Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

У березні 2015 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення. В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що відповідач проживає за адресою: [INFO]. Послуги водопостачання та водовідведення позивачем надавалися за місцем мешкання відповідача. Плата за надані послуги повинна провадитися споживачем щомісячно. Однак, відповідач оплату за надані послуги не проводив, у результаті чого станом на 01 січня 2015 року утворилася заборгованість у сумі 6511,38 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача вищевказану суму, а також витрати по оплаті судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду. Представник позивача згідно наданої заяви просив позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає частково в межах позовної давності. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач проживає за адресою: [INFO]. Позивач, відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення»,затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, надає населенню м. Павлограда, а також підприємствам, установам і організаціям послуги по водопостачанню та водовідведенню. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. У відповідності до ст.162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. У відповідності до ч.3 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 256,257, ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з особового рахунку, відкритого на імя відповідача за вищевказаною адресою, заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача, утворилася за період, більше ніж три роки. З матеріалів справи вбачається, що комунальне підприємство «Павлоградводоканал» звернулось до суду з даним позовом згідно штемпелю вхідної кореспонденції суду 02 березня 2015 року. В своїй позовній заяві комунальне підприємство «Павлоградводоканал» не ставило питання про поновлення пропущеного строку позовної давності, поважних причин пропуску строку не зазначено. Відповідачем надано до суду заяву про застосування строку позовної давності. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з урахуванням трирічного строку позовної давності за період з 02 березня 2012 року по 31 грудня 2014 року , оскільки відповідачем не було вчинено дій, які б могли свідчити про переривання строку позовної давності. При визначенні суми, яка підлягає стягненню з відповідача в межах трирічного строку позовної давності, суд враховує, що позивач звернувся до суду 02.03.2015 р., заборгованість відповідача станом на 01.03.2014р. складала 3003,92 грн. Отже, заборгованість за останні три роки становить: 6511,38 грн. (3003,92 грн. + (133,53 грн. (нарахованих у березні) : 31 (кількість днів у березні) х 2)) = 3498 (три тисячі чотириста дев'яносто вісім) грн. 85 коп. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 243грн. 60 коп., тому відповідно до ч. 1,3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial