Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому зазначає, що за час спільного проживання у шлюбі його батьки [PERSON] та [PERSON] побудували житловий будинок та надвірні споруди по [ADDRESS] [INFO] його мати [PERSON] померла, після смерті матері його батько [PERSON] прийняв спадщину шляхом спільного проживання та став власником спадкового будинку в цілому. [INFO] помер батько [PERSON] Після смерті останнього відкрилася спадщина на житловий будинок та надвірні споруди, що знаходяться в [ADDRESS]. Згідно заповіту, який залишив [PERSON], він є спадкоємцем належного останньому майна. Окрім нього, спадкоємцем за законом є його брат [PERSON] В шестимісячний строк він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а тому просить суд визнати за ним на це нерухоме майно право власності. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з викладених у позові підстав, і просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 28 жовтня 2016 року позовні вимоги визнав повністю і не заперечив визнати за позивачем право власності на належне його батькові нерухоме майно. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке, у відповідності до ст. 1216 цього Кодексу, являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтями 1217, 1218, 1220 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Із змісту ст. 1223 ЦК України вбачається, що право на спадкування за законом виникає у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. У відповідності до ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Останньому на праві власності належав дерев'яний житловий будинок, 1968 року побудови, з надвірними будівлями, що знаходяться у [ADDRESS], що стверджується свідоцтвом № 76 на забудову індивідуальної садиби, актом про відведення в натурі присадибної земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку, витягом з погосподарської книги № 4 за 2016 рік, довідкою № 3233 від 03.10.2016р., Броницької сільської ради (а.с. 11, 12, 42, 43). Як вбачається з технічного паспорта, виготовленого ТОВ «Бюро оцінки та інвентаризації» 03 листопада 2016 року, біля вказаного житлового будинку розташовані сарай (1969 року побудови), гараж (1989 року побудови) та вбиральня (1968 року побудови) (а.с. 63-68). Оскільки спірний житловий будинок з надвірними будівлями збудований в сільській місцевості і зареєстрований у погосподарській книзі, то він вважається прийнятим в експлуатацію і не є самовільним будівництвом. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] (а.с. 7). [INFO] помер батько позивача - [PERSON] (а.с. 6). За життя останній склав заповіт, нотаріально посвідчений секретарем Броницької сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області Романюк Л.В. 11 вересня 2012 року та зареєстрований в реєстрі за № 7, яким, зокрема, спірний житловий будинок з надвірними будівлями і господарськими спорудами заповів своєму синові [PERSON] Даний заповіт не змінено та не скасовано (а.с. 10). Позивач [PERSON] прийняв спадщину, що відкрилася з дня смерті його батька, у порядку спадкування за заповітом, подавши 20 листопада 2012 року заяву про прийняття спадщини (а.с. 54). Відповідач [PERSON], який є сином спадкодавця [PERSON] і спадкоємцем першої черги за законом, у шестимісячний строк, а саме 20 листопада 2016 року, подав до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини (а.с. 55). За життя спадкодавець [PERSON] не мав правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, що стверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 70273417 від 11.10.2016 р. (а.с. 49), а тому позивач [PERSON] позбавлений можливості оформити своє право власності на нерухоме майно у нотаріальній конторі, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що за [PERSON] належить визнати право власності на дерев'яний житловий будинок з надвірними будівлями (сараєм, гаражем, вбиральнею), що знаходяться у [ADDRESS]. За згодою позивача суд не стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved