Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на свою користь шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 142993,63 грн, судовий збір в розмірі 1551,74 грн. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 02.02.2014 о 19 год. 40 хв. на 392 км траси Мелітополь - Каховка, [PERSON] рухаючись на автомобілі Lexus, державний номер [NUMBER] , скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якого завдав шкоди автомобілю Freightliner, державний номер [NUMBER] , який належить позивачу [PERSON] . [PERSON] свою провину визнав, погодився відшкодувати завдану шкоду, розмір якої буде визначено за актом експертної оцінки, про що склав розписку від 02.02.2014. У якості часткового відшкодування завданої шкоди, відповідач надав 1000,00 грн та 20 доларів США, що станом на момент сплати коштів становило 1598,60 грн за офіційним курсом валют, встановленим Національним Банком України. 28.02.2014за результатами дослідження експертом було складено Висновок № 110, відповідно до якого розмір матеріальної шкоди, завданої власнику сідельного тягача Freightliner, державний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді, з урахуванням вартості транспортного засобу складає 145592,23 грн. Враховуючи зазначене, позивач вважає звернувся за захистом своїх прав до суду. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Колдіної О.О. від 29.09.2014, у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва Колдіної О.О. від 10.02.2015 заяву позивача про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено. В квітні 2019 року вищезазначена справа надійшла в провадження судді Голосіївського районного суду м. Києва Мазур Ю.Ю. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05.04.2019 прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.06.2020 заяву [PERSON] про заміну відповідача у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено. Замінено відповідача у цивільній справі № 752/14913/14-ц, а саме відповідача [PERSON] на його правонаступника [PERSON] . Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.09.2020 клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] , про поновлення пропущеного строку для подання відзиву, залучення до участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, визнання явки позивача обов`язковою в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволено. Поновлено [PERSON] пропущений строк для подання відзиву на позовну заяву у цивільній справі №752/14913/14-ц. Залучено до участі у справі №752/14913/14-ц третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко-Лідер» (ідентифікаційний код: 36796670, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Космонавтів 32). В судове засідання з`явились позивач та його представник, просили задовольнити позов в повному обсязі. Позивач зазначила, що на місці дорожньо-транспортної пригоди не була, про факт дорожньо-транспортної пригоди дізналась взимку 2014 року від товариства, якому надавався в оренду автомобіль. В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що позивач не звертався до страхової компанії з приводу реєстрації страхового випадку. Відсутня жодна постанова про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності. Вважає позов необґрунтованим, оскільки вина [PERSON] недоведена. В судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко-Лідер» позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить транспортний засіб «Freightliner», державний номер [NUMBER] . Згідно договору оренди від 21.10.2013 зазначений транспортний засіб був переданий в оренду ТОВ «Еко-Лідер» строком на 1 рік. 02.02.2014 о 19 год. 40 хв. на 392 км траси Мелітополь - Каховка, [PERSON] рухаючись на автомобілі Lexus, державний номер [NUMBER] , скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якого завдав шкоди автомобілю Freightliner, державний номер [NUMBER] , який належить позивачу [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до розписки від 02.02.2014 [PERSON] (паспорт № [NUMBER] , виданий 23.07.2012 Голосіївським РВ ГУ МВС України в м. Києві), який проживає за адресою: [ADDRESS] , гуртожиток, зазначив, що в зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка сталась 02.02.2014 о 14.40 год. на шляху Мелітополь-Каховка 392 км з участю його автомобіля Lexus, державний номер [NUMBER] зобов`язується повністю возмістити власнику автомобіля «Фредлайнер», державний номер [NUMBER] суму збитків, нанесену його автомобілем згідно акту експертної оцінки. Надає завдаток на ремонт 200 доларів США та одну тисячу гривень. Визнає себе винним у ДТП. Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22.04.2015 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовлено. Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 15.07.2015 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22.04.2015 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково. Постановою Верховного суду від 20.02.2019 касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22.04.2015 та рішення Апеляційного суду м. Києва від 15.07.2015 скасувати, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Тобто, обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Положення ч. 3 ст. 61 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальній справі або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини. Вказана процесуальна норма не дає підстав за будь-яких обставин вважати не винною у ДТП особу, відносно якої не порушувалось кримінальної справи і не складався протокол про адміністративне правопорушення. У цьому випадку вину такої особи може бути підтверджено чи спростовано іншими належними і допустимими доказами, передбаченими ЦПК України. Враховуючи, що [PERSON] свою вину визнав та зобов`язався відшкодувати завдану ним шкоду та надав грошові кошти в якості задатку, суд приходить до висновку, що розпискою встановлено та підтверджено вину [PERSON] . 12.02.2014 експертом Мірошниченко Д.О. , який має кваліфікацію судового експерта, було здійснено дослідження автомобіля Freightliner, державний номер [NUMBER] по встановленню розміру матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу. 28.02.2014 за результатами дослідження експертом було складено Висновок № 110, відповідно до якого розмір матеріальної шкоди, завданої власнику сідельного тягача Freightliner, державний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження в ДТП, з урахуванням вартості транспортного засобу складає 145592,23 грн. Отже, з урахуванням вже сплачених відповідачем по розписці коштів, залишок боргу складає 145592,23 - 2598,60 = 142993,63 грн. [INFO] [PERSON] помер, про що 10.10.2018 складено відповідний актовий запис № 922, а також надано суду нотаріальну копію свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 10.10.2018. На підтвердження факту правонаступництва [PERSON] надала суду належним чином завірену копію довідки приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рисс М.О. № 15/01-16 від 12.03.2016 про те, що спадкоємцями померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] та малолітня донька [PERSON] , крім них інших спадкоємців немає. Вирішуючи спір, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України, встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд приходить до висновку, що вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 02.02.2014 є встановленою, а розмір матеріальної шкоди, завданої в результаті пошкодження автомобіля позивача є доведеним, а тому позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог «Еко-Лідер» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підлягає частковому задоволенню. Суд, вважає також в порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору.

Outcome: partial