Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

У березні 2020 року до Дніпропетровського районного суду із заявою звернувся [PERSON] , згідно якої просив встановити юридичний факт належності йому [PERSON] , трудової книжки без серії та без номеру, виданої колгоспом «Правда» Великоновосілківського району Донецької області 02.07.1976 року, на ім`я (російською мовою) « [PERSON] », [INFO] , з виправленнями в графі по батькові українською мовою на « [PERSON] ». В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що відповідно до паспорта громадянина України, він - [PERSON] , [INFO] . Проте в його трудовій книжці колгоспника б/н, виданій 02.07.1976 року колгоспом «Правда», Великоновосілківського району Донецької області, російською мовою вказане його прізвище, ім`я та по батькові як « [PERSON] », [INFO] , в подальшому його відомості по батькові у трудовій книжці, виправлено українською мовою як « [PERSON] ». У зв`язку з вказаними розбіжностями, як то написанням по батькові в паспорті громадянина України та в трудовій книжці колгоспника б/н російською мовою, у заявника виникнуть ускладнення при оформленні пенсії за віком, оскільки це буде підставою для не прийняття в нього документів для оформлення пенсії, тому він змушений звернутися до суду з даним позовом. Заявник у судове засідання надав суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, свої вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник зацікавленої особи надав до суду письмову заяву про можливий розгляд справи без їх участі та ухвалення рішення на розсуд суду у відповідності до норм чинного законодавства. Так, згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню, оскільки відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним в свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України, він - [PERSON] , [INFO] . Проте в його трудовій книжці колгоспника б/н, виданій 02.07.1976 року колгоспом «Правда», Великоновосілківського району Донецької області, російською мовою вказане його прізвище, ім`я та по батькові як « [PERSON] », [INFO] , в подальшому його відомості по батькові у трудовій книжці, виправлено українською мовою як « [PERSON] ». У зв`язку з вказаними розбіжностями, як то написанням по батькові в паспорті громадянина України та в трудовій книжці колгоспника б/н російською мовою, у заявника виникнуть ускладнення при оформленні пенсії за віком, оскільки це буде підставою для не прийняття в нього документів для оформлення пенсії. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про те, що трудова книжка без серії та без номеру, виданої колгоспом «Правда» Великоновосілківського району Донецької області 02.07.1976 року, на ім`я (російською мовою) « [PERSON] », [INFO] , з виправленнями в графі по батькові українською мовою на « [PERSON] » належить саме заявнику - [PERSON] . Так, процесуальні питання розгляду судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення регламентуються главою 6 розділу IV ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з положеннями п.5 ч.2 ст.293 ЦПК, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 та п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.256 ЦПК (у новій редакції ЦПК України відповідно норма міститься у ст.315) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності документів, оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, які були підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявником доведено той факт, що трудова книжка без серії та без номеру, виданої колгоспом «Правда» Великоновосілківського району Донецької області 02.07.1976 року, на ім`я (російською мовою) « [PERSON] », [INFO] , з виправленнями в графі по батькові українською мовою на « [PERSON] » належить саме йому - [PERSON] . Зокрема, встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника, який через розбіжності в написанні його відомостей по батькові у вищевказаному правовстановлюючому документі, не може в повному обсязі реалізувати свої права. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.

Outcome: approved