Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] 17 листопада 2007 року, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства не ведуть та однією сім'єю фактично не проживають. Збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу мають сина. Також позивач просить стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання дитини - [PERSON] у розмірі 1/ 4 частки з усіх видів його доходу, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, підтримавши позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Зважаючи на те, що від сторін надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та відповідача. Дослідивши матеріали справи, а також з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи інші обставини життя подружжя, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] листопада 2007 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1036 (а.с.5). Під час шлюбу у сторін [INFO] року, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], народився син - [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами не склалося сімейне життя, не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, тривалий час проживають окремо. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно вимог статей 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/ 4 частки від доходу відповідача щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави з відповідача має бути стягнено судовий збір в розмірі 521 грн 20 коп за розгляд позовної вимоги щодо стягнення аліментів. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved