Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

У березні 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, уточнивши позовні вимоги, просив в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні до малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні до малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що з вересня 2015 року малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах. Мати дітей - [PERSON] , схильна до вживання спиртних напоїв та бродяжництва, вихованням та матеріальним утриманням дітей не займається, не піклується про їх стан здоров`я. Діти навчаються у КЗО «СЗШ №50» та характеризуються як спокійні і доброзичливі. Мати та батько дітей ніколи до школи не приходили, не цікавилися успіхами дітей. Бабуся, [PERSON] , здійснює постійний контроль за поведінкою і навчанням дітей, підтримує зв`язок з класним керівником та відвідує батьківські збори. За адресою: [ADDRESS] , проживають малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком - [PERSON] та бабусею - [PERSON] , санітарний стан житлового приміщення задовільний, для дітей створені всі необхідні умови для навчання та розвитку. Мати - [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , житлово-побутові умови не задовільні, мати ніде не працює, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. До своїх дітей проявляє байдужість, не цікавиться життям дітей, ніякої участі у вихованні та навчанні дітей не приймає. Мати була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП. Вищезазначені обставини шкодять інтересам та здоров`ю дітей, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача підтримала уточнені позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на підстави, які в ній зазначені. Відповідачі не з`явились в судове засідання без поважних причин; належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання; не подавали відзив; представник позивача не заперечувала проти такого вирішення справи та ухвалення заочного рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, та у зв`язку з ненаданням відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вислухавши представника позивача, свідків, малолітнього [PERSON] , 2009 року народження, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стан Дніпропетровського міського управління юстиції (арк.с.11) та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (арк.с.12). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] (арк.с.13). Відповідно до довідки, виданої в.о. директора КЗО «СЗШ №50» ДМР Оліфір С.С. вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є ученицею 1-Б класу, [PERSON] , [INFO] , є учнем 3-Б класу, [PERSON] , [INFO] , є учнем 4-А класу (арк.с.14). Як вбачається з наказів Управління-служби у справах дітей Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради №45,№46,№47 від 09.09.2015 року, малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO]. , [PERSON] , [INFO] , поставлено на облік дітей, які опинились в складних життєвих обставинах, по категорії дітей, батьки яких ухиляються від виконання батьківських обов`язків (арк.с.8,9,10). З характеристики учня 3-Б класу КЗО «СЗШ №50» ДМР [PERSON] , 2010 р.н., вбачається, що учень навчається у школі з 1 вересня 2016 року та має навчальні досягнення середнього рівня. У 2018-2019 році [PERSON] навчався в школі протягом двох місяців, решту часу він перебував в санаторії. До санаторного закладу [PERSON], разом з братом, влаштувала бабуся, так як мати пиячить та не цікавиться дітьми, а батько має проблеми зі здоров`ям. Бабусі важко утримувати дітей лише на свою пенсію. Також бабусі складно займатись вихованням [PERSON]. Хлопець не реагує на зауваження. Навчанням та вихованням дитини займається бабуся. Батьки не проявляють зацікавленості до навчання та виховання [PERSON]. Внаслідок цього, проблеми з навчанням у школі (арк.с.15). Відповідно до характеристики учня 4-А класу КЗО «СЗШ №50» ДМР [PERSON] , 2009 р.н., вбачається, що навчальний матеріал четвертого класу хлопець засвоює на середньому рівні. Учень має задовільний загальний розвиток. З боку батька ніякого виховання та контролю за навчанням не ведеться, тільки бабуся здійснює постійний контроль за поведінкою та навчанням дитини. Мати [PERSON] ніколи до школи не приходила, не цікавилась його успіхами в навчанні та у вихованні дитини участі не бере (арк.с.16). Згідно характеристики учениці 1-Б класу КЗО «СЗШ №50» ДМР [PERSON] , 2012 р.н., дівчинка навчається у школі з 1 вересня 2018 року. У дівчинки середній розвиток загального інтелекту, допитлива, цікавиться новим. Вихованням дівчинки займається бабуся. Вона постійно здійснює контроль за навчанням, підтримує зв`язок із класним керівником, відвідує батьківські збори (арк.с.17). З акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON], [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що сім`я складається з шести чоловік: мати [PERSON] (з родиною не проживає), батько [PERSON] , бабуся [PERSON] та діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Займається житлове приміщення площею 52 м2. Санітарний стан житлового приміщення задовільний. Наявний куточок для дітей, одяг, білизна, взяття та інше. Взаємовідносини в сім`ї доброзичливі, є порозуміння. З боку батьків не відчувається ніякого виховання та контролю за навчанням і поведінкою дітей. Мати не відвідує школу, не цікавиться успіхами дітей. За дітей турбується бабуся. Між собою діти дружні, спокійні, проте не завжди свідомо виконують правила поведінки хлопчики, можливі прояви агресії та порушення поведінки. Дівчинка врівноважена та доброзичлива. Діти потребують постійного контролю, уваги щодо навчання та виховання, батьківської ласки і турботи (арк.с.19). Факт неналежного виконання батьківських обов`язків відповідачем - [PERSON] підтверджується листом Новокодацького відділення поліції ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області від 09.07.2018 року, згідно якого інспекторами СЮП Новокодацького ВП ДВП було здійснено вихід за адресою [ADDRESS] , де мешкає громадянка [PERSON] , 1977 р.н., та має трьох неповнолітніх дітей, які мешкають за адресою [ADDRESS] , разом з бабусею громадянкою [PERSON] , які знаходяться на обліку, як діти, які опинились в складних життєвих обставинах. В ході перевірки було здійснено вихід за адресою: [ADDRESS] , де мешкає гр. [PERSON] , житлово-побутові умови не задовільні, остання ніде не працює, зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя, матеріальне становище дуже скрутне. Відносно матері, гр. [PERSON] , 1977 р.н., було складено адміністративний протокол №391568 від 06.07.2018 року за ч.1 ст.184 КУпАП, який був направлений до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, для розгляду (арк.с.23). Факт неналежного виконання батьківських обов`язків відповідачем - [PERSON] підтверджується листом Новокодацького відділення поліції ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області від 06.03.2019 року, згідно якого інспекторами СЮП Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, був перевірений згідно ФБД «Армор» громадянин [PERSON] , [INFO] , який з 2007-2009 рік мешкав за адресою: [ADDRESS] , де неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП, ч.1 ст.164-10 КУпАП та був підсудним Чечелівського ВП з 08.05.2008 року по 20.06.2008 року. З 2010 року гр. [PERSON] мешкав за адресою: [ADDRESS] , раніше судимий від 12.10.2010 року та знятий у зв`язку з закінченням терміну обліку 12.10.2013 року (арк.с.25). Як вбачається з листа начальника управління-служби у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, 14.03.2019 року малолітнього [PERSON] , 2009 р.н., було доставлено органами поліції до центру соціально-психологічної реабілітації «Довіра», з причини того, що його було об`явлено в розшук. [PERSON] перебуває на обліку дітей, які потрапили в складні життєві обставини. Батьки належним чином не виконують свої батьківські обов`язки, мати з дитиною разом не проживає (арк.с.64). У судовому засіданні встановлено та відповідне підтверджується листом КЗ соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей «Довіра» ДМР, під час перебування малолітнього [PERSON] , [INFO] у психологічній реабілітації дітей «Барвінок» дитину відвідували наступні особи: мати [PERSON] відвідувала 2 рази у березні; бабуся [PERSON] регулярно щомісяця відвідує дитину ( у березні 5 раз, у квітні 5 раз, у травні 8 раз, у червні 11 раз, у липні 9 раз, у серпні 3 рази, у вересні 9 раз, у жовтні 7 раз, у листопаді 4 рази). Інші родичі дитину не відвідували (арк.с.73). Згідно ч.5 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Новокодацької районної у місті Дніпрі ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (арк.с.5-6,71-72). Крім того, факт неналежного виконання батьківських обов`язків відповідачами по відношенню до малолітніх дітей підтвердили допитані в судовому засіданні свідки. Так, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила суду, що працює практичним психологом КЗ соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей «Довіра» ДМР, де працює з 2017 року. [PERSON] перебуває у центрі «Довіра», проте з родичів його відвідувала лише бабуся. Одного разу до центру прийшов чоловік, якого хлопчик назвав батьком, проте насправді це був його дядько. Під час знаходження [PERSON] у центрі він згадував лише бабусю, брата та сестру. Мати та батько дитину не навідували та не цікавились її самопочуттям. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила суду про те, що вона працює головним спеціалістом Управління-служби у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради та зазначила, що ця родина перебуває на обліку з вересня 2015 року. Дитину [PERSON] було знайдено працівниками поліції на вулиці та доставлено до центру «Довіра». Після цього з матір`ю проводилась профілактична бесіда, а батька жодного разу не бачили и встановити місцезнаходження останнього не виявилось можливим. Під час перебування дитини у центрі відвідувала його лише бабуся, хлопчик перебуває на державному забезпеченні. Утримує та доглядає [PERSON] та [PERSON] їх бабуся. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками [PERSON] та [PERSON] . Данні про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються зібраними у справі доказами. Згідно з ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно з ч.1 ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору про позбавлення батьківських прав (ч.2 ст.171 СК України). В судовому засіданні малолітній [PERSON] , [INFO] , за участю вихователя центру соціальної підтримки дітей «Довіра» [PERSON] та практичного психолога центру соціальної підтримки дітей «Довіра» [PERSON] , висловив свою думку з приводу спору про позбавлення батьківських прав та зазначив, що йому комфортніше дома разом з бабусею, де у нього є брат [PERSON] та сестра [PERSON] , з якими він гуляє, грає та товаришує. Догляд та увагу йому приділяла лише бабуся, мати участі у його вихованні не приймає. Вихователь [PERSON] після того як була вислухана дитина, зазначила, що згодна з думками дитини, а психолог [PERSON] наголосила на тому, що дитина розвинена для свого віку, вбачається те, що хлопчик сумує за домом, оскільки багато часу жив разом з бабусею, та не зважаючи на те, що з березня 2019 року він перебуває у центрі соціальної підтримки дітей « Довіра », він все одно звик до домашньої атмосфери та сумує за бабусею та братом і сестрою. Згідно з ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Тлумачення частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що підставою для позбавлення батьківських прав є лише винна поведінка батьків, свідоме нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них, а також повно і всебічно досліджувати обставини справи, оскільки, позбавлення батьківських прав - це крайній захід впливу на недобросовісних батьків. Відповідно до пункту 15 Постанови, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт оскарження заявником заяви … про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина (параграф 57, 58). У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Аналіз зазначених положень закону, практики Європейського суду з прав людини дає можливість зробити висновок, що підставою позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї обставин, коли батьки внаслідок свідомої, винної поведінки не виконують своїх обов`язків щодо виховання, утримання, розвитку дітей, їх навчання та лікування і коли таку ситуацію неможливо виправити іншими заходами. Як встановлено ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позбавлення батьківських прав, відповідно до ст.166 СК України, є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька та матері, так і для дитини. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. На думку суду, з урахуванням наведених вище норм Закону, встановлено, що позивачем по справі надано достатньо переконливих і зважених аргументів, які можуть вважатись виправданими для розірвання сімейних зв`язків між батьками та дитиною і будуть відповідати інтересам дитини. Матеріали справи містять належні та допустимі докази, в розумінні ст.ст.12,81 ЦПК України, на підтвердження того, що відповідачі байдужливо ставляться до дітей, на які позивач посилається, як на підставу задоволення позовних вимог про позбавлення відповідачів батьківських прав. Отже, встановлено, що відповідачі свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками, їх поведінка свідчить про наявність кожного окремо і всіх у сукупності факторів, зазначених у Постанові Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року. Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. За таких обставин, суд дійшов до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] та [PERSON] у відношенні до малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Враховуючи викладене, суд вважає, що правові обґрунтування, на які вказувала позивач в судовому засіданні, знайшли своє підтвердження зібраними у справі доказами. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп., а з кожного по 384,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved