Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі позивач) звернулося до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначалося, що між ПАТ «Альфа-Банк» (далі - первісний кредитор) та відповідачем було укладено кредитний договір № 500915243 від 19 вересня 2013 року (далі кредитний договір) на суму 17793,88 гривень. Між первісним кредитором та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу, за яким право грошової вимоги за вказаним вище кредитним договором перейшло до ТОВ «Дата [PERSON]». 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та позивачем укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ (далі - договір факторингу), відповідно до умов якого ТОВ «Дата [PERSON]» відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ «Дата [PERSON]», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до додатку № 1-1 до договору факторингу - реєстру заборгованостей позивач набув права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору у сумі 31318,59 гривень. На виконання умов договору факторингу згідно з вимогами ст.ст. 512-514, 516 ЦК України на адресу відповідача від імені ТОВ «Дата [PERSON]» направлено повідомлення про відступлення права вимоги позивачу. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених ним. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обовязку та перестав повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. У зв'язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобовязання. Після відступлення ТОВ «Дата [PERSON]» позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором на загальну суму 31318,59 гривень. Враховуючи викладене позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість та судові витрати. В судові засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судові засідання також не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому просила у задоволенні позову відмовити повністю у звязку зі спливом строку позовної давності. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Між первісним кредитором та відповідачем було укладено кредитний договір на суму 17793,88 гривень. Між первісним кредитором та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу, за яким право грошової вимоги за вказаним вище кредитним договором перейшло до ТОВ «Дата [PERSON]». 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та позивачем укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «Дата [PERSON]» відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ «Дата [PERSON]», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до додатку № 1-1 до договору факторингу - реєстру заборгованостей позивач набув права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору у сумі 31318,59 гривень. На виконання умов договору факторингу згідно з вимогами ст.ст. 512-514, 516 ЦК України на адресу відповідача від імені ТОВ «Дата [PERSON]» направлено повідомлення про відступлення права вимоги позивачу. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених ним. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обовязку та перестав повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. У зв'язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобовязання. Після відступлення ТОВ «Дата [PERSON]» позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів. Таким чином станом на 10 жовтня 2016 року відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором на суму 31318,59 гривень, з яких: -17066,47 гривень заборгованість за основною сумою боргу; -9702,12 гривень заборгованість по процентам та комісією; -4550,00 гривень пеня, штраф (неустойка). Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і обов'язки відповідно до договору. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором, належним чином не виконала. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються кредитним договором та відповідальністю, передбаченою нормами ст. 1054 ЦК України, відповідно до якої позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином та в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач порушує договірні зобовязання, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню в примусовому порядку. Разом з тим відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Так, п. 1 ч. 2 цієї статті Кодексу встановлено позовну давність в один рік, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Так, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Частиною 3 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Верховний Суд України у постанові від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13 зазначив, що за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно із правовою позицією у справі № 6-31цс15, висловленою Верховним Судом України у постанові від 3 червня 2015 року, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Судом встановлено, що відповідно до п. 2.3. кредитного договору дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій, - 20 вересня 2018 року. Згідно з п. 2.6. кредитного договору платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за цим договором здійснюється щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до графіку платежів, який є додатком № 1 до цього договору та його невідємною частиною. З додатку № 1 до кредитного договору вбачається, що погашення кредиту, сплата процентів за його користування та інших платежів здійснюється по графіку 20 числа кожного місяця. З доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості видно, що останній платіж по кредитному договору відповідач здійснила 22 червня 2015 року. Таким чином позивачем не пропущено загальний строк позовної давності, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом та по процентам і комісії підлягають до задоволення. Разом з тим суд дійшов висновку про застосування строку позовної давності щодо вимог про стягнення пені, штрафу (неустойки), який слід рахувати з 21 липня 2015 року, тобто з дня, наступного за днем, коли відповідач мала здійснити черговий платіж, однак не зробила цього, чим порушила строк виконання грошового зобовязання, визначений кредитним договором. Саме з цього моменту було порушено право кредитора на повернення кредиту. За таких обставин стягнення пені, штрафу (неустойки) можливе лише за період в один рік, що передував зверненню позивача з позовом до суду. Згідно з вхідним штампом позовна заява надійшла до Чорнобаївського районного суду Черкаської області 27 вересня 2017 року, а тому пеня, штраф (неустойка) можуть бути стягнуті за період з 27 вересня 2016 року до 27 вересня 2017 року. Разом з тим позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення пені, штрафу (неустойки) у розмірі 4550,00 гривень за період з 19 вересня 2013 року по 20 вересня 2016 року, а тому у їх задоволенні слід відмовити. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З огляду на часткове задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості, а саме у розмірі 26768,59 гривень (31318,59 4550,00), що становить 85,47 (26768,59 / 31318,59 х 100) від заявлених позовних вимог, з відповідача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1367,52 гривень (1600,00 / 100 х 85,47). На підставі викладеного вище,

Outcome: partial