Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

У березні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом який мотивує тим, що він є наймачем квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В зазначеній квартирі окрім нього зареєстрована та є наймачем відповідач [PERSON] , яка в спірній квартирі не мешкає з 18.09.2013 року по теперішній час. Майна відповідачки в квартирі немає, оплату за житлово-комунальні послуги вона не здійснює, перешкод в користуванні квартирою відповідачці ніхто не чинить. Вважає, що відповідач втратила право користування житловим приміщенням спірної квартири, оскільки вона зареєстрована в квартирі формально, фактично за місцем своєї реєстрації не проживає понад 6 місяців, реєстрація відповідачки в спірній квартирі порушує права та законні інтереси позивача, як наймача квартири, зокрема, він вимушений нести додаткові витрати у зв`язку з оплатою житлово-комунальних послуг за зареєстровану відповідачку та не має можливості оформити субсидію. Просить визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням. Ухвалою від 17.03.2020р. за даним позовом у справі відкрито загальне позовне провадження та розпочате підготовче провадження. Ухвалою від 09.04.2020р. підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Тульчевська Н.В. не прибули. Представник позивача подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача, вимоги позову підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, подала письмову заяву про визнання позову в повному обсязі та визнання факту не проживання у спірній квартирі з 18.09.2013 року за власної ініціативи, а також заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник третьої особи - Хортицького відділу\~реєстрації\~фізичних\~осіб Управління\~державної\~реєстрації\~фізичних осіб\~Департаменту\~Реєстраційних\~послуг Запорізької\~міської\~ради в судове засідання не прибув по невідомим суду причинам, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін на підставі документів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Так, відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Суд встановив, що позивач [PERSON] є наймачем квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Квартира не приватизована, знаходиться у власності територіальної громади м. Запоріжжя. На даний час в квартирі також зареєстровано місце мешкання відповідачки [PERSON] , що підтверджується її паспортними даними. Відповідачка [PERSON] була фактично вселена у спірну квартиру 17.09.2013р. на підставі виконавчого листа №2/337/552/2013, виданого 23.07.2013р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18.12.2013р., яке набрало законної сили 25.02.2014р., в квартирі [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] виділено в користування кімнату площею 12,2 кв.м. та вирішено вселити їх у вказану кімнату. Також судом встановлено та визнається відповідачкою [PERSON] , що вона з 18.09.2013р. фактично у квартирі [ADDRESS] не проживає, спірним помешканням не користується, її речі в квартирі відсутні. Суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосувати норми Житлового кодексу України, на який посилається позивач, оскільки спірна квартира не є власністю позивача та відповідача і спір стосуються визнання іншого наймача житлового помешкання таким, що втратив право користування внаслідок відсутності понад встановлені у законодавстві строки. За змістом ст.71\~ЖК\~України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно ст.\~72\~ЖК\~України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. П.10 постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України від\~12\~квітня\~1985\~року\~№\~2\~«Про\~деякі\~питання,\~що\~виникли\~в практиці\~застосування\~судами\~Житлового кодексу\~України» передбачено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду тощо) суд може продовжити пропущений строк. Враховуючи вищевикладені вимоги діючого законодавства, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи та оцінивши сукупність наданих доказів в їх взаємозв`язку і достатності, належності та допустимості, суд вважає доведеним, що відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад шість місяців, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування спірним житловим приміщення. При цьому, суд виходить з того, що відповідачка за власним бажанням та волевиявленням не користується спірною квартирою, має інше місце мешкання, після вирішення судових спорів щодо користування спірною квартирою ніяких перешкод їй в користуванні спірним житлом з боку позивача чи інших осіб не чинилось, умов, щоб унеможливлювали її проживання, не створювалось, тривалий час вона ним не користується з власної волі, її особистих речей в квартирі немає, житлово-комунальні послуги не сплачує, однак з реєстраційного обліку не знялась. При цьому, вказані обставини визнаються відповідачкою [PERSON] . В своїй письмовій заяві, поданій суду, вона зазначає, що виселилась зі спірної квартир добровільно, проживати в ній не бажає. Сумнівів в достовірності цих обставин та добровільності їх визнання відповідачкою у суду немає, у зв`язку з чим в силу вимог ч.1 ст.82 ЦПК України,\~такі обставини не підлягають доказуванню іншими належними та допустимими доказами. Також суд враховує, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси. Таким чином, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог в частині визнання відповідачки такою, що втратила право на житлове приміщення, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню. При ухваленні рішення суд також враховує, що позивач в позовній заяві не вимагає компенсації за понесені ним судові витрати по справі.

Outcome: approved