Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

У вересні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Черемшина 2012» (далі - ТОВ «Черемшина 2012») звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області до [PERSON] , [PERSON] про повернення об`єкту оренди. Заявлені позовні вимоги товариство обґрунтовувало тим, що відповідно до свідоцтва про право власності ТОВ «Черемшина 2012» на праві приватної власності належать приміщення загальною площею 5 811 кв. м., які розташовані за адресою: [ADDRESS] . 04.12.2017 між ТОВ «Черемшина 2012» та [PERSON] був укладений договір оренди № 215. Пунктом 1 вищезазначеного договору було визначено, що відповідачу надається у строкове платне користування два ліжко-місця в приміщенні, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акта приймання-передачі приміщення відповідач отримала 2 ліжко-місця в приміщенні (кімнаті) [ADDRESS]. Відповідно до заяви за підписом відповідача, крім неї ліжко-місцем буде користуватися член її сім`ї - [PERSON] . Пунктом 9.3 вищезазначеного договору оренди визначено, що дострокове припинення (розірвання) договору означає втрату права на проживання в гуртожитку, у зв`язку з чим орендар зобов`язаний у триденний термін звільнити кімнату, повернути в належному стані прийняте майно та інвентар, повністю розрахуватися з орендодавцем. Реєстрація не є підставою для визнання права на проживання в гуртожитку. Пунктом 8.9 договору визначено, що орендар зобов`язується виселитися із гуртожитку не пізніше 3-х днів з дати закінчення строку договору або його дострокового розірвання, самостійно повідомити про виселення місцеві органи паспортного контролю, повністю розрахуватися за оренду ліжко-місць за договором з урахуванням фактичної дати виселення. Пунктом 15 договору визначено строк дії договору, а саме до 31.12.2018. 06 вересня 2018 року на адресу відповідача було направлено вимогу, якою повідомлено про те, що договір № 215 від 04.12.2017 було розірвано та в термін до 09.10.2018 відповідач повинна звільнити орендовані ліжко-місця шляхом повернення займаного приміщення та повністю розрахуватись за договором. Відповідачі свій обов`язок не виконали, ліжко-місця не повернули, займане приміщення не звільнили та продовжують протиправно користуватися приміщенням, у зв`язку з чим позивач просив суд зобов`язати [PERSON] та [PERSON] повернути об`єкт, а саме 2 ліжко-місця, шляхом звільнення приміщення [ADDRESS] , що знаходиться в нежитловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідачів на користь ТОВ «Черемшина 2012» судовий збір. 28.11.2018 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області було відкрито провадження у вищезазначеній справі. 01.02.2019 відповідачі подали до суду відзив на позовну заяву за вх. № 4026, відповідно до якого зазначили, що відсутність підстав для розірвання договору оренди та не доведеність фактів захаращення сміттям приміщення кухні, блоку, кімнати та підключення стороннього електричного обладнання. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог. 29.05.2019 [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву за вх. № 20639, зазначивши що відповідачами не здійснювалось жодного підключення стороннього електричного обладнання, не було захаращень приміщень кухні, блоку, орендованої кімнати. Такі твердження позивача не підтверджені належними та допустимими доказами, акти про захаращення приміщень сміттям, не відповідають дійсності. Відповідач зазначив про протиправне відключення їх кімнати від постачання електроенергії. Більш того, він не підписував акт передачі ліжко-місць і договорі оренди з ним не укладався. [PERSON] просив суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ «Черемшина 2012». 04.07.2019 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачі та представник [PERSON] заперечували проти задоволення позову. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про право власності ТОВ «Черемшина 2012» на праві приватної власності належать приміщення загальною площею 5 811 кв. м., які розташовані за адресою: [ADDRESS] . 04.12.2017 між ТОВ «Черемшина 2012» та [PERSON] був укладений договір оренди № 215. Пунктом 1 вищезазначеного договору було визначено, що відповідачу надається у строкове платне користування два ліжко-місця в приміщенні, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акта приймання-передачі приміщення відповідач отримала 2 ліжко-місця в приміщенні (кімнаті) [ADDRESS]. Згідно заяви за підписом відповідача, крім неї ліжко-місцем буде користуватися член її сім`ї - [PERSON] . Згідно п. 9.1 вищезазначеного договору оренди, дія договору може бути достроково припинена за ініціативою орендаря, про що орендар має письмово повідомити орендодавця не менш ніж за 10 днів від дати розірвання договору. Згідно п. 5.2 договору орендодавець має право, достроково припинити дію Договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених ст. 9.2 Договору. Відповідно до п. 9.3 Договору дострокове припинення (розірвання) Договору означає втрату права на проживання в гуртожитку, у зв`язку з чим орендар зобов`язаний у триденний термін звільнити кімнату, повернути в належному стані прийняте майно та інвентар, повністю розрахуватись з орендодавцем за договором. Реєстрація не є підставою для визнання права на проживання в гуртожитку. Згідно п. 13 договору, останній набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018 року. Згідно із ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦПК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ст. 783 ЦК України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо: наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов`язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача. Звертаючись із позовом про повернення об`єкту оренди, позивач зазначив про порушення відповідачами Правил проживання в гуртожитку, зокрема підключення стороннього електричного обладнання, а також захаращення сміттям приміщення кухні, блоку та орендованої кімнати. Відповідно до ст. ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позивачем не доведено законність заявлених позовних вимог, зокрема не вказано, які саме пункти договору на оренду ліжко-місць в гуртожитку та Правил проживання в гуртожитку порушені відповідачами; не доведено наявність підстав для розірвання договору, враховуючи, що в основному акти, надані позивачем, на підтвердження заявлених вимог, підписані працівниками позивача, без ознайомлення з ними відповідачів. Крім того, зазначення в актах про виявлення в блоці кім. 213-216, біля кім. 215 пакетів з залишками продуктів харчування не може вважатися порушенням нормального санітарного стану, враховуючи, що такі пакети могли зібратись, наприклад, після прибирання та могли бути винесені в день складання таких актів. Доказів заподіяння відповідачами шкоди орендованому приміщенню суду не надано. Крім того, ст. 16 ЦК України визначає що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. За змістом вказаної норми особа, яка вважає, що її право порушене, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який, як правило, визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на п. 9.2., яким визначено підстави дострокового припинення договору на оренду ліжко-місць в гуртожитку. Однак, позивачем не заявлені вимоги щодо припинення дії відповідного договору. В той же час, норми Цивільного кодексу України передбачають, що у разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. В матеріалах справи міститься копія листа [PERSON] про розірвання з 05.10.2018 договору на оренди ліжко-місць в гуртожитку ТОВ «Черемшина 2012» № 251 від 04.12.2017 та повідомлення про вручення поштового відправлення № 0813300284630, проте відсутність опису вкладення до поштового відправлення унеможливлює безальтернативність твердження про отримання [PERSON] повідомлення про розірвання договору, і як наслідок - розірвання договору оренди ліжко-місць з 05.10.2018. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. ст. 651, 783 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed