Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

ТОВ «Укрпромінвест-Мукачево» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором безпроцентної позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від суми заборгованості. Позовній вимоги вмотивовані тим, що 23 листопада 2015 року згідно наказу №190-К [PERSON] був прийнятий на роботу на посаду монтажника-складальника Хустської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромінвест-Мукачево» з встановленим окладом згідно штатного розпису підприємства. 25 листопада 2016 року між ТОВ «Укрпромінвест-Мукачево» в особі директора Яковенка О.В., як позикодавцем, та працівником підприємства [PERSON] , як позичальником, було укладено договір безпроцентної позики, відповідно до якого позикодавець надає позичальнику безпроцентну позику в розмірі 24500 грн., а позичальник зобов`язується повернути позику в терміни, передбачені договором позики. Відповідно до видаткового касового ордеру №268 від 25.11.2016 року ТОВ «Укрпромінвест-Мукачево» [PERSON] видано 24500 грн. Згідно п.п. 1.4 п.4 договору кінцева дата повернення позики 1 липня 2017 року, однак [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконав, суму боргу ТОВ «Укрпромінвест-Мукачево» у визначений строк не повернув. 31 березня 2017 року згідно наказу №111-К [PERSON] був звільнений з роботи за прогули згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України. Станом на 1 грудня 2019 року сума боргу [PERSON] перед ТОВ «Укрпромінвест-Мукачево» становить 50995,28 грн. в тому числі: сума встановленого боргу із врахуванням індексу інфляції 29534,01 грн., розмір 3% річних із простроченої суми - 2145,69 грн., розмір суми нарахованої пені 19315,58 грн. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник зобовязаний сплатити суму боргу, а також 3% річних від простроченої суми. В судове засідання представник позивача не з`явився. Від уповноваженого представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, що стверджується наявною в матеріалах справи розпискою. Причини неявки відповідача суду невідомі. Відзив чи заперечення проти позову від відповідача не надходили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 23 листопада 2015 року згідно наказу №190-К відповідач [PERSON] був прийнятий на роботу на посаду монтажника-складальника Хустської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромінвест-Мукачево» із встановленим окладом згідно штатного розпису підприємства. 25 листопада 2016 року між ТОВ «Укрпромінвест-Мукачево» в особі директора Яковенка О.В. та працівником підприємства [PERSON] було укладено договір безпроцентної позики, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав безпроцентну позику в розмірі 24500,00 грн. та зобов`язався повернути позику в терміни, передбачені договором позики. Відповідно до видаткового касового ордеру № 268 від 25.11.2016 року ТОВ «Укрпромінвест-Мукачево» відповідачу [PERSON] видано 24500,00 грн. Станом на 01.12.2019 року відповідач [PERSON] не повернув позивачу позику. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, має місце прострочення відповідачем виплати із відсотками за користування грошима. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів встановлюється договоро, законом або іншим актом. Згідно п.1 ст. 1048 ЦК України у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти за користування грошима виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до ст.ст. 610, 612, 625 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник зобов`язаний сплатити суму боргу, а також 3% річних від простроченої суми, що складає 2145,69 грн., а також індекс інфляції за весь час користування позиченими коштами, що складає 29534,01 грн.. За наявних обставин, враховуючи те, що позичальник не виконав свої зобов`язання за договором позики, суд приходить висновку, що заборгованість за договором позики із врахуванням індексу інфляції та відсотків за користування грошима слід стягнути із відповідача на користь позивача. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимогст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved