Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та третьої особи про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частку домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS]. Спадщину після смерті [PERSON] своєчасно прийняла її мати - [PERSON], так як проживала на день смерті разом з донькою. [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на все вказане домоволодіння. Він своєчасно прийняв спадщину як спадкоємець за заповітом. Однак, оскільки спадкодавець не отримала при житті свідоцтво про право власності на нерухоме майно, він не може оформити на себе право власності на вказане домоволодіння. Просив суд визнати за ним право власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про те, що позов визнає та просить розглянути справу у його відсутності. Третя особа [PERSON] позов визнала та пояснила, що на спадкове майно після смерті [PERSON] не претендує. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки Черленівської сільської ради Новоселицького району № 217 від 26 червня 2014 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] відносилося до дворів колгоспного типу, в якому були зареєстровані та проживали двоє осіб [PERSON] та [PERSON], в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/2 частці домоволодіння. Житловий будинок та господарські споруди даного домоволодіння побудовані до 1968 року на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстровані в Черленівській сільській раді в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок та господарські споруди побудовані відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1990-1991 роки особам на праві спільної сумісної власності. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частку вказаного домоволодіння. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З рішення Новоселицького районного суду від 14 лютого 2008 року вбачається, що [PERSON] була донькою [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] своєчасно прийняла як спадкоємець за законом 1 черги її мати - [PERSON], звернувшись із відповідною заявою до нотаріуса протягом шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на все вказане домоволодіння, яка складається з її 1/2 частки у колгоспному дворі та 1/2 частки, яку вона успадкувала після смерті своєї доньки [PERSON]. З заповіту, який був складений спадкодавцем [PERSON] 13 липня 2009 року та посвідчений секретарем Черленівської сільської ради Новоселицького району вбачається, що спадкоємець все своє майно заповіла позивачу [PERSON]. Позивач як спадкоємець за заповітом своєчасно прийняв спадщину після смерті [PERSON], звернувшись із відповідною заявою до нотаріальної контори в межах шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Однак, у зв'язку із смертю спадкодавців та відсутністю за ними правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та своєчасно прийняв спадщину, то суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, у зв'язку із чим позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 328, 1223, 1268, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved