Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], треті особи: Комунальне підприємство «Мікрорайон Дехтярівський» Шевченківського району м. Києва (далі - КП «Мікрорайон Дехтярівський»), Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго»), Публічне акціонерне товариство «АК «Київводоканал» (далі - ПАТ «АК «Київводоканал»), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив: встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] (далі - квартира); визначити порядок і розмір участі в оплаті комунальних послуг і обслуговування житла в квартирі між співвласниками [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах від загального розміру оплати по ? частини кожному власнику; розділити особові рахунки між позивачем і відповідачем по ? частини на оплату комунальних послуг за утримання квартири; зобов'язати позивача, відповідача і третіх осіб укласти окремі договори про забезпечення житлово-комунальними послугами. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він та його мати [PERSON] є співвласниками в рівних долях по ? частини квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14 вересня 2000 року. Між ним та його матір'ю постійно виникають протиріччя з питання оплати комунальних платежів. В результаті чого утворилася значна заборгованість по сплаті за комунальні послуги, в погашенні якої відповідач відмовляється приймати участь. Також відповідач відмовляється здійснювати оплату поточних рахунків за комунальні послуги в рівних частинах. В судовому засіданні позивач просив залишити без розгляду позовні вимоги в частині встановлення порядку користування квартирою, які протокольною ухвалою суду від 23.01.2017 року були залишені без розгляду. Решту позовних вимог підтримав і просив їх задовольнити з викладених у позові підстав. Представник ПАТ «АК «Київводоканал» проти задоволення позову заперечував. Пояснив суду, що позивач не надав доказів недосягнення згоди з відповідачем щодо розподілу витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Той факт, що позивач не звертався до ПАТ «АК «Київводоканал» з питання розподілу особового рахунку, а отже у нього не виникло право на звернення до суду з вимогою про зобов'язання укладення з ПАТ «АК «Київводоканал» окремого договору. Представник ПАТ «Київенерго» проти задоволення позову заперечував. Позовні вимоги вважає необґрунтованими Відповідач та представник КП «Мікрорайон Дехтярівський» в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідачів та третьої особи та за вимогами ст.ст. 169, 224 ЦПК України провести розгляд справи у заочному порядку. Суд, вислухавши пояснення позивача та представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Суд встановив, що згідно довідки Комунального концерну «Центр комунального сервісу» в квартирі зареєстровані і проживають [PERSON] та [PERSON] (а. с. 7). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 14 вересня 2000 року, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Шевченківської районної державної адміністрації [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири в рівних долях (а. с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном - так зазначено в ст. 360 ЦК України. На підставі ст. 150 ЖК України для жилих приміщень в квартирах приватного жилого фонду чинним законодавством не передбачено відкриття рахунків, натомість може бути встановлено порядок користування цим приміщенням за згодою сторін або за рішенням суду. Крім цього, слід зазначити, що а ні нормами ЖК України, а ні ст. 16 ЦК України не передбачено захист цивільних прав та інтересів фізичної особи судом шляхом поділу особового рахунку між власниками квартири. Більш того, зі змісту ст. 15 та ст. 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити право чи охоронюваний законом інтерес лише у разі їх порушення. Відповідно до абз. 2 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизначені або ос порені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальний за це. Між тим, позивач не надав суду доказів порушень його прав, як співвласника квартири, на розподіл особового рахунку діями або бездіяльністю відповідача. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, вирішуючи позовні вимоги у відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд вважає недоведеними позивачем обставини порушення його права, зазначені ним підстави необґрунтовані, наслідком чого є відмова у задоволенні позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат, оскільки судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Outcome: dismissed