overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

У березні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивачка вказала, що вони з відповідачем 25 червня 1994 року у Микільській сільській раді Полтавського району Полтавської області зареєстрували шлюб, актовий запис №9. Від шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Їхнє спільне з відповідачем сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки, стали чужими людьми, вже півтора роки проживають окремо один від одного, а тому позивачка вважає подальше спільне життя та продовження шлюбу не можливим, просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, але надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вислухавши позивачу, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що 25 червня 1994 року сторони зареєстрували шлюб у Мікільській сільській раді Полтавського району Полтавської області, актовий запис №9. Від шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Як встановлено в судовому засіданні, між позивачкою та відповідачем майнового спору на даний час не виникає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

У березні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить стягувати аліменти з [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що з 25.09.2010 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 22.01.2016 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. З січня 2011 року ведення спільного господарства та сумісне проживання між сторонами припинено. Відповідач [PERSON] з сім»єю не проживає та не надає матеріальної допомоги необхідної на утримання і виховання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 цього ж кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який на одну дитину не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров»я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

У березні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 06.08.2010 року в Орлицькій сільській раді Кобеляцького району Полтавської області було зареєстровано шлюб з відповідачем по справі, актовий запис № 03. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Сімейно-шлюбні стосунки припинили в червні 2013 року. Причиною розпаду сім'ї є те, що відповідач часто вживає спиртними напоями, безпідставно вчиняє сварки. Позивачка прохала суд розірвати шлюб та залишити їй прізвище [PERSON]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги і прохала суд розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явився, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи. Суд ухвалив за клопотанням позивачки провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивачки вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.08.2010 р. в Орлицькій сільській раді Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис № 03 (а.с.3). Від спільного проживання мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO](а.с. 4,5,6) . Спільне проживання сторони припинили в червні 2013 року. Примиритись позивачка не бажає. Діти після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачкою. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

У березні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 26.09.1981 року в Білицькій селищній раді Кобеляцького району Полтавської області, (актовий запис № 62), зареєструвала шлюб з відповідачем . Від спільного життя мають двоє дорослих дітей, неповнолітніх дітей не мають. Спільне проживання припинили у січні 2016 року. Причиною розпаду сім'ї стали різні за складом характери із за чого в сім'ї виникають непорозуміння, сварки. Тому позивачка прохала суд розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю і пояснила суду, що спільне проживання з відповідачем припинила в листопаді 2015 року. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Суд , заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.09.1981 року в Білицькій селищній раді Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис № 62 (а.с.3). Від спільного проживання мають двоє дорослих дітей . Шлюбні і сімейні відносини припинили у листопаді 2015 року. Примиритись сторони не бажають. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

У березні 2016 року позивачка звернулась до відповідача з позовом про зменшення обов'язкової частки у спадщині. Для підготування мотивувальної частини рішення, з огляду на складність справи, необхідний певний час, тому суд,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

У березні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 05 березня 2009 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений запис за №50. Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що на даний час вони з відповідачем не проживають однією сім'єю, так як останній зловживає спиртними напоями, на цьому ґрунті виникають сварки, які негативно впливають на психіку та виховання дитини. На підставі зазначеного позивачка просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище - «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 березня 2009 року між позивачкою та [PERSON] у Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецькій області було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис №50. [INFO] року народилась [PERSON], батьками якої є сторони по справі. Вирішуючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ч.1 ст. 112 СК України при розгляді справи суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Так як подружні відносини між сторонами припинені, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, при таких обставинах шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

У березні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 13 жовтня 1995 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу був зроблений запис за №1344. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що з 2016 року вони з відповідачем однією сім'єю не проживають, у зв'язку з тим, що вони не зійшлись характерами. На підставі зазначеного позивач просила шлюб між нею та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просила після розірвання шлюбу залишити прізвище - «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 жовтня 1995 року між позивачкою та [PERSON] у Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис №1344. Від шлюбу [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є сторони по справі. Вирішуючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ч.1 ст. 112 СК України при розгляді справи суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Так як подружні відносини між сторонами припинені, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, при таких обставинах шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

У березні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 27 грудня 2003 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції Донецької області, актовий запис № 604. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однією сім'єю не проживають з 2014 року через несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя, через що виникали постійні сварки. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка у судове засідання не з'явилась, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначено, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься нотаріально завірений дозвіл на розірвання шлюбу, укладеного з позивачкою 27 грудня 2003 року, у зв'язку з чим суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 грудня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції Донецької області, актовий запис № 604 (а.с.7). Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.8,9). Вирішуючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ч.1 ст. 112 СК України при розгляді справи суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне життя подружжя, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін та інтересам їх дітей, шлюб слід розірвати. При цьому суд також виходить з того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

У березні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 14.09.2013 року. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Оскільки, останній добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку батька, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття та розглянути справу без його участі. У судове засідання представник позивач не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14.09.2013 року. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] (довідка №270 від 15.04.2014 року про реєстрацію особи громадянином України, видана Генеральним консульством України в Мілані), яка згідно довідки, виданої Нововоронцовською селищною радою Нововоронцовського району Херсонської області №661 від 09.03.2016 року проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на викладене, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. зв'язку з тим, що позивач була звільнена від сплати судових витрат при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

У березні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку батька, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововоронцовського районного управління юстиції у Херсонській області 27.06.2014 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], від 27.06.2014 року). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER], від 09.10.2014 року), яка згідно довідки, виданої Нововоронцовською селищною радою Нововоронцовського району Херсонської області №505, від 10.02.2016 року проживає з матір'ю. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 зв'язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

У березні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, третя особа: Орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті ради про позбавлення батьківських прав, який в подальшому уточнила. У позовній заяві та в уточненому позові [PERSON] вказує, що після смерті матері дитини неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає разом із бабусею [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Батько дитини вихованням сина не займається, проживає окремо. Оскільки відповідач свідомо не виконує свої батьківські обов'язки, позивачка просить позбавити його у батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження, та стягнути з відповідача судові витрати. Представники позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився. В матеріалах справи є нотаріально посвідчена заява відповідача про розгляд справи без його участі та згоду на позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON]. Представник Органу опіки та піклування подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи. Суд вислухавши пояснення представників позивачки, показання свідка, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO] року народження, є [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. [INFO] року померла мати дитини - [PERSON] Згідно довідки квартального комітету малолітній [PERSON] проживає разом із бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Батько дитини, [PERSON], зловживає алкогольними напоями, вихованням та утриманням дитини не займається. Надав нотаріальну згоду на позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON]. Факт самоусунення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до сина [PERSON] підтвердила у судовому засіданні свідок [PERSON] Згідно п. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України, підставою позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно висновку відділу опіки та піклування Індустріальної районної у місті ради № 71-4 від 16.02.2016 року батько дитини вихованням не займається тому орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO] року народження. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO] року народження. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved