Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з вимогою про стягнення аліментів з [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів на утримання сина. Як підставу позову зазначила, що з 1 червня 2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину, [PERSON], [INFO]. Вказує, що сумісне життя з чоловіком не склалося, внаслідок чого спільно не проживають, має намір розірвати шлюб. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. З липня 2015 року відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тим самим ставить її у скрутне матеріальне становище. Відповідач здоровий, має можливість працювати і не сплачує будь-які кошти на користь третіх осіб. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у частці від його доходу у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, наполягає на його задоволенні, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи згідно зворотним поштовим повідомленням у матеріалах справи. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що з 1 червня 2013 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 36 (а.с. 10). Від шлюбу мають спільну дитину, [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Із матеріалів справи вбачається, що сумісне життя у сторін не склалося, внаслідок чого спільно не проживають. Дитина проживає з позивачем у [ADDRESS] (а.с. 12) та перебуває на її утриманні. Відповідач зареєстрований та фактично проживає у [ADDRESS] (а.с. 12), матеріальну допомогу на утримання дитини не надає з липня 2015 року. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка потребує матеріальної допомоги. Відомостей щодо стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, стягнень за виконавчими документами на користь третіх осіб, суду не надано. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися (аліменти на дитину), визначається судом. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved