Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

У вересні 2013 року [PERSON] в інтересах дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], звернулася до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення 100 000 грн. шкоди завданої смертю фізичної особи [PERSON], померлого [INFO] в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 1-2). В обґрунтуванні позовних вимог позивачка [PERSON] у позові та її представник [PERSON] у судовому засіданні посилається, що 23 травня 2012 року була скоєна дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), в результаті зазначеної ДТП загинув громадянський чоловік позивачки [PERSON], залишилися їх дочка [PERSON], [INFO], та їх дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно вироку Балаклійського районного суду Харківської області від 11 вересня 2012 року по справі № 2001/3532/2012 виним у скоєнні ДТП визнано гр. [PERSON]. Зазначає, що відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА 76956958 належний гр. [PERSON] автомобіль «Сканія» державний номер [NUMBER] застрахований в приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС». Відповідно до пункту 2 вищезазначеного страхового полісу ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоровю особи складає 100 000 грн. 00 коп.. Зазначає, що її неповнолітні діти знаходились на утриманні покійного [PERSON], тому вони мають право на відшкодування шкоди в розмірі 100 тис. грн., тому позивачка 11 квітня 2013 року звернулась на адресу відповідача з листом, в якому просила виплатити шкоду в розмірі 100 тис. грн. 00 коп.. Але, у відповідь був отриманий лист, в якому відповідач просив надати певні документи та заповнити бланки відповідних заяв, при цьому бланки не були додані до листа. 27 травня 2013 року позивачка направила до відповідача лист, в якому повідомила, що відсутні бланки відповідних заяв та просила роз'яснити, яким чином потрібно надати інформацію. Листом № 42/0607 від 07 червня 2013 року на адресу позивачки були направлені бланки заяв про настання події зі страхування та заяви на виплату. Проте, позивачка не має змоги заповнити відповідні бланки, оскільки від неї вимагається інформація, якою вона не володіє. Оскільки, відповідач лише затягує час в зв'язку з небажанням здійснювати виплати, тому єдиним способом захисту прав своїх неповнолітніх дітей позивачка вбачає у зверненні до суду. Відповідач в особі представника приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» Ігнатової Я.І. надали заперечення на позов щодо невизнання вимог [PERSON] у повному обсягу, вважають позовні вимоги необґрунтованими та незаконними (а.с. 24-25, 72-73). Представник відповідача Ігнатова Я.І. в судовому засіданні не визнала позовних вимог, підтримала заперечення на позов, просить суд у задоволенні позову відмовити повністю. Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 04.10.2013 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета позову - орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області та гр. [PERSON] (а.с. 32-33). Представник третьої особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області та третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, заперечень на позов не надали (а.с. 37, 54, 67-70). Зі згоди сторін суд ухвалює рішення при розгляді справи за їх відсутності. Вислухавши пояснення представника позивачки [PERSON], пояснення представника відповідача Ігнатової Я.І., дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом установлені такі|установлені| факти та відповідні їм правовідносини. Згідно статей 10, 31, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом установлено, що в період з 1997 року по 23 травня 2012 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'ю без шлюбу за адресою: [ADDRESS]. Від спільного проживання [PERSON] та [PERSON] народилися діти: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18.10.2012 року задоволено заяву [PERSON] та встановлено факт, що має юридичне значення - проживання однією сім'єю чоловіка [PERSON] та жінки [PERSON] без шлюбу в період з 1997 року по 23 травня 2012 року. Матеріалами справи встановлено, що 23 травня 2012 року, приблизно о 16 год. 40 хв., [PERSON], керуючи технічно не справним транспортним засобом - автомобілем марки «Сканія» реєстраційний номер [NUMBER] із полупричепом «Шмидт» реєстраційний номер [NUMBER], в районі 587 км + 550 м автошляху Київ-Харків-Довжанський в Балаклійському районі Харківської області, скоїв виїзд на зустрічну полосу руху, де скоїв дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП), в результаті зазначеної ДТП загинув громадянський чоловік позивачки [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 25.05.2012 року [PERSON] помер [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за № 386. Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА /6956958 між [PERSON] та відповідачем ПАТ «Страхова група «ТАС» укладено договір страхування власників наземних транспортних засобів від 13.09.2011 року на строк дванадцять місяців з 14.09.2011 року до 13.09.2012 року. Відповідно до пункту 2 вищезазначеного страхового полісу ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоров'ю особи складає 100 000 (сто тисяч) гривень, заподіяна майну - 50 000 (п'ятдесят тисяч) гривень, сума франшизи встановлена у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень (а.с. 10). Таким чином належний гр. [PERSON] автомобіль «Сканія» реєстраційний номер [NUMBER] на дату скоєння цієї пригоди був застрахований в приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС», [PERSON] мав чинний договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказані обставини повністю відповідають матеріалам справи та сторонами не заперечувались. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 11 вересня 2012 року по справі № 2001/3532/2012, яким [PERSON] визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 4 роки позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами. Вирок набрав чинності (а.с. 8-9). Зазначена шкода особисто [PERSON] не була відшкодована позивачці. (а.с. 3-10) Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Страхове відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді, здійснюється в порядку, передбаченому параграфом 2 глави 82 ЦК (ст. 1200 ЦК України) та розділом ІІІ Закону України від 1 липня 2004 р. № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Закон України від 1 липня 2004 р. № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до ст. 3 Закону № 1961-IV мета здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно до п.22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно до ст. 23 Закону № 1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна шкода), пов'язана: з лікуванням потерпілого; з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; із стійкою втратою працездатності потерпілим; із смертю потерпілого. Згідно п. 25 постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», страхове відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді, а також особам, яким завдано шкоду смертю годувальника, та витрати на поховання, якщо смерть потерпілого настала внаслідок страхового випадку, здійснюється в порядку, передбаченому параграфом 2 глави 82 ЦК України та розділом ІІІ Закону № 1961-IV. Відповідно до ст. 27 Закону № 1961-IV, страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування, (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день нас страхового випадку. Відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Відповідно до ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років). Таким чином, згідно умов полісу №АА/6956958 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ліміт відповідальності ПАТ «Страхова група «ТАС» за шкоду, завдану життю і здоров'ю становить 100 000 (сто тисяч) гривень. Враховуючи, що в результаті ДТП настала смерть потерпілого [PERSON] суд не вбачає підстав для зменшення визначеної договором суми. Таким чином|лічить| позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд відшкодовує з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь держави судові витрати по справі в сумі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Outcome: approved