Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

У вересні 2014 року ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з вказаним вище позовом до відповідача, просить стягнути заборгованість у розмірі 114 233 грн. 43 коп. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступні обставини. 04.08.2008 між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», яке у подальшому змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №490083006, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 173 993 грн. 40 коп., у свою чергу позичальник зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитними коштами, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком №1 до нього - Графіком погашення кредиту. У забезпечення виконання зобов'язань позичальника 04.08.2008 між банком та відповідачем укладено Договір поруки №490083006-П, згідно умов якого відповідач як поручитель поручилась за виконання позичальником обов'язків, що виникли на підставі кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Посилаючись на те, що позичальник допустив порушення умов кредитного договору щодо своєчасного погашення заборгованості, позивач просив суд задовольнити пред'явлені вимоги та стягнути спірні кошти з поручителя, а саме з відповідача у даній справі. Представник позивача, будучи повідомленим належним чином, в судове засідання не з'явився, направив заяву в якій просив суд розгляд справи проводити без участі представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач та третя особа, які повідомлялися судом належним чином за зареєстрованою адресою місця проживання, разом з цим, судові повістки повертались до суду з відміткою поштаря за закінченням терміну зберігання, в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутності до суду не направляли. За цих обставин, суд на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України, з огляду на відсутність заперечень представника позивача, визнавши причини неявки відповідача неповажними, визнав можливим провести заочний розгляд справи, за відсутності відповідача, а також у відсутність представника позивача, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, які вважає достатніми для правильного вирішення справи. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків. На підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів судом встановлено наступні обставини: 04.08.2008 між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», яке у подальшому змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №490083006, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 173 993 грн. 40 коп. зі сплатою процентів у розмірі 19,5% річних, у свою чергу позичальник зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитними коштами, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком №1 до нього - Графіком погашення кредиту. Остаточна дата повернення кредитних коштів згідно договорів про внесення змін і доповнень до кредитного договору та договору поруки 04.08.2017. (а.с.5-7) При цьому у забезпечення виконання зобов'язань позичальника 04.08.2008 між банком та відповідачем укладено Договір поруки №490083006-П, згідно умов якого відповідач як поручитель поручилась за виконання позичальником обов'язків, що виникли на підставі кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому.(а.с.14) Відповідно до п.2.1. вказаного договору, поручитель поручився за виконання боржником наступних обов'язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому: обов'язок повертати Банку Кредит рівними частинами, у терміни, визначені основним договором та додатком №1 до основного договору, але в будь-якому випадку не пізніше 04.08.2013; обов'язок щомісяця сплачувати Банку проценти за користування Кредитом у терміни, визначені Основним договором та додатком №1 до Основного договору; обов'язок випадках, передбачених Основним договором або законодавством України, у строк не пізніше 10 днів з дати пред'явлення відповідної вимоги достроково (до настання термінів або строків повернення/сплати, зазначених вище у цьому підпункті), повернути Банку Кредит, сплатити проценти за користування ним і виконати інші обов'язки, що виникають із Основного договору; обов'язок сплатити банку неустойку (пеню, штрафи) та понад суму неустойки (пені, штрафів) відшкодувати збитки, заподіяні банку невиконанням або неналежним виконанням Боржником своїх зобов'язань за Основним договором. Умови кредитного договору в частині надання суми кредиту позивачем виконані, що підтверджується випискою з особового рахунку позичальника.(а.с.18) Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу - ст.526 ЦК України. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно умов кредитного договору та договору про внесення змін і доповнень до кредитного договору кінцевий строк повернення кредиту встановлено 04 серпня 2017 року. Обґрунтовуючи пред'явлені вимоги позивач посилається на те, що внаслідок неналежного виконання третьою особою своїх зобов'язань за кредитним договором щодо погашення суми боргу згідно з узгодженим сторонами графіком, у останнього виникла заборгованість, яка станом на 29.07.2014 складається з: заборгованості за кредитом - 99 422 грн. 39 коп.; заборгованості за відсотками - 5 154 грн. 40 коп. та комісії 1 739 грн. 95 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості наявним у матеріалах справи. Таким чином, вважає позивач, спірна грошова сума підлягає стягненню з поручителя у порядку та відповідно до правил, визначених ст. 543 та ст. 554 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України з посиланням на яку позивач обґрунтовує свої вимоги, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У відповідності до ч.ч.1-2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У відповідності до п. п. 2.1, 3.1. договору поруки поручитель зобов'язується перед кредитором в повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту. Відповідно до п. 2.8 кредитного договору платежі з повернення Кредиту та сплати процентів за його користування здійснюються щомісячно рівними частинами відповідно до Графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх сукупних послуг, який є Додатком до Договору та його невід'ємною частиною в порядку та на умовах, визначених цим Договором. У відповідності до п.5.3 договору поруки цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до моменту повного виконання позичальником договору кредиту. Згідно з ч.4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до ч.1 ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Оскільки договором поруки строк його дії в розумінні ч.1 ст. 252 ЦК України не встановлено, а визначено повним виконанням, суд вважає, що до правовідносин сторін підлягає застосуванню наведене вище положення другого речення ч.4 ст. 559 ЦК України про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно роз'яснень Постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 30.03.2012, в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Отже, виходячи з положень частини четвертої статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Аналогічна позиція викладена у правовому висновку Верховного Суду України у справі №6-53цс14 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно з умов кредитного договору, позивачальник взяв на себе зобов'язання погашати кредит та сплачувати позивачеві нараховані проценти за користування кредитом у розмірі 4 908 грн. 99 коп. щомісячно до 4 числа кожного місяця рівними частинами, з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом до 04.08.2017 включно. Згідно наданого представником позивача розрахунку заборгованості останній черговий платіж у розмірі 4 908 грн. 99 коп. був здійснений 04.03.2009. Таким чином, порушення терміну внесення чергового платежу за кредитним договором відбулось з боку відповідача позичальника 04.04.2009. Враховуючи викладене, у ПАТ «Альфа-Банк» виникло право вимоги дострокового погашення заборгованості за кредитним договором до відповідача з 05.04.2009. Як встановлено судом, позивач протягом дії договору поруки не звертався з позовом до поручителя [PERSON] З даним позовом позивач звернувся до суду, згідно штемпеля на позовній заяві лише 08.09.2014. Отже, враховуючи встановлені судом обставини справи та виходячи з положень ч. 4 ст.559 ЦК України, Постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 30.03.2012, суд дійшов висновку, що на час пред'явлення позову до суду порука [PERSON] вважається припиненою, оскільки шестимісячний строк, в межах якого позивач повинен був звернутися до суду за захистом своїх прав - сплинув 05.09.2009. Позивачем суду інші дані та докази не надані, іншого договором поруки між сторонами не визначено та судом не встановлено. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов ПАТ «Альфа-Банк» задоволенню не підлягає у зв'язку з його безпідставністю. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed