Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовувала тим, що із 2008 року по цей час вона перебуває у шлюбі із [PERSON], від якого мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Проживають вони разом, однак дитина перебуває на її утриманні. Спільного господарства вона із [PERSON] не веде. Відповідач працює, допомогу на утримання дитини надає, однак у незначному розмірі. Просить суд стягнути із відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі - 1/3 частки всіх видів його заробітку. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала й просила їх задовольнити. При цьому пояснила, що розмір аліментів, який вона просить стягувати із відповідача, обумовлений необхідністю придбання продуктів харчування та ліків для дитини, її вихованням та навчанням. Вона працює, однак одержуваний нею дохід повністю не задовольняє потреби дитини. Малолітній [PERSON] часто хворіє. У судовому засіданні відповідач [PERSON] заявлені позовні вимоги не визнав. При цьому він пояснив, що матеріальну допомогу на утримання дитини він надає у міру можливості. Він працює, має задовільний стан здоров'я. Розмір аліментів, які позивач просить стягувати із нього занадто великий. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши зібрані докази та перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частинами 1, 3 статті 181, статтею 184 того ж СК України способи виконання обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між батьками. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За змістом статей 182, 191 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є: - позивач [PERSON] та - відповідач [PERSON]. Малолітній [PERSON] проживає із батьками. Матеріальну допомогу відповідач [PERSON] надає позивачу [PERSON] на утримання їхньої спільної дитини по мірі можливості й на ті потреби дитини, які, як на його думку, мають значення для його нормального розвитку. Враховуючи викладене, стан здоров'я й матеріальне становище платника аліментів та дитини й інші обставини справи, те, що відповідач одержує регулярний дохід, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково й стягувати із відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхньої дитини до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частки одержуваного [PERSON] заробітку (доходу) на місяць. При цьому розмір аліментів не повинен бути менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити через їх недоведеність.

Outcome: partial