Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

У березні 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі Банк) звернулося до суду з указаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № KRXRRX11240499 від 09.04.2008 року, згідно умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 1 360,19 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з тим, що відповідач належним чином не виконувала умови кредитного договору, станом на 20.02.2017 року виникла заборгованість у розмірі 13 614,04 грн., яка складається з: 122,58 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 12 366,98 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 624,48 грн. штраф (процентна складова). За таких обставин Банк просив суд стягнути на його користь з [PERSON] вищевказану заборгованість та судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві представник позивача зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, Банк не заперечує проти розгляду справи за відсутності їх представника та винесення заочного рішення судом. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. У судове засідання відповідач не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, а саме у судове засідання на 27.04.17 р., 25.05.17 р., 20.06.17 р., 18.07.17 р. та 14.08.17 р., однак конверти повернулися до суду у звязку зі спливом терміну зберігання. За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі частини другої статті 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що між сторонами було укладено кредитний договір № KRXRRX11240499 від 09.04.2008 року, шляхом підписання заяви позичальника, у якій указано, що вона разом з Умовами і тарифами складає між сторонами кредитно-заставний договір. Пунктом 3.2.7 цих Умов передбачено, що позичальник зобовязується погасити заборгованість за кредитом у повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування кредитом проценти, винагороду й неустойку (штраф, пеню) не пізніше дати, зазначеної в повідомленні банку, передбаченому пунктами 3.3.1, 3.3.2,3.3.3 даних Умов. Пунктом 3.4.1 Умов установлено, що позичальник зобовязаний сплатити банку суму винагороди відповідно до даних Умов та Заяви, неустойку (штраф, пеню), якщо на момент дострокового погашення кредиту (частини кредиту) у банку виникли підстави для стягнення неустойки згідно з пунктом 5.1 даних Умов. За пунктами 5.1, 5.3 Умов при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених заявою та пунктами 3.2.2, 3.2.3 цих Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочення платежу; при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Згідно умов договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 1 360,19 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, на строк 10 місяців з 09.04.2008р. по 09.02.2009р. Відповідач зобовязувалася погашати заборгованість з 18 по 23 кожного місяця у розмірі 177,04 грн. У звязку з тим, що відповідач належним чином не виконувала умови договору у неї виникла заборгованість перед Банком. Згідно розрахунку наданого Банком, станом на 20.02.2017 року заборгованість [PERSON] перед Банком складає за наданим кредитом: 122,58 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 12 366,98 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 624,48 грн. штраф (процентна складова) (а.с.4). Відповідно до статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Поряд із цим, за змістом частини другої статті 1050 ЦК України у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалась, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Як убачається з наданого Банком розрахунку, станом на 03.07.2014р., [PERSON] погасила заборгованість за наданим кредитом. У звязку з тим, що відповідач несвоєчасно виконувала умови договору, Банком було накладено на неї штраф (фіксована частина) 500 грн. та штраф (процентна складова) 624,48 грн., яка підлягає стягнення з [PERSON] на користь Банку. Також [PERSON] має перед Банком заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 122,58 грн., яка також підлягає стягненню на користь Банку. Згідно ч. 3 ст. 549 КК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. За таких обставин суд приходить до висновку, що сума пені яку просить стягнути Банк підлягає зменьшенню, а саме до 1 247,06 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial