Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

У вересні 2017 року ГУ ПФУ в Миколаївській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів, вказуючи на те, що відповідач перебуває на обліку Пенсійного фонду та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». При цьому в квітні 2017 року відповідач звернувся до позивача з заявою про перерахунок призначеної пенсії. З доданих до заяви документів представниками фонду було встановлено, що [PERSON] з 03 лютого 2015 року по 04 квітня 2016 року проходив військову службу по мобілізації та з 01 серпня 2016 року по 11 квітня 2017 року проходив службу в ДУ «Вознесенська виправна колонія №72». Вказані обставини відповідачем не були вчасно доведені до відома ГУ ПФУ в Миколаївській області, що призвело до необґрунтованої виплати останньому індексації пенсії за період з лютого 2015 року квітень 2016 року (включно) та пенсії за період з серпня 2016 року по квітень 2017 року (включно), а всього в загальному розмірі 14\~841,22 грн. Оскільки переплата виникла в звязку зі зловживаннями з боку пенсіонера, відповідач в добровільному порядку безпідставно отримані кошти не повернув, а тому позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь надмірно виплачену пенсію в розмірі 14\~841,22 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом розміщення судом оголошення, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача проти цього не заперечував. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що відповідач перебуває на обліку ГУ ПФУ в Миколаївській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-ХІІ). Зокрема за період з лютого 2015 року по квітень 2017 року (включно) [PERSON] виплачено пенсію в загальному розмірі 43 448,58 грн. Водночас згідно копії військового квитка (а.с. 4-5) [PERSON] з 03 лютого 2015 року по 04 квітня 2016 року проходив військову службу в Збройних Силах України. Згідно копії трудової книжки (а.с. 6-7) відповідач з 01 серпня 2016 року по 11 квітня 2017 року проходив службу в ДУ «Вознесенська виправна колонія №72». Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 2, ст. 64 Закону №2262-ХІІ (в редакції, чинній на час здійснення виплат) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби. Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до органів внутрішніх справ, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення. Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу під час часткової чи загальної мобілізації, на особливий період до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту виплата пенсій на час такої служби не припиняється. Після звільнення із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу повторного прийняття їх на службу до дня демобілізації або звільнення. Призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей пенсії підвищуються відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Зокрема згідно ст.ст. 2, 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення) тощо. Порядок проведення індексації грошових доходів населення\~визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 2 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (в редакції, чинній на час проведення індексації) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень тощо), грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби, інші виплати. Працюючим пенсіонерам в першу чергу індексується сума оплати праці. Індексація пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, проводиться після індексації суми оплати праці на підставі виданої підприємством, установою або організацією, де працює пенсіонер, довідки, в якій зазначається розмір його оплати праці, проіндексована її сума і сума індексації. У всіх випадках загальний дохід працюючого пенсіонера, який підлягає індексації, не повинен перевищувати прожиткового мінімуму, встановленого для працездатної особи (п.9 Порядку). З матеріалів справи вбачається, що відповідач вчасно не повідомив ГУ ПФУ в Миколаївській області про проходження ним служби в ДУ «Вознесенська виправна колонія №72», що призвело до безпідставної виплати йому пенсії за період з серпня 2016 року по квітень 2017 року (включно) в загальному розмірі 12\~118,46 грн. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 60 Закону №2262-ХІІ пенсіонери зобовязані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сімї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду. Водночас згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. В той же час відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 1215 ЦК України\~не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії,відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином виключними підставами для повернення виплачених у вигляді пенсії коштів є недобросовісність набувача або рахункова помилка. В судовому засіданні встановлено, що підставою для нарахування та виплати [PERSON] пенсії за період з серпня 2016 року по квітень 2017 року (включно), на яку він не мав права, є недобросовісність з боку набувача (ненадання Пенсійному фонду інформації про наявність обставин для припинення нарахування та виплати пенсії), а тому надмірно виплачені кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 12\~118,46 грн. Що стосується вимоги ГУ ПФУ в Миколаївській області про стягнення надмірно виплачених коштів у вигляді індексації пенсії за період з лютого 2015 року по квітень 2016 року (включно), то стороною позивача не надано, а в матеріалах справи відсутні жодні докази про отримання [PERSON] під час проходження військової служби грошового чи іншого забезпечення, розміру такого забезпечення, докази його індексації, розміру проіндексованого забезпечення, отриманої суми індексації, інші докази, що б вказували на відсутність підстав для індексації пенсії протягом цього періоду. В той же час згідно ч.ч. 3-4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За такого позов в цій частині задоволенню не підлягає в звязку з його недоведеністю позивачем. Оскільки на час звернення з позовом до суду позивач в силу закону був звільнений від сплати судового збору, а тому згідно положень ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь державного бюджету згідно розміру задоволених вимог слід стягнути 1\~438,67 грн. судового збору (1 762 грн. х 81,65 %).

Outcome: partial