Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] та [PERSON] пред'явили в суд позов до [PERSON] про визначення ідеальних часток в спільній власності на квартиру[ADDRESS], а саме, що їм, позивачам, та відповідачу належить на праві власності по 1/3 ідеальній частці в цій квартирі. Як на підставу своїх вимог зіслались на те, квартира [ADDRESS] належить їм, позивачам, та відповідачу на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого ТСКББ «Прогрес» від 02 листопада 2007 року та зареєстрованого того є числа в ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки». В цілому квартира складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 37,6 кв.м., кухні площею 9,0 кв.м. та комунальних вимог. Загальна площа квартири становить 64,2 кв.м. Вона, позивач [PERSON], та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 1989 року по 12 вересня 2013 року, а позивач [PERSON] є їхнім сином. Останні чотири відносини між ними погіршилися, між ними виникають сварки і скандали з приводу користування вказаною квартирою, а тому вони, позивачі, вирішили звернутись в суд. В судове засідання, яке після оголошення перерви було призначено на 30 листопада 2017 року о 15.00 год., сторони та їх представники не з'явились та від представника позивачів [PERSON] [PERSON] - адвоката Плат Є.І. і представника відповідача [PERSON] - адвоката Гордона І.М. надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Крім цього, представник відповідача Гордон І.М. в поданій до суду заяві зазначив, що позов [PERSON] і [PERSON] він та його довіритель визнають. У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачі [PERSON], 1968 року народження, [PERSON], 1991 року народження, та відповідач [PERSON], 1966 року народження, зареєстровані і проживають в квартирі [ADDRESS], яка складається з трьох кімнат, площею 37,6 кв.м, кухні з комунальними вигодами. Позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] є колишнім подружжям, яке перебувало в зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 1989 року по 12 вересня 2013 року, а позивач [PERSON] є їхнім сином. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого ТСКББ «Прогрес» від 02 листопада 2007 року та зареєстрованого в ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», вищевказана квартира належить сторонам по справі на праві спільної сумісної власності та була набута ними у власність в порядку приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Дані обставини стверджуються долученими до справи письмовими доказами: копією свідоцтва про право власності на квартиру від 02 листопада 2007 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописку №63 від 22 березня 2017 року, яка видана ТСКББ «Прогрес», та ці обставини в судовому засіданні ніким не оспорювались. Виходячи з принципу рівності прав суб'єктів права спільної сумісної власності, суд приходить до висновку, що ідеальні частки сторін по справі у спільній сумісній власності на вищевказану квартиру становлять по 1/3 частині.

Outcome: approved