Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

У березня 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 14.10.2016 року о 13-10 год. в м.Берислав по вул. Леніна, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: 1) «ВАЗ 21011», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (надалі - відповідач); 2) «ВАЗ 21099», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що належить [PERSON] (надалі - Потерпілий). Після даної події [PERSON] зник з місця ДТП, залишивши свій транспортний засіб. Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль Потерпілого отримав механічні пошкодження відповідно документів, доданих до позовної заяви. Постановою Бериславського районного суд Херсонської області від 24.11.2016 року [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст..ст.122-4, ст..124, ч.4 ст.130 КУпАП. На підставі повідомлення про настання страхової події від 02.12.2016 року, заяви про страхове відшкодування від 11.04.2017 року, ремонтної калькуляції №02912_32 від 17.03.2017 року, складеного страхового акту №8740Р/32/2017 13.04.2017 року ПрАТ «СГ «ТАС» відповідно до умов Полісу №АЕ / 8548738 в межах ліміту здійснила виплату страхового відшкодування Потерпілому у розмірі 14 015,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування. В зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 14 015,00 грн. та судові витрати в сумі 2102,00 грн. Ухвалою суду від 13.04.2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 13.05.2020 року зазначений позов після відкриття провадження було залишено без руху через порушення вимог ст. 177 ЦПК України та надано можливість усунути його недоліки. 22.05.2020 року на адресу суду надійшло клопотання про усунення недоліків, в якому недоліки, зазначені судом, було усунуто. Ухвалою суду від 25.05.2020 року було продовжено розгляд цивільної справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, заявою просив розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення та виклик до суду через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - bs.ks.court.gov.ua. Причину своєї неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №894564, [PERSON] 14.10.2016 року о 13-10 год. в м.Берислав по вул. Леніна, керуючи т/з ВАЗ 2101 д/н [NUMBER] , під час руху не вибрав безпечної швидкості руху та дистанції, внаслідок чого здійснив наїзд на попереду рухаючийся т/з ВАЗ 21099 д/н [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Після даної події [PERSON] зник з місця дорожньо-транспортної пригоди, залишивши свій транспортний засіб. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/8548738 від 30.07.2016 року, автомобіль ВАЗ 21011, д/н [NUMBER] , застрахований [PERSON] . Постановою Бериславського районного суду Херсонської області від 24.11.2016 року [PERSON] визнано винним за вчинення правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч. 4 ст.130 КпАП України та застосовано адміністративне покарання з урахуванням ст.36 КпАП України, у вигляді штрафу у розмірі 20 400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. 15.03.2017 року водій [PERSON] звернувся до АТ «СГ «ТАС» з повідомленням про страхову подію, що відбулась 14.10.2016 року. 12.04.2017 року власник автомобіля [PERSON] подав до АТ «СГ «ТАС» заяву про виплату страхового відшкодування, розмір шкоди розрахований співробітниками АТ «СГ «ТАС» з врахуванням фізичного зносу на деталі, що підлягають заміні складає 15 015,00 грн. Відповідно до ремонтної калькуляції №02912_32 від 17.03.2017 року вартість ремонту автомобіля « LADA/TYP 21099», державний номер [NUMBER] , складає 24 438,06 грн. Дана дорожньо-транспортна пригода визнана страховим випадком, про що свідчить страховий акт № 8740Р/32/2017 від 13.04.2017 року, затверджений заступником начальника Регіонального управління врегулювання страхових випадків АТ СГ`ТАС Коган В.І . При цьому, зазначено, що страхове відшкодування, належне до сплати [PERSON] становить 14 015,00 грн. Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 14 015,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №15498 від 19.04.2017 року. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог ст. 38 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Тому відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України та ст. 38 даного Закону після проведення виплати у ПрАТ Страхова група ТАС виникло право зворотної вимоги до відповідача. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, оскільки відповідач в даному випадку несе відповідальність за заподіяну матеріальну шкоду. На підставі частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved