Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

У вересні 2013 року позивач звернувся з вказаним позовом до відповідача та третьої особи та просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно: земельну ділянку номер [ADDRESS]. Ухвалою суду від 04.09.2013 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за даним позовом у зв'язку з ним, що заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13.11.2013 року апеляційна скарга позивача задоволена, ухвала місцевого суду від 04.09.2013 року скасована, справу направлено до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі. 09.12.2013 року справа надійшла до суду для продовження розгляду та 18.12.2013 року передана у провадження судді Ільяшук А.В., яка того ж дня відкрила провадження по справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON]. За життя батько склав заповіт, яким все своє майно заповідав позивачу. [PERSON] своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом та отримав свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] але не в змозі отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку по вищевказаній адресі, оскільки відсутній оригінал державного акту на право власності на цю земельну ділянку, що видавався спадкодавцю, про що позивач отримав листа від нотаріуса. Позивач звертався із запитами до компетентних органів щодо отримання дубліката державного акту на право власності на землю, але отримав відмову, оскільки видача дубліката цього правовстановлюючого документу не передбачена діючим в Україні законодавством. Тому він вимушений звернутися з позовом до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. Вказав, що у батька був оригінал Державного акту на право власності на землю, але цей документ було викрадено після його смерті, а отримати дублікат позивач, як спадкоємець, не в змозі, тому вимушений захищати своє право у суді. Відповідач позов визнав, про що надав заяву до суду, просив розглядати справу у свою відсутність. Третя особа заперечень на позов не надала, у судове засіданні не з'явилася, будучи належним чином сповіщена про час, дату і місце розгляду справи за місцем знаходження. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. Позивач [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON], як вбачається із актового запису про його народження №956 від 28.04.1954 року, місце реєстрації: Одеське міське бюро ЗАГС (а.с.5). За життя батько позивача склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 24 грудня 2003 року, зареєстрований у реєстрі за №6428, яким все своє майно заповів [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, про що в Книзі реєстрації смертей 17 вересня 2011 року зроблено відповідний актовий запис №1196, місце реєстрації: Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої, зокрема входив житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка для обслуговування цього будинку, розташовані за адресою: [ADDRESS] [PERSON], як спадкоємець за заповітом, подав заяву про прийняття спадщини та 18 квітня 2013 року отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що належить спадкодавцю, та знаходиться за вказаною вище адресою (а.с.6). 16 травня 2013 року за №96/02-14 приватний нотаріус відмовила у видачі [PERSON] Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку номер [ADDRESS] на майно [PERSON], який помер [INFO], у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу, оформленого відповідно до законодавства України, та пропонувала звернутися до суду щодо вирішення питання стосовно спадкування на зазначене майно. Як вбачається з нотаріально посвідченої копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №276054, [PERSON] на підставі рішення Єгорівської сільської ради від 15 вересня 2004 року №137-ХХІУ є власником земельної ділянки площею 0,2152 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування жилого будинку, Господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка). Державний акт складено у двох примірниках, перший з яких передано власнику земельної ділянки, другий зберігається в районному відділі земельних ресурсів. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010753000607 від 29 листопада 2007 року, кадастровий номер земельної ділянки: 5123981400:04:001:0006. На запит [PERSON] щодо надання інформації Державне підприємство «Центр Державного земельного кадастру», Одеська регіональна філія, 18.07.2012 року за №П-182-07/172, підтвердило, що відповідно до Автоматизованої системи державного земельного кадастру (АС ДЗК) за спадкодавцем [PERSON] значиться земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Кадастровий номер земельної ділянки: 5123981400:04:001:0006 (який співпадає з кадастровим номером, зазначеним у копії Державного акту). Таким чином, судом встановлено, що спадкодавець був власником вказаної вище земельної ділянки. На підставі ст.1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто до позивача [PERSON] перейшло право власності на земельну ділянку згідно Державного акту серії ЯА №276054, що належало спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилося внаслідок його смерті. Стаття 317 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Стаття 81 Земельного кодексу України - Право власності на землю громадян - у пункті «г» ч.1 цієї статті, зазначає, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Позов оснований на законі і підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст..ст. 317, 328, 1216, 1218, 1258, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.81 ЗК України,

Outcome: approved