Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 06 лютого 2013 року в с. Пилипи-Борівські Томашпільського району Вінницької області помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Партизанська, № 18 в с. Пилипи-Борівські Томашпільського району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, однак коли вона звернулася з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, то нотаріусом їй було відмовлено у звязку з тим що договір купівлі-прордажу не зареєстрований в БТІ, а тому з даним позовом вона вимушена звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, однак, надіслав на адресу суду заяву в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не зявився, однак голова сільської ради надіслав до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути за відсутності їх представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не зявилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 06 лютого 2013 року в с. Пилипи-Борівські Томашпільського району Вінницької області помер [PERSON] (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно. Згідно довідки № 61 від 02 лютого 2017 року, виданої виконавчим комітетом Пилипи-Борівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області [PERSON] про те, що вона дійсно являється єдиним спадкоємцем після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 06 лютого 2013 року на житловий будинок, який знаходиться по вул.Партизанській № 18. [PERSON] після смерті чоловіка фактично спадщину на протязі шести місяців прийняла (а.с. 7). Відповідно до договору купівлі-продажу будинку 4 липня 1985 року був укладений договір між [PERSON] та [PERSON]М.( а.с.9). Згідно довідки про показники обєкта нерухомого майна № 7 від 27 січня 2017 року, виданої КП «Могилів-Подільське МБТІ», станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Партизанській, № 18 в с. Пилипи-Борівські Томашпільського району Вінницької області зареєстровано за [PERSON] (а.с. 13). Згідно свідоцтва про одруження серії I-АМ № 314062 виданого [PERSON] сільською радою Могилів-Подільського району Вінницької області позивач одружилась з чоловіком [PERSON], взявши його прізвище [PERSON] ( а.с.6). Згідно довідки, виданої Томашпільською районною державною нотаріальною конторою № 135/0231 від 03 березня 2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], [PERSON] відмовлено, у звязку з невідповідністю правовстановлюючого документа (а.с. 15). Згідно повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори спадкова справа після померлого [PERSON] заведена за № 308/2013 року. Як вбачається з надісланої Томашпільською нотаріальною конторою спадкової справи, до Томашпільської державної нотаріальної контори з заявою звернулася [PERSON] про прийняття спадщини після смерті чоловіка на житловий будинок з господарчими будівлями, однак свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Також до нотаріальної контори написала заяву онука [PERSON] про прийнятя спадщини після смерті [PERSON] за заповітом на земельну ділянку, на що видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с. 20-25). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, яки його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин суд приходить до висновку, про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved