18 000 грн. з процентною ставкою 15% річних, комісією за управління кредитом 1,75% від суми кредиту, терміном повернення кредиту 24.06.2014 року. [PERSON] порушила зобовязання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та сплати плати за обслуговування кредитом. Згідно п. 4.2. кредитного договору, за неналежне виконання зобовязань, передбачених кредитним договором, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 25% від суми неналежно виконаного грошового зобовязання. Відповідно до п. 4.3. кредитного договору, у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу, банк має право вимагати від позичальника додаткової сплати банку пені в розмірі 0,50% від суми невиконаних зобовязань. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором №BLаЖГА00046692 від 24.06.2011 року, [PERSON] станом на 28.08.2015 року має заборгованість перед ПАТ «ВіЕйБі Банк» у розмірі 21\~096,51 грн., яка складається з наступного: 12\~772,32 грн. прострочена до повернення сума кредиту; 1\~852,16 грн. комісія за РО; 6\~472,03 грн. плата за пропуск платежів. Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 7\~067,40 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача послався на наступне. 12.10.2010 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №BLANK00000361, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 3\~800,00 грн. з процентною ставкою за користування кредитом 25% річних, комісією за управління кредитом 1,75% від суми кредиту, строком повернення 12.10.2013 року. Відповідач ухиляється від зобовязання за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 21.08.2015 року має заборгованість 7\~067,40 грн. За таких обставин позивач вимушений звернутися до суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 12.10.2010 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №BLANK00000361, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 3\~800,00 грн. з процентною ставкою за користування кредитом 25% річних, комісією за управління кредитом 1,75% від суми кредиту, строком повернення 12.10.2013 року. [PERSON] порушила зобовязання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та сплати плати за обслуговування кредитом. Згідно п. 4.2. кредитного договору, за неналежне виконання зобовязань, передбачених кредитним договором, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 25% від суми неналежно виконаного грошового зобовязання. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором №BLANK00000361 від 12.10.2010 року, [PERSON] станом на 20.08.2015 року має заборгованість перед ПАТ «ВіЕйБі Банк» у розмірі 7\~067,40 грн., яка складається з наступного: 698,36 грн. прострочена до повернення сума кредиту; 423,25 грн. прострочені проценти за користування кредитом; 465,50 грн. комісія за РО; 5\~480,29 грн. плата за пропуск платежів. Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення моральної шкоди в розмірі 10\~000 грн. та матеріальної шкоди в розмірі 49\~707,07 грн., заподіяних внаслідок пошкодження майна. В своєму позові в обґрунтування позовних вимог позивач послався на наступне. 13.04.2015 року, відповідач [PERSON] знаходячись в гостях у [PERSON] які проживають за адресою [INFO], перебуваючи у стані алкогольного спяніння у дворі житлового будинку по вул. Садова, 6б, з метою пошкодження чужого майна, кидав камінням у вікна його будинку. Відповідачем було побите все скло вікон у його будинку, чим завдано матеріальної шкоди на суму 49\~707,07 грн. [PERSON] ухиляється від здійснення морального відшкодування за побите скло, тому він вимушений звертатися до правоохоронних органів, до адвокатів за юридичною допомогою, що позначилося на душевному стані та взаємовідносин у родині, внаслідок чого йому завдано моральної шкоди. На підставі вищезазначеного він вимушений звернутися до суду та просить суд стягнути з відповідача моральної шкоди в розмірі 10\~000 грн., матеріальної шкоди в розмірі 49\~707,07 грн., заподіяних внаслідок пошкодження майна. та 404,00 грн. сплаченого судового збору. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши суду заяву в якій просить його позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдані збитки у разі порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Судом встановлено, що 13.04.2015 року, [PERSON] знаходячись в гостях у [PERSON] які проживають за адресою [INFO], перебуваючи у стані алкогольного спяніння у дворі житлового будинку по вул. Садова, 6б, з метою пошкодження чужого майна, кидав камінням у вікна будинку [PERSON], що підтверджується протоколами допиту свідків [PERSON], [PERSON] від 13.06.2015 року, при розгляді матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12015160330000832 від 11.06.2015 року. Внаслідок кидання каміннями по склу вікон та дверей [PERSON] завдано [PERSON] матеріальної шкоди на суму 49\~707,07 грн., що підтверджується накладною ФОП [PERSON], ІПН [NUMBER]. В звязку з ухиленням [PERSON] від здійснення морального відшкодування за побите скло, [PERSON] вимушений звертатися до правоохоронних органів, до адвокатів за юридичною допомогою, що позначилося на його душевному стані та взаємовідносин у родині, внаслідок чого йому завдано моральної шкоди, яку позивач оцінює у 10\~000 грн. На підставі ст.ст. 22, 23 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] у якому просив розірвати шлюб між сторонами. У позовній заяві він посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 02 жовтня 2004 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося внаслідок різних характерів та поглядів на життя, що призвело до напружених відносин у сім'ї, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, вважає, що сім'я розпалася остаточно, миритися не бажає. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи позовної заяви, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 02 жовтня 2004 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують шлюбних стосунків з квітня 2015 року, сім'я існує формально, сторони на примирення не згодні. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], у якому просив розірвати шлюб між сторонами. У позовній заяві він посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 18 жовтня 1985 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося внаслідок різних характерів та поглядів на життя, що призвело до напружених відносин у сімї, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, вважає, що сімя розпалася остаточно, миритися не бажає. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, у розписках на повідомленнях про виклик на судове засідання позов визнав, просив слухати справу у його відсутність. Заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи позовної заяви, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 1985 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують шлюбних стосунків з травня 2004 року, сімя існує формально, сторони на примирення не згодні. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.08.2008 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 669-029/08Р, відповідно до умов якого позивач надав Відповідачу кредит в іноземній валюті для споживчих цілей на загальну суму 12 302 долари США, терміном до 04.08.2015 року із розрахунку 13,99% річних за час фактичного користування кредитом, а відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати свої зобов'язання згідно з договором у повному обсязі. Зазначає, що Банк повністю виконав свої зобов'язання за договором перед Відповідачем, проте ним не здійснено платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, чим порушено прийняті на себе договірні зобов'язання. У зв'язку з тим, що станом на 15.06.2015 року заборгованість відповідача перед Банком складає 15 769 доларів США 85 центів, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання у відповідності до вимог ЦПК України, про що свідчать відповідні зворотні поштові повідомлення, які містяться в матеріалах справи, про причини його неявки суду не відомо. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 346 238,82 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 15.05.12 року між сторонами укладено кредитний договір №R53100255466В терміном до 15.05.15 року на суму 50 000 грн. зі сплатою 32 % річних. Банк свої зобов′язання виконав, кредит надав, але відповідач свої зобов′язання належним чином не виконує, кредит та відсотки не сплачує. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, 15.05.12 року між ПАТ ««ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №R53100255466В терміном до 15.05.15 року на суму 50 000 грн. зі сплатою 32 % річних. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов′язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов′язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов′язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов′язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов′язання не допускається. Станом на 13.08.15 року за відповідачем існує заборгованість у сумі 346 238,82 грн. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови кредитного договору в повному обсязі не виконав, кредит не виплатив, відсотки за користування кредитом не сплатив, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати у сумі 3 882,39 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 06.11.1998 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей доньку Інну, [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею, та доньку Крістіну, [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачем. З 2007 року шлюбні відносини з відповідачем були припинені, із-за відсутності взаєморозуміння, на підставі чого виникали сварки і скандали. Вважає що сім»я розпалася остаточно, тому просить суд шлюб з відповідачем розірвати. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, на задоволені позову наполягав. У судове засідання відповідач не зявилася, надала заяву з прохання слухати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 1998 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №756. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей - доньку Інну, [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею, та доньку Крістіну, [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені з 2007 року. Почуття любові та поваги один до одного між ними втрачено. Спільне господарство вони не ведуть. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. Характер сформованих відносин у родині є таким, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам сторін та соціальній ролі сім`ї. Суд також виходить з того, що відповідач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними та матеріальними правами, наслідки зазначеної процесуальної дії йому розясненні, визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За наведених обставин визнання позову відповідачем слід прийняти і позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~Таким чином з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений нею при зверненні до суду з даною позовною заявою, судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що з 30.09.2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Шлюбні відносини з відповідачем не підтримують, оскільки втрачено взаєморозуміння один одного, постійно виникають сварки, скандали із-за різних поглядів на життя. Спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу та примирення неможливі та суперечать інтересам позивача, тому у судовому порядку шлюб він просить розірвати. Позивач до судового засідання не зявився, просив розглянути справу у його відсутність, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач до судового засідання не зявилася, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доцільність розірвання шлюбу, оскільки встановлено та підтверджено матеріалами справи, що подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливими. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved