Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідача про стягнення суми заборгованості, посилаючись на те, що 23.12.2013 року між позивачем ТОВ «Росвен Інвест Ураїна» та ПАТ «Альфа Банк» було укладено договір факторингу №2013/1, відповідно до якого первісний кредитор - ПАТ «Альфа Банк» відступив позивачу право вимоги заборгованості за Договорами кредитку, в тому числі за кредитним договором №600154017 від 15.05.2012 року на суму 15086,07 грн., укладених між первісним кредитором та [PERSON]. Відповідно до Договору факторингу №2013/1від 23.12.2013 року, уладеного між ТОВ «Росвен Інвест Ураїна» та ПАТ «Альфа Банк», ТОВ «Росвен Інвест Ураїна» набув статус нового кредитора за договором кредиту №600154017 від 15.05.2012 укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON]. Після відступлення ТОВ «Росвен Інвест Ураїна» права грошової вимоги, відповідачу надсилались повідомлення та вимога про погашення простроченої заборгованості. Відповідач порушує умови договору, не сплачує суму заборгованості по кредитному договору №600154017 від 15.05.2012 року в сумі 15086,07 грн., з яких: 11471,48 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 2347,39 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 0,00 грн. - заборгованість по комісії; 1267,2 грн. - пеня. Позивач також просив стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, але в позовній заяві просив справу розглядати у його відсутність, проти заочного рішення не заперечув. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини його неявки суду не відомо, а тому суд у відповідності до статті 224 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.12.2013 року між позивачем ТОВ «Росвен Інвест Ураїна» та ПАТ «Альфа Банк» було укладено договір факторингу №2013/1, відповідно до якого первісний кредитор - ПАТ «Альфа Банк» відступив позивачу право вимоги заборгованості за Договорами кредитку, в тому числі за кредитним договором №600154017 від 15.05.2012 року на суму 15086,07 грн., укладених між первісним кредитором та [PERSON]. Відповідно до Договору факторингу №2013/1від 23.12.2013 року, уладеного між ТОВ «Росвен Інвест Ураїна» та ПАТ «Альфа Банк», ТОВ «Росвен Інвест Ураїна» набув статус нового кредитора за договором кредиту №600154017 від 15.05.2012 укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON]. Після відступлення ТОВ «Росвен Інвест Ураїна» права грошової вимоги, відповідачу надсилались повідомлення та вимога про погашення простроченої заборгованості. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Але позичальником умови договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Банк свої зобов'язання по договору щодо надання кредиту виконав. Відповідно до п. 17 Загальних умов Кредитного договору кредитодавець має право в будь-якому разі вимагати. В тому числі в судовому порядку, дострокового виконання всіх зобов'язань позичальника за кредитним договором, якщо прострочення грошових зобов'язань позичальника становить більше ніж один місяць від моменту настання терміну сплати обов'язкового платежу за кредитом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатити проценти. Пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Наявність заборгованості підтверджується даними розрахунків заборгованості по кредиту, наданими позивачем. Відповідно до даних розрахунку сума заборгованості по кредитному договору №600154017 від 15.05.2012 року становить 15086,07 грн., з яких: 11471,48 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 2347,39 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 0,00 грн. - заборгованість по комісії; 1267,2 грн. - пеня. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судові витрати в сумі 243,60 грн. Дані витрати підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved