Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

У березні 2017 року позивач [PERSON] акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору № 22033151 від 12.04.2013 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 122 000 грн. 00 коп. зі сплатою 18 % відсотків річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 11.04.2023 року. Як майновий поручитель за виконання [PERSON] договірних зобовязань перед АТ «Ощадбанк» виступила [PERSON], згідно договору поруки №22033151-2 від 12.04.2013 року. Відповідач зобовязався щомісячно до останнього робочого дня кожного місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 1\~016,67 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань починаючи з 01.05.2013 року. Але у порушення умов договору відповідач свої зобовязання не виконує належним чином, у звязку з чим станом на 26.12.2016 року має заборгованість у сумі 165\~807, 87 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом 104\~789,50 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками 44\~043,28 грн.; інфляційне збільшення заборгованості 14\~623,60 грн.; три проценти річних від суми заборгованості 2\~351,49 грн. Просять суд стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором у сумі 165 807 грн. 87 коп., а також стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 658 грн. 08 коп. У судове засідання представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 08.11.2016 року (а.с.4), не зявилася, справу просила розглянути у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.3). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час, дату і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 22033151 від 12.04.2013 року (а.с.9-11), відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 122\~000 грн. 00 коп. зі сплатою 18 % відсотків річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 11.04.2023 року. В якості забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором між банком та [PERSON] був укладений договір поруки №22033151-2 від 12.04.2013 року (а.с.12-15). З розрахунку заборгованості за кредитним договором №22033151 від 12.04.2013 року, станом на 26.12.2016 року заборгованість відповідача за основним боргом становить 104\~789,50 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками 44\~043,28 грн.; інфляційне збільшення заборгованості 14\~623,60 грн.; три проценти річних від суми заборгованості 2\~351,49 грн. (а.с.16-29). Вирішуючи питання про стягнення зазначеної суми, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідність до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Статтею 554 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з частиною першою\~статті 543 ЦК України\~у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. З огляду на те, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (стаття 554 ЦК України); поручителі несуть самостійну відповідальність перед кредитором за порушення зобов'язань боржником, оскільки вони перебувають у самостійних договірних відносинах, банк має право вимагати виконання обов'язку в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до положення ч. 2 ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми. Таким чином, солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає заборгованість за основним боргом 104\~789,50 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками 44\~043,28 грн.; інфляційне збільшення заборгованості 14\~623,60 грн.; три проценти річних від суми заборгованості 2\~351,49 грн. На підставі абзацу шостого п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. При зверненні до суду з позовом ПАТ «Державний Ощадний банк України», в особі філії\~Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» сплатив судовий збір у сумі 1 658,08 грн. (а.с.1), а тому, враховуючи задоволення позовних вимог останнього та вимоги ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідачів [PERSON], [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ «Державний Ощадний банк України», в особі філії\~Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1\~658,08 грн. в рівних частках з кожного, тобто по 829,04 грн. з кожного. На підставі викладеного й

Outcome: approved