Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 10330 грн. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ПАТ «АКТАБАНК» та [PERSON] укладено договір №0861447701/Т/972130 від 14.03.2013. Між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ`ФК «ЄАПБ» 23.03.2018 укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «АКТАБАНК» відступило, а ТОВ`ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача в сумі 10330 грн. Своїх зобов`язань відповідач не виконав. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач не надіслав суду відзив на позов та в судове засідання не з`явився. КЛОПОТАННЯ В судове засідання сторони не з`явились, від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника. Відповідач заяв та клопотань до суду не надав. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 14.03.2013 між ПАТ «АКТАБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 0861447701/Т/972130 на споживчі потреби, за умовами якого банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кошти в сумі 10000 грн в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту,сплати процентів, комісій, в обумовлені Договором строки, з кінцевою датою повернення 13.03.2016. Процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі 0,01% річних та включається в суму щомісячного платежу. Свої зобов`язання за кредитним договором відповідач виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 31.10.2019 виникла заборгованість у сумі 10330 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 5704 грн, заборгованість за процентами 1 грн, комісія 4325грн, пеня 300 грн. 23.03.2018 між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір №2 про відступлення права вимоги. Згідно з витягом первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги від [PERSON] коштів в сумі 10330 грн, право одержання яких належить первісному кредитору на підставі кредитного договору № 0861447701/Т/972130 від 14.03.2013. 27 березня 2018 року за вихідним № 002404191-1 позивач направив відповідачу повідомлення про відступлення права грошової вимоги, заміну кредитора, розмір заборгованості за кредитним договором та реквізити, за якими необхідно перераховувати заборгованість. НОРМИ ПРАВА Частиною першою статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526, 610, 611, 625 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 634 ЦПК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В ч.1 ст. 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з абзацом 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції Закону, чинній на час виникнення спірних правовідносин, кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції Закону, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. З Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. ОЦІНКА СУДУ Кредитні відносини, передбачають наявність певних зобов`язань між сторонами, зокрема обов`язку кредитора надати кошти, а позичальника - повернути кошти та сплатити проценти. Свій обов`язок з повернення кредиту, сплати відсотків та пені відповідач не виконав у зв`язку із чим суд вважає вимоги позивача в цій частині обґрунтованими та доведеними. Разом із цим, суд враховує те, що умовами договору передбачено комісію за супроводження кредиту, тобто за дії, які кредитодавець здійснює на власну користь, що є незаконним. Крім того, у договорі не зазначено, які саме послуги за вказану комісію надавалися відповідачу як позичальнику. Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості з комісії ґрунтується на нікчемній умові укладеного з кредитодавцем договору, у зв`язку із чим у цій частині позов задоволенню не підлягає. Отже, приймаючи до уваги те, що на момент розгляду справи відповідач не виконав своїх зобов`язань перед позивачем, суд частково задовольняє вимоги ТОВ`ФК «ЄАПБ» та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 14.03.2013 в розмірі 6005 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1116,68 грн пропорційно до задоволених позовних вимог(58.13%)

Outcome: partial