Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей в якому вказувала, що з 03 грудня 2011 року по 16 травня 2019 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Мають спільних малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Проте [PERSON] , будучи працездатною особою, працюючи та отримуючи прибуток, постійної та достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Враховуючи те, що відповідач має змогу та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, а тому позивачка просила суд щомісячно стягувати з нього на свою користь кошти (аліменти) на утримання [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дати подачі позову і до повноліття дітей. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, проте надіслала на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без її участі в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте надіслав на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін, оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про неможливість застосування передбачених ст. 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання суперечить вимогам закону. При цьому судом встановлено, що сторони є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та знаходяться на утриманні останньої. В матеріалах справи відсутні докази надання відповідачем постійної матеріальної допомоги на утримання дітей. Проте, згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 та ч.ч. 1, 2 ст.183 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дітей та платника аліментів, наявність в останнього інших осіб на утриманні тощо (ч.1 ст.182 СК України). Таким чином, [PERSON] зобов`язаний матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, а також відсутність в матеріалах справи жодних відомостей щодо особи відповідача, які б вказували на неможливість виконання ним свого обов`язку щодо утримання дітей або були підставою для зміни розміру аліментів в сторону їх зменшення, а тому дійшов висновку, що останній може щомісячно сплачувати аліменти у звичайному розмірі на двох дітей, а саме 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Стягнення аліментів починається з дати подачі позову до суду (18 березня 2021 року) та припиняється з досягненням дітьми повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України з відповідача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню на користь державного бюджету 681 грн. судового збору.

Outcome: partial