Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON], якій він доводиться внучатим племінником. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якокого входить земельна ділянка площею 1,4972 га, розташована на території Гнатківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області належна [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 20 грудня 2007 року Томашпільською районною державною адміністрацією. Зазначив, що в лютому 2016 року, він звертувся до з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріусом йому було відмовлено в зв'язку з пропуском строку та повідомлено що він не являється спадкоємцем за законом, а заповіту спадкодавець не склала. Крім того вказав, що сімейні відносити між ним та [PERSON] виникли у 2004 році, саме тоді остання потребувала догляду та почала проживати з ним та його сімє'ю, оскільки проживала одиноко та не мала власної родини. Також вказав, що після закінчення школи почав неофіційно працювати і зароблені кошти витрачалися на сімейні потреби. Вони разом харчувалися, купували продукти харчування та ліки, спільно користувалися предметами побуду. Після того, як [PERSON] захворіла він доглядав за нею, а після її смерті здійснював поховання за власний рахунок. З огляду на вищенаведене позивач просить встановити факт проживання однією сім'єю із спадкодавцем та визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовну заяву підтримав, посилаючись на обставини зазначені в ній. Представник Гнатківської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак голова сільської ради Басараба М.В. надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність їх представника, не заперечує проти задоволення позовної заяви. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні вказали, що дійсно з 2004 року [PERSON] спільно проживала із сімє'ю позивача, оскільки була незрячою та потребувала стороннього догляду. Зароблені [PERSON] кошти витрачалися на спільні потреби, а після смерті [PERSON] позивач за власний рахунок хоронив її. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 7). Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 1,4972 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Гнатківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Томашпільською районною державною адміністрацією 20 грудня 2007 року (а.с. 8). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Гнатківської сільської ради № 505 від 16 грудня 2015 року, після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 1,4972 га, розташованої на території Гнатківської сільської ради. Також в довідці зазначено, що до дня смерті [PERSON], [PERSON] вів за нею догляд, проживав однією сімє'ю більше п'яти років та проводив похорони за власний рахунок (а.с.10). Згідно довідки, виданої Томашпільською державною нотаріальною конторою № 56/0116 від 17 лютого 2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], [PERSON] відмовлено, у зв'язку з пропуском шестимісячного строку подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.9). Відповідно до повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори № 118/0116 від 25 березня 2016 року спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заведена (а.с. 31). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу прово на спадкування зазаконом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімє'ю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім того, позивач просить встановити факт проживання однією сімє'ю між ним та [PERSON] Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сімє'ю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON], а також довідкою Гнатківської сільської ради. Метою встановлення заявленого факту є реалізація своїх прав спадкоємцем, а саме отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин суд приходить до висновку, про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved