Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

У вересні 2012 р. ПАТ «КБ «Надра» звернулося до суду із зазначеним позовом та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 10.04.2014 року, після скасування судом заочного рішення від 11.12.2012 року, посилаючись на те, що 24.04.2008 р. між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] був укладений договір «Автопакет» № 81/П/78/2008-840 про надання кредиту на придбання автомобіля Subaru Forester, 2004 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 20000,00 дол. США із строком повернення до 24.04.2013 р., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 12,7% річних. Відповідач кошти отримав, однак договірні зобов'язання в частині повернення кредиту та сплати процентів за користування наданими коштами не виконав, що надає банку право на дострокове припинення договірних зобов'язань, стягнення заборгованості та штрафних санкцій. Тому позивач просить стягнути із відповідача на користь банку загальну суму заборгованості, яка станом на 03.04.2014 року становить 29580,97 дол. США та 61256,26 грн. з яких: 17418,45 дол. США - заборгованість за кредитом, 12162,52 дол. США - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом, 38773,06 грн. - пені за несвоєчасно сплачений кредит, 22483,20 грн. - штраф за порушення умов кредитного договору. Свої позовні вимоги обгрунтовує умовами кредитного договору та ст. ст. 526, 533, 542, 610, 611, 612, 1050 Цивільного кодексу України. Представник ПАТ «КБ «Надра» Герасимчук І.А. позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позову та просить застосувати строк позовної давності у три роки до вимог позивача, в тому числі окремо по кожному простроченому платежу за кредитним договором. Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази у справі вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON] був укладений договір «Автопакет» № 81/П/78/2008-840, за умовами якого банк зобов'язувався надати відповідачу на придбання автомобіля Subaru Forester, 2004 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] кредитні кошти в сумі 20000,00 дол. США з терміном повернення до 24.04.2013 р. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 12,7% річних. При цьому відповідач зобов'язувався погашати кредит шляхом сплати до 18 числа кожного місяця по 457,33 дол. США, що є мінімальним щомісячним платежем (а.с.8-12). 24.04.2008 р. позивач виконав свої договірні зобов'язання та надав відповідачу кошти у розмірі 20000,00 дол. США в еквіваленті 101000,00 грн., що підтверджується заявою на видачу у готівки № 970 (а.с.18). Протягом дії кредитного договору відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував залишок заборгованості по кредиту та відсотки за користування кредитом. У визначений договором строк, тобто до 24.04.2013 року кредитні кошти не повернув. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 03.04.2014 року борг [PERSON] становить 29580,97 дол. США та 61256,26 грн. з яких: 17418,45 дол. США - заборгованість за кредитом, 12162,52 дол. США - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом, 38773,06 - пеня за несвоєчасно сплачений кредит, 22483,20 грн. - штраф за порушення умов кредитного договору (а.с.64-65). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Таким чином судом встановлено, що позивач виконав умови договору в повному обсязі, однак відповідач своїх договірних грошових зобов'язань не виконав, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 29580,97 дол. США (17418,45 дол. США + 12162,52 дол. США). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Пунктом 5.1 кредитного договору передбачено, що у разі прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту/кредитної лінії позичальнику сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. На підставі викладеного позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 38773,06 грн. що відповідає умовам договору, дійсним розмірам заборгованості та не суперечить чинному законодавству. Суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 22483,20 грн. за порушення умов договору не знайшла свого підтвердження матеріалами справи. Дійсно пунктом 5.2 кредитного договору передбачено, що у разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3.1. (забезпечити банк всіма необхідними документами для здійснення ним дій, передбачених п. 2.1. договору), 4.3.2. (суворо дотримуватися положень договору), 4.3.7. (протягом двох робочих днів повідомити банк про зміну адреси, місця роботи, номерів телефонів, прізвища та імені, та інших обставин з наданням відповідних документів), 4.3.9. (на вимогу банку надавати документи, що підтверджують поточний фінансовий стан позичальника), 4.3.10. (надати додаткове забезпечення виконання зобов»язань за цим договором у разі суттєвого погіршення фінансового стану позичальника, зниження вартості забезпечення за цим договором) цього договору, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п. 1.1. цього договору, за кожен випадок. Позивачем не доведено, за який конкретно випадок він вимагає стягнення штрафу. Суду не зрозуміло які пункти боржником були порушені, а також позивачем не надано доказів, які б обґрунтовували чи підтверджували таке порушення по кожному із вказаних банком пунктів даного кредитного договору. Суддя також не бере до уваги пояснення представника відповідача про застосування строку позовної давності у три роки до вимог позивача, оскільки відповідно до п. 7.2. кредитного договору сторони,

Outcome: partial