Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що він є студентом 3 курсу факультету кібернетики та системної інженерії денної форми навчання, державної форми фінансування Херсонського національного технічного університету, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги батька. Відповідач добровільно брати участь в утриманні [PERSON] відмовляється. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь аліменти у розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до закінчення навчання. В судовому засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги, просив суд стягнути з його батька [PERSON] аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, до закінчення навчання. Зазначив, що знаходиться на утриманні матері, яка оплачує його проживання в гуртожитку, дає кошти на продукти харчування та на інше. Стипендію [PERSON] не отримує, не працює. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі 500 грн. Зазначив, що офіційно не працює, не є інвалідом, не досяг пенсійного віку, аліментних зобов'язань не має, проживає із співмешканкою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 30.06.2015 року було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 30.06.2015 року (а.с.8). Батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.09.2014 року (а.с.3). Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 31.03.2015 року [PERSON], [INFO] змінив ім'я на [PERSON] (а.с.4). Згідно із довідкою Херсонського національного технічного університету №195 від 21.03.2016 року, [PERSON] є студентом 3 курсу факультету кібернетики та системної інженерії денної форми навчання, державної форми фінансування, зараховано до університету наказ №591-с від 11.08.2013 року, термін закінчення навчання [INFO] року (а.с.5). З копії паспорту серії [NUMBER] та довідки Херсонського національного технічного університету від 21.03.2016 року вбачається, що [PERSON] в зв'язку з навчанням зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.2, 7). При цьому, останній знаходиться на утриманні матері [PERSON], про що свідчить довідка виконавчого комітету Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області №1487 від 24.03.2016 року (а.с.6). Відповідач [PERSON] позивачу матеріальну допомогу не надає, посилаючись на те, що офіційно не працює. За положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку ( доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В постанові Верховного Суду України від 24.12.2014 року №6-186ц14, яка згідно із ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів, викладена правова позиція щодо стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, відповідно до якої правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199,200,201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що [PERSON] досяг повноліття, але продовжує навчатися, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач зобов'язаний утримувати сина до закінчення ним навчання (але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років) незалежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходів, але такої допомоги не надає, інших аліментних зобов'язань не має та не може бути визнаний неспроможним сплачувати аліменти, оскільки за станом здоров'я та віком є працездатним, суд дійшов висновку, що [PERSON] може надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дитині. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує матеріальне становище позивача, який не отримує стипендію та не працює, витрати, які він несе на проживання у гуртожитку, придбання продуктів харчування, матеріальне становище відповідача, його можливість працевлаштування, та зважаючи на рівність обов'язку батьків утримувати своїх дітей, вважає, що стягненню підлягають аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, в зв'язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551, 20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial