Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» 21 грудня 2016 року звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 20 листопада 2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 23600 грн., а відповідач зобовязалась кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором. Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс»» було укладено договір про відступлення права вимоги. 17 червня 2015 року між позивачем та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс»» укладено договір факторингу, за яким останній відступив позивачу право вимоги за кредитним договором. Разом з тим, відповідач свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 17 червня 2015 року склав 43996,76 грн. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 43996,76 грн. та судові витрати. У своєму клопотанні до суду представник позивача просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Письмових заяв від неї не надходило. На підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності з ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та добуті докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 20 листопада 2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1066/4211ВСLКА, згідно умов якого банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 23600,00 грн. на 36 місяців з кінцевим терміном повернення 03 березня 2017 року, зі сплатою відсотків у розмірі 12,00 % річних, а [PERSON] зобовязалась кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором та графіком платежів (а.с. 6-8). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачем порушуються взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого станом на 17 червня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 43996,76 грн., яка складається з: 23600 грн. заборгованість за тілом кредиту; 5812 грн. заборгованість за відсотками та комісією; 14584,76 грн. заборгованість по пені і штрафах (а.с. 18). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з умовами договору факторингу № 1706/01 від 17 червня 2015 року ТОВ «ФК «Бізнесфінанс»» передало, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» прийняло право грошової вимоги за кредитним договором № 1066/4211ВСLКА від 20 листопада 2013 року, укладеним між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] (а.с. 19-21). 17 червня 2015 року між ПАТ «Платинум Банк», ТОВ «ФК «Бізнесфінанс»» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» було укладено договір про заміну сторони у зобовязанні (а.с. 22). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Таким чином, до позивача перейшли всі права ПАТ «Платинум Банк» щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором № 1066/4211ВСLКА від 20 листопада 2013 року, укладеним між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] 26 червня 2015 року позивачем було направлено відповідачу повідомлення про порядок погашення заборгованості (а.с. 17). З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка ним добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 43996,76 грн., яка складається з: 23600 грн. заборгованість за тілом кредиту; 5812 грн. заборгованість за відсотками та комісією; 14584,76 грн. заборгованість по пені і штрафах (а.с. 18). Частиною 1 статті 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 1378 грн. (а.с. 5), тому з відповідача на користь позивача також слід стягнути судові витрати, які ним було сплачено при поданні позову, а саме: судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved