Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказуючи на те, що 06 лютого 2010 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого вони мають дочку - [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи вимоги позову позивач зазначає, що їх подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки постійні непорозуміння, недовіра один до одного зіпсували їх сімейні стосунки, а на ґрунті взаємних непорозумінь та не бажання рахуватись один з одним вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Оскільки, сторони не проживають разом протягом двох років, спільного господарства не ведуть, життям один одного не цікавляться, позивач, вважає що їх шлюб фактично розпався, в майбутньому поновленим бути не може і має бути розірваним за рішенням суду. Позивач 15 травня 2016 року подав до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримує, визначити місця проживання дитини разом з нею (а.с.19). Відповідач 12 травня 2016 року надіслав до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримує, щодо проживання дитини разом з матір'ю не заперечує (а.с.15). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом достовірно установлено, що 06 лютого 2010 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], актовий запис № 1, виданим виконкомом Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області (а.с. 6). Сторони від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження, [NUMBER] виданим 04 серпня 2010 року виконкомом Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 45 (а.с. 7). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Майнового спору сторони не мають. Між сторонами досягнуто згоди щодо проживання дитини разом з матір'ю. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач просила не стягувати із відповідача сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved