Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Свій позов мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.05.2015 року, шлюб було розрізано. Від шлюбу, у них народилося двоє дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач, дітям не допомагає, посилаючись на брак часу та коштів. Позивач самостійно виховує дітей та забезпечує їх всім необхідним. Оскільки, її заробітків не вистачає для належного утримання та виховання дітей, вона змушена звернутися до суду із даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.05.2015 року, було розірвано. (а.с.5). Від шлюбу у них народилися доньки, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с.4, 7). Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків, при цьому цей обов'язок покладається як на матір дитини так і на батька. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в судовому порядку. Згідно зі ст. 200 СК України аліменти за рішенням суду можуть бути присуджені у частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено судом, відповідач по справі не надає належної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, у зв'язку з чим порушуються інтереси дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дітей та матеріальне становище відповідача. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дітьми повноліття. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 30.09.2016 року, а тому враховуючи положення ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає за можливе присудити стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду - з 30.09.2016 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved