Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в якому зазначив про те, що із 13 липня 2016 року він перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилась донька [PERSON] [INFO]. Разом із тим, сімейне життя не склалося, через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. Позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, оскільки він суперечить його інтересам та носить лише формальний характер. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] вказала, що заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі та проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши зібрані докази, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON], [INFO], й [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 13 липня 2016 року, про що Броварськиим міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис № 450. Прізвище після одруження: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Від спільного подружнього життя у сторін народилася донька: [PERSON], [INFO]. Відповідно до статей 104, 110 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із частиною другою статті 112 того ж СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, подружніх відносин не підтримують, наміру до примирення не заявляли так як продовжувати подальше спільне життя не бажають, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved