Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] (далі-позивач) звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки [NUMBER] та встановлення факту належності їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НАІ496880, яке видано 09.06.2016р. ПН Бершадського районного НО на прізвище « [PERSON] », заінтересована особа Бершадське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області. В обґрунтування заяви зазначила, що 08.08.1980р. була прийнята на роботу до Вінницької міської інфекційної лікарні палатною медичною сестрою. На зазначеній посаді пропрацювала до 23.08.1982 р. 15.08.1980 р. їй було видано трудову книжку серії [NUMBER] на дівоче прізвище « [PERSON] ». 31.08.1982 р. заявниця була зарахована у Тростянецьку ЦРЛ на посаду медичної сестри акушер-гінекологічного відділення та звільнилася за власним бажанням на підставі наказу №78 від 30.07.1998 р. За час роботи у Тростянецькій ЦРЛ вона вийшла заміж та змінила прізвище на « [PERSON] ». Під час зміни прізвища у трудовій книжці, інспектором по кадрах була зроблена помилка у написанні прізвища, а саме зазначено « [PERSON] ». Вирішити питання про внесення змін у трудову книжку [PERSON] неможливо, у зв`язку з ліквідацією лікарні у м. Вінниця. Заявниця зазначила, що встановлення факту належності їй трудової книжки необхідно для уникнення проблем у Пенсійному фонді, де її особова справа заведена на прізвище [PERSON] . Також зазначила, що [INFO] померла її мати. 09.06.2016 р. при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу була допущена помилка у написанні її прізвища, а саме замість « [PERSON] », записано « [PERSON] ». Заявниця зазначила, що вирішити питання про виправлення прізвища у свідоцтві про право на спадщину неможливо в інший спосіб, як через звернення до суду, тому що право власності на земельну ділянку, яке [PERSON] отримала по спадщині, внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, де виправлення не допускаються. У зв`язку з цим, [PERSON] просила суд встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] , яка видана 15.08.1980р. Вінницькою міською інфекційною лікарнею на прізвище « [PERSON] ». Також просила встановити факт належності їй Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НАІ 496880, яке видано 09.06.2016р. приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу на прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 18.03.2019р. прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою суду від 20.05.2019 р. замінено первісну заінтересовану особу Тростянецький відділ обслуговування громадян Бершадського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на належну заінтересовану особу Бершадське об`єднане\~управління Пенсійного\~фонду України\~Вінницької області. В судове засіданні [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої\~особи - Бершадського\~об`єднаного управління\~Пенсійного фонду\~України Вінницькій\~області, в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник заінтересованої\~особи - М`якохідська\~сільська рада\~Бершадського району\~Вінницької області в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, не заперечувало проти задоволення заяви [PERSON] . У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України, виданого 08.02.2017р., орган що видав-0533, прізвище заявника [PERSON] , [INFO] (а.с.4). В свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданого 25.01.1962р. М`якохідською сільською радою Бершадського району Вінницької області, зазначено, що [INFO] в с. М`якохід народилася [PERSON] (а.с.15). \~ \~ \~ \~ Трудова книжка серії [NUMBER] заповнена на ім`я « [PERSON] », [INFO] , дата заповнення трудової книжки 15.08.1980р. При цьому, трудова книжка має відомості щодо зміни прізвища, відповідно до даних свідоцтва про одруження серії [NUMBER] на прізвище « [PERSON] » (а.с.7). Відповідно до довідки №3 від 31.03.2019 р., виданої КНП «Тростянецька центральна районна лікарня», [PERSON] працювала на посаді медичної сестри Тростянецької ЦРЛ з 31.08.1982 р. по 01.08.1998 р. (а.с.8). З довідки №01-12-14 від 11.03.2019 р., виданої КНП «Тростянецька центральна районна лікарня» вбачається, що КНП «Тростянецька ЦРЛ» не має можливості внести зміни до трудової книжки, яка видана 15.08.1980 р. на прізвище [PERSON] у зв`язку з тим, що інструкцією «Про порядок ведення трудових книжок» не передбачено внесення змін у трудову книжку звільненого працівника (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.48КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Згідно з ч.1 ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 2.6, 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці України, Мінюсту України, Мінсоцзахисту населення України 29.07.1993 р. № 58, зареєстрованої в Мінюсті України 17.08.1993 р. за № 110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають. У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надавати працівнику в цьому необхідну допомогу. Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я та по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31березня 1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.12 цієї Постанови, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Отже, з наданих суду документів вбачається, що прізвище заявника, зазначене у трудовій книжці, не збігаються з прізвищем, зазначеним у паспорті заявника, а тому суд приходить до висновку про необхідність встановлення у судовому порядку факту належності вказаної трудової книжки заявнику, що відповідає положенням п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Даний факт є юридичним, оскільки його встановлення в судовому порядку надає заявнику можливість реалізувати право на пенсію, а тому вимога [PERSON] про встановлення факту належності трудової книжки підлягає задоволенню. Щодо вимоги про встановлення факту належності свідоцтва про право на спадщину за заповітом, суд зазначає наступне. Встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , мати заявниці - [PERSON] померла [INFO] у віці 77 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 14.04.2015 р. зроблений актовий запис за №05 (а.с.13). Згідно заповіту від 03.12.2009 р., посвідченого секретарем М`якохідської сілської ради Бершадського району, [PERSON] зробила заповітне розпорядження, яким заповіла належну їй земельну частку (пай) площею 2,2622 га, своїй доньці [PERSON] (а.с.14). Приватний нотаріус Бершадського районного нотаріального округу Новокрещенова Л.П. 09.06.2016 р. видала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] [PERSON] . Зареєстровано в реєстрі за №257 (а.с.10). Згідно інформаційної довідки №61514456, сформованої приватним нотаріусом Бершадського нотаріального округу, земельна ділянка площею 2,2622 га, кадастровий номер: [NUMBER] , на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с.12). Таким чином, судом встановлено, що приватний нотаріус Бершадського нотаріального округу при видачі свідоцтва про право на спадщину допустив помилку у написанні прізвища заявниці, а саме зазначив « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Згідно до положень, викладених в ч. 3 ст. 315 ЦПК України, справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Як роз`яснено у п. п. 1, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК (главою 6 розділу IV ЦПК, у чинній редакції), оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Відповідно до положень статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. [PERSON] не надано суду доказів про відсутності підстав щодо видачі їй нового свідоцтва з вірним зазначенням прізвища або неможливості внесення відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Також,\~заявником не\~надано суду\~відповідних доказів\~звернення до\~уповноваженого державного\~органу чи\~приватного нотаріуса\~Бершадського нотаріального\~округу з\~питання внесення\~змін до\~вищевказаних документів\~та відмови\~їй у\~цьому,\~а тому\~суд вважає,\~що в\~задоволенні вимоги\~ [PERSON] про встановлення факту належності їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, слід відмовити, оскільки остання не позбавлена можливості звернутися до відповідних органів із заявою про внесення змін до свідоцтва чи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідно до вимог ч. 7ст. 294 ЦПК України судові витрати при ухваленні судом рішення не відшкодовуються. На підставі викладеного і

Outcome: partial