Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, який було уточнено в ході розгляду справи, до [PERSON], третя особа: [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності, в позові зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], з 25.01.2002 р. по 20.03.2012 р., за період шлюбу відповідачем, за згодою відповідачки, була придбана земельна ділянка 0,1950 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташовані за адресою: [ADDRESS], однак відповідач до теперішнього часу не зареєстрував за собою право власності на придбане нерухоме. Вважаючи, що вказана земельна ділянка є сумісно нажитим майном подружжя [PERSON] неодноразово зверталась до відповідача з пропозицією розподілу спірної земельної ділянки, однак відповідач відмовляв у цьому посилаючись на відсутність у позивача прав на спірну земельну ділянку. У зв'язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за собою право спільної сумісної власності на земелену ділянку площею 0,1950 га., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер: 2322188401:07:001:0375, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, разом з [PERSON] У судовому засіданні представник позивачки повністю підтримав позов, просив суд його задовольнити, пояснив, що земельна ділянка була придбана за спільні кошти подружжя, у період їх шлюбу, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, однак із раніше наданих пояснень вбачається, що відповідач позов не визнає в повному обсязі та заперечує проти його задоволення. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні, проти задоволення позову не заперечував, та пояснив, що 22.06.2010 року між ним та [PERSON], за письмової згоди його дружини [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1950 га., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер: 2322188401:07:001:0375, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. В якості оплати за продану земельну ділянку, [PERSON], отримав від відповідача грошові кошти у сумі 20 117,65 грн. На сьогоднішній день вказаний договір є дійсним, жодна зі сторін договору його не оскаржувала. Суд, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явилися, адже їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходились в зареєстрованому шлюбі з 25.01.2002 року по 20.03.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 25.01.2002 року виданим ВРАЦС Хортицького РУЮ, актовий запис № 19, згідно до свідоцтва серії [NUMBER] від 20.03.2012 року, видане Хортицьким ВДРАЦС Запорізького МУЮ, актовий запис № 37, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. У період знаходження в зареєстрованому шлюбі [PERSON] та [PERSON] придбали земельну ділянку площею 0,1950 га., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер: 2322188401:07:001:0375, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується договором купівлі-продажу від 22.06.2010 року укладеного між [PERSON] та [PERSON], який було посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 447. В п. 4 вказаного договору зазначено, що позивачка [PERSON] надала свою згоду на укладення цього договору, що також було посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 446. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач до теперішнього часу не зареєстрував своє право власності на спірну земельну ділянку. Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема: визнання права; відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно ст. 10 та ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Отже, наведені норми цивільного та сімейного законодавства встановлюють презумпцію факту спільної сумісної власності подружжя, в силу якої зворотнє доводить особа, яка вважає, що майно не є подружнім. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не Судом встановлено, що право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1950 га., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер: 2322188401:07:001:0375, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд набуте на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 22.06.2010 року приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], реєстровий № 447. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що представник відповідача, доказів, які б свідчили про те, що спірна земельна ділянка не є об'єктом спільного майна подружжя не надав. Про те, що земельна ділянка набувається в сумісну власність подружжя [PERSON] було достеменно відомо та повідомлено нотаріусом [PERSON], про що зазначено в п. 4 Договору купівлі-продажу земельної ділянки, який був підписаний відповідачем власноручно. На сьогоднішній час цей договір [PERSON] не оспорював. За таких обставин, суд визнає, що відповідно до вимог ст. 368 ЦК України, ст. 60 СК України спірне майно є сумісної власності подружжя і позивачка відповідно має рівне з відповідачем [PERSON] право на нього. Отже, позов є обґрунтованим, тому його треба задовольнити у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved