overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва шлюб було розірвано. Від цього шлюбу вони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] самоусунувся від своїх обов'язків по вихованню та утриманню доньки. Кошти які періодично надає відповідач є недостатніми для утримання дитини та меншими за прожитковий мінімум. Зі слів позивача [PERSON] працює, отримує заробітку плату і має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. У зв'язку із цим, позивач просила про стягнення 1/4 частини з усіх видів заробітку [PERSON] на її користь на утримання доньки до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд вважає, за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі. Згідно свідоцтва Серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] (після розлучення [PERSON].) розірвано 01.02.2007 року. Від цього шлюбу вони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO] Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] самоусунувся від своїх обов'язків по вихованню та утриманню доньки, а кошти які періодично надає відповідач є недостатніми для утримання дитини та меншими за прожитковий мінімум. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, оцінивши зібрані по справі матеріали та докази, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вони перебувають у шлюбі з 05 березня 2005 року. Від шлюбу мають синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося по тій причині, що під час сумісного проживання у них виявилась несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, в результаті чого почали виникати сварки та непорозуміння, відповідач тривалий час не працює, зловживає спиртними напоями, що призвело до розпаду сім'ї. На даний момент шлюбні відносини з відповідачем припинилися, не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] У судовому засіданні позивач позов підтримав та просить його задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу та пояснив, що шлюб зберегти не можливо. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 березня 2005 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане виконавчим комітетом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 12. Від сімейного проживання позивач і відповідач мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові один до одного. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сім'ї [PERSON] та [PERSON] стало неможливими, тому шлюб підлягає розірванню. Згідно частиною 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 487,20 грн. сплаченого ним при подачі позовної заяви судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вони перебувають у шлюбі з 11 липня 2002 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне подружнє життя не склалося по тій причині, що під час сумісного проживання у них виявилась несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, в результаті чого почали виникати сварки та непорозуміння, відповідач тривалий час зловживає спиртними напоями, що призвело до розпаду сім'ї. З вересня 2013 року шлюбні відносини з відповідачем припинилися. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] У судовому засіданні позивач позов підтримала та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 липня 2002 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане Качківською сільською радою Ямпільського району Вінницької області, актовий запис № 6. Від сімейного проживання позивач і відповідач дітей не мають. Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові один до одного. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сім'ї [PERSON] та [PERSON] стало неможливими, тому шлюб підлягає розірванню. Згідно частиною 3 статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню 487 грн. 20 коп. за сплату судового збору при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вони перебувають у шлюбі з 24 листопада 2007 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Спільне подружнє життя не склалося по тій причині, що під час сумісного проживання у них виявилась несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, в результаті чого почали виникати сварки та непорозуміння, що призвело до розпаду сім'ї. З вересня 2012 шлюбні відносини з відповідачем припинилися, не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить задовольнити з викладених в позові підстав. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 листопада 2007 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане виконкомом Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 10. Від сімейного проживання позивач і відповідач мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові один до одного. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сім'ї [PERSON] та [PERSON] стало неможливими, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила: - стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини - сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення із позовом до суду і до досягнення їхнім сином трьох років. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 19.02.2013 року. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припиненні, син проживає та знаходиться на утриманні позивача. Відповідач ухиляється від утримання дитини та дружини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Разом із цим він має нормальний стан здоров'я, працює, тому має можливість надавати аліменти у вищевказаному розмірі. Посилаючись на наведене, позивач просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надала заяву, в якій позов підтримала та просила слухати справу у її відсутність. Відповідач також в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Згідно з ст.84 ч.2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.02.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.10). Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.8). Син проживає та знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою виданою КП ДЄЗ «Океан» № 3870 від 20.08.2015 року (а.с.11). Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач є здоровим, матеріально забезпеченим, працює, інших утриманців немає. Тому суд, враховуючи стан здоров'я, матеріальний та сімейний стан відповідача, вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, а на утримання дружини у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку до досягнення їхнім сином трирічного віку. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. в зв'язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила: - стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення із позовом до суду і до досягнення сином трьох років. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 25.12.2012 року. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припиненні, син проживає та знаходиться на утриманні позивача. Відповідач ухиляється від утримання дитини та дружини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Разом із цим він має нормальний стан здоровя, працює, тому має можливість надавати аліменти у вищевказаному розмірі. Посилаючись на наведене, позивач просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач також в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Згідно з ст.84 ч.2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.12.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8). Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.6). Син проживає та знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою виданою КП ДЄЗ «Корабел» № 4434 від 02.09.2015 року (а.с.5). Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач є здоровим, матеріально забезпеченим, працює, інших утриманців немає. Тому суд, враховуючи стан здоровя, матеріальний та сімейний стан відповідача, вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, а на утримання дружини у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку до досягнення їхнім сином трирічного віку. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. в звязку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила: стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 04.07.2006 року по 20.10.2009 року. Від даного шлюбу мають неповнолітньою дочку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає та знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Разом із цим він має можливість надавати аліменти у вищевказаному розмірі. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.07.2006 року по 20.10.2009 року (а.с.5-6). Від даного шлюбу мають неповнолітньою дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Дитина проживає та знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач ухиляється від утримання дочки, матеріальної допомоги добровільно не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. З урахуванням викладеного та всіх обставин справи, суд вважає, що предявлений позов має бути задоволений, та стягнуто з відповідача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON],[INFO] аліменти в розмірі 1\\4 частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487.20 грн. в звязку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила: стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дочки аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 01.02.2014 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає та знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Разом із цим він має можливість надавати аліменти у вищевказаному розмірі. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.02.2015 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає та знаходиться на утриманні позивача. Відповідач ухиляється від утримання неповнолітньої дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. З урахуванням викладеного та всіх обставин справи, суд вважає, що предявлений позов має бути задоволений, та стягнуто з відповідача на утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1\\4 частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. в звязку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved