Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

У березні 2021 [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про припинення стягнення коштів на утримання дитини (аліментів). В обґрунтування позову вказав, що з 24.01.2004 по 12.12.2011 перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від даного шлюбу мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.12.2011 (справа № 2-529/11) з нього було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Протягом усього часу їх син проживав з мамою та протягом усього часу він сплачував аліменти на утримання дитини. 01.01.2020 наш син переїхав для постійного проживання за адресою його постійного проживання, де проживає по теперішній час. Позивач повністю утримує сина, оплачує його витрати на навчання, одяг та харчування. З часу переселення сина до нього, мама не приймає жодної участі в утриманні дитини та не піклується про нього. Нарахування з нього аліментів проходить до цього часу. Всі кошти, які він сплачував раніше витрачалися виключно в особистих цілях і не доходять до дитини. На його пропозицію припинити нарахування аліментів, отримав відмову. За таких обставин позивач просив суд припинити нарахування аліментів на утримання неповнолітнього - [PERSON] з батька [PERSON] у зв`язку із зміною місця проживання дитини, фактичним проживанням з другим із батьків із 01.01.2020 року. 21.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. Підготовче засідання у справі призначено на 20 травня 2021 року на 16:00 годину. 20 травня 2021 року судом задоволено клопотання відповідача та відкладено підготовче засідання на 16 червня 2021 року на 14.30 год. 16 червня 2021 року на адресу суду надійшла зава від відповідача [PERSON] , в якій остання позовні вимоги про припинення нарахування аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] з батька [PERSON] вважає обґрунтованими і визнає в повному обсязі у зв`язку з фактичним проживанням дитини з другим із батьків з 01.01.2020. Розгляд справи судом відповідача просить проводити без її участі. 16 червня 2021 року на адресу суду надійшла заява представника позивача - адвоката Печененко С.М., в якій останній просить розглядати справу без присутності сторони позивача та підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2011 року, яке 12.12.2011 набрало законної сили, стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] утримання малолітнього сина [PERSON] - [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 жовтня 2011 року до його повноліття. На виконання цього судового рішення 06.12.2011 року видано виконавчий лист. Відповідно копії довідки № 02-33/50 від 11.06.2020 виданої Терезинською селищною радою Білоцерківського району Київської області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 12.03.2021 року комісією Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради, на підставі заяви [PERSON] проведено обстеження умов проживання його сина [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Комісією встановлено, що за вказаною адресою розташований одноповерховий будинок, який належить бабусі дитини - [PERSON] . Створені належні умови для проживання та всебічного розвитку [PERSON] , [INFO] , неповнолітній забезпечений всім необхідним для життя, розвитку та навчання. Відповідно до характеристики учня ДНЗ «Білоцерківське професійно-технічне училище ім.П.Р.Поповича», [PERSON] навчається в ДНЗ «Білоцерківське професійно-технічне училище ім..П.Р.Поповича» з 01.09.2020. Училище закінчить 30.06.2023. Фактично проживає з батьком [PERSON] , який приділяє належну увагу вихованню сина. З батьком у керівництва групи та училища склалися нормальні стосунки. Батько постійно цікавиться навчанням та поведінкою сина. Вирішуючи спір між сторонами суд виходить з наступного. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Зазначене рішення набрало законної сили та виконується позивачем. У частині першій статті 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. Отже, у січня 2020 року настали певні обставини, тобто фактичне проживання дитини з особою, яка зобов`язана сплачувати аліменти на утримання цієї ж дитини на користь особи, з якою дитина на час ухвалення рішення про стягнення аліментів проживала, і настання цих обставин впливає на припинення [PERSON] сплати періодичних платежів (аліментів) на утримання сина. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з вимогами частини четвертої статті 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оцінюючи зібрані у справі докази та обгрунтованість позиції відповідача про визнання позову, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Тому судом приймається до уваги визнання відповідачем позову. Відповідно до частини шостої статті 263 ЦПК України - якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога [PERSON] про припинення стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання сина, підлягає до задоволення. Згідно з вимогами частини першої статті 142 ЦПК України - у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Приймаючи до уваги визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача 50 % від суми сплаченого судового збору в розмірі 454, 00 грн. (908,00:2). З урахуванням цього, позивачу необхідно повернути із державного бюджету 50 % від сплаченого ним судового збору за подання до суду вказаної позовної заяви в розмірі 454, 00 грн. (908,00:2). На підставі викладеного,

Outcome: approved