Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

ТОВ «Факторингова компанія «Укрфінресурс» 30.06.2015 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідачки суми заборгованості за договором №К14-26253021003660 від 30.12.2006 року, укладеного між Київським відділенням № 2 філії ТОВ «УніКредит Банк» (правонаступником якого є ПАТ «УніКредит Банк») та [PERSON] (відповідач). Позивач зазначав, що відповідно до договору №К14-26253021003660 ПАТ «УніКредит Банк» надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 50 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 24% річних. Відповідно до договору факторингу №18/11 від 18.11.2013 року право стягнення боргу з боржників, згідно переліку та за умовами договору факторингу №2235 від 18.11.2013 року, укладеного між ПАТ «УніКредит Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов'язань», було передано ТОВ «Факторингова компанія «Укрфінресурс» (позивачу), у зв'язку з чим останній набув право вимоги до [PERSON] (відповідача); станом на 18.11.2013 сума заборгованості за кредитним договором становить - 56 428,44 грн. Оскільки відповідачка не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, позивачем нараховано до стягнення інфляційне збільшення суми заборгованості за період з 25.05.2014 року по 25.05.2015 року в сумі 31 044,16 грн. та 3% річних за той же період - в сумі 1 696,49 грн., а всього позивач просить стягнути з відповідачки: (56 428,44 + 31 044,16 + 1 696,49) = 89 169,09 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Гальчанська О.В. позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити; відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися повторно, про час та місце розгляду справи відповідачка була повідомлена належним чином, будь-яких клопотань від неї не надходило. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: 30.12.2006 року між [PERSON] та Київським відділенням №2 філії ТОВ «УніКредит Банк» (правонаступником якого є ПАТ «УніКредит Банк») був укладений договір №К14-26253021003660 про відкриття на обслуговування карткового рахунку «Platinum Card», згідно якого Банк надав відповідачці кредит у розмірі 50000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 24% річних (а.с. 4-9). Згідно договору факторингу №2235 від 18.11.2013 року ПАТ «УніКредитБанк» відступило, а ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов'язань» прийняло право вимоги за договором № К14-26253021003660 від 30.12.2006 року, укладеного між Київським відділенням №2 філії ТОВ «УніКредит Банк» (правонаступником якого є ПАТ «УніКредитБанк») та [PERSON], у сумі 56 428,44 грн. (а.с.11-17, 24). У подальшому відповідно до умов договору факторингу №18/11 від 18.11.2013 ТОВ «Факторингова компанія «Фонд боргових зобов'язань» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором позивачу ТОВ «Факторингова компанія «Укрфінресурс» (а.с.18-23, 25). Згідно наданого позивачем витягу з Реєстру заборгованостей боржників до договору факторингу №18/11 від 18.11.2013 року, станом на 18.11.2013 року сума заборгованості за кредитним договором становить 56 428,44 грн., яка складається із простроченої заборгованості по тілу кредиту - 56 428,44 грн. (а.с.25, 28-94). Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526, 623, 624 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, а в разі порушення зобов'язання боржник має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.1077-1079, 1082, 1084 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Зазначені вимоги позивачем були виконані належним чином; будь-яких заперечень по суті позову відповідачкою [PERSON] судові не надано (а.с.26, 27). Крім того, у зв»язку з невиконанням своїх зобов»язань відповідачкою - позивачем нараховано за період з 25.05.2014 року по 25.05.2015 року на суму основної заборгованості 56428,44 грн.: інфляційне збільшення суми боргу - у розмірі 31044,16 грн. та 3% річних - у розмірі 1696,49 грн., згідно положень ч.2 ст.625 ЦК України. Отже, з урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги доведені матеріалами справи, тому з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача ТОВ «Факторингова компанія «Укрфінресурс» загальна сума (56428,44 + 31044,16 + 1696,49) = 89 169,09 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з [PERSON] також підлягає стягненню на користь позивача 891,69 грн., як судові витрати (а.с.1).

Outcome: approved