Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, зокрема, встановити, що Державний акт на право приватної власності на землю виданого 24 березня 1999 року, за яким передано у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку площею 5,47 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Протопопівської сільської ради, кадастровий [NUMBER] та був виданий на ім'я «[PERSON]» - належить [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] та представник заявника [PERSON] підтримали вимоги та просили їх задоволити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву в якій просить розглянути справу у їх відсутність та просить задоволити вимоги заяви. Заслухавши сторін, судом встановлено такі факти та відповідні правовідносини, а також досліджені матеріали справи та докази у їх сукупності та взаємозв'язку. [PERSON] народився [INFO] року, відповідно до паспорту громадянина України, серії [NUMBER], виданого 31 травня 2001 року. Згідно рішення про передачу земельних часток (паїв) в натурі із земель колективної власності в приватну власність громадянам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №7 від 01.03.1999 року, [PERSON] передано в приватну власність земельну частку (пай) в натурі за рахунок земель колективної власності КСП «Користівське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власнику сертифікату на право на земельну частку (пай) жителю с. Протопопівка, с. Березівка, смт. Приютівка, с. Діброва. 24 березня 1999 року видано Державний акт на право приватної власності на землю, кадастровий [NUMBER], громадянину України [PERSON]. Судом встановлено, що у Державний акт на право приватної власності на землю виданого 24.03.1999 році, кадастровий [NUMBER], внесено виправлення Протопопівською сільською радою та вказано: «[PERSON]». Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні вказали, що знають [PERSON], а не [PERSON] та знають, що він отримував землю сільськогосподарського призначення (пай) та є її власником. Вказали, що разом працювали у КСП «Користівське» та також отримували паї. Отже при видачі вищевказаного Державного акту було помилково зазначено «[PERSON]», так як власник земельної ділянки є [PERSON]. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Суд дійшов висновку, що заявник захищає порушене право у такий спосіб, у даному випадку не визначено іншого порядку його встановлення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, тому заява є обґрунтованою. Ч. 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно з ч. 6 ст. 59 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, факт що має юридичне значення підтверджений. На підставі ст. 256, 259 ЦПК України, суд,

Outcome: approved