Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що він та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] . Кожному з них належить Ѕ частини квартири. Вказував, що у 2001 році відповідач виїхала на постійне місце проживання у Сполучені Штати Америки і з того часу жодного разу не приїжджала до України. Упродовж всього часу перебування закордоном відповідачка не цікавилася станом і питанням утримання їх спільної квартири, оскільки, як неодноразово повторювала, наміру повертатися до України у неї не було і немає. З часу виїзду за межі України і дотепер обов`язок по утриманню квартири повністю ліг на його плечі. У зв`язку з особливостями його роботи, він певний час не проживав у квартирі, однак намагався підтримувати її у належному стані, оплачував комунальні послуги. Разом з тим, відповідачка вважала, що вкладати кошти у квартиру не має жодного сенсу, оскільки вона не повернеться в Україну. Зазначав, що лише його зусиль для утримання квартири у придатному для життя стані було не достатньо. З огляду на те, що у квартирі тривалий час ніхто не проживав, стан квартири з часом погіршився і потребував капітального ремонту. Так, ремонту потребували всі інженерні системи: холодного і гарячого водопостачання, електропостачання, каналізація, вентиляція. Усі вікна у квартирі прогнили, а у одній з житлових кімнат були відсутні обидві зовнішні рами зі склом, оскільки прогнивши, вони впали вниз. Також ремонту вимагав дах, який почав протікати. Стіни у квартирі були покриті тріщинами та грибком. Фарба на підлозі давно вже змилася, лінолеум в багатьох місцях потріскався і порвався, міжкімнатні та вхідні двері старого типу потребували реставрації. Ванна кімната і туалет знаходилися у непридатному для користування стані, облицювальна плитка була пошкоджена. Сантехніка потребувала заміни. Останній поточний ремонт в цій квартирі був зроблений практично понад 30 років тому. Крім того, через аварійний стан квартири виникали постійні конфлікти із сусідами, які скаржилися, що квартира є небезпечною для їхнього життя і завдає їм багато клопоту та дискомфорту, адже комунікації стали непридатними для їх подальшого використання і через несправність було двічі затоплено сусідів знизу. Крім того, через те, що квартирою ніхто тривалий час не користувався, в ній розвелися щури. Про це весь час наголошували сусіди. Також вказував, що незважаючи на аварійний стан квартири, відповідачка тривалий час не надавала згоди на здійснення капітального ремонту. Поряд з цим також, не бажаючи покладати на себе клопіт по оформленні документів (оскільки перебуває закордоном), від його пропозиції викупити її частину квартири відмовилася. У 2018 році, щоб здійснити оцінку квартири, визначити можливість виділу в натурі належної позивачу частини та облаштувати окремий вхід, він звернувся до експерта для проведення будівельно-технічного дослідження. Зокрема, висновком експертизи було встановлено, що квартира перебуває у непридатному для життя стані. Фізичний знос квартири на час дослідження склав 55%. Технічний стан спірної квартири характеризувався, як незадовільний і проживати в ній було можливо тільки за умови проведення ремонту. Таким чином, станом на 1 січня 2020 року виникла об`єктивна необхідність проведення капітального ремонту вказаної квартири і ця об`єктивна необхідність була очевидною для кожного, хто переступав поріг цієї квартири. Тільки відповідачка не бажала визнавати цей беззаперечний факт. 18.08.2018 року він листом звернувся до відповідача з проханням взяти участь у витратах на проведення ремонтних робіт у спірній квартирі, але не отримав відповіді. Однак, при останній розмові засобами Інтернет-зв`язку із матір`ю ними було погоджено здійснення ремонтних робіт. 04.02.2020 року між ним та підрядником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Десал» укладено договір підряду для проведення ремонтних робіт та складено кошторисну документацію на здійснення капітального ремонту квартири [ADDRESS] . Підрядником здійснено ремонтні роботи на суму - 224 194,28 грн. та закуплено матеріалів на суму -125 449.06 грн., загальна сума - 349 643,34 грн. При здійсненні ремонту квартири підрядником виконано великий обсяг робіт, що включав в себе: демонтаж та встановлення вікон, дверей і підлогового покриття. Також, було повністю демонтовано штукатурку; сантехнику та електричну проводку; каналізаційні та водопровідні труби; плитку і балконні двері. Підрядником здійснено влаштування у квартирі підлоги, плитки на підлогу, ламінату, встановлено плінтуси, здійснено вирівнювання підлоги. Заповнено штроби та здійснено шпаклювання з проклейкою стрічки. З огляду на те, що стіни мали нерівності, Підрядником вирівняно стіни. Встановлено плитку у ванній, туалеті та на робочій частині кухні. Пошпакльовано відкоси, стелю, пофарбовано стіни, газові труби, стельовий плінтус. Підрядником також здійснено реставрацію та встановлення внутрішніх та зовнішніх дверей. Встановлено вікна і вентиляційні решітки. Проведено антисептичні роботи по видаленню грибка на стінах. Крім того, здійснено демонтаж та монтаж даху. Проведено електромонтажні роботи (прокладено проводку, встановлено розподільну коробку, встановлення автоматичних вимикачів; здійснено пуско-налагоджувальні роботи, монтаж щитка, встановлено люстри), проведено сантехнічні роботи (встановлено умивальник, душову кабіну, бойлер, унітаз, мийку, пральну машину, запобіжних кранів). Підрядником встановлено водяні та каналізаційні труби, здійснено чистку печей. Однак, після закінчення ремонту, свою частину коштів, які були витрачені на ремонт відповідачка сплатити відмовилася, оскільки, як зазначила вона у телефонній розмові, наміру проживати в Україні вона немає. Крім того враховуючи те, що частину квартири не можливо виділити в натурі на повторну пропозицію про викуп 1/2 частини квартири відповідач відмовилася, крім того викупити його частину вона також не бажає. Зазначав, що ринкова вартість квартири після ремонту значно зросла. Так, до ремонту, враховуючи якісні характеристики квартири, її площу, місце розташування, розвиток інфраструктури, планування, її вартість складала 248 400,00 грн. Дана сума підтверджується звітом про оцінку ринкової вартості нерухомості та висновком про вартість об`єкту. Після проведеного Позивачем ремонту вартість квартири становить 401 830,00 грн. Таким чином, за рахунок проведених позивачем ремонтних робіт з покращення стану квартири, її вартість (цінність) зросла більше, ніж у вдвічі. Вартість 1/2 частки Відповідача в будинку до ремонту становила 124 200,00 грн. (248400,00 грн. : 2), а з урахуванням вартості проведених позивачем покращень вартість 1/2 частки збільшилася і після ремонту становить 200 915,00 грн. (401 830,00 грн. : 2). Враховуючи те, що загальна вартість матеріалів та роботи при проведенні ремонту спірної квартири склала 349 643,34 грн., відповідно частка відповідача на проведення ремонту квартири становить - 174 821,67 грн. Таким чином, посилаючись на вищевикладене, просив стягнути з [PERSON] на його користь 174821,67 грн., що становить половину фактично понесених ним витрат на ремонт квартири [ADDRESS] , яка належить на праві спільної часткової власності. Позивач у судове засідання не з`явився. Від його представника через канцелярію суду надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. В судове засідання відповідачка повторно не з`явилася, хоча належним чином була повідомлений судом про час та місце розгляду справи, зокрема шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті суду. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за її відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Так, згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] . Кожному з них належить Ѕ частини квартири, що підтверджується копією договору купівлі-продажу та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 10-11, 19). Як зазначав позивач, у 2001 році відповідачка виїхала на постійне місце проживання у Сполучені Штати Америки і з того часу жодного разу не приїжджала до України. Упродовж всього часу перебування закордоном відповідачка не цікавилася станом і питанням утримання їх спільної квартири, оскільки, як неодноразово повторювала, наміру повертатися до України у неї не було і немає. Факт не проживання відповідачки [PERSON] з 2001 року у квартирі [ADDRESS] , також підтверджується актом від 17.11.2020 року за підписами сусідів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 20). Також у судовому засіданні встановлено, що з часу виїзду за межі України відповідачка утримання квартири не займалася, оскільки вважала, що вкладати кошти у квартиру не має жодного сенсу, оскільки вона не повернеться в Україну, у зв`язку із чим стан квартири з часом погіршився і потребував капітального ремонту. Як зазначав позивач, ремонту потребували всі інженерні системи: холодного і гарячого водопостачання, електропостачання, каналізація, вентиляція. Усі вікна у квартирі прогнили, а у одній з житлових кімнат були відсутні обидві зовнішні рами зі склом, оскільки прогнивши, вони впали вниз. Також ремонту вимагав дах, який почав протікати. Стіни у квартирі були покриті тріщинами та грибком. Фарба на підлозі давно вже змилася, лінолеум в багатьох місцях потріскався і порвався, міжкімнатні та вхідні двері старого типу потребували реставрації. Ванна кімната і туалет знаходилися у непридатному для користування стані, облицювальна плитка була пошкоджена. Сантехніка потребувала заміни. Останній поточний ремонт в цій квартирі був зроблений практично понад 30 років тому. Крім того, через аварійний стан квартири виникали постійні конфлікти із сусідами, які скаржилися, що квартира є небезпечною для їхнього життя і завдає їм багато клопоту та дискомфорту, адже комунікації стали непридатними для їх подальшого використання і через несправність було двічі затоплено сусідів знизу. Крім того, через те, що квартирою ніхто тривалий час не користувався, в ній розвелися щури. Про це весь час наголошували сусіди. Як вбачається з матеріалів справи, у 2018 році, щоб здійснити оцінку квартири, визначити можливість виділу в натурі належної позивачу частини та облаштувати окремий вхід, він звернувся до експерта для проведення будівельно-технічного дослідження. Зокрема, відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження №485 від 19 вересня 2018 року квартира перебуває у непридатному для життя стані. Фізичний знос квартири на час дослідження склав 55%. Згідно СОУ ЖКГ 75.11 - 35077234. 0015:2009 «Житлові будинки. Правила визначення фізичного зносу житлових будинків» технічний стан житлової квартири [ADDRESS] характеризується як незадовільний - експлуатація елементів квартири можлива лише при умові проведення їх ремонту (а.с. 12-16). Крім того, як зазначає позивач, 18.08.2018 року він листом звернувся до відповідачки з проханням взяти участь у витратах на проведення ремонтних робіт у спірній квартирі, але не отримав відповіді. В подальшому, 04.02.2020 року, з метою проведення ремонтних робіт у квартирі, між позивачем [PERSON] та підрядником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Десал» укладено договір підряду для проведення ремонтних робіт та складено кошторисну документацію на здійснення капітального ремонту квартири [ADDRESS] . Підрядником здійснено ремонтні роботи на суму - 224 194,28 грн. та закуплено матеріалів на суму -125 449.06 грн., загальна сума - 349 643,34 грн. (а.с. 60-67). Під час здійсненні ремонту квартири підрядником виконано великий масив робіт, що включав в себе: демонтаж та встановлення вікон, дверей і підлогового покриття. Також, було повністю демонтовано штукатурку; сантехнику та електричну проводку; каналізаційні та водопровідні труби; плитку і балконні двері. Підрядником здійснено влаштування у квартирі підлоги, плитки на підлогу, ламінату, встановлено плінтуси, здійснено вирівнювання підлоги. Заповнено штроби та здійснено шпаклювання з проклейкою стрічки. З огляду на те, що стіни мали нерівності, Підрядником вирівняно стіни. Встановлено плитку у ванній, туалеті та на робочій частині кухні. Пошпакльовано відкоси, стелю, пофарбовано стіни, газові труби, стельовий плінтус. Підрядником також здійснено реставрацію та встановлення внутрішніх та зовнішніх дверей. Встановлено вікна і вентиляційні решітки. Проведено антисептичні роботи по видаленню грибка на стінах. Крім того, здійснено демонтаж та монтаж даху. Проведено електромонтажні роботи (прокладено проводку, встановлено розподільну коробку, встановлення автоматичних вимикачів; здійснено пуско-налагоджувальні роботи, монтаж щитка, встановлено люстри), проведено сантехнічні роботи (встановлено умивальник, душову кабіну, бойлер, унітаз, мийку, пральну машину, запобіжних кранів). Підрядником встановлено водяні та каналізаційні труби, здійснено чистку печей. Крім того, після проведення ремонтних робіт у квартирі, її ринкова вартість значно зросла. Зокрема, згідно звіту оцінки майна від 10.02.2020 року, до ремонту, враховуючи якісні характеристики квартири, її площу, місце розташування, розвиток інфраструктури, планування, вартість квартири [ADDRESS] складала 248 400,00 грн.(а.с. 24-28). Однак, після проведеного позивачем ремонту вартість квартири, згідно звіту оцінки майна від 03.11.2020 року, становить 401 830,00 грн. (а.с. 47-54). Таким чином, за рахунок проведених позивачем ремонтних робіт з покращення стану квартири, її вартість (цінність) зросла більше, ніж у вдвічі. Вартість 1/2 частки відповідача в будинку до ремонту становила 124 200,00 грн., а з урахуванням вартості проведених позивачем покращень вартість 1/2 частки збільшилася і після ремонту становить 200 915,00 грн. (401 830,00 грн. : 2). Так, положеннями ст.317 ЦК України регламентовано, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст.319 ЦК України). Згідно ст. ст. 316, 328 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, відповідно до ч. 1ст. 356 Цивільного кодексу України, є спільною частковою власністю. За змістом ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ст.322 Кодексу власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 Кодексу визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Аналізуючи наведені правові норми, суд зауважує, що в даному випадку маються на увазі витрати, об`єктивно необхідні для належного функціонування спільного майна, тобто для підтримання його технічних, санітарно-гігієнічних, екологічних та естетичних характеристик, без здійснення яких неможлива його експлуатація. У разі ухилення співвласника від участі у витратах на утримання спільної власності, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутися до суду з позовом про примусове стягнення зі співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна. У свою чергу, такий співвласник може висунути відповідні заперечення, вважаючи здійснені співвласниками витрати надмірними або зайвими. Отже, в разі доведеності одним із співвласників понесення ним витрат на управління, утримання та збереження спільного майна, участь у ньому (управлінні, утриманні, збереженні) пропорційно своїй частці зобов`язаний приймати інший співвласник, який ухиляється від свого обов`язку, особа, яка зазнала втрат, має право на їх відшкодування у передбаченому законом порядку. Зокрема, такими способами захисту права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Так, на підтвердження заявлених позовних вимог, позивачем [PERSON] надано суду копію договору підряду від 03 лютого 2020 року на виконання ремонтних робіт у квартирі [ADDRESS] , відповідний кошторис, копію акту здачі-приймання робіт з ремонту квартири [ADDRESS] , а також копії відповідних накладних на підтвердження придбання відповідних матеріалів згідно переліку підрядника (а.с. 68-74-91). При цьому, положеннями ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування у справі. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Отже, у даному спорі саме сторона позивача зобов`язана довести факт понесених витрат по утриманню та проведенню ремонтних робіт у спірній квартирі. Таким чином, оскільки позивачем доведено факт понесених витрат на утримання та ремонт квартири, що не спростовано відповідачем, а також враховуючи те, що відповідачка [PERSON] належним чином не приймає участі у витратах на утримання своєї власності та не відшкодовує витрати, понесені [PERSON] у зв`язку із ремонтом та утриманням квартири [ADDRESS] , суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідачки Ѕ частини фактично понесених витрат, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із цим, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім у зв`язку із зверненням до суду з даним позовом в розмірі 1748,20 грн.

Outcome: approved