Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

У березні 2014 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.04.2011 року між ним, який є правонаступником, та відповідачем було укладено кредитний договір, на підставі якого відповідачу було надано кредит у розмірі 6217,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 % річних за користування кредитом, з його погашенням та сплатою процентів у передбачені договором терміни. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим загальна сума заборгованості станом на 08.01.2014 року становить 30628,11 грн., яка складається з: 5426,96 грн. - прострочений борг, 5380,54 грн. - прострочені проценти, 47,58 грн. - строкові проценти, 158,53 грн. - нарахована плата за обслуговування кредиту, 19524,50 грн. - пеня за несвоєчасне погашення платежів та 90,00 грн. - віндикаційні витрати. Оскільки боржником умови договору не виконані, тому позивач просить суд стягнути з неї заборгованість в розмірі 30628,11 грн. та суму сплаченого судового збору. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки до суду не повідомила. До суду надійшло поштове відправлення із судовою повісткою у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Повістка направлялись відповідачу за зареєстрованим її місцем проживання, про зміну місця проживання відповідач суд не повідомляла, тому згідно ст. 77 ЦПК України судова повістка вважається доставленою. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. В силу ст. 550 ЦК України право на неустойку, якою згідно зі ст. 549 цього Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Судом встановлено, що 07.04.2011 року між ПАТ «Плюс Банк», який є правонаступником позивача, та відповідачем було укладено кредитний договір № Б.92.923.70167 на надання кредиту в сумі 6217,00 грн. на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 % річних від залишкової суми кредиту. Відповідач зобов'язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в строки та в порядку, що встановлені кредитним договором, а також проводити інші платежі. У зв'язку з невиконанням відповідачем обов'язку зі сплати коштів в рахунок погашення боргу за кредитним договором, процентів за користування кредитом та інших платежів станом на 08.01.2014 року заборгованість становить 30628,11 грн., яка складається з: 5426,96 грн. - прострочений борг, 5380,54 грн. - прострочені проценти, 47,58 грн. - строкові проценти, 158,53 грн. - нарахована плата за обслуговування кредиту, 19524,50 грн. - пеня за несвоєчасне погашення платежів, 90,00 грн. - віндикаційні витрати, що підтверджується розрахунком заборгованості. Таким чином, оскільки відповідачем не виконано грошових зобов'язань, передбачених умовами кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість, тому вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved