Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 19 червня 2010 року сторони зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього життя у них 25 січня 2013 року народився син [PERSON]. Однак, протягом останніх років сімейне життя між подружжям погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. Кожен із подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Ведення спільного господарства між сторонами припинено з 2015 року. Позивач вважає, що примирення між нею та відповідачем не можливе. Крім того, позивач зазначає, що спільна від подружжя дитина проживає з нею. Відповідач як батько дитини також має надавати допомогу на утримання сина. З огляду на викладені обставини, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем та стягнути із відповідача на свою користь аліменти на утримання сина у розмірі 1000 (одна) тисяча грн. щомісячно, починаючи з дати предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій уточнила позовні вимоги, а саме, просила розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем, а також стягнути із відповідача на свою користь аліменти на утримання сина у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Одночасно, позивач просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій не заперечив проти розірвання шлюбу та стягнення із нього аліментів у розмірі ? частини від суми доходу (заробітку) не заперечував. Також просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із копії свідоцтва про шлюб серії 1-ОК № 095339 вбачається, що 19 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини Хавренко (а. с. 7). Від спільного подружнього життя у сторін 25 січня 2013 року народився син [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії І-ОК № 230858, виданого 29 січня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Батьком у свідоцтві про його народження зазначений [PERSON] ( а. с. 8). Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1,2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181,182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі а при визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дітей; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та стягненні аліментів, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного, та

Outcome: approved