Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

У березні 2019 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне життя із відповідачем не склалося, оскільки кожен із подружжя має протилежні та несумісні характери, а також різні погляди на сімейне життя. На ґрунті цього, між ними постійно виникали сварки, що призвело до втрати почуттів. На даний час сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. За таких обставин, збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам позивача. Від спільного подружнього життя сторони мають двох дітей, із яких син [PERSON] , [INFO] є неповнолітнім. З огляду на вищевикладене, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 03 вересня 1994 року Калинівською сільською радою Броварського району Київській області, актовий запис № 27. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про місце, час та дату його проведення повідомлялася належним чином. До початку підготовчого засідання подала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити. Також, просила здійснювати розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, про місце, час та дату його проведення повідомлявся належним чином. До початку підготовчого засідання подав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Згідно із ч.ч. 3 та 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Як передбачено ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 03 вересня 1994 року Калинівською сільською радою Броварського району Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 10). Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03 квітня 2006 року виконкомом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, вбачається, що сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Зі змісту позовної заяви встановлено, що ведення спільного господарства та шлюбні стосунки між сторонами припинені. Проти зазначеного не заперечував відповідач, оскільки подав заяву про визнання позову. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням того, що жоден із подружжя не бажає примиритися, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити їх інтересам. Як передбачено ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією за № 0.0.1308473188.1 від 26.03.2019 р. (оригінали квитанції знаходяться у матеріалах справи). З огляду на вищевикладене, враховуючи норми ст. 142 ЦПК України, а також те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, розмір якого становить 384,20 грн. На підставі ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved