Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

У березні 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі ПАТ КБ «Приват Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № CVXRRC38220002 від 23.09.2008 року відповідач отримав кредит в розмірі 1650 грн. з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених в заяві та Умовами про надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах. Зокрема, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник зобовязався надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Підписуючи заяву про надання кредиту, відповідач засвідчив, що ознайомився та погодився з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам. Посилаючись на те, що банк свої зобовязання перед позичальником виконав в повному обсязі, а відповідач взятих на себе за кредитним договором зобовязань не виконав, що призвело до того, що станом на 09 лютого 2017 року утворилась заборгованість перед банком в сумі 17020,62 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 1272,34 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом 97,02 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 199,65 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 14164,91 грн., штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 786,70 грн. Посилаючись на вказане, норми матеріального права та умови укладеного між сторонами договору кредиту, просив позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором № CVXRRC38220002 від 23.09.2008 року в сумі 17020,62 грн. та судові витрати. \~\~\~\~ Представник позивача\~в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у відсутності представника банку, в якій також зазначено, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання, причини відсутності не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. \~\~\~\~ Тому, ураховуючи вказане, а також наявність згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказах. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. У вбачається з матеріалів справи, 23.09.2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № CVXRRC38220002, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 1650 грн. з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених в заяві та Умовами про надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах. Зокрема, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник зобовязався надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. При цьому, відповідач [PERSON], підписуючи заяву про надання кредиту, засвідчила, що ознайомилася та погодилася з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам (а.с. 5), що свідчить про те, що відповідач з умовами була ознайомлена й відповідно сторони досягли також домовленості щодо зміни термінів строків позовної давності. Так, частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, судом також встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання перед позичальником виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти, однак позичальник взяті на себе за кредитним договором зобовязання належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості. Зокрема, станом на 09.02.2017 року у [PERSON] утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 17020,62 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 1272,34 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом 97,02 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 199,65 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 14164,91 грн., штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 786,70 грн., що підтверджується наданим представником позивача на підтвердження своїх вимог відповідним розрахунком суми боргу (а.с. 3-4). При цьому, відповідачем в розумінні положень ст.ст. 10,60 ЦПК України наданий банком розрахунок суми заборгованості належними та допустимими доказами не спростовано, а також не надано доказів на підтвердження належного виконання зобовязань. Так, статтею 509 ЦК України визначено, що\~зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. \~\~\~\~ Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України). \~\~\~ Згідно з нормою\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~\~\~\~ У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). \~\~\~\~ Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням\~\~умов,\~\~визначених\~\~змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України)). \~\~\~\~ Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. \~\~\~\~ Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~\~\~\~ Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1\~ст.530 ЦК України). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Крім того, відповідно до вимог частини 1, 4\~ст. 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору Також слід зазначити, що в силу ч. 1\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначеними родовими ознаками, він зобовязаний оплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті до дня їх фактичного повернення позикодавцю, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання такого грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд вважає, що оскільки відповідач не виконав взятих на себе зобовязань за кредитним договором, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Таким чином, враховуючи те, що доказів своєчасного повернення кредиту та сплати відповідачем процентів не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими і\~\~такими, що підлягають задоволенню. За таких обставин, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved