Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

У березні 2016 року представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому з урахуванням уточнень просив: - визнати дії публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» та Національного банку України протиправними та такими, що не відповідають вимогам ст. 55 Закону України «Про Національний банк України», ст. 66 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Глави 17 розділу IV книги першої Цивільного кодексу України; - зобов'язати публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» та Національний банк України, виконати норми постанови Національного банку України від 16 вересня 2013 року «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України» щодо нерозповсюдження дії її першого пункту на операції з валютою, одержаною в порядку спадкування; - зобов'язати публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» переоформити вклад «Стандарт на 12 мес.» за договором №SAMDN№25000717846806 від 06 липня 2011 року з померлого відповідно до свідоцтва про право на спадщину ВТР №350069 від 29 січня 2014 року та довіреності ВТР №209933 від 17 січня 2014 року та зробити відповідні виплати у валюті одноразовою операцією через касу публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»; - стягнути публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» суму банківського вкладу за договором №SAMDN№25000717846806 від 06 липня 2011 року та відсотки. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що відповідач при відмові у видачі довіреній особі [PERSON] грошових коштів за договором банківського вкладу №SAMDN№25000717846806, укладеним 06 липня 2011 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», не врахував приписів статті ст. 55 Закону України «Про Національний банк України», ст. 66 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Глави 17 розділу IV книги першої Цивільного кодексу України. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 21 листопада 2016 року В судове засідання позивач та її представник не з'явились, представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання уповноваженого представника не направив, про дату і час судового розгляду повідомлявся належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, причин неявки суду не повідомив, тому суд, вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку. Відповідно до вимог статті 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 15 червня 2013 року [PERSON], [INFO] помер, який згідно договору №SAMDN№25000717846806 від 06 липня 2011 року передав публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» грошові кошти у розмірі 17 283,13 USD, які були розміщені на депозитному вкладі. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВТР №350069, виданого державним нотаріусом Одинадцятої київської нотаріальної контори Ричок Р.М. 29 січня 2014 року, спадкоємицею визнана мати покійного [PERSON], [INFO]. Довіреністю серії ВТР №209933 від 17 січня 2014 року [PERSON] уповноважила [PERSON], бути її представником з усіма необхідними правами, представляти її інтереси з правом подальшого відчуження та/або розпорядження спадковим майном, з усіма правами, які надані законом позивачу, відповідачу, третій особі і потерпілому. У подальшому [PERSON] звернувся до відділення №50 «Розрахункового центру» публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» з вимогою про виплату спадщини [PERSON], однак, йому в усній формі було відмовлено. На звернення №20.1.0.00/7-20150811/1157 від 17 серпня 2015 року та 20.1.0.0.0/7-20150901/4013 від 09 вересня 2015 року публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» було надано відповіді, на предмет того, що кошти з депозитного рахунку вкладу можуть бути виплачені на підставі довіреності лише в національній валюті. Положеннями статті 237 Цивільного кодексу України (надалі також - ЦК України) встановлено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. У відповідності до приписів статті 238 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє. Приписами статті 56 Закону України «Про Національний банк України» від 20 травня 1999 року № 679-XIV (надалі також- Закон № 679-XIV) встановлено, що національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб. Нормативно-правові акти Національного банку видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку. Вони не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України і не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони згідно із законом пом'якшують або скасовують відповідальність. Пунктом першим постанови Правління Національного банку України «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України» від 16 вересня 2013 року №365 встановлено, що надходження коштів в іноземній валюті в межах України на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи (резидента або нерезидента) здійснюється виключно шляхом переказу коштів в іноземній валюті з іншого власного рахунку або шляхом унесення готівки власником рахунку. Отже, зазначена вимога не поширюється на операції з валютою, одержаною в порядку спадкування. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими підтверджуються вимоги позивача не знайшли підтвердження дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed