Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Флексібл Файненшл Солюшнз» (далі - ТОВ «Флексібл Файненшл Солюшнз») про визнання недійсним кредитного договору. В обґрунтування позову зазначено, що 09 лютого 2021 року рокупозивач оформив заявку на отримання кредиту на офіційному веб-сайті відповідача ТОВ «Флексібл Файненшл Солюшнз» та отримав кредит в розмірі 10 000 грн. Зобов`язання перед відповідачем були виконані в повному обсязі. Через деякий час позивачу почали надходити повідомлення про нібито невиконані зобов`язання перед відповідачем. На всі аргументи позивача щодо виконання зобов`язань перед ТОВ «Флексібл Файненшл Солюшнз» за кредитним договором представники кредитодавця не реагували. 01 березня 2021 року представник позивача направив адвокатський запит до відповідача з проханням надати кредитний договір та інформацію щодо заборгованості [PERSON] , однак відповіді у встановлений строк надано не було. Позивач стверджує, що не підписував ані фізично, ані накладенням ЕЦП жодного кредитного договору, а також заяви про прийняття пропозиції укласти електронний договір, у зв`язку з чим просить визнати вказаний договір недійсним. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 26 травня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотання [PERSON] про витребування доказів задоволено. Витребувано у ТОВ «Флексібл Файненшл Солюшнз» кредитний договір, укладений в електронній формі між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та ТОВ «Флексібл Файненшл Солюшнз», та графік розрахунків, що є невід`ємною частиною договору в електронному вигляді. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач 04 серпня 2021 року отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками. 23 серпня 2021 року на адресу суду надійшли письмові пояснення генерального директора ТОВ «Флексібл Файненшл Солюшинз» Багно А. В., у яких зазначено, що 09 лютого 2021 року заявником з використанням веб-сайту www.verocash.com.ua було направлено та в подальшому підписано заяву на укладання кредитного договору, яка є додатком № 1 до кредитного договору та є його невід`ємною частиною. Заявнику була здійснена з боку ТОВ «Флексібл Файненшл Солюшнз» оферта із визначенням всіх істотних умов кредитного договору. На зазначений в заяві на укладання кредитного договору мобільний номер телефону був надісланий СМС-код у вигляді алфавітно-цифрової послідовності - е1khi601 (що співпадає з кодом, направленим товариством з метою підписання кредитного договору на особистий мобільний номер, зазначений в заяві на укладання кредитного договору) - який був введений заявником на веб-сайті www.verocash.com.ua та направлений ТОВ «Флексібл Файненшл Солюшнз» у вигляді електронного повідомлення, в результаті чого було здійснено прийняття пропозиції (оферти) укласти кредитний договір (акцепт оферти), та здійснено підписання кредитного договору шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Фактом підписання договору з боку кредитодавця відповідно до пункту 11.7 кредитного договору та пункту 12 статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію» є накладений електронний підпис одноразовим ідентифікатором - elkhi601. у зв`язку із чим кредитний договір є підписаний/укладений з боку ТОВ «Флексібл Файненшл Солюшнз». Представник ТОВ «Флексібл Файненшл Солюшнз» наголошує, що у останнього наявний Log file, в якому зафіксовано чітку послідовність (хронологію) всіх дій фінансової установи та споживача щодо укладання електронного договору в інформаційно-телекомунікаційній системі, яку фінансова установа використовує для укладення електронних договорів. Також представник ТОВ «Флексібл Файненшл Солюшнз» звертає увагу суду, що після акцептування оферти товариства, позивачу було направлено в якості підтвердження вчинення електронного правочину на електронну пошту: [INFO] , що була вказана при реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та підтверджена заявкою, яка є додатком № 1 до кредитного договору та його невід`ємною частиною, наступні електронні документи, а саме: заява на укладання кредитного договору, кредитний договір та електронне повідомлення про прийняття пропозиції (оферти) укласти кредитний договір (акцепт оферти)). Отже, всі необхідні документи у позивача наявні. Заборгованість за кредитним договором № 1100043671 від 09 лютого 2021 року, станом на 18 серпня 2021 року становить 13 157,06 грн (тринадцять тисяч сто п`ятдесят сім гривень 06 копійок), з яких заборгованість за тілом кредиту становить 10 000 грн та заборгованість за процентами становить 3 157,06 грн. Строк виконання зобов`язання настав 10 квітня 2021 року, проте жодної сплати в рахунок погашення заборгованості позивачем (боржником) здійснено не було. Отже зважаючи на те, що відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, та враховуючи неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що 09 лютого 2021 року позивачем з використанням веб-сайту www.verocash.com.ua було направлено та в подальшому підписано заяву на укладання кредитного договору № 1100043671, відповідно до якого сторони погодили про надання [PERSON] грошових коштів в сумі 10 000 грн у позику строком на 2 місяці, на умовах повернення, платності та строковості. Згідно з цим договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти в кредит позичальникові у сумі 10 000 грн на умовах, визначених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, визначених договором (пункт 2.1 договору). Відповідно до пунктів 11.1.2 - 11.1.4,11.1.6 договору позики позичальник підтверджує, що в чіткій та зрозумілій формі отримав інформацію, передбачену частиною другою статті 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також інформацію щодо своїх прав та обов`язків згідно із ЗУ «Про захист прав споживачів» та ЗУ «Про захист персональних даних». Ознайомлений з умовами договору. Договір відповідає його намірам та він повністю розуміє предмет та зміст цього договору. Згідно графіку платежів, який є додатком № 2 до кредитного договору, проценти за користування позикою в межах строку позики з 09 лютого 2021 року до 10 квітня 2021 становлять 3157,06 грн. Правовідносини між сторонами в даній справі виникли з договірних правовідносин (кредитного договору). За статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (частина сьома статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (частина третя статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (стаття 640 ЦК України). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (стаття 642 ЦК України). Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Беручи до уваги вказані норми закону, суд приходить до висновку, що договір з додатками, укладений між сторонами 09 лютого 2021 року в електронній формі, що містить електронний підпис одноразовим ідентифікатором позивача та представника товариства, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Оспорюваний кредитний договір було укладено з відповідачем в електронній формі, шляхом використання позичальником електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеного статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», що відповідає правилам частини першої статті 205 ЦК України. Зі змісту оспорюваного договору про надання кредиту, який наданий відповідачем, встановлено, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування, а позичальник в свою чергу погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно з пунктом 2.10 та 3.1 кредитного договору № 1100043671 від 09 лютого 2021 року кредит надається позичальнику у безготівковій формі, шляхом перерахування суми кредиту на рахунок платіжної карти позичальника, зареєстрованої позичальником в особистому кабінеті на сайті товариства та зазначеної у заяві протягом 5 робочих днів з дня підписання договору. Частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи позивача щодо неукладення договору. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд також у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19. За судового розгляду на підставі наданих позивачем доказів не встановлено обставин, які б свідчили про невідповідність умов кредитного договору № 1100043671 від 09 лютого 2021 року вимогам законодавства та про несправедливість його умов, усі доводи позивача ґрунтуються виключно на припущеннях і спростовуються самим змістом договору. Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України та відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України пункту 7 постанови № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише на підставах, визначених законом, та із застосування наслідків недійсності, передбачених законом. Підставами недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовленні ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Втім, зазначених законом підстав недійсності договору позивачем не доведено. На переконання суду, саме позивач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті товариства, підписавши договір з використанням аналогового підпису, оскільки паспортні дані клієнта, зазначені в оспорюваному договорі, повністю відповідають паспортним даним позивача. Суду не було надано доказів на спростування зазначеного. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина друга статті 81 ЦПК України). Позивачем не доведено перед судом порушення прав з боку відповідача, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed