Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

У березні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що між ним АКБ «Експрес Банк» був укладений кредитний договір, за яким банк зобов'язувався відкрити кредитну лінію в сумі 800 000 дол. США. У подальшому [PERSON] на підставі підробленої довіреності уклав договір про внесення змін до основного кредитного договору, за яким було збільшено кредитну лінію до 2 700 000 дол. З даних коштів відповідачем були отримані в позику гроші в розмірі 190 000 дол. США. Дані кошти були передані без його відома та у його відсутність, оскільки він перебував на той час за межами України. В даний час за його звернення триває досудове розслідування щодо незаконного зняття з його особистого позичкового рахунку коштів. Про дані обставини йому стало відомо лише в лютому 2013 року, коли отримав документи, серед яких була і розписка [PERSON] Згідно розписки кошти мали бути повернуті до 31 серпня 2008 року. У визначений договором строк кошти не були повернуті, тому відповідач має також повернути кошти в розмірі 190 000 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 1 518 670 грн., сплатити відсотки за користування кошти за період з 29 травня 2007 року по 03 січня 2014 року в розмірі 86 926,11 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 694 800 грн., сплатити пеню по тілу кредиту 217 814,71 грн., пеню по відсотках - 96 620,97 грн. Просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 2 527 905,68 грн.; судові витрати покласти на відповідача. При розгляді справи представником подано заяву про збільшення розміру позовних вимог (а.с.117). Свої вимоги обґрунтовував тим, за час розгляду справи збільшився курс валюти, тому в даний час основна заборгованість за договором становить 2 906 240 грн.. Також відповідач має сплатити відсотки за користування кошти за період з 29 травня 2007 року по 03 січня 2014 року в розмірі 86 926,11 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 1 329 621,78 грн., сплатити пеню по тілу кредиту 367 970,10 грн., пеню по відсотках - 180 799,93 грн. Просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 4 784 631,81 грн.; судові витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що позивача було введено в оману, підроблено довіреність, тому раніш нічого не міг дізнатись про порушення своїх прав. Оригіналу довіреності він не має та не може надати суду для огляду та дослідження, оскільки вона була передана слідчому, який проводить досудове розслідування. Просив задоволити позов. У судовому засіданні представник відповідача позову заперечував. Подав суду письмові заперечення. Суду пояснив, що відповідач жодних коштів у позивача не отримував, жодних домовленостей вони не мали. Розписку він не підписував. Щодо проведеної експертизи заперечував, оскільки текст розсипки потрапив до експертів поза процесуальним шляхом, проведене дослідження лише на копіях. У задоволенні позову просив відмовити як з-підстав необґрунтованості, так і з підстав пропуску строку позовної давності. У судовому засіданні представник ПАТ «Експерс Банк» проти позову заперечував. Подали суду письмові заперечення. Суду пояснили, що за рішенням суду з [PERSON] стягнено заборгованість за кредитним договором. Судове рішення набрало законної сили. Позивачем не надано суду доказів факту підроблення довіреності [PERSON]. не подано доказів існування боргових зобов'язань між ним та відповідачем по справі. Просили суд відмовити в задоволенні позову. У судове засідання [PERSON] не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, вислухавши покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як визначено у ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи судом встановлено, що 26 липня 2005 року між акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Експрес-Банк» та [PERSON] був укладений Договір про відкриття кредитної лінії № 35-05/кл. За умовами даного договору та договорів про внесення змін та доповнень до нього АБ Експрес-Банк» відкрило [PERSON] відновлювальну кредитну лінію з лімітом максимальної заборгованості 8 585 000 грн. строком до 26 липня 2010 р. зі сплатою 18 % річних та надано в її межах кредит на придбання майна та інші поточні потреби. 21 вересня 2005 року до Кредитного договору між АБ «Експрес-Банк» та [PERSON] було укладено додатковий договір № 1, яким Позивачу відкрито відновлювальну кредитну лінію в сумі 1 600 000,00 доларів США строком на 60 місяців з 26 липня 2005 року по 26 липня 2010 року із сплатою 12 % річних; було змінено порядок надання та погашення кредиту, в новій редакції викладено пункт 3.1 Розділу 3 щодо забезпечення виконання зобов'язань та в іншій редакції викладені права та обов'язки сторін. 28 вересня 2005 року додатковим договором № 2 до договору про відкриття кредитної лінії № 35-05/кл від 26.07.2005 року, між АБ «Експрес-Банк» та [PERSON], яким було зменшено процентну ставку зі сплати відсотків до 6,9 річних. 08 жовтня 2005 року додатковим договором № 3 до договору відкриття кредитної лінії № 35-05/кл від 26.07.2005 року, між АБ «Експрес-Банк» та [PERSON], Позивачу було збільшено процентну ставку до 12%. 02 серпня 2006 року договором про внесення змін та доповнень № 4 до договору відкриття кредитної лінії № 35-05/кл від 26.07.2005 року укладеного між АБ «Експрес-Банк» та [PERSON], в інтересах якого діяв представник за довіреністю за реєстровим № 2980 від 24.07.2006 року, [PERSON], збільшено ліміт заборгованості до 2 500 000,00 доларів США. Строк та відсотки не змінені. Договором про внесення змін та доповнень № 5 від 15 травня 2007 до договору відкриття кредитної лінії № 35-05/кл від 26.07.2005 року, укладеного між АБ «Експрес-Банк» та [PERSON], в інтересах якого діяв представник за довіреністю за реєстровим № 974 від 15.03.2007 року, [PERSON], ліміт заборгованості збільшено до 2 700 000, 00 доларів США. 28 серпня 2007 року між АБ «Експрес-Банк» та [PERSON] укладено договір № 6 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 35-05/кл від 26.07.2005 року, яким змінено п. 4.1. вищевказаного Кредитного договору щодо порядку нарахування та сплати процентів. 31 березня 2008 року був укладений договір про внесення змін та доповнень № 7 до договору відкриття кредитної лінії № 35-05/кл від 26.07.2005 між АБ «Експрес-Банк» та [PERSON], в інтересах якого діяв представник за довіреністю за реєстровим № 1749 від 29.05.2007 року, [PERSON], яким встановлено ліміт максимальної заборгованості 8 585 000,00 гривень, строком до 26.07.2010 р., та зі сплатою 18% річних. Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 27 травня 2011 позов АБ «Експрес-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії - задоволено та стягнено з [PERSON] на користь АБ «Експрес-Банк» заборгованості за кредитним договором № 35-05/кл, а саме 8 585 000 грн. - суму простроченої заборгованості по кредиту; 3 447 399 грн. 21 коп. суму прострочених відсотків по кредиту; 1 402 412 грн. 67 коп. - суму пені за несвоєчасне повернення кредиту; 434 759 грн. 19 коп. - суму пені за несвоєчасне повернення відсотків; 415 861 грн. 89 коп. - суму 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання; 832 745 грн. - суму інфляційних витрат; 429 250 грн. - суму штрафу, всього 15 547 427 грн. 96 коп. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07 вересня 2011 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 14 листопада 2011 року зазначене рішення залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 лютого 2014 року було відмовлено у допуску справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 листопада 2011 до провадження Верховного Суду України. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому судовими рішеннями було встановлено, що 26 липня 2005 року між АБ «Експрес-Банк» та [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 35-05/кл від 26.07.2005 року з лімітом максимальної заборгованості 8 585 000,00 грн. Банком було видано кредитні кошти [PERSON] в повному обсязі. Отримання [PERSON] кредитних коштів в повному обсязі підтверджувалось наступними доказами: платіжним дорученням в іноземній валюті від 28.07.2005 р.; заявкою [PERSON] про надання траншу в розмірі 90 000 доларів США в межах кредитної лінії, розпорядженням банку про надання траншу в сумі 90 000 доларів США від 28.07.2005 р.; заявою на видачу готівки № 74 від 28.07.2005 р. в сумі 350 000 доларів США; заявою на м видачу готівки № 6 від 29.07.2005 р. в сумі 123 000 доларів США; заявою на видачу готівки від 04.08.2005 р. в сумі 96 000 доларів США; заявою № 4 від 01.09.2005 р. на видачу готівки в сумі 120 000 доларів США; заявою на видачу готівки № 73 від 21.09.2005 р. в сумі 650 000 доларів США; заявою на видачу готівки № 70 від 24.11.2005 р. в сумі 55 000 доларів США; заявою на видачу готівки № 69 від 02.08.2006 р. в сумі 995 000 дол. США; меморіальними валютними ордерами № 9967-9969 від 15.05.2007 р.; заявою на видачу готівки № 75 від 15.05.2007 р. на суму 190 000 дол. США. В ухвалі апеляційної інстанції також вказано, що заперечення [PERSON] про отримання ним коштів у меншому розмірі, ніж зазначено в позові, не доведено належними та допустимими доказами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (сума позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неподаткового мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження передачі коштів позивачем подано розписку від 20 травня 2007 року. Відповідно до поданої розписки: 20 травня 2007 року [PERSON] отримав 16 травня 2007 року отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 190 000 дол. США, отримані ним на підставі довіреності №974 від 15 березня 2007 року. Дані грошові кошти отримані по кредитній лінії 35-05 к\\л від 26 липня 2005 року в експерс-банку через [PERSON] на розвиток його приватного бізнесу, зобов'язується повернути до 31 серпня 2008 року, а також на погашення проценти за користування даними коштами. Отримання даних коштів погоджено з [PERSON] в усній формі. У подальшому зобов'язується попереджувати [PERSON] офіційним шляхом до грудня 2007 року. У судовому засіданні представником позивача стверджувалось, що грошові кошти отримані саме по кредитному зобов'язанню, але належних та допустимих доказів цим обставинам суду подано не було. Не надано пояснення, чому в день передачі грошових коштів не було написано розписку. Дану розписку суд оцінює критично. Так, дана розписка видана [PERSON], як довіреної особи [PERSON] Але згідно довіреності №974 від 15 березня 2007 року, [PERSON], маючи вичерпний перелік повноважень, не мав право передавати грошові кошти за договорами позики. Крім того, дані обставини спростовуються судовими рішення, в яких вказано, що факт отримання [PERSON] грошових коштів підтверджувалось від банку заявою на видачу готівки № 75 від 15.05.2007 р. на суму 190 000 дол. США, меморіальними валютними ордерами № 9967-9969 від 15.05.2007 р. Посилання позивача на факт підроблення довіреності суд до уваги не бере, оскільки належних та допустимих доказів цим обставинам суду не подано. Висновок №13020/11-32/1062/12-32 судово-почеркознавчої експертизи стосується іпотечного договору від 6 серпня 2007 року, та містить припущення експерта про ймовірність виконання підпису не [PERSON]. а іншою особою. Крім того, після призначення експертизи матеріали справи були направлені в експертну установу з переліком документів, наданих представником позивача. При цьому оригінал розписки від 20 травня 2007 року ні в судовому засіданні, ні після не було приєднано до матеріалів справи. У судовому засіданні представник позивача стверджував про неможливість надання оригіналу даного документу. Не подана дана розписка і через канцелярію експертної установи. При допиті експерта [PERSON] також не з'ясовано яким чином дана розписка була надана для дослідження. За таких обставин суд вважає, що факт укладення усного договору позики [PERSON] та [PERSON], передачі коштів не підтверджений належними та допустимими доказами, тому вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі не підлягають задоволенню. Оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження позовних вимог, а саме отримання грошових коштів за кредитним договором від [PERSON], тому не підлягають задоволенню вимоги про стягнення відсотків, пені. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.

Outcome: dismissed