Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

У березні 2018 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за аліментами та збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 15 травня 1999 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, який було розірвано рішенням Млинівського районного суду від 13.06.2012 року. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Рішенням Млинівського районного суду від 09 серпня 2011 року з відповідача було стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 300 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 20.07.2011 і до досягнення дітьми повноліття. Станом на 29 січня 2018 року за період з 20.07.2011 року по 29.01.2018 року існує заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 39503,52 гривень. Просила суд стягнути з [PERSON], [INFO] на її користь, заборгованість за аліментами на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 39593,52 гривень., неустойку (пеню) у розмірі 100 % заборгованості, а саме - 39593,52 гривень, збільшити розмір аліментів до 1500 грн. щомісяця на кожну дитину, розпочинаючи з моменту звернення до суду з цим позовом, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини певного віку, стягнути з відповідача на її користь 1000 гривень витрат на правничу допомогу. 01 березня 2018 року ухвалою судді відкрито провадження у справі. 16 березня 2018 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов [PERSON] визнає частково. Свою позицію мотивує тим, що позивачем не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. Він не має стабільного заробітку, так як офіційно не працевлаштований. До того ж, одружився та має ще одну малолітню дитину від другого шлюбу - сина [PERSON], [INFO], який проживає з ним та перебуває на його утриманні. Просив суд відмовити в задоволенні вимоги про стягнення з нього заборгованості за аліментами на утримання неповнолітніх дітей за безпідставністю. (а.с.19-20) 02 травня 2018 року позивач звернулась до суду з заявою про зменшення розміру позовних вимог, в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь, заборгованість за аліментами на утримання неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в сумі 25872 грн. 24 коп., стягнути з [PERSON], на її користь, неустойку (пеню) у розмірі 100 відсотків заборгованості, а саме 25872 грн. 24 коп. В решті позовні вимоги підтримує. (а.с.54) 03 серпня 2018 року позивач звернулась з заявою про зменшення розміру позовних вимог, в якій просила стягнути з [PERSON], на її користь, заборгованість за аліментами на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в сумі 25872 грн. 24 коп., неустойку (пеню) у розмірі 10821 грн. 87 коп. У решті позовні вимоги підтримує. (а.с.60-62) 21 серпня 2018 року відповідач подав до суду письмове заперечення на заяву про зменшення позовних вимог від 03.08.2018 року , згідно якого просив відмовити позивачу у прийнятті заяви про зменшення розміру позовних вимог. (а.с.69) 29 березня 2019 року представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, а також про зменшення розміру позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, неустойки (пені), за прострочення сплати аліментів у розмірі 10821,87 копійок, судових витрат за надання правничої допомоги в розмірі 1000 гривень (а.с.96-97) 29 березня 2019 року представник відповідача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, а також про визнання позову в зменшеному розмірі в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, неустойки (пені), за прострочення сплати аліментів у розмірі 10821,87 копійок, судових витрат за надання правничої допомоги в розмірі 1000 гривень (а.с.98) Відповідно до ч.1 ст.279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення зменшених позовних вимог у повному обсязі. Судом встановлено, що згідно рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 13.06.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] р/н та дочку [PERSON], [INFO] р/н залишено проживати з матір»ю. (а.с.11) Згідно рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 09.08.2011 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON] [INFO] р/н та дочки [PERSON], [INFO] р/н у твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 20.07.2011 року і до досягнення дітьми повноліття. (а.с.10) Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER], виданого 11.11.2000 року та серії [NUMBER], виданого 20.11.2006 року батьками [PERSON] [INFO] р/н та [PERSON], [INFO] р/нє [PERSON] та [PERSON]. (а.с.8-9) Згідно довідки Млинівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції Рівненської області №4323 від 02.04.2018 року розмір заборгованості відповідача по сплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей станом на 02.04.2018 року становить 25872 гривні 24 копійки. (а.с.63). Як вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №17395, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у Волинській обласній клінічній лікарні з 06.11.2018 року по 15.11.2018 року, проведено оперативне втручання в зв»язку із вродженою вадою серця. (а.с.86) Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено на 2019 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Приймаючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, котрий на час розгляду справи становить 2027 гривень. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров'я, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 10821 (десять тисяч вісімсот двадцять одну) гривню 87 копійок та враховуючи визнання відповідачем існуючої заборгованості по сплаті аліментів у зазначеному позивачем розмірі слід зазначити наступне. Згідно ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов»язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти. Статтею ст..196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення пені за період з 20.07.2011 року по 02.04.2018 року у розмірі 10821,87 гривень за прострочення сплати аліментів на неповнолітніх дітей, оскільки рішення суду відповідач належним чином не виконує та має заборгованість по сплаті аліментів. На думку суду, підлягають до задоволення і вимоги позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат по справі. Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. З довідки виданої адвокатом Драганом В.П. на ім'я позивача витрати за надання правничої допомоги складають 1000 гривень (а.с.15). Згідно ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно положень п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а його позовні вимоги задоволені, судовий збір в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved