Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] в її інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про вселення і зняття з реєстраційного обліку. Просить суд задовольнити позовні вимоги, зняти з реєстраційного обліку та виселити [PERSON] в її інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з житлового будинку, який знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Газопровідна, буд. 4. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука в особі органу опіки та піклування в судове засідання не з»явився, надав суду письмове клопотання, в якому просив суд при винесенні рішення врахувати інтереси малолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 22 квітня 2008 року уклали кредитний договір № РLRМGК0000000006. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, [PERSON] зобовязався надати відповідачу [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 61941,37 доларів США строком до 22 квітня 2028 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідач 22 квітня 2008 року уклали договір іпотеки № РLRМGК0000000006. Згідно з п. 33.3 договору іпотеки, відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 91,30 кв.м., житловою площею 55,40 кв.м, який розташований за адресою: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Газопровідна, буд. 4. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Свої зобовязання за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за Кредитним договором не виконав. 24.03.2015 року Апеляційний суд Полтавської області у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до до [PERSON] своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення_ухвалив рішення, за яким звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок загальною площею 91,30 кв.м., житловою площею 55,40 кв.м, який розташований за адресою: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Газопровідна, буд. 4, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до частини 1 ст.317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Із змісту частини 2 ст. 321 ЦК України вбачається, що особа може бути обмежена у здійсненні права власності лише у випадках і в порядку встановленому законом. Згідно ст. 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його призначення. У випадку передачі нерухомого майна в іпотеку - право власності обмежується та надається право користування предметом іпотеки відповідно до цільового призначення предмета іпотеки. Відповідно до обставин справи, кредитний договір та договір іпотеки укладені 25.07.2008 року, тобто до набрання чинності ЗУ № 3795 - VI від 22.09.2011 року «Про іпотеку». До правовідносин по договору іпотеки застосовуються ст. 109 Житлового кодексу Української РСР та ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» в редакції, яка діяла, до 22.09.2011 року. Статтею 35 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. 21 червня 2015 року на адресу відповідачів направлені вимоги про виселення з будинку № 4 по вул. Газопровідній в м. Кременчуці, Полтавської області, в порядку ст. 40 ЗУ «Про іпотеку». Статтею 40 Закону України «Про іпотеку» визначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Згідно ст.109 ЖК Української РСР, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Таким чином, суд, приймаючи до уваги, що банком дотримано досудовий порядок врегулювання спору, а саме: обов'язкова процедура письмового попередження про виселення відповідачів із займаного житлового приміщення протягом одного місяця, як встановлено ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ч. 3 ст. 109 ЖК Української РСР, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про виселення з житлового приміщення, розташованого за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Газопровідна, буд. 4, яке є предметом іпотеки без надання іншого житлового приміщення. Відповідачі не надали суду належних і допустимих доказів на спростування позову. Окрім того, статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду, свідоцтва про смерть. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1218,00 грн. в дольовому порядку.

Outcome: approved