Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

У березні 2021 року позивач\~ звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до ордеру на право заняття житлового приміщення від 04.09.2017 року, вона є користувачем квартири за [ADDRESS] . В даній квартирі, крім позивача, зареєстрований [PERSON] , який фактично не проживає за вказаною адресою з 2008 року. Через реєстрацію відповідача в квартирі виникають перешкоди в користуванні житловою площею, а саме проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але оплата за них нараховується. У зв`язку з чим, позивач просить суд\~ визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою за [ADDRESS] . Ухвалою суду від 26.03.2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] на позовних вимогах наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Пояснила, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з 2008 року, не сплачує комунальні послуги, не зберігає власні речі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення та виклик до суду через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - kh.ks.court.gov.ua. Причину своєї неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] на підставі ордеру на право заняття житлового приміщення від 04.09.2017 року (а.с.9), є користувачем квартири за [ADDRESS] . З акту обстеження за місцем проживання від 09.03.2021 року (а.с.7) вбачається, що комісією встановлено, що на момент обстеження житла за адресою [ADDRESS] , на момент обстеження житла було встановлено, що окрім [PERSON] , у квартирі зареєстрований [PERSON] , проте з 2008 року в квартирі не проживає, особистих речей не виявлено, спальних місць та інших ознак, що вказують на фактичне проживання зазначеного громадянина за вказаною адресою не виявлено, що також підтверджується довідкою Зеленопідської сільської ради від 04.03.2021 року (а.с.6). Відповідно до положень ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігаєтеся займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч. 1 ст.71 ЖК України. Згідно з ч. 1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК; ст. 405 ЦК). Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 01.03.2016 року у справі №825/1335/13-а, від 30.06.2015 року у справі №21-1438а15, від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Статтею 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-ІУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. \~ \~ \~ \~ Враховуючи встановлені обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні належними доказами та положення діючого в Україні цивільного та житлового законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що права позивача як користувача житла підлягають захисту у обраний нею спосіб. Зазначені позивачем факти про те, що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , проте не проживає з 2008 року, повністю підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність фактів, повідомлених свідками, даних про їх зацікавленість в результаті розгляду справи не виявлено. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] був зареєстрований у квартирі за [ADDRESS] , проте без поважних причин більше року, не проживає за вказаною адресою, ніяких перешкод у користуванні житловою площею йому не чинилось, суд вважає можливим визнати [PERSON] такими, що втратив право користування житловим приміщенням. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved