Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

у березні 2015 позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.07.2014 вона уклала із відповідачем кредитний договір на оплату конструкцій ПВХ вартістю 4521, 11 грн., які замовила у ФОП [PERSON] Однак, при укладанні кредитного договору вона не розуміла, що укладає саме кредитний договір, не ознайомилася із його текстом, оскільки він був виготовлений дрібним шрифтом, на неї працівники банку психологічно діяли, все відбувалося у після робочий час. У договорі було використано аналог власноручного підпису [PERSON], яка не являється працівником банку. ФОП [PERSON] при укладанні договору не повідомив її про недоліки пропонованого товару, кредитні кошти були перераховані на ім'я невідомої їй особи [PERSON], вчасно замовлений товар не поставив. У зв'язку із цим позивач просить суд визнати недійсним кредитний договір № 401633269 від 12.07.2014 року, укладений між нею та ПАТ «Альфа - Банк»; ФОП [PERSON] на виготовлення виробів із профілю ПВХ «LIDER» та повернути їй сплачену за товар грошову суму у розмірі 6936 грн. та неустойку в розмірі 1997, 56 грн.; стягнути із відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. У судовому засіданні [PERSON]. просить суд позов задовольнити з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, у задоволенні позовних вимог просить відмовити. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку: 12.07.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Альфа - Банк» укладено кредитний договір № 401633269 на оплату товару на суму 4069 грн. шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок ФОП [PERSON] (а.с.8). Одночасно між сторонами підписано договір про використання аналогу власноручного підпису та факсимільного відтворення печатки для вчинення правочинів від 12.07.2014 (а.с.9). Позивачу надано графік платежів та розрахунок до укладеного кредитного договору № 401633269 від 12.07.2014. (а.с.11). 12.07.2014 між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір № СМ-407 згідно якого виконавець зобов'язувався організувати роботу по виготовленню і передачі йому у власність ПВХ конструкцій за розцінками виконавця, а саме профіль ПВХ LIDER, білий, загальною площею 3,309 кв.м. Вартість даних виробів складає 4522 гривень. (а.с.17). 22.09.2014 [PERSON] звернулася із заявою до ПАТ «Альфа - Банк», в якій повідомила, що ФОП [PERSON] не виконав договірних зобов'язань із поставки балконних рам, у зв'язку з чим просить банк стягнути кредитні кошти із [PERSON] (а.с.12). Банком відмовлено позивачу у поверненні кредитних коштів, які були перераховані на установку на виготовлення балконних рам ФОП [PERSON] (а.с.15). Відповідно до частини першої ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України саме на момент вчинення правочину. Зокрема, у частині 3 ст. 203 ЦК України зазначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Таким чином, волевиявлення учасника правочину має бути вільним, тобто формуватися за відсутності тиску на психіку або особистість фізичної особи тощо; формуватися в умова, за яких особа може належним чином оцінити ситуацію, визначити для себе мету правочину, уявлення про його характеристику тощо; відповідати внутрішній волі (намірам) суб'єктів правочину. У відповідності до ч.3 ст.10, 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, у судовому засіданні доводи позивача з приводу того, що при укладанні кредитного договору вона не розуміла, що укладає саме кредитний договір, не ознайомилася із його текстом, оскільки він був виготовлений дрібним шрифтом, на неї працівники банку психологічно діяли свого підтвердження не знайшли та відповідних доказів з цього приводу на розгляд суду не надано. Так, позивач 12.07.2014 уклала із ФОП [PERSON] договір № СМ-407 згідно якого виконавець зобов'язувався організувати роботу по виготовленню і передачі йому у власність ПВХ конструкцій за розцінками виконавця, а саме профіль ПВХ LIDER, білий, загальною площею 3,309 кв.м. Вартість даних виробів складає 4522 гривень. В подальшому в цей же день, 12.07.2014, з метою оплати замовленого товару, а саме ПВХ конструкцій позивач уклала кредитний договір із ПАТ «Альфа - Банк» та своїм підписом засвідчила у ньому, що вона попередньо ознайомлена у письмовій формі з умовами надання кредиту, в тому числі вартістю кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки тощо…, вона отримала свій примірник цього Договору, що складається із першого та другого Розділів та додатків до нього в дату його укладення. Меморіальним ордером № 268674 від 14.07.2014 підтверджено перерахування коштів у розмірі 4069 грн. 22.09.2014 року позивач звернулася до ПАТ «Альфа - Банк» із заявою про невиконання договірних зобов'язань із ФОП [PERSON], а не з приводу визнання недійсності умов кредитного договору. На сьогоднішній день умови договору № СМ-407 від 12.07.2014 укладеного із ФОП [PERSON] позивачем не оспорюються. Окрім цього, судом встановлено, що позивач є людиною освіченою, дієздатною, а тому суд вважає, що з урахуванням обставин справи, в момент підписання кредитного договору № 401633269 від 12.07.2014 будь -яких перешкод, які заважали позивачці розуміти значення укладеного правочину не існували. Так, не встановлено, що на [PERSON] чинився будь - який психічний тиск, оскільки остання добровільно вирішила встановити у своєму помешканні балконні рами та з метою оплати їх вартості уклала кредитний договір, а отже визначила для себе мету правочину, мала уявлення про його характеристику, була обізнана з його наслідками. При цьому при укладенні договору було дотримано передбачену законом форму договору. Так, кредитний договір № 401633269 від 12.07.2014 зі сторони ПАТ «Альфа - Банк» укладено в особі [PERSON], при чому 12.07.2014 було погоджено використання аналогу власноручного підпису уповноваженої особи банку, про що укладено відповідний договір. На підстав викладеного, суд приходить до висновку, що підстав для визнання кредитного договору № 401633269 від 12.07.2014 недійсним немає. З цих, підстав не підлягає до задоволенню вимога позивача про спричинення їй моральної шкоди. Пунктом 1 частини 7 ст.5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору звільняються споживачі за позовами, що пов'язані із порушенням їхніх прав. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed