Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

У вересні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося у суд з позовом, в якому зазначає, що між банком та [PERSON] 25.12.2008 року було укладено кредитний договір б/н, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у сумі 5800 гривень зі сплатою 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписавши заяву, відповідач тим самим погодився на те, що разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, ця заява складає між ним та банком договір. Відповідно до п. п. 6.5, 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, [PERSON] зобовязався погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, а при порушенні строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, зобовязався сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Оскільки відповідач зобовязань по договору не виконує, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 23870 грн. 74 коп., що утворилась станом на 17.08.2016 року, з яких: 5162 грн. 44 коп. - заборгованість по кредиту, 14732 грн. 45 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 2362 грн. 96 коп. - заборгованість по пені та комісії, і штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 1112 грн. 89 коп. (процентна складова), а також стягнути судові витрати у розмірі 1378 грн. У жовтні 2016 року представник позивача подав до суду письмові пояснення в обґрунтування позову, в яких зазначає, що [PERSON] до установи банку з метою отримання кредитної картки звернувся 25.12.2008 року, а кредитну картку йому було видано і він почав нею користуватися 12 січня 2009 року, про що свідчить підпис відповідача в анкеті-заяві. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та постановлення заочного рішення у разі неявки у судове засідання відповідача. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив і заяву про розгляд справи у його відсутності до суду не подав. За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази у справі, суд доходить висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України (далі - ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, та у встановлений законом або договором строк. Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених зобовязанням. Судом встановлено, що 12 січня 2009 року [PERSON] підписав заяву про надання банківських послуг у вигляді надання універсальної кредитної картки зі встановленим на ній лімітом, який в будь-який момент банк має право збільшити або зменшити, із базовою відсотковою ставкою за користування кредитними коштами 30% річних із розрахунку 360 днів у році на суму залишку заборгованості та з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки 12/12. При цьому відповідач висловив згоду на укладення договору саме у такій формі, про що свідчить його підпис на заяві позичальника, яка разом з Умовами і правилами надання банківських послуг в цілому складає договір надання банківських послуг (а.с. 11 зворот). Згідно з п. 6.5. Умов та правил надання банківських послуг, [PERSON] зобовязався погашати заборгованість по кредиту, відсотках за користування ним, по перевищенню платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором (а.с. 15). Пунктом 9.12. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення договору, він автоматично лонгується на такий же термін (а.с. 16). Відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором, більше ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову, а згідно з п. 9.6 цих Умов банк має право на стягнення комісії за обслуговування рахунку (а.с. 15 зворот, 16). Користуючись кредитними коштами у вигляді встановленого кредитного ліміту відповідач [PERSON] свої зобовязання по їх поверненню та сплаті відсотків за користування ними не виконав, тобто порушив умови укладеного кредитного договору, у звязку з чим утворилася заборгованість, розмір якої станом на 17.08.2016 року складає 23870 грн. 74 коп., з яких: 5162 грн. 44 коп. - заборгованість по кредиту, 14732 грн. 45 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 2362 грн. 96 коп. - заборгованість по пені та комісії, і штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 1112 грн. 89 коп. (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 4-10), доказів на спростування якого відповідач суду не надав. З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] належить задовольнити повністю. Оскільки позов задоволено у повному обємі, тому на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача належить стягнути понесені останнім та документально підтвердженні судові витрати у розмірі 1378 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved