Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, який підлягає стягненню за рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області по справі № 264/1153/14-ц від 14 лютого 2014 року з нього на користь [PERSON] на неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини усіх видів заробітку на 1/6 частину від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розпочавши стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. В обґрунтування позову зазначив, що у 2014 році за рішенням суду з нього було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки від доходу. 09 червня 2018 року позивач зареєстрував шлюб із [PERSON] , від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що у теперішній час на його утриманні перебувають дружина, малолітня донька, та неповнолітня донька від першого шлюбу, а тому розмір аліментів, стягуваних на утримання старшої дитини, є завищеним та ставить його у скрутне матеріальне становище. На підставі зазначеного просив зменшити розмір сплачуваних аліментів на дитину до 1/6 частки від заробітку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). За змістом статті 180 Сімейного кодексу України (надалі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними Постанові №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Стаття 183 СК України передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у частці від заробітку (доходу) батька. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З представлених сторонами доказів судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який у 2013 році було розірвано. В період шлюбу у сторін народилась донька: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 лютого 2014 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. 09 червня 2018 року позивач зареєстрував шлюб із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого Маріупольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №350. Одночасно з цим [INFO] у позивача народилась донька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. При визначенні розміру аліментів суд також враховує майновий стан платника аліментів. Так, згідно з наявною в матеріалах справи довідкою з місця роботи позивач офіційно працевлаштований на підприємстві ТОВ «Вітязь 2010» машиністом автовишки та автогідропідіймача та його місячний оклад згідно штатному розпису складає 6000,00 гривень. У відповідності до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікована постановою ВР №789-XII від 27.02.91 року, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Суд вважає, що з народженням дитини у період шлюбу із [PERSON] матеріальний стан платника аліментів суттєво змінився, що є підставою для перегляду розміру аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки, а тому на думку суду, попередній розмір стягуваних аліментів слід зменшити, задовольнивши позовні вимоги. Оскільки судові витрати позивачем понесені по аліментним правовідносинам, суд вважає за необхідне не стягувати з відповідачів понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved