Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

У вересні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що на її утриманні знаходиться їх малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Рішенням Новоселицького районного суду від 30 липня 2009 року відповідачу присуджено до сплати аліменти на утримання дитини в розмірі 300 гривень щомісячно. Однак, її матеріальне становище погіршилось. Крім цього, дитина постійно хворіє, так як відноситься до категорії часто та тривало-хворіючих дітей і потребує більше коштів на її утримання та лікування. Просила збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини щомісяця в розмірі 600 гривень. В судове засідання відповідачка не з'явилась, направивши на адресу суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач позов визнав частково та пояснив, що не має постійного заробітку та спроможний сплачувати аліменти щомісячно в сумі 450 гривень. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки, що сторонами визнається. Рішенням Новоселицького районного суду від 30 липня 2009 року відповідачу присуджено до сплати аліменти на користь позивачки на утримання своєї дитини в розмірі 300 гривень щомісячно. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Дослідженими судом доказами встановлено, що з часу ухвалення вказаного судового рішення збільшився вік дитини та на даний час зросли витрати, пов'язані з її оздоровленням. Також, за період з 2009 року по 2014 рік суттєво збільшився прожитковий мінімум на дитину та ціни на основні групи продовольчих товарів. Зазначена обставина є загальновідомою, у зв'язку з чим відповідно до ч. 2 ст. 61 ЦПК України не потребує доказуванню. Крім цього, малолітня [PERSON] є дитиною, яка відноситься до категорії часто та тривало-хворіючих дітей, що підтверджується довідкою Рідківської амбулаторії ЗПСМ № 38407889 від 10 липня 2014 року. Актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї позивачки від 10 липня 2014 року підтверджується її незадовільний матеріальний стан. Таким чином, розмір стягуваних аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі щомісяця в розмір 300 гривень вочевидь не забезпечує належного утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності обставин, які мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, а також того, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, житло, приймаючи до уваги існуючі життєві витрати, вік дитини, що обумовлює збільшення коштів, потрібних на її утримання, а також те, що у відповідача матеріальний стан є важким,

Outcome: partial