Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

У вересні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 4 листопада 2011 року позивач видав [PERSON] кредитну картку «Універсальна», за допомогою якої відповідач набув можливість знімати грошові кошти та розраховуватись ними. Він зобовязався повертати ПАТ КБ «Приватбанк» зняті або витрачені ним грошові кошти протягом 55 днів з дня здійснення кожної трансакції та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 2,5%. У випадку неналежного виконання цих грошових зобовязань [PERSON] зобо-вязався сплатити пеню та штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми заборгованості.Відповідач неодноразово знімав грошові кошти та розраховувався ними. Однак він не-належним чином виконував кредитний договір. Тому у нього виник борг по поверненню кредиту в розмірі 4475 гривень 17 копійок, борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 15336 гривень 18 копійок, пеня в розмірі 2200 гривень та штраф в розмірі 1600 гривень 57 копійок. Загальний розмір боргу за кредитним договором становить 23611 гривень 92 копійки. [PERSON] відмовляється добровільно погасити цей борг. Тому ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з відповідача борг за кредитним договором в розмірі 23611 гривень 92 копійок. Представник позивача не зявився у судове засідання. Він подав клопотання про розгляд цивільної справи в його відсутності (а.с.32). [PERSON] також не зявився у судове засідання. З довідки адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Київській області (а.с.37) вбачається, що інформація про за-реєстроване місце проживання відповідача відсутня. На підставі ч.9 ст.74 ЦПК України він був викликаний в суд через оголошення у пресі (а.с.51). На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд постановив протокольну ухвалу про про-ведення заочного розгляду цивільної справи у відсутності сторін (а.с.55). Дослідивши письмові докази, приєднані до позову, суд дійшов до висновку, що по-зов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 4 листопада 2011 року ПАТ КБ «Приватбанк» видав відповідачу кредитну картку «Універсальна». Ця обставина підтверджується копією анкети-заяви (а.с.13). З копії витягу про тарифи по карткам «Універсальна» (а.с.16) та витягу з умов та правил надання банківських послуг (а.с.17-26) вбачається, що за допомогою отриманого кредиту [PERSON] набув можливість знімати грошові кошти та розраховуватись ними. Він зобовязався повертати ПАТ КБ «Приватбанк» зняті або витрачені ним гро-шові кошти протягом 55 днів з дня здійснення кожної трансакції та щомісячно сплачу-вати проценти за користування кредитом в розмірі 2,5%. У випадку неналежного вико-нання цих грошових зобовязань [PERSON] зобовязаний сплатити пеню та штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України позичальник зобовязується повернути банку або іншій фінансовій установі кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, вста-новлених кредитним договором. Згідно з ч.1 ст.549 цього ж Кодексу у разі порушення зобовязання боржник по-винен сплатити неустойку (пеню, штраф). З письмового розрахунку, приєднаного до позову (а.с.5-12), вбачається, що [PERSON] неодноразово знімав грошові кошти та розраховувався ними. Однак він не-належним чином виконує кредитний договір. Тому у нього виник борг по поверненню кредиту в розмірі 4475 гривень 17 копійок, борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 15336 гривень 18 копійок та штраф в розмірі 1600 гривень 57 копійок (500 + 1100,57). Відповідно до абз.2 ч.1 ст.3607 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Як розяснив Верховний Суд України в правовій позиції №6-2003цс15 від 21 жовт-ня 2015 року, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З письмового розрахунку, приєднаного до позову (а.с.5-12), вбачається також те, що у звязку з невиконанням кредитного договору у відповідача виникла пеня в розмірі 2200 гривень. Однак за це ж порушення до [PERSON] вже застосований штраф. Ця обставина свідчить про те, що підстави для включення пені в розмір боргу за кредитним договором відсутні. Таким чином, загальний розмір боргу за кредитним договором склав 21411 гривень 92 копійки (4475,17+15336,18+1600,57). Відповідач ухиляється від добровільного по-гашення цього боргу. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стяг-нути борг за кредитним договором в розмірі 21411 гривень 92 копійок. Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч.3 цієї ж статті суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. В матеріалах цивільної справи міститься копія довідки про умови кредитування [PERSON] з використання кредитки «Універсальна» (а.с.14). Однак вимога про стягнення боргу за кредитним договором предявлена до [PERSON], а не до [PERSON] Ця обставина свідчить про те, що наведений письмовий доказ не містить інформацію щодо предмета доказування. З огляду на це суд вважає, що копія довідки про умови кредитування [PERSON] з використання кредитки «Універсальна» є неналежним доказом. Крім того, згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішен-ня, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, витрати присуджуються позивачеві пропор-ційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.1, п.6 ч.3 ст.79 цього ж Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Встановлено, що при предявленні позову ПАТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір в розмірі 1378 гривень. Крім того, в ході розгляду цивільної справи позивач витратив грошові кошти в розмірі 420 гривень на розміщення в пресі оголошення про виклик від-повідача. Ці обставини підтверджуються платіжними дорученнями (а.с.31, 46). Предяв-лений позов задоволений на 90,68% (21411,92 : 23611,92 х 100%). З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стяг-нути витрати на оплату судового збору в розмірі 1249 гривень 57 копійок (1378 : 100% х 90,68%) та витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, в розмірі 380 гривень 86 копійок (420 : 100% х 90,68%).

Outcome: approved