Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що має малолітнього сина [PERSON], який народився 26 травня 2013 року, батьком якого є [PERSON], який не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Син проживає з нею та знаходиться на її утриманні, а тому вона змушена звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина у твердій ґрошовій сумі розмірі 1000 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення сином [PERSON] повноліття. У судове засідання сторони не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Позивач надала письмову заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність та наполягає на позовних вимогах. Причини неявки відповідача суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва Серії 1-ОЛ № 146406, виданого Ульянівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області 10.06.2013 року, про народження [PERSON] 26 травня 2013 року, його батьком являється [PERSON], а матірю [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб від 14 липня 2012 року сторони перебувють у шлюбі, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільноо стану Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області 14 липня 2012 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 30. З позовних вимог вбачається, що між сторонами не досягнуто згоди щодо добровльної участі відповідача в утриманні дитини. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно статті 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 183 СК України, вказує, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Зґідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, міноивий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій ґрошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved