Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 06.06.2012 ПАТ «Дельта Банк» уклав з [PERSON] кредитний договір № 001-22009-060612 і надав кредит у розмірі 2991 грн. на придбання певного майна/послуг зі сплатою процентів, виходячи зі ставки 0,01% в рік, а також за обслуговування кредитної заборгованості відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 2,36 % у місяць. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших виплат, передбачених договором. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши кредит. Відповідач не виконувала належним чином зобов'язання за кредитним договором, у результаті чого станом на 02.06.2014 має заборгованість у розмірі 3367,62 грн., у тому числі: 2691,61 - заборгованість за сумою кредиту; 0,11 грн. - заборгованість за відсотками; 675,90 - заборгованість за комісіями. Просить стягнути з відповідача заборгованість та судові витрати. У судове засідання представник позивача не прибув, у позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, належним чином повідомлена про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явилася і від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, відкладення розгляду справи чи повідомлення про причини неявки. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів - у порядку заочного розгляду. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 06.06.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-22009-060612 та надано кредит у розмірі 2991 грн. зі сплатою процентів, виходячи зі ставки 0,01 % у рік, а також за обслуговування кредитної заборгованості відповідач зобов'язалася сплачувати кредитору плату в розмірі 2,36 % у місяць. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] зобов'язалася повернути одержаний кредит, погасити заборгованість по кредиту в повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування кредитом відсотки та кошти за комісіями. Однак [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання з повернення грошових коштів банку, внаслідок чого її прострочена заборгованість станом на 02.06.2014 становить 3367,62 грн., у тому числі: 2691,61 - заборгованість за сумою кредиту; 0,11 грн. - заборгованість за відсотками; 675,90 - заборгованість за комісіями. Ці обставини підтверджуються меморіальним ордером № 24455615 від 07.06.2012, кредитним договором № 001-22009-060612 від 06.06.2012, анкетою позичальника від 06.06.2012, розрахунком заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ч. 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно стст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від нього, або розірвання договору. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також встановлені договором проценти. Статтями 10, 11 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Однак відповідачем у ході судового розгляду справи не надано будь-яких заперечень чи спростувань фактів, викладених у позовній заяві. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору, що підтверджено належними розрахунками, які надав позивач, і щодо достовірності яких не заперечувала відповідач. [PERSON] не виконала у визначені строки зобов'язання з повернення грошових коштів Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк», яке відповідно до умов кредитного договору вправі стягнути неповернутий кредит, проценти за користування ним та заборгованість за комісіями. Отже, з [PERSON] на користь банку підлягає стягненню заборгованість по кредитному договору, яка виникла станом на 02.06.2014 в розмірі 3367,62 грн., у тому числі: 2691,61 - заборгованість за сумою кредиту, 0,11 грн. - заборгованість за відсотками, 675,90 - заборгованість за комісіями. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати.

Outcome: approved