Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

У березні 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося в суд з зазначеним позовом до [PERSON], [PERSON] Посилався на те, що 18 серпня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (статут АКІБ «УкрСиббанк» викладно в новій редакції, відповідно до якої назва банку була змінена на Публічне Акціонерне Товариство «УкрСиббанк», яке є правонаступником всіх прав і обов'язків АКІБ «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11384641000. Відповідно до умов цього договору банк надав [PERSON] кредит в іноземній валюті в сумі 18769 доларів США, а відповідач зобов'язалась повернути наданий кредит у повному обсязі до 18 серпня 2015 року та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13,5 % річних. Відповідно до п. 4.1. кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій, відповідач сплачує позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Станом на 12 березня 2014 року відповідачем прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті відсотків за користування кредитом та пені становить 9110 доларів 13 центів США, що за офіційним курсом Національного банку України на 12 березня 2014 року становить 85701 гривню 43 копійки, з яких: - 8812 доларів 21 цент США, що за офіційним курсом Національного банку України на 12 березня 2014 року становить 81931 гривню 52 копійки - кредитна заборгованість; - 76 доларів 71 цент США, що за офіційним курсом Національного банку України на 12 березня 2014 року становить 713 гривень 21 копійку - заборгованість по процентам; - 219 доларів 66 центів США, що за офіційним курсом Національного банку України на 12 березня 2014 року становить 2042 гривні 29 копійок - пеня за прострочення сплати кредиту; - 01 долар 55 центів США, що за офіційним курсом Національного банку України на 12 березня 2014 року становить 14 гривень 41 копійку - пеня за прострочення сплати процентів. Забезпеченням виконання [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору є укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] договір поруки № 224085 від 18 серпня 2008 року. Відповідно умов договору поруки [PERSON] зобов'язалась відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] всіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність відповідачів є солідарною. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Пояснив суду, що відсоткова ставка за кредитом не піднімалась і нараховувалась щомісячно в розмірі 13,5 % річних. Проценти і підвищеному розмірі як штрафна санкція за відповідний місяць починали нараховуватись тоді, коли заборгованість ставала просроченою як передбачено абзацем 4 п. 1.3.1. кредитного договору, з наступного дня після несплати або не повної сплати платежу, встановленого в договорі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Пояснила, що банк неодноразово в порушення встановленої ним процедури зміни відсоткової ставки підвищував відсоткову ставку без попереднього повідомлення позичальника. Також, як вбачається з додатків до позову, на підтвердження виконання свого обов'язку за кредитним договором позивач не додав ні підтвердження того, що рахунок, вказаний у кредитному договорі відкрито на ім'я [PERSON], ні підтвердження зарахування коштів на вказаний рахунок. Зазначає, що з розрахунків заборгованості вбачається, що позивач визнав термін повернення кредиту таким, що настав 26 лютого 2010 року. Проте жодних вимог протягом шести місяців з моменту визнання банком терміну повернення кредитів таким, що настав, їй не надсилалось. Крім того, вона частково погашувала борг, що підтверджується квитанціями. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 57). Будь-яких заяв чи клопотань щодо поважності причин неявки до суду подано не було. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] 18 серпня 2008 року уклали договір про надання споживчого кредиту в сумі 18769 доларів США, а відповідач зобов'язалась повернути наданий кредит у повному обсязі до 18 серпня 2015 року та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13,5 % річних, що підтверджується наданою суду копією договору № 11384641000 (а.с. 6-14). Статут АКІБ «УкрСиббанк» викладно в новій редакції, відповідно до якої назва банку була змінена на Публічне Акціонерне Товариство «УкрСиббанк», яке є правонаступником всіх прав і обов'язків АКІБ «УкрСиббанк». Відповідно до п. 4.1. кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій, відповідач сплачує позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата пені за несвоєчасне повернення кредиту обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погашувала суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Станом на 12 березня 2014 року відповідачем прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті відсотків за користування кредитом та пені становить 9110 доларів 13 центів США, що за офіційним курсом Національного банку України на 12 березня 2014 року становить 85701 гривню 43 копійки, з яких: - 8812 доларів 21 цент США, що за офіційним курсом Національного банку України на 12 березня 2014 року становить 81931 гривню 52 копійки - кредитна заборгованість; - 76 доларів 71 цент США, що за офіційним курсом Національного банку України на 12 березня 2014 року становить 713 гривень 21 копійку - заборгованість по процентам; - 219 доларів 66 центів США, що за офіційним курсом Національного банку України на 12 березня 2014 року становить 2042 гривні 29 копійок - пеня за прострочення сплати кредиту; - 01 долар 55 центів США, що за офіційним курсом Національного банку України на 12 березня 2014 року становить 14 гривень 41 копійку - пеня за прострочення сплати процентів. У судовому засіданні відповідач зазначала, що не погоджується з розрахунком позивача, зокрема в частині стягнення заборгованості по процентам. Надала суду копії квитанцій про оплату кредиту. Разом з тим, часткова сплата коштів свідчить про визнання відповідачем боргу. Крім того, сплачені за квитанціями суми враховані банком у розрахунку заборгованості. Позивач посилається на те, що банком неправомірно була підвищена процентна ставка за кредитом. За умовами п. 1.3.1. кредитного договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 13,5 % річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов Договору. У випадку, якщо Банк не повідомив Позичальника про встановлення нового розміру процентної наступний місяць строку кредитування відповідно до умов Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором в попередньому місяці. За користування кредитними коштами понад встановлений Договором термін Банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки вказаної в п. 1.3.1. Нарахування вищевказаної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з дня виникнення простроченої суми основного боргу, а саме з наступного дня після дня не сплати або не повної сплати платежу, встановленого у Договорі. Проценти нараховуються на прострочену суму основного боргу за підвищеною ставкою до моменту погашення такої заборгованості. У судовому засіданні представник позивача зазначив, що відсоткова ставка за кредитом не піднімалась і нараховувалась щомісячно в розмірі 13,5 % річних. Проценти і підвищеному розмірі як штрафна санкція за відповідний місяць починали нараховуватись лише тоді, коли заборгованість ставала просроченою як і передбачено абзацем 4 п. 1.3.1. кредитного договору з наступного дня після несплати або не повної сплати платежу, встановленого в договорі. Зазначене представником підтверджується і наданим суду розрахунком загальної суми заборгованості [PERSON] по кредитному договору станом на 12 березня 2014 року, відповідає вимогам закону та умовам кредитного договору (а.с. 22-30). Забезпеченням виконання [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору є укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] договір поруки № 224085 від 18 серпня 2008 року (а.с. 17-19). Відповідно умов договору поруки [PERSON] зобов'язалась відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] всіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність відповідачів є солідарною. Відповідачам 27 січня 2014 року були направлені письмові вимоги (а.с. 31, 32) про наявність заборгованості та необхідність погашення грошових зобов'язань за договором, проте заборгованість погашена не була. Направлення письмових вимог підтверджується копією квитанції про направлення поштової кореспонденції та списком № 168 від 31 січня 2014 року згрупованих поштових рекомендованих відправлень (а.с. 33, 34). Такий порядок листування сторін договору передбачений у п. 9.7. кредитного договору та в п. 5.7. договору поруки. Ґрунтуються на законі й вимоги позивача про стягнення суми позову солідарно з усіх відповідачів з огляду на наступне. У відповідності до положень ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Суд вважає, що порука не припинена, оскільки строк дії кредитного договору закінчується 18 серпня 2015 року. З огляду на вимоги закону, зазначена сума позову підлягає стягненню з відповідачів солідарно. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідачів також підлягає 847 гривень судового збору, по 423 гривні 50 копійок з кожного.

Outcome: approved