Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

у березні 2015 року позивач звернулася до суду із позовом у якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 29 квітня 2011 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сімї, актовий запис № 700. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебувають у шлюбі з 29 квітня 2011 року. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї стало відсутність між ними взаєморозуміння, втрата почуття кохання та поваги один до одного. З січня 2012 року відповідач ніде не працює та не забезпечує їх сімю. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила про його задоволення. Відповідач у судовому засіданні проти позову та розірвання шлюбу не заперечував Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 квітня 2011 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-БК № 162149 видане Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сімї, актовий запис № 700 (а.с. 3). Як вбачається з свідоцтва про народження 26 липня 2011 року у [PERSON] та [PERSON] від шлюбу народилася донька [PERSON] (а.с. 11). З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. На переконання суду сумісне життя сторін не склалося і подальше збереження шлюбу є неможливим між сторонами по справі. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сімї [PERSON] та [PERSON] стало неможливим, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved