Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

У березні 2017 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому позивач вказував, що 28 серпня 2015 року Арбузинським районним відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, актовий запис № 51. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає окремо разом з відповідачем. В шлюбі позивач перебуває вперше. Причиною розпаду сімї є відсутність взаєморозуміння між ними, внаслідок чого між ними виникли неприязні відносини, що призвели до фактичного розірвання шлюбних стосунків. На протязі року сторони проживають окремо. Спільного господарства не ведуть. Спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дитини не має, позивач на примирення не згоден. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та пояснив, що шлюбні відносини між сторонами припинилися і вони не бажають примирення. Спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дитини не має, тому просив позов задовольнити. Позивач в судове засідання не зявився, будучи повідомлений належним чином. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо задоволення позову. Підтвердила, що шлюбні відносини між нею та позивачем припинилися, примирення не можливе. Просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « Стецюренко ». Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ Зокрема, судом встановлено, 28 серпня 2015 року Арбузинським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ в Миколаївській області між сторонами було укладено шлюб, актовий запис № 51, відповідач у звязку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище «Хайко» на «Стецюренко» (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про народження 18 листопада 2015 року від шлюбу народився син [PERSON], про що 18 листопада 2015 року складено відповідний актовий запис № 81 (а.с. 7). Шлюбні відносини між сторонами припинені, шлюб носить формальний характер, сторони не бажають примирення. Спору про розподіл сумісного нажитого майна та місця проживання дитини не має. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено право особи, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~ \~ За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачем, відсутність бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч.3 ст.105, ст.112 Сімейного кодексу України підлягає розірванню. Прізвище відповідача на її прохання належить залишити шлюбне - «Стецюренко ».

Outcome: approved