overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначала, що зареєструвала 20 жовтня 2007 року з відповідачем шлюб, від якого мають двох неповнолітніх дочок: Анастасію, [INFO], та Мирославу, [INFO]. Спільне життя не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач вважає неможливим подальше збереження сімї і не бажає цього, а тому просила суд розірвати шлюб, на примирення не згодна. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, просила розглядати справу за її відсутності та після реєстрації розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Мельничук». Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу без його участі. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 жовтня 2007 року між сторонами зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Каташинської сільської ради Чечельницького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ № 044510 (а.с. 7). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дочок: Анастасію, [INFO], та Мирославу, [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 5,6). Статтею 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно вимог ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у них втрачена довіра та повага один до одного, шлюбні відносини тривалий час не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення між ними неможливе, а тому зберегти сімю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 209, 213 215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 серпня 2016 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб виконкомом Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 3. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалось через зраду чоловіка. З 13 серпня 2016 року сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують та не спілкуються. Позивач прийшла до переконання, що її з відповідачем шлюб є лише формальністю і подальше його збереження неможливе та буде суперечити її інтересам, у зв'язку з чим просить його розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Зазначила, що через зраду чоловіка вона припила з ним шлюбні відносини на тредій після реєстрації шлюбу, з того ж часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що вжиття заходів для примирення за таких обставин недоцільне та не дасть позитивного результату. Просила шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з нього на її користь судові витрати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Зазначив, що дійсно з позивачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, примирення між ними неможливе. Просив шлюб з позивачем розірвати. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 09 серпня 2016 року, судом встановлено, що 09 серпня 2016 року між сторонами зареєстровано шлюб виконкомом Клебанської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 3 (а.с. 3). За змістом ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось. Як встановлено з показань сторін у судовому засіданні, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. В судовому засіданні і позивач, і відповідач категорично наполягли на тому, що примирення між ними не можливе. За таких обстаивн, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить лише формальний характер, у зв'язку з чим вважає можливим його розірвати, оскільки подальше його збереження буде суперечити інтересам сторін. За змістом ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що 17 червня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис № 1254. Сторони проживали однією сім'єю до травня 2016 року, після чого припинили. Від шлюбу сторони дітей не мають, а також в них відсутнє майно, що є їх спільною власністю. Спільне господарство вони не ведуть. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, байдужості до життя та проблем кожного, відсутность сімейного вогнища. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам, тому [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила позов задовольнити та залишити за нею судові витрати. Також не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у їйого відсутність на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечила проти такого порядку вирішення спору. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-АМ №145553, виданого 17.06.2014 року, судом встановлено, що 17.06.2014 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис № 1254 (а.с. 3). Від шлюбу сторони дітей не мають. Встановлено судом і те, що сімя позивача та відповідача фактично розпалася: сторони з травня 2016 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сімї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати суд залишає за позивачем на її прохання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі 02.08.2011 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народилася дитина: син [PERSON], [INFO]. Проте спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів, скандали в сімї. В судове засідання позивач зявилася, позовну заяву підтримала і просила її задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не зявився, однак про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою, що була направлена йому за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (рекомендоване). На підставі п.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи . Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що між сторонами існують формальні шлюбні відносини на ґрунті непорозуміння одне до одного та різних поглядів на життя, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів, у звязку із чим спільне життя між сторонами не склалося. Майнового спору між сторонами немає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася і не може бути збережена, в звязку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача в плані влаштування власного життя. Крім того, судом було надано термін на примирення один місяць і за цей період відносини між сторонами не змінилися. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 551 грн. 20 коп. сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 06.08.2011 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Проте спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів, підозру у подружній вірності. В судове засідання позивач зявилася, позовну заяву підтримала і просила її задовольнити просила термін на примирення не надавати. Відповідач в судове засідання зявився, позовні вимоги визнає та не заперечує у їх задоволенні. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що між сторонами існують формальні шлюбні відносини на ґрунті непорозуміння одне до одного та різних поглядів на життя, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів, зловживання відповідачем спиртними напоями, у звязку із чим спільне життя між сторонами не склалося. Майнового спору між сторонами немає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно\~ст.109 Сімейного кодексу України\~подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася і не може бути збережена, в звязку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача в плані влаштування власного життя. Відповідно до ч.8\~ст.235 ЦПК України\~у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 551 грн. 20 коп. сплаченого ним судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 28.10.2004 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін дітей немає. Проте спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів, застосуванням відповідачем фізичного насилля та погроз. В судове засідання позивач зявилася, позовну заяву підтримала і просила її задовольнити. Відповідач в судове засідання зявився, позовні вимоги визнає та не заперечує у їх задоволенні. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що між сторонами існують формальні шлюбні відносини на ґрунті непорозуміння одне до одного та різних поглядів на життя, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів, у звязку із чим спільне життя між сторонами не склалося. Майнового спору між сторонами немає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася і не може бути збережена, в звязку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача в плані влаштування власного життя. Крім того, судом було надано термін на примирення один місяць і за цей період відносини між сторонами не змінилися. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 551 грн. 20 коп. сплаченого ним судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, внаслідок чого подружжя не проживає разом тривалий час. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Зі змісту заяви позивачки, крім того, вбачається, що позов вона підтримує, наполягає на розірвані шлюбу. Проти надання строку на примирення заперечує, оскільки це буде суперечити її інтересам. Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Зі змісту заяви позивача, крім того, вбачається, що позов він визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.10.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії за № [NUMBER] від 06.10.2007 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції Хмельницької області. Від даного шлюбу в сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що вбачається з копії відповідного свідоцтва, наданого суду. Так, відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, а тому, з огляду на тривале окреме проживання сторін, відсутність ведення спільного господарства та шлюбних відносин між сторонами, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін та їхній дитині, в зв'язку з чим даний шлюб підлягає розірванню. Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору за розгляд даної цивільної справи в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, часто виникали конфлікти. Крім того, з травня 2015 року вони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбних відносин. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити із викладених в ньому підстав. Відповідача в письмовій заяві адресованій суду позовні вимоги визнав не заперечуючи проти його задоволення. Проти надання строку на примирення заперечує, оскільки це буде суперечити інтересам відповідача. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.02.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ за № 129140 від 15.02.2015 року, виданим Мазниківською сільською радою Деражнянського району Хмельницької області. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії І-БВ за № 248079 від 24.06.2015 року. Так, відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сімї та конфліктні ситуації, а тому, з огляду на зазначені обставини, відсутність ведення спільного господарства та шлюбних відносин між сторонами, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги обставини життя подружжя та наявність малолітньої дитини, суд, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї буде суперечити інтересам сторін та їхній дитині, в звязку з чим даний шлюб підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

\~ \~ \~У вересні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 16.11.2012 року з відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Кожен має різні погляди на сім'ю та шлюб, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний момент ведення спільного господарства та спільне проживання припинено. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву від 28.09.2016 року, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі, відновити їй дошлюбне прізвище Малик. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву від 06.10.2016 року, якою позов визнав повністю, просив розглянути справу без його участі. \~ \~ \~Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 16 листопада 2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 207, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 16.11.2012 року. Від спільного сумісного проживання народився син [PERSON], [INFO]. \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved