Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

У вересні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасне світло» (далі ТОВ «Сучасне світло») звернулося до суду із зазначеним вище позовом, у якому просить: - стягнути із [PERSON] на їх користь заборгованість за договором про технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу № 516 в розмірі 370\~119 грн. 00 коп.; - стягнути із [PERSON] на їх користь штраф у розмірі 10% від суми заборгованості, що становить 37\~011 грн. 90 коп. за прострочення терміну оплати послуг з технічного обслуговування та ремонту транспортного засобу; - звернути стягнення на автомобіль марки «Honda CR-V», 2008 року випуску, кузов № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля позивачем ТОВ «Сучасне світло» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. В обґрунтування позову зазначалося про те, що 02 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до позивача для встановлення ціни та подальшого ремонту пошкодженого автомобіля марки «Honda CR-V», 2008 року випуску. Після зробленої оцінки вартості ремонту автомобіля сторонами був підписаний договір про технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу № 516 з актом приймання-передачі № 333 від 02 вересня 2014 року. 20 грудня 2014 року між ТОВ «Сучасне світло» та [PERSON] підписано Акт виконання робіт № 516/14, відповідно до якого позивач виконав роботу щодо відновлення автомобіля [PERSON], а останній погодився з якістю роботи та ціною, яка становила 378\~119 грн. 00 коп. Відповідач зобовязувався протягом пяти банківських днів оплатити послуги та матеріали. Взяте на себе грошове зобовязання щодо сплати коштів за ремонт автомобіля марки «Honda CR-V», 2008 року випуску, у встановлені договором строки, а лише сплативши 3\~000 грн. 00 коп., відповідач [PERSON] належним чином не виконав, і тому існує заборгованість перед позивачем в розмірі 370\~119 грн. 00 коп. та штраф у розмірі 10 % від суми заборгованості, що становить 37\~011 грн. 90 коп. Відповідач відмовляється виконати свої грошові зобовязання з договором та ігнорує отриманні письмові вимоги про сплату заборгованості. У звязку з вищевикладеним позивач ТОВ «Сучасне світло» звернулося до суду із вказаним позовом. Позивач ТОВ «Сучасне світло» у судове засідання представника не направив. До суду представник позивача [PERSON] надав письмову заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність та вказав, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та вказав, що визнає заявлені до нього позовні вимоги в повному обсязі. Дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти й відповідні їм правовідносини. 02 вересня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасне світло» та [PERSON] укладено договір про технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу № 516, відповідно до умов якого ТОВ «Сучасне світло» прийняло на відповідальне збереження та зобовязувалось надати послуги з технічного обслуговування та/або ремонту автомобіля марки «Honda CR-V», 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON], чи його складових частин, у тому числі з використанням матеріалів спеціально замовлених, а [PERSON] зобовязувався прийняти та оплатити ці послуги, а також вартість матеріалів протягом пяти банківських днів, шляхом внесення грошових коштів на розрахунковий рахунок або до каси виконавця після повного відновлення автомобіля та підписання Акту виконаних робіт. (а.с.5-10) Згідно пункту 2.5 договору, у разі несплати замовником грошових коштів зазначених в Акті виконаних робіт протягом 30 календарних днів, замовник сплачує виконавцю штраф у розмірі 10% від вартості наданих послуг. 20 грудня 2014 року між ТОВ «Сучасне світло» та [PERSON] підписано Акт виконання робіт № 516/14, відповідно до якого позивач виконав роботи щодо відновлення автомобіля марки «Honda CR-V», 2008 року випуску, державний номерний знак АА 9195 НХ, а [PERSON] погодився з якістю наданих послуг та ціною, яка становила 378\~119 грн. 00 коп. (а.с.16) 19 січня 2014 року та 22 травня 2015 року у звязку з невиконанням відповідачем умов договору про технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу № 516 ТОВ «Сучасне світло» направило [PERSON] вимогу про необхідність сплатити, без врахування раніше сплачених 3\~000 грн. 00 коп., борг в сумі 370\~119 грн. 00 коп., та повідомили про наміри звернутися до суду. Доказів погашення [PERSON] боргу за договором про технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу № 516 від 02 вересня 2014 року суду надано не було. Відповідно до частини першої статті 837 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно із статтями 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із частиною першою статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За змістом статті 1 Закону України «Про заставу», статті 572 ЦК України застава це спосіб забезпечення зобовязань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобовязання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. У статті 4 Закону України «Про заставу», частині першій статті 576 ЦК України визначено, що предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Згідно із частиною першою статті 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За змістом статті 19 Закону України «Про заставу», частини другої статті 589 ЦК України за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги. Відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про заставу», частин першої, другої статті 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що цей Закон визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобовязань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Згідно із частиною першою статті 3 зазначеного Закону обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон повязує виникнення прав і обовязків щодо рухомого майна. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 21 даного Закону до забезпечувальних обтяжень належить застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 ЦК України, що виникає на підставі договору. За змістом частини першої статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду. Частиною першою статті 30 вказаного вище Закону передбачено, що обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобовязанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. Обтяжувач вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах. Оскільки умови договору про технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу № 516 від 02 вересня 2014 року виконані не були та відповідач порушив свої договірні зобовязання щодо вчасної сплати грошових коштів за виконанні послуги, та враховуючи визнання [PERSON] позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Сучасне світло» ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до вимог статті 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved