Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

У березні 2020 року позивач звернувся до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 01.03.2019 року між АТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CL-175163, згідно якого отримав кредит у розмірі 200000 грн зі сплатою відсотків у розмірі 36,99 % на рік з кінцевим терміном повернення до 29.02.2024 року. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим станом на 30.01.2020 року виникла заборгованість у розмірі 187544 грн 96 коп., яка складається з: 187163 грн 22 коп. заборгованість за тілом кредиту, 381 грн 74 коп. заборгованість за пенею. Відтак позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість та сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 2813,17 грн. Ухвалою судді від 06.04.2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті на 18.05.2020 року. 18.05.2020 року розгляд справи було відкладено на 24.06.2020 року в зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання. 24.06.2020 року відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою реєстрації. Однак судова повістка повернулася до суду без вручення із відміткою «адресат відсутній». При цьому, відзив на позов відповідачем не подано, жодних заяв та клопотань від нього не надходило. Відповідно до положень ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Представник позивача в позовній заяві зазначив про розгляд справи в його відсутність, а також про згоду на заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 01.03.2019 року між АТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CL-175163, згідно якого отримав кредит у розмірі 200000 грн зі сплатою відсотків у розмірі 36,99 % на рік з кінцевим терміном повернення до 29.02.2024 року (а.с. 15-17). Отримання кредитних коштів підтверджується наданими позивачем Меморіальними ордерами від 01.03.2019 року № 12067126, 12067119, 12067110, 12067096, 12067058, 12067082, а також випискою по рахунку (а.с. 7-12, 13-14). Згідно зі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідач, отримавши кредитні кошти у розмірі 200000 грн, взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту не виконав, у повному обсязі кредит не сплатив, порушивши вимоги кредитного договору та ст. ст. 525, 526, 530, 1054 ЦК України. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, який надано позивачем (а.с. 5-6), відповідач має заборгованість перед позивачем станом на 30.01.2020 у розмірі 187544 грн 96 коп., яка складається з: 187163 грн 22 коп. заборгованість за тілом кредиту, 381 грн 74 коп. заборгованість за пенею. Як вбачається з вищевказаного розрахунку та виписки по картковому рахунку відповідачем здійснювалося користування кредитними коштами, при цьому погашення кредитної заборгованості відповідачем здійснювалося не в повному обсязі, у зв`язку з чим виникла вищезазначена заборгованість, що підлягає стягненню з відповідача, оскільки зазначена заборгованість підтверджується належними та допустимими доказами. За таких обставин, враховуючи порушення позичальником умов договору, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог від відповідача, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача заборгованості за кредитом підлягає судовому захисту в порядку, визначеному п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, а відповідно позов про стягнення заборгованості з відповідача підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому слід стягнути з відповідача 2813,17 грн судового збору, який сплачений позивачем при поданні позову.

Outcome: approved