Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

У березні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до районного суду з названим позовом. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що згідно договору дарування вона є власником ? частини будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Софіївська Борщагівка, вул. Дімітрова, буд.29. Також, за вказаною адресою значаться зареєстрованими її донька [PERSON], її онук [PERSON] та відповідач [PERSON] У відповідача з її донькою [PERSON] деякий час були дружні стосунки, що і стало причиною реєстрації відповідача за вищезазначеною адресою. Проте на початку 2014 року [PERSON] не проживає в будинку, у житловому приміщенні відсутні його особисті речі. Всі витрати по сплаті за комунальні послуги, утримання будинку в належному стані несе позивачка, у звязку з чим змушена була звернутись із позовом до суду за захистом свого порушеного права. Тато При розгляді справи позивачка уточнила позовні вимоги. Остаточно просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком номер 29 по вулиці Дімітрова в с.Софіївська Борщагіка Києво-Святошинського району Київської області. У судове засідання позивачка не зявилася. Направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання відповідач не зявивсь. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Письмових клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязанні повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. У зв'язку з чим суд з урахуванням заяви позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до положень ст.\~169\~ч. 4, ст.\~224 ЦПК України\~ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Згідно\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При розгляді справи судом встановлено, що ? частина будинку №29 по вул. Дімітрова в с.Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області належить на праві власності [PERSON], що підтверджується договором дарування від 22 січня 1991 року, посвідченого державним нотаріусом Першої київської обласної державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим №2-168. У відповідності до державного акту на право власності на землю серії IV-КВ №083384 власником земельної ділянки за адресою №29 по вул. Дімітрова в с.Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області площею 0,2196 га є [PERSON] \~Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Софіївсько-Борщагівської сільської ради №2104 від 04 листопада 2015 року встановлено, що у будинку [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно актів депутата Софіївсько-Борщагівської сільської ради від 29 серпня 2014 року, 01 березня 2015 року, 29 січня 2016 року [PERSON]. у вищезазначеному будинку не проживає з 25 лютого 2014 року по даний час. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], будучи зареєстрованим в спірному жилому приміщенні, там не проживає, не маючи перешкод в користуванні ним, своїх речей там не зберігає, жилою площею не цікавиться, витрат по її утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за ним право користування жилим приміщенням, не вчиняє. Наведене вище свідчить про відсутність відповідача в спірному жилому приміщенні понад шість місяців без поважних на те причин.\~\~ Судом не встановлено фактів перешкоджання [PERSON]. відповідачу в користуванні житлом. Відповідно до ч. 4 ст.\~156, ч. 2 ст.\~64 Житлового кодексу України, до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать дружина, діти і батьки. Ст.ст.\~47,\~48 Конституції України\~гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла. Згідно ч.4\~ст. 9 ЖК України\~ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом. П.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» визначає, що у справах про визнання наймача або членів його сім`ї такими, що втратила право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~ст. 383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до\~ст. 191 ЦК України\~\~власник майна\~\~має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст. 391 Цивільного кодексу України\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно\~ст. 405 ЦК України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч.2\~ст. 405 Цивільного кодексу України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до\~ст.72 Житлового кодексу України\~визнання особи такою, що втратила право користування\~\~ житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи. Відповідно до\~ст. 150 ЖК України\~громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. \~Ст. 155 ЖК України\~жилі будинки, квартири, що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користуватись жилим будинком, квартирою. На підставі наведеного суд вважає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За\~ст. 59 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Таким чином, оцінивши докази у справі суд вважає, що [PERSON]. будучи зареєстрованим у спірному житловому приміщенні , та з 2014 року не проживає в [INFO], ускладнює здійснення [PERSON] повноважень користування будинком, оскільки остання вимушена сплачувати за відповідача витрати на комунальні послуги, а тому є підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування цим жилим приміщенням. На підставі ст.ст.\~391,\~405 Цивільного кодексу України\~та

Outcome: approved