Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 31.01.2014 року по вул. Донецьке шосе в районі е/о 256 у м. Дніпропетровську мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний йому автомобіль марки «Тойота Кемрі», номер державної реєстрації АЕ 5574 ВТ. Для виконання робіт, необхідних для відновлення транспортного засобу, він звернувся до ТОВ фірми «[PERSON], Лтд». Згідно наданого рахунку №АМ 10464 від 01.05.2014 року вартість відновлювальних робіт становитиме 20,192,44 грн. З вимогою виплатити йому зазначену суму для від ремонтування автомобіля він звернувся до [PERSON], останній повідомив, що у нього укладено страховий договір (Поліс) із страховою компанією ПрАТ «СК «ВУСО» на умовах відшкодування шкоди, заподіяної майну третіх осіб, яка і повинна відшкодувати усі необхідні витрати. Проте, на неодноразові звернення, 10.07.2014 року позивачем було отримано листа від ПрАТ «СК «ВУСО» про відмову у виплаті страхового відшкодування через несвоєчасне повідомлення страховика без поважних на то підстав про настання страхового випадку. Відповідач [PERSON] і до цього часу відмовляється від виплати позивачу спричиненої майнової шкоди. Після повторного звернення до ТОВ фірми «[PERSON], Лтд» з проханням вирахувати вартість виконання робіт, необхідних для відновлення транспортного засобу, ним було отримано рахунок від 25.08.2015 року №АМ14250, де вартість відновлювальних робіт становитиме 32210,93 грн., суму яку і просить суд стягнути з відповідача, оскільки добровільно виплатити її останній відмовляється. За ухвалою суду на клопотання позивача в якості співвідповідача по справі було залучено Приватне акціонерне товариство страхова компанія «ВУСО». Позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення аналогічні викладеним в позові, просили позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] проти позову заперечував. Відповідач - Приватне акціонерне товариство страхова компанія «ВУСО» до судового засідання свого представника не направив, про час, дату та місце слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки представника суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази по справі в їх сукупності, вважає, приходить до наступного.\~ Частиною 1\~статті 1166 ЦК України\~передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи ,також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, вішкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка володіє транспортним засобом, що створює підвищену небезпеку. Частиною 1 п.1\~ст. 1188 ЦК України\~передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 2 п.1\~ст. 22\~ЦК України\~передбачено, що збитками є витрати, яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Судом встановлено,\~ що\~ 31 січня 2014 року о 12-35 год., [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] в районі е/о №256 по вул. Донецьке шосе у м. Дніпропетровську, під час руху не урахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота Кемрі», державний номерний знак [NUMBER], пі керуванням водія [PERSON], який рухався попереду. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди\~ автомобілі отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки. Винуватцем даної дорожньо-транспортної пригоди постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2014 року визнано відповідача [PERSON], згідно якої його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП і піддано його адміністративному стягненню. Відповідно до ч. 4 ст. ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За клопотанням представника відповідача 22 жовтня 2015 року по справі було призначено судово-автотоварознавчу експертизу. Згідно висновку судового експерта автотоварознавця по визначенню матеріального збитку нанесеного власнику КТЗ № 5663-15 від 04 лютого 2016 року вартість збитків, спричинених власнику автомобіля [NUMBER] станом на даний час складає 25783,84 грн. Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин по справі, на підставі ч.1 ст. 1166, ст. 1187, п.1\~ч. 1 ст. 1188 ЦК України,суд приходить до висновку, що сума спричиненого позивачу матеріального збитку, згідно висновку судового експерта автотоварознавця по визначенню матеріального збитку нанесеного власнику КТЗ № 5663-15 від 04 лютого 2016 року у розмірі 25783,84 гривень, підлягає стягненню з відповідача [PERSON]. При цьому, в частині позовних вимог щодо відповідача ПАТ СК «ВУСО», суд вважає за необхідне відмовити, оскільки належних та допустимих доказів укладення страхового договору (Полісу) [PERSON] із ПрАТ «СК «ВУСО» про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивачем суду не надано, в силу положень ст.ст.\~57,\~58,\~59,\~60 ЦПК України, згідно яких кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.\~

Outcome: partial