Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача вартості втраченого майна, яке було передано на зберігання ТОВ «Атлетичний клуб» - смартфон iPhone 6S Plus Gold (128 Gb) з аксесуарами, у розмірі 28621 грн. та суму судових витрат у розмірі 3982 грн. В обґрунтування свого позову [PERSON] вказав, що є членом спортивного клубу ТОВ «Атлетичний клуб», з камери схову № [NUMBER] якого, де зберігалися особисті речі позивача, було викрадено смартфон iPhone 6S Plus Gold (128 Gb) з аксесуарами, що належать останньому. Оскільки відповідачем не було вжито і не вживаються можливі заходи для збереження майна як члена клубу та поклажоволодіння, збитки позивача не відшкодовано, позивач звернувся до суду з вказаним позовом /а. с. 4-7, 29-32/. Ухвалою судді від 02.10.2017 у справі відкрито провадження /а. с. 23/. На підставі норми пункту 9 частини 1 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України від 18.03.2004 № 1618-IV у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (15.12.2017), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 12.03.2018 до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача на підставі матеріалів справи, проти заочного рішення суду заперечень немає /а. с. 58/. У судове засідання представник відповідача не з'явився, про час, дату і місце проведення якого повідомлявся належним чином, від отримання судової кореспонденції відмовлявся, про причини неявки до суду не повідомив, відзив на позов не подавав, як й інших заяв, клопотань з процесуальних питань. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 29.06.2017 з камери схову № [NUMBER], що знаходиться у роздягальні «KIEV SPORT CLUB», що належить ТОВ «Атлетичний Клуб», у якому позивач зберігав свої особисті речі під час перебування на заняттях у клубі, викрадено смартфон iPhone 6S Plus Gold (128 Gb) з аксесуарами, що належать позивачеві, вартість яких у розмірі 28621 грн. підтверджується товарним чеком від 29.12.2015 /а. с. 8, 9/. За зверненням позивача до СВ Печерського управління поліції ГУ НП в м. Києві 01.07.2017 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування № 12017100060003048, предметом кваліфікації у якому є кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України /а. с. 11, 12/. Як вбачається з витягу ЄРДР № 12017100060003048, у період часу з 15:00 год. по 18:00 год., 29.06.2017, невстановлена особа, перебуваючи у приміщенні роздягальні клубу, таємно викрала мобільний телефон позивача iPhone 6S Plus. 07.09.2017 позивач направив відповідачу письмову вимогу про відшкодування збитків та усунення порушень прав споживачів, яка залишилася без відповіді /а. с. 13-15/. Відповідно до ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. За частиною 3 ст. 937 Цивільного кодексу України, прийняття речі на зберігання може підтверджуватися видачею поклажодавцеві номерного жетона, іншого знака, що посвідчує прийняття речі на зберігання, якщо це встановлено законом, іншими актами цивільного законодавства або є звичним для цього виду зберігання. Відповідно до ст. 942 Цивільного кодексу України, зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі. Якщо зберігання здійснюється безоплатно, зберігач зобов'язаний піклуватися про річ, як про свою власну. У відповідності до частини 1 ст. 949 Цивільного кодексу України, зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Згідно з ч. 1 ст. 950 Цивільного кодексу України за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. В пункті 1 ч. 1 ст. 951 Цивільного кодексу України визначено, що збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості. Позивачем вказано, що згідно Правил поведінки в клубі та умов договору про членство в клубі, всі гості клубу зобов'язані пред'явити паспорт та внести гостьову плату. Оскільки, в приміщені роздягальні Клубу в якій знаходяться камери схову знаходились невстановлені особи, ТОВ «Атлетичний Клуб» порушило Правила поведінки в клубі, не встановивши (ідентифікувавши) осіб, які потрапили до приміщень клубу та забезпечивши можливість особам, які не є членами та гостями клубу вільно пересуватися приміщеннями клубу. Тобто поставило під загрозу життя, здоров'я та майно членів клубу. Відповідно до ст.ст. 949, 950, 951 Цивільного кодексу України, ТОВ «Атлетичний Клуб» зобов'язане відшкодувати позивачеві збитки завдані втратою речі у клубі у розмірі вартості смартфону IPhone 6s Plus Gold (128 GB) з аксесуарами - 28 621,00 грн. З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і задоволення позову. Відповідно до частини 1 ст. 141 Цивільного процесуального України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 2 вказаної статті Кодексу, інші судові витрати пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з положенням п. 1 частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правову допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво у суді та іншу правничу допомогу, пов'язану з справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу адвоката, позивачем надано копію укладеного договору про надання правової допомоги № 10/08 від 29.08.2017 з Адвокатським бюро «Сулими», копію додатку № 1 до договору, копію звіту про надані послуги, з яких вбачається обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, копію рахунку-фактури № 01 від 25.09.2017 та копію квитанції № 12В4771D8F від 03.10.2017 про сплату 3342 грн. на користь АБ «Сулими» за надання правової допомоги /а. с. 33-39/. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати, пов'язані з розглядом справи, у розмірі 3342 грн. та сплачений судовий збір - 640 грн.

Outcome: approved