Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

У вересні 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право безперешкодного проїзду на прибудинкову територію будинку [ADDRESS] та усунути перешкоди у здійсненні права користування власністю шляхом демонтажу в'їзних та виїзних воріт на прибудинковій території, які розташовані біля будинку [ADDRESS] за рахунок відповідача ТОВ «Комфортна оселя». В подальшому позивачем подано заяву про зміну предмету позову, в якій просив визнати за ним право безперешкодного проїзду до будинку [ADDRESS] та усунути перешкоди у здійсненні права користування власністю шляхом демонтажу в'їзних та виїзних воріт, які розташовані біля будинку [ADDRESS] за рахунок відповідача ТОВ «Комфортна оселя». В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що з 30.08.2003 року позивач перебуває у шлюбі з [PERSON].19.10.2012 року [PERSON] придбала квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] Вказана квартира належить позивачу на праві спільної сумісної власності. У своєму користуванні позивач має автомобіль [NUMBER], однак наказом директор відповідача заборонено працівникам охоронної компанії TOB «ЦСБУ-ОХОРОНА» не пропускати автомобіль на прибудинкову територію та не відчиняти в'їзні та виїзні ворота, які розташовані біля будинку [ADDRESS] З 22.07.2013 року працівники охоронної компанії TOB «ЦСБУ-ОХОРОНА» не допускають автотранспорт у двір до будинку позивача на прибудинкову територію. Таким чином, з 22.07.2013 року позивачу чиняться перешкоди у користуванні власністю та відповідно, порушуються його конституційні та законні права. Крім того, організація контрольованого доступу на прибудинкову територію порушує право позивача на свободу пересування, закріплені ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Будь-яким законом не встановлено обмежень щодо в'їзду мешканців будинку на прилеглу до такого будинку територію. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача та третьої особи у судове засідання не з'явився з невідомих для суду про день, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено наступне. 30 серпня 20003 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим Костянтинівським міським відділом реєстрації актів громадського стану (а.с. 4). Згідно договору міни 3828 від 19.10.2012 року квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], що підтверджується даними про державну реєстрацію прав (а.с. 5). Позивач [PERSON] є у своєму користуванні має автомобілі [NUMBER] (а.с. 6). 19 жовтня 2012 року між ТОВ «Комфортна оселя» та [PERSON] укладено договір про умови надання послуг з забезпечення правопорядку, ремонтного обслуговування та компенсацію плати за землю, предметом якого є регулювання взаємовідносин сторін щодо забезпечення правопорядку, ремонтного обслуговування, надання виконавцем інших послуг визначених договором та компенсацію споживачем плати за землю. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] працівниками охоронної компанії ТОВ «ЦСБУ-Охорона» на договірній основі для реалізації функцій контрольованого доступу транспорту на прибудинкову територію по [ADDRESS] 22.09.2006 року Київська міська рада -«Орендодавець», в особі Київського міського голови [PERSON] - з однієї сторони та ТОВ «Екско Плюс»- «Орендар», в особі директора [PERSON] уклали договір оренди земельної ділянки [ADDRESS] строком дії договору на 5 років. 05.03.2012 року Київська міська рада -«Орендодавець», в особі Київського міського голови [PERSON] та ТОВ «Екско Плюс» -«Орендар», в особі [PERSON], уклали угоду про поновлення на підставі рішення Київської міської ради від 29.12.2011 року № 1090/7326, Закону України «Про оренду землі», пункт 7 розділу V Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» на 5 років договір оренди земельної ділянки, укладений між Орендодавцем та Орендарем, посвідчений Щербаковим В.З., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 22.09.2006 року за реєстровим № 451 та зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської державної адміністрації) 03.10.2006 року за № 79-6-00443. 03 квітня 2012 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві надано дозвіл на виконання будівельних робіт № КВ 11412050108 від 03квітня 2012 року ТОВ «Екско Плюс» (а.с. 234). 13 вересня 2012 року укладено договір про передачу на баланс будівель, прибудинкової території та об'єктів благоустрою між ТОВ «Екско Плюс» та ТОВ «Комфортна Оселя» (а.с. 235-257). Відповідно до п.15.2.11. Рішення Київської міської ради від 25 грудня 2008 року N 1051/1051 «Про Правила благоустрою міста Києва», видача дозволів (ордерів) на порушення благоустрою у зв'язку з виконанням робіт по заміні вітрин, вікон, дверей; влаштування блокуючих пристроїв, шлагбаумів, штучних перешкод; влаштування декоративних огорож (висотою до 1,0 м); влаштуванню блокуючих пристроїв, шлагбаумів, штучних перешкод; встановленню кондиціонерів, супутникових антен, витяжок; влаштуванню дитячих майданчиків та спортивних майданчиків, майданчиків для відпочинку людей здійснюється виконавчими органами районних у м. Києві рад у порядку та на умовах, визначених розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). ТОВ «Екско плюс», яке є третьою особою, в своїх запереченнях щодо позову від 20.01.2014 р. (том 1 а.с. 209-210) вказує « … перш за все зазначимо, що в'їзні та виїзні ворота біля будинку [NUMBER] які належать ТОВ «Екско плюс» передбачені Генеральним планом будівництва комплексу….». В додатках до заперечень зазначено, що додається, зокрема, копія Генерального плану будівництва комплексу (том 1 а.с. 233), де в п. 16 зазначено: ворота, шлагбаум. Вказана копія не засвідчена належним чином ( не містить зазначення П.І.Б. особи, її посади, підпису, дати та відбитку печатки юридичної особи). Крім того, суд неодноразово зобов'язував надати для огляду в судовому засіданні оригінал Генерального плану будівництва. Разом з тим, суд звертає увагу на лист Голосіївської РДА(том 3 а.с. 28), з якого вбачається, що перевіркою з виїздом на місце 02.12.2013 р. зафіксовано встановлення воріт відповідачем, в зв'язку з чим надано припис № 1815 з вимогою надати дозвільну документацію. Станом на 06.12.2013 р. вимоги припису проігноровано, дозвільні документи не надано. Листом інспекції державного архітектурного-будівельного контролю у м.Києві ( том 3 а.с. 29) зазначено про те, що перевіркою з виїздом на місце встановлено, що встановлені ворота, які класифікуються як мала архітектурна форма. Листом Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища (том 3 а.с. 31), зазначено, що працівниками Департаменту здійснено перевірку з виїздом на місце, за результатами якої було винесено припис з вимогою надати дозвільну документацію. У відповідності до ст.60 ЦПК України сторона відповідача повинна надати суду докази тих обставин, на які вона посилається при запереченні позовних вимог, зокрема, щодо чинності Дозволу встановлення шлагбауму. Належних, достатніх та достовірних доказів заперечень відповідачем суду не надано. Згідно вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини на які вона посилається як на підставу вимог та заперечень. Суд погоджується з позицією позивач, що дії відповідача з безперешкодного проїзду до будинку [ADDRESS] порушують його право на свободу пересування, закріплені ст. 2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Так, відповідно до ст.3 вказаного Закону, свобода пересування - це право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, вільно та безперешкодно за своїм бажанням переміщатися по території України у будь-якому напрямку, у будь-який спосіб, у будь-який час, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Будь-яким Законом не встановлено обмежень щодо в'їзду мешканців будинку на прилеглу до такого будинку територію. Таких обмежень не встановлено і користувачем при будинкової території - Державним будівельним комбінатом управління справами Верховної Ради України Крім того, недопущення відповідачем транспортного засобу позивача, який належать позивачу, є порушенням його права власності, оскільки таким чином обмежується його право володіння та користування майном (транспортними засобами) на власний розсуд, закріплене ст.319 Цивільного Кодексу України. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Використання транспортного засобу за призначенням, без порушення правил дорожнього руху, на прибудинковій території закону не суперечить, а тому обмеження такого права є незаконним. Стаття 321 Цивільного кодексу встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно стаття 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги [PERSON] права безперешкодного проїзду до будинку [ADDRESS], оскільки будь-яких обмежень пересування даною територією, прийнятих у відповідності до встановленого чинним законодавством порядку, на день розгляду справи не існує . Разом з тим, позовні вимоги в частині усунення перешкоди у здійсненні права користування власністю шляхом демонтажу в'їзних та виїзних воріт, які розташовані біля будинку [ADDRESS] за рахунок відповідача ТОВ «Комфортна оселя», задоволенню не підлягають, оскільки суду не надано доказів встановлення в'їзних та виїзних воріт відповідачем.

Outcome: partial