Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

У березні 2017 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що позивачу на праві власності належить автомобіль [NUMBER]. 28.11.2016 року на вул.. Торговій біля буд. 28 у м. Словянську за участі та вини відповідача водія автомобіля [NUMBER] [PERSON] сталося зіткнення з належним позивачу автомобілем, внаслідок якого автомобіль позивача було пошкоджено. Постановою суду [PERSON] визнаний винним у події ДТП та притягнутий до адміністративної відповідальності. Пошкодженням транспортного засобу позивачу завдано матеріальної шкоди, яка складає 8546,19 грн., а також завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що позивач відчув негативні емоції, моральні переживання внаслідок ДТП, вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Моральну шкоду оцінив у 20000 грн., а також сплатив 10000 грн. за надання правової допомоги. Просить стягнути з [PERSON] на свою користь вартість збитків внаслідок пошкодження транспортного засобу у сумі 8546,19 грн., моральну шкоду 20000 грн., витрати за послуги адвоката 10000 грн., судові витрати. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, прохав їх задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, вказавши, до страхової компанії письмово не звертався, а вона була повідомлена про подію ДТП по телефону на місці ДТП. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково в частині матеріальних збитків, прохали у задоволенні решти вимог відмовити, посилаючись на те, що дійсно [PERSON] визнає свою вину у скоєнні ДТП за участю автомобіля позивача, сплатив призначене адміністративне стягнення, але вважає, що позов до нього заявлений передчасно, бо відшкодовувати шкоду має страхова компанія, якій він повідомив про цей випадок. Вважає, що своїми діями не завдав моральної шкоди позивачу, а витрати на правову допомогу не доведені. Третя особа ТДВ «СТ «Домінанта» повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання представник не зявився, його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги [PERSON] частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд відповідно до вимог ст.ст. 10,11,60 ЦПК України розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Інших доказів сторонами в судовому засіданні під час попереднього судового засідання та перед початком розгляду справи по суті не надано. Позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ СХХ 605780, виданого 12.11.2014 р. центром ДАІ №1417 ВАЗ 217230 н.з. АН 8127 ЕВ; відповідачу [PERSON] належить автомобіль [NUMBER] (а. с. 31-32). 28.11.2016 року о 08:00 год. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по вул. Торговій в м. Словянську Донецької області біля буд. № 28, перед початком та зміною напрямку руху, не впевнився, що це буде безпечним для інших учасників руху, та в порушення п. 10.1 ПДР України скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 217230 н.з. АН 8127 ЕВ під керуванням [PERSON], який рухався ліворуч в попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 222/16 від 29.11.2016 року, проведеного субєктом оцінювальної діяльності, судовим експертом-автотоварознавцем [PERSON], вартість відновлювального ремонту (шкоди без врахування втрати товарної вартості) автомобіля [NUMBER], на момент проведення дослідження складає 10634,99 грн., вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля [NUMBER] на момент проведення автотоварознавчого дослідження складає 8546,19 грн., ринкова вартість автомобіля [NUMBER] на момент проведення автотоварознавчого дослідження складає 100012,00 грн. (а. с. 12-25). Відповідно до частин 3,4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Водій [PERSON] постановою Словянського міськрайонного суду Донецької області від 26.12.2016 року визнаний винним за ст. 124 КУпАП, постанова набрала законної сили, штраф [PERSON] сплачено (адміністративна справа 3/243/2059/2016). Вказаною постановою суду встановлено винуватість [PERSON] в події ДТП від 28.11.2016 р., під час якої був пошкоджений автомобіль ВАЗ 217230 н.з. АН 8127 ЕВ під керуванням [PERSON] (а. с. 10) Таким чином, оскільки винним у даній події ДТП є водій [PERSON], що встановлено постановою Словянського міськрайонного суду Донецької області від 26.12.2016 року, то позовні вимоги задоволенню підлягають частково. Статті 1166, 1167 ЦК України передбачають, що майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її спричинила. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Стаття 1192 ЦК України передбачає способи відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілого, де, враховуючи обставини справи, суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка спричинила шкоду, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Приписами ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Цивільна відповідальність власника автомобіля [NUMBER] застрахована ТДВ «СТ «Домінанта» за полісом АЕ 9175923 зі строком дії до 26.04.2017 року, що підтверджено дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Суд розглядає цивільний позов з урахуванням правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 26.10.2016 року по справі №6-954цс16 (яке згідно ст. 360-7 ЦПК України є обовязковим), відповідно до якої право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобовязує одержувати його. Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи. Яка її завдала, в межах деліктного зобовязання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків законом віднесено витрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У реальні збитки включається фактична оцінка тих матеріальних благ, які зазнала особа, а також ті додаткові витрати, яких зазнала чи повинна (може) зазнати особа для поновлення свого цивільного права для повернення до первісного стану. З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку що заявлені [PERSON] позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON]М на його користь в якості відшкодування матеріальної шкоди у сумі 8546,19 грн. задоволенню підлягають. Що стосується заявлених вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] в якості моральної шкоди суми в розмірі 20000,00 грн., суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Судом встановлено, що винними діями [PERSON] пошкоджене майно відповідача [PERSON], внаслідок якого був порушений нормальний спосіб життя останнього, він вимушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя, задоволення своїх потреб. Визначаючи розмір моральної шкоди, заподіяної позивачу внаслідок ДТП, враховуючи обставини справи, вимоги розумності та справедливості, обставини справи, з урахуванням того, що відповідач є вдівцем, виховує малолітню дитину, враховуючи розмір завданої матеріальної шкоди, суд оцінює моральні страждання [PERSON] в 1000,00 грн. В решті вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити. У відповідності до статті 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що повязані з явкою до суду; витрати, повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, повязані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем при зверненні до суду сплачено 640 грн. судового збору. Заявлені позивачем вимоги на загальну суму28546,19 грн. підлягають частковому задоволенню у розмірі9546,19 грн.. що складає 33%, тобто з відповідача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору пропорційно до задоволених вимог у сумі 211 грн. 20 коп. Позивачем сплачено адвокату [PERSON] за квитанцією б/н від 29.11.2016 року за складання позовної заяви, участь у судових засіданнях та ін. (а. с. 1,33). Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати (з 01.01.2017 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб) у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено у пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розмір витрат, повязаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Таким чином для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу. Представник позивача адвокат [PERSON] надавав юридичні послуги на підставі договору та брав участь в судових засіданнях 18.04.2017 року по 11.05.2017 року протягом 100 хв., що дорівнює 1066 грн., тому в частині відшкодування витрат за надання правової допомоги позовні вимоги задоволенню підлягають частково.

Outcome: partial