overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

У вересні 2016 року до Обухівського районного суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі-Позивач) про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] (далі-Відповідач). Позов мотивовано тим, що між ПАТ КБ «Приват банк» та відповідачем укладено договір № К3Н0FВ04040021 від 27 листопада 2006 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 1595,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У порушення зобовязань за кредитним договором, станом на 30 квітня 2016 року у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість у розмірі\~\~670008 грн. 58 коп., добровільно погасити заборгованість відповідач не бажає, в зв'язку з чим, позивач звернувся до суду та просить в судовому порядку стягнути з відповідача суму заборгованості за договором та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явися, але надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін, на підставі наявних доказів у матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

У вересні 2016 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2012 року, від шлюбу сторони мають малолітніх дітей - доньку [PERSON], року народження та доньку [PERSON], [INFO]. З вересня 2016 року шлюбні відносини припинені. Позивач [PERSON] надав суду заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, просив суд шлюб між сторонами розірвати. Відповідач [PERSON] надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст.112\~Сімейного Кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 14.09.2012 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ, актовий запис - № 750. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей - доньку [PERSON], року народження та доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з вересня 2016 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно\~ст. 113 СК України\~прізвище [PERSON] необхідно залишити - [PERSON]. Судові витрати розподілити відповідно до статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

У вересні 2016 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21.04.1995 року, від шлюбу дітей не мають. З листопада 2012 року шлюбні відносини припинені. Просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, з підстав зазначених у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про дату розгляду справи повідомлявся засобами рекомендованого повідомлення, про причини неявки суд не повідомляв. Частиною першою\~статті 224 ЦПК України\~передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112\~Сімейного Кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 21.04.1995 року в Палаці шлюбів м. Кременчука, актовий запис - № 387. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з листопада 2012 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно\~ст. 113 СК України\~прізвище [PERSON] необхідно залишити - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

У вересні 2016 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26 грудня 1998 року, від шлюбу мають дочку: [PERSON], [INFO]. З липня 2013 року шлюбні відносини припинені. Просить шлюб розірвати. Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав зазначених у позові. Відповідачка проти позову не заперечує. \~\~\~\~ Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 26 грудня 1998 року у Палаці шлюбів м.Кременчука, актовий запис - № 1262. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з липня 2013 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ст. 113 СК України прізвище [PERSON] необхідно залишити - [PERSON]. \~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

У вересні 2016 року до суду звернулась [PERSON] із вказаною заявою. В обгрунтування своїх вимог вказала, що її матір [PERSON] [INFO], є інвалідом першої групи, тривалий час має чисельні захворювання, виявляє ознаки психічного розладу, розмовляє із собою, не помічає сторонніх осіб. За [PERSON] потрібен постійний догляд. Вона проживає із матірю в одній квартирі, бажає бути її опікуном. Просить суд визнати недієздатною [PERSON] та призначити себе її опікуном. В судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримала, просила суд її задовольнити. Пояснила, що матір знаходиться у безпорадному стані, не розуміє значення своїх дій. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в установленому порядку, причини неявки не повідомив. Суд, заслухавши пояснення заявниці, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, надані сторонами, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON]. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 579 від 16 листопада 2016 року, [PERSON], [INFO], виявляє ознаки психічного розладу у вигляді судинної деменції, отже вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Заступник голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району звернувся до суду із поданням, в якому вказав, що [PERSON] з чинним законодавством ознайомлена, за станом здоровя може виконувати обовязки опікуна, житлом забезпечена. Орган опіки та піклування дійшов висновку, що [PERSON] може виконувати обовязки опікуна. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 41 ЦК України над недієздатною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно зі ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника. За таких обставин, враховуючи висновок судово-психіатричного експерта № 579 від 16.11.2016 року, подання органу опіки та піклування, суд вважає, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

У вересні 2016 року до суду звернулась [PERSON], яка просить встановити факт належності їй архівних довідок за №01-17/266 від 31 серпня 2016 року та №377 від 15 грудня 2014 року, які видано комунальною архівною установою „Трудовий архів Теплицької районної ради Вінницької області, оскільки в тексті цих документів, які містять інформацію про періоди її роботи в КСП «Прогрес», ТОВ «Прогрес» с.Мала Мочулка Теплицького району, не вірно зазначено її по батькові, що потрібно для призначення та нарахування пенсії за віком на пільгових умовах. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заявлені вимоги. Пояснила, що для оформлення пенсії до управління Пенсійного фонду необхідно подати довідки про заробітну плату, однак, в архівних довідках не вірно вказано її по батькові як «Вал.», що перешкоджає в оформленні пенсії. Від заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України у Теплицькому районі надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника управління, проти встановлення факту належності архівних довідок [PERSON] не заперечують. Свідок [PERSON] у своїх показаннях пояснила, що знає заявника більше двадцяти років. Підтверджує, що [PERSON] працювала з 1996 року завідуючою в дитячому садку в с.Мала Мочулка. Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника та показання свідка, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності заявнику архівних довідок за №01-17/266 та №377, виданих 31 серпня 2016 року та 15 грудня 2014 року комунальною архівною установою „Трудовий архів про те, що в книзі обліку трудового стажу та заробітку працівників КСП «Прогрес», ТОВ «Прогрес» с.Мала Мочулка за 1996-2002 роки та за 1996 рік значиться [PERSON] Вал.. Факт роботи заявника в КСП «Прогрес» та ТОВ «Прогрес» с.Мала Мочулка підтверджується показами свідка [PERSON]. Відомості, що викладені в архівних довідках, узгоджуються з записами в трудовій книжці БТ-ІІ №5466738, яку було видано на імя [PERSON] 15 серпня 1989 року. [PERSON] народилась 01 серпня 1970 року в с.Долинське П'ятихатського району Дніпропетровської області, що підтверджується паспортом громадянина України АА 013998. Відповідно архівної довідки №03-250 від 09 грудня 2014 року, виданої архівним відділом Теплицької районної державної адміністрації, рішенням загальних зборів членів колгоспу «Прогрес» с.Мала Мочулка від 20 листопада 1992 року колгосп реорганізовано в КСП «Прогрес»; рішенням загальних зборів членів КСП «Прогрес» від 18 березня 2000 року КСП «Прогрес» реорганізовано в ТОВ «Прогрес».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

У вересні 2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03 червня 2011 року, від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З серпня 2016 року шлюбні відносини припинені. Позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав зазначених у позові. Відповідач проти позову не заперечує, надав суду заяву про визнання позову \~\~\~\~ Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 03 червня 2011 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис - № 285. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з серпня 2016 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ст. 113 СК України прізвище [PERSON] необхідно залишити - Горпинко. \~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

У вересні 2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05 листопада 1983 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З листопада 2010 року шлюбні відносини припинені. Просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, з підстав зазначених у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Частиною першою\~статті 224 ЦПК України\~передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112\~Сімейного Кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 05.11.1983 року в міському відділі реєстрації актів цивільного стану м. Лубни Полтавської області, актовий запис - № 479. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з листопада 2010 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно\~ст. 113 СК України\~прізвище [PERSON] необхідно залишити - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

У вересні 2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 13 липня 2013 року, від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З серпня 2016 року шлюбні відносини припинені. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила суд шлюб між сторонами розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 13.07.2013 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис - № 465. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з серпня 2016 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ст. 113 СК України прізвище [PERSON] необхідно встановити - [PERSON]. Судові витрати розподілити відповідно до статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved