Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

У вересні 2013 року ДП «Моноліт-Сервіс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] (а.с.2-3), пізніше уточненим (а.с.63), стверджуючи, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] та є абонентом ДП «Моноліт-Сервіс», який користується послугами з утримання будинку та прибудинкової території. Позивач вказує, що між ним та відповідачем склалися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території на підставі відкритого особового рахунку. Згідно даних по абоненту Боржник не оплачував послуги у повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 01.10.2013 року утворилася заборгованість у сумі 2938,47 грн. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] на користь ДП «Моноліт-Сервіс» заборгованість за комунальні послуги, а також послуги по утриманню будинку, споруд та прибудинкової території за період з 01 жовтня 2011 року по 01 жовтня 2013 року у розмірі 2938,47 грн. У грудні 2013 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ДП «Моноліт-Сервіс» (а.с.41-42), пізніше уточненою (а.с.68-69) стверджуючи, що він є власником квартири [ADDRESS]. У липні 2007 року він здійснив самочинну реконструкцію своєї квартири шляхом прибудови балкону, у зв'язку з чим загальна площа квартири збільшилася з 82,2 кв.м. до 120,9 кв.м. На підставі рішень судів, згідно з актом від 02.04.2013 року, складеним членами комісії - працівниками КП БТІ м.Іллічівська, знесена самочинна прибудова. Право власності на збільшену площу він (позивач) так і не набув. 30.08.2006 року між позивачем та ДП «Моноліт-Сервіс» був укладений договір про надання платних послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території. Позивач вказує, що з червня 2010 року ДП «Моноліт-Сервіс» в односторонньому порядку вирішило стягувати з нього збільшену плату за послуги з УБСПТ, виходячи із загальної площі квартири у 120,9 кв.м., враховуючи площу самочинно прибудованого балкону. Позивач, мотивуючи тим, що ДП «Моноліт-Сервіс» з червня 2010 року стягував з нього кошти за квадратні метри, власником яких він не був, договору між ними укладено не було, просить суд стягнути з дочірнього підприємства «Моноліт - Сервіс» безпідставно сплачені кошти в розмірі 3016,76 грн. В судовому засіданні ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 27 січня 2014 року об'єднано в одне провадження первісний позов із зустрічним. В судовому засіданні позивач за первісним позовом підтримав позов в повному обсязі, просив суд його задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечив, мотивуючи тим, що він безпідставний. Представники відповідача за первісним позовом в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову, надали письмові заперечення (а.с.16), просили суд відмовити у задоволенні позову та задовольнити зустрічний позов з підстав, вказаних в ньому. Заслухавши присутніх представників сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про задоволення позову ДП «Моноліт-Сервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості та відмову у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до ДП «Моноліт - Сервіс» про стягнення з дочірнього підприємства «Моноліт - Сервіс» безпідставно сплачених коштів в розмірі 3016,76 грн., виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.9-10, 21). Відповідно до копії договору про надання послуг по утриманню будинку, споруджень і прибудинкової території від 30.08.2006 року (а.с.23), між ДП «Моноліт-Сервіс» та [PERSON] було укладено договір про надання платних послуг по утриманню будинку [ADDRESS] і прибудинкової території, в якому розташована квартира власника. Згідно п.3.1 вказаного Договору, власник зобов'язаний сплачувати послуги, пов'язані з утриманням будинку і прибудинкової території в строки і порядку, встановленими вказаним договором. Надані письмові докази свідчать про те, що між ДП «Моноліт-Сервіс» та [PERSON] склалися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Згідно даних по абоненту [PERSON] (а.с.5-7), станом на 01.10.2013 року утворилася заборгованість у розмірі 2938,47 грн. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Згідно ст.68 ЖК України, Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затвердженими Кабміном України 8.10.1992 року, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року (зі змінами та доповненнями), передбачено обов'язок споживача комунальних послуг щомісячно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України. Отже, ДП «Моноліт-Сервіс» надавав [PERSON], а він споживав послуги з утримання будинку та прибудинкової території, але оплату за ці послуги відповідач не здійснював в повному обсязі, тому з відповідача необхідно стягнути заборгованість за комунальні послуги, а також послуги по утриманню будинку, споруд та прибудинкової території за період з 01 жовтня 2011 року по 01 жовтня 2013 року у розмірі 2938,47 грн. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до ДП «Моноліт - Сервіс» про стягнення з дочірнього підприємства «Моноліт - Сервіс» безпідставно сплачених коштів в розмірі 3016,76 грн., суд керувався наступним. Судом встановлено, що відповідно до копії договору купівлі-продажу від 16.08.2006 року (а.с.46), [PERSON] купив квартиру [ADDRESS], загальною площею 82,2 кв.м. та став одноособовим власником цієї квартири (а.с.47). Згідно листа ДП «Моноліт-Сервіс» від 21.11.2013 року (а.с.53) вказано, що: «Договір №48/30 між [PERSON] і ДП «Моноліт-Сервіс» на утримання будинку і прибудинкової території був укладений 16.08.2006 року, в договорі була зазначена площа 82,20 к.в.м. 01.08.2007 року [PERSON] в ДП «Моноліт-Сервіс» був наданий новий технічний паспорт, в якому була збільшена загальна площа квартири, а саме 120,90 кв.м., у зв'язку з чим власнику був виданий новий договір на послуги по СДПТ, від підпису [PERSON] відмовився. В період з 01.08.2007 року по 01.10.2011 року [PERSON] своєчасно і в повному обсязі сплачував послуги по СДПТ, згідно діючого тарифу, виходячи з загальної площі квартири, а саме 120,90 кв.м. 02.04.2013 року [PERSON] був наданий технічний паспорт із загальною площею 82,20 кв.м., власник відмовився підписати договір, наданий йому». Згідно даних листків розрахунків (а.с.54-62), підтверджується сплата [PERSON] послуг по СДПТ, згідно діючого тарифу, виходячи з загальної площі квартири з 06.2010 року 11.2013 року. Згідно копії рішення Апеляційного суду Одеської області від 07 лютого 2013 року (а.с.17-19), рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 15 травня 2012 року скасовано та позов ДП «Моноліт-Сервіс», [PERSON], інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області до [PERSON] про усунення перешкод та приведення будинку до попереднього стану задоволено частково, яким зобов'язано [PERSON] усунути перешкоди у користуванні [PERSON] належній їй квартирою [ADDRESS] шляхом зносу самочинно прибудованої прибудови до квартири [ADDRESS] та зобов'язано [PERSON] привести квартиру [ADDRESS] до попереднього стану згідно з проектом забудови знесення за власний рахунок самочинно збудованої прибудови до вказаної квартири та в цій частині після знесення прибудови привести фасад будинку [ADDRESS] до попереднього стану. Відповідно до акту зносу прибудови від 02.04.2013 року, складеним членами комісії - працівниками КП БТІ м.Іллічівська, знесена самочинна прибудова, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.24). Згідно висновку експертного дослідження №54/24 від 23.12.2013 року (а.с.70-78), складеного експертом ПП «Науково-дослідного проектно-конструкторського центру» вказано, що: « 1. Нарахування по обліку ДП «Моноліт-Сервіс» квартирної плати [PERSON] за обслуговування житлового будинку [ADDRESS] за 120,9 кв.м. загальної площі квартири підтверджується документально за 34 місяці аркушем розрахунків по особовому рахунку з червня 2010 року до березня 2013 року включно. Нарахована сума платежів перевищує розмір платежів, зроблених за 82,2 кв.м. загальної площі квартири за період з червня 2010 року по жовтень 2013 року на 3016,76 грн. 2. Станом на 01.10.2013 року виходячи із розміру нарахувань на 82,2 кв.м. загальної площі квартири, заборгованість по оплаті за обслуговування житлового будинку [ADDRESS] має складати 1806,42 грн. на користь [PERSON] Стаття 1212 ЦК України зобов'язує особу, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), повернути потерпілому це майно. При цьому ст.1215 ЦК України встановлює, що не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, [PERSON] сплачено кошти на рахунок ДП «Моноліт-Сервіс» добровільно, без рахункової помилки. Будь-яких ознак недобросовісності ДП «Моноліт-Сервіс» в отриманні відповідних коштів, позивачем не доведено. Посилання позивача на те, що з червня 2010 року ДП «Моноліт-Сервіс» в односторонньому порядку вирішило питання стягувати з нього збільшену плату за послуги з УБСПТ, виходячи із загальної площі квартири у 120,9 кв.м., враховуючи площу самочинно прибудованого балкону, не заслуговують уваги, оскільки спростовуються копіями розрахункових книжок (а.с.86-127), згідно яких вбачається, що 06.09.2010 року [PERSON] добровільно сплатив борг за прибудову у розмірі 3331,98 грн. (а.с.107) та добровільно продовжував сплачувати кошти за обслуговування житлового будинку за квартиру, загальною площею 120,90 кв.м. (а.с.107-122) на підставі тарифів на утримання відповідного житлового будинку (а.с.83-85). Крім того, суд приймає до уваги, що згідно п.2 висновку експертного дослідження №54/24 від 23.12.2013 року (а.с.70-78) вказано, що станом на 01.10.2013 року виходячи із розміру нарахувань на 82,2 кв.м. загальної площі квартири, заборгованість по оплаті за обслуговування житлового будинку [ADDRESS] має складати 1806,42 грн. на користь [PERSON], а не 3016,76 грн., як ставить свої вимоги до відповідача [PERSON] Отже, суд приходить до висновку, що нараховані відповідачу ДП «Моноліт - Сервіс» кошти, призначені за обслуговування та утримання будинку, споруд та прибудинкової території, виплачені [PERSON] добровільно, тому відповідач набув їх на відповідній правовій підставі. Таким чином, для застосування такої відповідальності, як стягнення шкоди (збитків) за нормами ЦК України, потрібна наявність чотирьох складових елементів: протиправної поведінки, безпосередньо збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини особи. За відсутності хоча б одного з цих елементів відповідальність особи не настає. Тому суд вважає, що кошти у сумі 3016,76 грн. не можуть бути стягнуті з ДП «Моноліт - Сервіс» в примусовому порядку, у звязку з чим слід відмовити у задоволенні зустрічного позову. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Позивач не довів позовних вимог, що є його обов'язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.10 ЦПК України. У відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 114,70 гривень, який підтверджується квитанцією (а.с.4) та недоплачений судовий збір на користь держави за майнове питання у розмірі 114,70 грн., встановленого Законом України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року,

Outcome: approved