Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], померлою [INFO] року, а саме, що [PERSON] є двоюрідною тіткою [PERSON]. Заявник, представник заявника до судового засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, заяву просять задовольнити. Представник заінтересованої особи Гнідинської сільської ради до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Ухвалою суду від 20 вересня 2018 року провадження у справі відкрито та призначено на 25 жовтня 2018 року. Суд розглянув справу за відсутності заявника та заінтересованих осіб. Дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є племінницею померлої [PERSON]. Після смерті [PERSON], заявник звернулась до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори з метою отримання спадщини після померлої та надала нотаріусу всі належні документи, які потрібні для прийняття спадщини. 12.02.2015 року заявник отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS]. Племінник також отримав свідоцтво про право на спадщину на будинок і земельну ділянку, площею 0,25 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Однак згодом з'ясувалось, що до складу спадщини, що відкрилась після смерті тітки входить також земельна ділянка площею 0,0434 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданого 16.02.2007 року. З метою спадкування частини спадщини, що не була охоплена заповітами, заявник звернулась до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори. 01.09.2017 року державний нотаріус Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори Русіна Н.О. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті двоюрідної тітки заявника у зв'язку з тим, що заявник не змогла підтвердити родинні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Спадкування за законом здійснюється почергово. Відповідно до ч. 1 ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Як роз'яснено у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду У країни від 20 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною два цієї статті передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, встановлення факту родинних відносин між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], померлою [INFO] року, а саме, що [PERSON] є двоюрідною тіткою [PERSON] є необхідними з метою забезпечення права на спадкування заявниці, а докази, що були надані на підтвердження вказаних обставин є достатніми, тому наявні обґрунтовані підстави для задоволення заяви. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог.

Outcome: approved