Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

У вересні 2017 року до суду надійшла вищевказана позовна заява [PERSON], в обґрунтування якої остання посилається на те, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них 21.12.2012 року народився син [PERSON]. Однак, спільне подружнє життя не склалося, тому шлюб між сторонами розірвано. А спільна від подружжя дитина проживає із позивачем. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10.11.2016 року вирішено стягувати із [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1228 грн. Однак, відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, участі у додаткових витратах на дитину не приймає. Аліментів, які сплачує відповідач, не вистачає для належного забезпечення розвитку та життєдіяльності дитини, тому позивач змушена звернутися із даним позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів та стягувати із відповідача на свою користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. До початку розгляду справи по суті позивач подала заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просила змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати із відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій вимоги, викладені у заяві про зменшення позовних вимог, підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Також, просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. У випадку неявки у судове засідання відповідача, проти заочного проведення розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. За змістом п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням цієї статті. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що із 19 червня 2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у сторін 21 грудня 2012 року народився син [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії І-ОК № 230733, виданого 09 січня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Батьком у свідоцтві про народження дитини записаний [PERSON] (а.с. 4). 29 липня 2015 року за рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 2-3). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2016 року стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1228 грн. щомісячно, починаючи з 12.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5). Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1,2,3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального абосімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Дослідивши письмові матеріали справи, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, одержувача та платника аліментів, враховуючи зміну економічної ситуації в країні та збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та з огляду на те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, суд приходить до висновку про зміну способу стягнення аліментів та стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, та

Outcome: approved