Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі, у якому зазначила, що 10 вересня 2010 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. 2 лютого 2016 року рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний. Посилаючись на те, що син проживає разом із нею, а відповідач не надає належної матеріальної допомоги на його утримання, позивач просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на сина у твердій грошовій сумі у розмірі по 800 грн, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася, проте від неї надійшла заява, у якій вона зменшує позовні вимоги та просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на сина [PERSON] у розмірі 450 грн, справу просить розглянути у її відсутність. У судове засідання відповідач не з'явився, проте від нього надійшла заява, у якій відповідач позов після зменшення позовних вимог визнає, згоден сплачувати аліменти на сина у розмірі 450 грн, справу просить розглянути у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2010, який було розірвано рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 2 лютого 2016 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] Син сторін проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, що вбачається із довідки, виданої виконкомом Пеньківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 19 лютого 2016 року № 530 (а.с. 6). Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України (далі - СК України). Так, відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтями 180-182, 184, 191 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення батьків від утримання дитини, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються судом у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зазначений розмір, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, оскільки право позивача та її неповнолітнього сина на матеріальне утримання з боку батька порушено, то воно підлягає судовому захисту. За таких обставин, суд вважає, що розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача на сина повинен бути визначений у твердій грошовій сумі, у розмірі 450 грн, щомісячно, починаючи з 17 березня 2016 року, тобто з часу пред'явлення позовної заяви до суду і до досягнення сином повноліття. При цьому суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина мала б тоді, коли утримувалася обома батьками. Таким чином, позов підлягає задоволенню. Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, а тому рішення у цій справі у межах суми платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання. Оскільки відповідач є інвалідом ІІ групи, то він звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved