Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

У вересні 2018 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яка уточнювалась 16.10.2018 року. В позові [PERSON] зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 09.12.2002 року. Від спільного життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Зазначила, що шлюбні відносини між нею та відповідачем припилилися з 2014 р. з причин різних поглядів на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя, із-за чого у них виникали сварки. З 2014 року сімя існує формально, кожен веде самостійне господарство та проживає окремо. Подальше сумісне життя і примирення між нею та відповідачем вважає неможливим. Спір про поділ майна, що є їх сумісною власністю відсутній. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи позивач [PERSON] через канцелярію суду надала заяву від 22.11.2018 р. про підтримку позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] також через канцелярію суду надав заяву від 22.11.2018 р. про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі з 09.12.2002 року підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-ЖС № 094360 від 09.12.2002 року, виданого Долинською сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 09. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЖС № 087680 від 21.10.2002 року, виданого Долинською сільською радою Запорізького району Запорізької області, сторони по справі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Судом також було встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не мають з 2014 року. Спір стосовно майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, на час розгляду даної справи відсутній. Після розірвання шлюбу, дитина буде проживати з матірю. Питання про виплату аліментів у даній справі не вирішується. Враховуючи, що сторони подружні стосунки не підтримують, та не мають наміру на збереження шлюбу, суд приходить до висновку про те, що сімю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка [PERSON] просила суд після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище - «Климочкіна». Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак позивач [PERSON] таких позовних вимог про стягнення судового збору з відповідача на її користь не заявляла, тому суд вказаного питання не розглядає. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved