Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом\~ до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» третя особа: Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» про захист прав споживача та стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 28.09.2016\~року уклав з відповідачем договір добровільного страхування ризиків, повязаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №0976447, за яким застрахував належний йому автомобіль «Renault Sandero» державний номер ВТ 7233ВС, строк дії договору з 04.10.2016 року по 03.10.20107 року. 06.06.2017 року о 08-55 годині у м. Херсоні по вул. Радянська, 46, стався страховий випадок пошкодження забезпеченого транспортного засобу, а саме: транспортний засіб був залишений на стоянці за вказаною адресою, через деякий час, після спрацювання сигналізації, позивач повернувся до автомобіля та виявив пошкодження задньої частини. За фактом пошкодження автомобіля страхувальник [PERSON] з місяця події повідомив органи Національної поліції та страховика повідомив про пошкодження транспортного засобу. За наслідками проведеної перевірки по факту пошкодження автомобіля свідків та оцевидців не встановлено; визначити час, місце та механізм утворення пошкодження автомобіля визначити неможливо, оскільки встановити обставини пошкодження не вдається за можливе. Згідно до умов договору страхування він подав до ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» заяву про страхове відшкодування, лист УПП у м. Херсоні. 01.08.2017\~року позивач отримав відповідь ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» про відмову у виплаті страхового відшкодування з підстав подання ним свідомо неправдивих відомостей про предмет страхування або про факт настання страхового випадку та подання свідомо неправдивих відомостей про обставини настання страхового випадку, оскільки відповідно до висновку автотехнічного транспортно трасологічного дослідження, комплекс механічних пошкоджень автомобіля «Renault Sandero» державний номер ВТ 7233ВВС з технічної точки зору не відповідає і не міг утворитися за обставин, викладених у поясненні [PERSON], щодо нерухомого стану автомобіля в момент спричинення пошкоджень. Вважає безпідставною відмову відповідача\~ у виплаті страхового відшкодування із посиланням на приписи ст. 16 Закону України «Про страхування» та пункти 2.1.1,3.1,3.2 договору, оскільки страховик повинен довести не лише неправдивість відомостей про страховий випадок, але й наявність у діях страхувальника умислу спрямованого на введення в\~ оману страховика. Неможливість страховиком встановити обставини події не виключає обовязку страховика здійснити виплату страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу. З огляду на викладене вище,\~просить суд стягнути з\~ відповідача страхове відшкодування в\~розмірі 26680,35 грн., втрати понесені за проведення автотоварознавчого експертного дослідження в розмірі 795,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн. та\~ 700,00 грн. витрат на правову допомогу. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених в позові, надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, надав відзив, в кому просив відмовити в задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю, зазначив, що вигодонабувачем за договором страхування є ПАТ «Кредобанк», тому відсутні правові підстави для звернення саме [PERSON] до суду із позовом, окрім того, [PERSON] було повідомлено свідомо неправдиві відомості про предмет страхування, факт настання страхового випадку та подано свідомо неправдиві відомості про обставини настання страхового випадку. Також, зазначили, що страховик не відшкодовує витрати на повторне проведення експертизи з ініціативи страхувальника, тому вказані вимоги не підлягають задоволенню. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи,суд вважає за можливе увалити заочне рішення в порядку ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно до ст.1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних\~ подій\~ (страхових\~\~ випадків),\~\~ визначених\~ договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати\~ фізичними\~ особами\~ та\~ юридичними особами\~ страхових\~ платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до частини другої\~статті 8 Закону України «Про страхування»\~ \~страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно зі статтю 16 цього Закону\~договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов'язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.\~\~ Відповідно до статті 979 ЦК України\~ \~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За приписами ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту (аварійного сертифікату). Пунктом\~ третім\~ частини першої статті 26 Закону визначено, що підставою для\~\~ відмови\~ страховика\~ у\~ здійсненні\~ страхових\~ виплат або страхового\~ відшкодування є:\~ подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет\~ договору\~ страхування\~ або\~ про\~ факт настання страхового випадку. Судом встановлено, що 28.09.2016 року між [PERSON] та Приватним\~ акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа Страхування» був укладений договір добровільного страхування ризиків, повязаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №0976447, відповідно до якого було застраховано майнові інтереси [PERSON] повязані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Renault Sandero» державний номер ВТ 7233ВС, строк дії договору з 04.10.2016 року по 03.10.20107 року. Розмір страхового відшкодування (ліміт) становить 280\~000 грн. Франшиза становить 0,5 % від страхової суми 1\~400 (280 00 грн.*0,5%). Строк дії договору з 04.10.2016 рок по 03.10.2017 року. 06.06.2017\~року [PERSON] звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» із заявою про настання 06.06.2017 року о 08-55 годині події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу. За фактом пошкодження автомобіля [PERSON] з місяця події повідомив органи Національної поліції та страховика про пошкодження транспортного засобу. З листа УПП у м. Херсоні від 12.06.2017 року вбачається, що за наслідками проведеної перевірки по факту пошкодження автомобіля «Renault Sandero» державний номер ВТ 7233ВС, свідків та оцевидців не встановлено; визначити час, місце та механізм утворення пошкодження автомобіля визначити неможливо, оскільки встановити обставини пошкодження не вдається за можливе. Згідно висновку №АВ-э-495 від 23.08.2017 року,\~який складений Херсонською Торгово - промисловою палатою, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Renault Sandero» державний номер ВТ 7233ВС,\~ з урахуванням франшизи становить 26 680,35 грн. 01.08.2017 року ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» листом відмовлено у виплаті страхового відшкодування,\~оскільки\~\~наданні страхувальником відомості про пошкодження автомобіля, яке\~ мало місце 06.06.2017 року близько 08-55 у м. Херсоні на вул. Радянська, буд. 46, не відповідають\~ дійсності, так відповідно до висновку №\~008/17 від 22.07.2017\~року експерта [PERSON] зроблений\~ на замовлення страховика для проведення аналізу механізму події, що мала місце 06.06.2017 року в м. Херсоні на вул. Радянська, 46, без огляду експертом\~ транспортного засобу, за заявою про настання страхового випадку від [PERSON], схеми місця ДТП від 06.06.2017 року, акту огляду пошкодження транспортного засобу та фотознімків, пошкодження автомобіля характерні для утворення при прямолінійному русі самого досліджуваного автомобіля заднім ходом в напрямку міцної, вертикальної орієнтованої відносно опорної поверхні перешкоди типу «опори» та подальшого зіткнення автомобіля із перешкодою. Відповідно до розділу 3 ч. 1 договору страхування вигодонабувачем\~ за цим договором є ПАТ «Кредобанк» в частині і до моменту\~ погашення кредитної заборгованості за кредитним договором, укладеним з [PERSON] Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. За договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Згідно\~зі\~статтею\~16\~цього\~Закону\~України «Про страхування» договір страхування -\~це письмова угода між страхувальником і страховиком,\~за\~якою страховик бере на себе зобов'язання\~в\~разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. За змістом \~статті 511 ЦК України\~у випадках, встановлених договором, зобовязання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Таким породженням прав є укладання договору на користь третьої особи. Згідно із частиною другою статті 985 ЦК України страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування. Особливості укладення договору страхування на користь третьої особи встановлюються законом. Аналогічне положення закріплене статтею 3 Закону України «Про страхування». Особливість правового стану вигодонабувача (третьої особи, на користь якої укладено договір страхування) полягає в тому, що йому належить право вимагати від страховика виконання обовязків за укладеним договором. При цьому відповідно до частин третьої та четвертої статті 636 ЦК України якщо третя особа (вигодонабувач) відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може вимагати виконання договору на користь третьої особи, якщо інше не встановлено договором або законом, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. Предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника щодо володіння, розпорядження та користування майном, яке є предметом застави, а тому страхувальник є зацікавленою особою у збереженні цього майна не тільки як його власник, а й як особа, яка забезпечує цим майном виконання укладеного кредитного договору, оскільки предмет застави не повинен зазнавати зменшення вартості. Оскільки,\~банк не\~заявляв вимог\~на отримання\~ним самим\~суми страхового\~відшкодування,\~тому відповідно\~до положень\~статей 636,\~985\~ЦК України,\~виходив з\~того,\~що умовами\~договору страхування\~сторони узгодили\~обовязок страховика\~при настанні\~страхового випадку\~виплатити страхове\~відшкодування страхувальнику і/або вигодонабувачу (банку), суд приходить до висновку, що посилання відповідача щодо відсутності правових підстав у [PERSON] на звернення до суду із позовом суперечать зазначеним нормам матеріального права та обставинам справи, встановленими судом. Враховуючи, що за укладеним сторонами договором добровільного страхування\~ транспортний засіб належний позивачу застрахований від будь яких ризиків, у тому числі внаслідок його пошкодження, а неможливість страховика встановити обставини події не виключає його здійснити виплату страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу, суд приходить до висновку, що відповідачем неправомірно було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення страхового відшкодування є обґрунтованими та такими, що підлягаю задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вартість\~ відновлювального\~ремонту автомобіля в розмірі з урахуванням франшизи становить 26680,35 грн., згідно висновку №АВ-э-495 від 23.08.2017 року, а також на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджені витрати за проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 795,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Зважаючи, що позивачем належним чином підтверджено лише сплату судового збору, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 640,00 грн. Вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Як, розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України в п.48 постанови № 10 від 17.10.2014року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (з послідуючими доповненнями) підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 1 частини третьої статей 133,137,141ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункту 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги в конкретній справі (наприклад, складення позовної заяви, надання консультації, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування шкоди. В\~ матеріалах справи наявний договір укладений між позивачем та адвокатом, проведений розрахунок витрат, однак не надано доказів на підтвердження їх сплати, а тому вони не підлягають відшкодуванню. На підставі викладеного,\~ ст. ст. 509, 511, 979, 985,988, 990\~ЦК України, Закону України «Про страхування»,

Outcome: partial