Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

ТОВ «ФГ-ОЛІМП» в особі [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом від імені та в інтересах [PERSON], посилаючись на ту обставину, що 21.05.2015 року [PERSON] було подано до ПАТ «Фідобанк» заяву про надання споживчого кредиту та відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів. На підставі чого [PERSON] було надано кредит на умовах кредитного продукту «Споживчий кредит фізичній особі з комісією «Можливість є оптимальний» відповідно до якого сума кредиту 4756,10 гривень, остаточний термін повернення кредиту 20.05.2018 року, процентна ставка 1, яка нараховується на залишок суми основного боргу (строкова заборгованість) за користування кредитом 0,0001% річних; процентна ставка 2, яка нараховується за користування Кредитом разі наявності простроченої заборгованості щодо повернення Кредиту на суму простроченої заборгованості (сума основного боргу без врахування процентів), та складає 30,0001% річних. Представник позивача вважає, що при підписанні вищевказаної Заяви про надання споживчого кредиту та відкриття поточного рахунку були порушені права [PERSON], зокрема, як споживача, згідно з нормами ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про банки і банківську діяльність», ЗУ «Про третейські суди», оскільки позичальника\~належним чином не було\~ознайомлено з інформацією про умови кредитування, не було надано довідку чи повідомлення, як окремий документ. Правила надання банківських послуг та Умови надання споживчих кредитів позичальнику не надавались. Представник позивача також вважає несправедливими положення договору про споживчий кредит щодо сплати щомісячної комісії за обслуговування кредиту. Також представник позивача вважає несправедливою умову щодо послуг страхування, оскільки [PERSON] не отримувала від відповідача коштів для оплати страховки. Крім цього, представник позивача вважає, пункт 11.2 Правил надання банківських послуг від 04.02.2016 року, що є складовою Кредитного договору щодо третейського застереження є недійсним. На підставах викладених представник позивача вважає, що при укладанні Договору споживчого кредиту було порушено ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про банки та банківську діяльність» та ЗУ «Про третейські суди», а тому є всі підстави для визнання його судом недійсним вцілому. Просить суд визнати недійсним Договір про надання споживчого кредиту №1535661434401297 від 21.05.2015 року, який складається із Заяви; Правил надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб в ПУАТ «Фідобанк»; Умов функціонування банківських рахунків з використанням електронних платіжних засобів а здійснення операцій за цими рахунками; Тарифів та Правил користування платіжними картками; Умов надання споживчих кредитів. В судове засідання представник позивача [PERSON] та [PERSON] не зявились. Від [PERSON] до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, зазначив, що позовні вимоги за позовом підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку позивача відсутні. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що проти позову заперечує, просить відмовити в задоволенні позову з урахуванням заперечень на позов. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений у встановленомиу законом порядку. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21 травня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №1535661434401297, згідно умов якого [PERSON] надано «Споживчий кредит фізичній особі з комісією «Можливість є оптимальний». Розмір процентної ставки 1 становить 0,0001%, розмір процентної ставки 2 становить 30,0001%, комісія за обслуговування кредиту 5,00%, розмір страхового тарифу 0,50%. Згідно Заяви про надання споживчого кредиту та відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів, що входить до складу Договору про надання споживчого кредиту, [PERSON] звернулась до Банку з пропозиціє та просила надати їй банківські послуги відповідно до Договору комплексного банківського обслуговування, а саме надати кредит на умовах кредитного продукту «Споживчий кредит фізичній особі з комісією «Можливість є оптимальний» в сумі 4756,10 гривень. Остаточний термін повернення кредиту 20 травня 2018 року (а.с.10-11). Згідно із ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частини 1, 3 та 5 ст.203 Цивільного кодексу України визначають, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно зі ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.628, ст.629 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Стосовно посилання представника позивача на той факт, що під час написання укладення Договору про надання споживчого кредиту 21.05.2015 року [PERSON] не була ознайомлена з умовами кредитування та орієнтовною сукупною вартістю кредиту, тобто не отримала повну інформацію щодо умов надання кредиту, судом встановлено згідно Заяви про надання споживчого кредиту та відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів [PERSON] своїм підписом засвідчила, що згідно п.1.14 перед складанням цієї заяви вона отримала в належному обсязі та вигляді всю інформацію про умови кредитування, ознайомилася і зрозуміла Умови надання споживчих кредитів, Тарифи та Правила користування платіжними картками та підтверджую, що вони прийнятні для неї і сприяють задоволенню її споживчих потреб. Згідно п.1.15 Заяви про надання споживчого кредиту та відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів [PERSON] своїм підписом засвідчила, що із змістом Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затверджених постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року №492 (у редакції, що діє на дату цього Договору) ознайомлена. Вимоги цієї Інструкції для неї обовязкові. Згідно Заяви про надання споживчого кредиту та відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів [PERSON] своїм підписом також засвідчила, що отримала примірник Договору про надання споживчого кредиту №1535661434401297 від 21.05.2015р. та Додаток 1 до нього (Умови кредитування за банківським продуктом «Споживчий кредит фізичній особі з комісією «Можливість є оптимальний»). З чого також вбачається, що підписуючи Заяву про надання споживчого кредиту та відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та Договір про надання споживчого кредиту [PERSON] своїми підписами засвідчила, що сторони дійшли згоди щодо його змісту та згодні на зазначені умови, а відтак, з власної ініціативи на момент отримання коштів сторони з власної волі на свій розсуд визначили для себе правила подальшої поведінки, зокрема, щодо усіх ризиків, пов'язаних зі зміною обставин, з яких вони виходили при укладенні цього договору, а також отримала примірник Договору про надання споживчого кредиту №1535661434401297 від 21.05.2015р. та Додаток 1 до нього (Умови кредитування за банківським продуктом «Споживчий кредит фізичній особі з комісією «Можливість є оптимальний»). З вищевикладених обставин вбачається, що сторони домовились про всі умови оскаржуваного Договору, його сукупну вартість та дійшли згоди з цього приводу, жодних доказів всупереч цьому та добровільності підписання спірного договору позивачем чи її представником до суду не надано, тому суд не вбачає підстав, передбачених ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» для визнання недійсним спірного Договору споживчого кредиту. Щодо порушення ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів» незаконним встановленням в кредитному договорі сплати щомісячної комісії за обслуговування кредиту, судом встановлено, що під час укладання спірного Договору споживчого кредиту Банк,

Outcome: dismissed