Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Торецька міська військово-цивільна адміністрація Бахмутського району Донецької області, яка діє в інтересах малолітніх [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позову зазначила наступне. [PERSON] , [INFO] , має малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проте, діти з батьком не мешкають. З 29.12.2020 малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , знаходяться в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей міста Торецька. За час перебування дітей у закладі, батько жодного разу не відвідував їх у закладі, життям та здоров`ям не цікавився, матеріально не утримував. Згідно характеристики з місця проживання, наданої сектором реєстрації місця проживання ВЦА м. Торецька Донецької області, гр. [PERSON] характеризується негативно, підтримує відносини з раніше засудженими та особами, які ведуть антиморальний спосіб життя. Згідно довідки, наданої диспансерним наркологічним відділенням м. Торецька гр. [PERSON] перебуває на диспансерному обліку лікаря-нарколога у наркологічному диспансерному відділенні м. Торецька КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорська», з 18.03.2013 до теперішнього часу з приводу наркологічного захворювання. Мати дітей, [PERSON] , померла [INFO] (актовий запис про смерть від 18.11.2020 № 766, складений Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). 08.02.2021 року гр. [PERSON] власноруч написав заяву про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з вищевикладеним, представник позивача просить позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини своєї відсутності суду не сповістив, однак про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявна письмова заява [PERSON] про те, що він не заперечує відносно позбавлення його батьківських прав відносно його дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, яке відповідно до частини четвертої цієї статті проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, виходячи з принципів законності, об`єктивності, справедливості та розумності, судом встановлено наступне: [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.8, 14) [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , має малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 6,7) [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з батьком не мешкають. З 29.12.2020 малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , знаходяться в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей міста Торецька. За час перебування дітей у закладі, батько жодного разу не відвідував їх у закладі, життям та здоров`ям не цікавився, матеріально не утримував. Згідно характеристики з місця проживання, наданої від 23.02.2021 сектором реєстрації місця проживання ВЦА м. Торецька Донецької області, гр. [PERSON] характеризується негативно, підтримує відносини з раніше засудженими та особами, які ведуть антиморальний спосіб життя (а.с.11) Відповідно до копії акту відвідування родини від 08.02.2021, [PERSON] мешкає в квартирі своєї матері за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У квартирі є 3 житлові кімнати і окремі спальні місця, побутова техніка, необхідні меблі та продукти харчування. [PERSON] підтвердив вживання наркотичних засобів на теперішній час, надав довідку про перебування на обліку в Наркологічному диспансері. В результаті малолітніх [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , постановлено на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах у зв`язку з тим, що їх мати померла, а батько не планує займатися їх вихованням (а.с.10) Згідно довідки, наданої диспансерним наркологічним відділенням м. Торецька гр. [PERSON] перебуває на диспансерному обліку лікаря-нарколога у наркологічному диспансерному відділенні м. Торецька КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорська», з 18.03.2013 до теперішнього часу з приводу наркологічного захворювання (а.с. 12) Мати дітей, [PERSON] , померла [INFO] (актовий запис про смерть від 18.11.2020 № 766, складений Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с.9) 08.02.2021 року гр. [PERSON] власноруч написав заяву про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.5) До суду надано висновок Керівника Торецької міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області №55 від 22.06.2021 , в якому зазначено, щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи питання наявності правових підстав позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходив з наступного: Згідно зі ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3)жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Отже, звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивач в якості підстав посилається на ухилення та свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками по вихованню та утриманню малолітніх дітей, як-то, відсутність матеріального забезпечення, доказів піклування про здоров`я дітей, їх фізичний та моральний розвиток тощо. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідність харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці мають забезпечувати, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини. Враховуючи досліджені судом докази, зважаючи на наявний в матеріалах справи висновок служби у справах дітей, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову та наявності правових підстав для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітніх [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . В свою чергу, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище малолітніх [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , які залишилися без батьківського піклування, самостійних доходів не мають, а також, матеріальне становище відповідача, який є працездатною особою, не є людиною з інвалідністю (докази зворотного в матеріалах справи відсутні). З огляду на наведене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.07.2021 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, після чого аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. З урахуванням обставин справи, суд вважає, що стягнута сума аліментів буде достатньою для нормального виховання і забезпечення малолітніх дітей. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача за один місяць підлягає негайному виконанню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Враховуючи задоволення позову у повному обсязі, а також з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору за законом, судовий збір у розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави згідно вимог ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved