Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернувся із позовною заявою до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 08.09.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 24.114/08-СК. Відповідно до вказаного договору [PERSON] був наданий кредит в сумі 500000 доларів США строком на 7 років до 07.09.2015 року. В подальшому до даного кредитного договору за погодженням сторін було внесено зміни шляхом укладання відповідних договорів про внесення змін, зокрема: додаткова угоду №24.114/08-СК/ДУ01 від 31.10.2008 року в частині збільшення з 01.11.2008 року процентної ставки до 16,5 % річних; договір пр. внесення змін №2 від 11.10.2011 року (договір викладено в новій редакції без істотних змін його умов). Внаслідок неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором станом на 09.07.2014 року становить 268 780,62 дол. США що за офіційним курсом долара США до гривні встановленим НБУ станом на 09.07.2014 року еквівалентно 3 133 479,41 грн., що складається з 194 429,70 дол. США - строкової заборгованості по кредиту; 51 196,24 дол. США - простроченої заборгованості по кредиту; 1 452,10 дол. США - пеня за несвоєчасну сплату кредиту; 529, 29 дол. США - 3% річних за прострочення сплати боргу кредиту; 20 027,98 дол. США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 08.07.2012 р. по 09.07.2014 р.; 888,61 дол. США - пеня за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом за період з 08.07.2012 р. по 09.07.2014 р.; 256,70 дол. США - 3% за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом. З метою забезпечення зобов'язання позивальником між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки № 24.114/08-ДП02 від 08.09.2008 року та Романюк був укладений договір поруки №24.114/08-ДП03 від 08.09.2008 року. Відповідно до договору поруки відповідач на добровільних засадах поручається перед позивачем щодо повернення кредиту, перерахування плати за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін, умови повернення та сплати яких встановлюється кредитним договором. Просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість на загальну суму 3 133 479,41 грн. на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», стягнути з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 3 654,00 грн. 15 вересня 2014 року позивач надав суду уточнену позовну заяву, а саме: про стягнення заборгованості згідно якої просив стягнути з [PERSON] заборгованість на загальну суму 3 133 479,41 грн. на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» та судові витрати у розмірі 3 654,00 грн. 26.12.2014 року до суду поступила уточнена позовна заява про стягнення заборгованості відповідно до якої позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість в сумі 268 780,62 дол. США, що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 09.07.2014 року еквівалентно 3 133 479,41 грн. (три мільйони сто тридцять три тисячі чотириста сімдесят дев'ять грн.., 41 коп.) та судові витрати у розмірі 3 654,00 грн. 03.03.2015 року відповідачем був поданий позов в суд до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про визнання договору поруки №24.114/08-ДП02 від 08.09.2008 року припиненим, посилаючись на те, що 08.09.2008 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 24.114/08-СК, на підставі якого банком видано [PERSON] кредит в сумі 500 000 дол. США строком до 07.09.2015 року. В порядку забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором був укладений договір поруки №24.114/08-ДП02 від 08.09.2008 року, за умовами якого поручитель відповідає перед банком за порушення боржником зобов'язань за основним договором. 31.10.2008 року, між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №24.114/08 - СК, до кредитного договору №24.114/08 -СК від 08.09.2008 року, якою встановлено нові умови збільшення розміру процентної ставки, в результаті підпункту 1.2 кредитного договору було викладено в новій редакції, а саме було змінено плату за користування кредитом, яка склала 16.5% річних замість 16%. Своєї згоди на укладення вказаної додаткової угоди [PERSON] як поручитель не надав. 09.08.2010 року, між ПАТ «ВТБ Банк» поручителем [PERSON] була укладена додаткова угода №1 від 09.08.2010 року до договору поруки № 24.114/08-ДП02 від 08.09.2008 року, якою встановлено нові умови щодо збільшення про центової ставки в розмірі 16,5 %річних. 11.10.2011 року між банком та [PERSON] було укладено договір про внесення змін №2 до кредитного договору № 24.114/08-СК від 08.09.2008 року, в результаті кредитний договір був укладений в новій редакції. Своєї згоди на укладання вказаного договору [PERSON] не давав. Вважає, що збільшення про центової ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав для покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. Просив визнати договір поруки № 24.114/08-ДП02 від 08.09.2008 року укладений між ВАТ «ВТБ Банк» та поручителем [PERSON] та поруку за вказаним договором припиненими, також просив стягнути судові витрати. Ухвалою суду від 10.08.2015 року об'єднано позови ПАТ «ВТБ Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості та позов [PERSON] до ПАТ «ВТБ Банк» про визнання договору поруки припиненим та присвоєно єдиний унікальний номер. Відповідно до вимог ст. 207 ч.1 п.4 ЦПК України, ухвалою суду від 10 серпня 2015 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» в частині позовних вимог до [PERSON] про стягнення заборгованості залишено без розгляду. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просив позов задоволити, в задоволені позовних вимог зустрічної позовної заяви просив відмовити. Представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що поручитель [PERSON] не надав свою згоду на підвищення відсоткової ставки за користування кредитом. Окрім цього, вважає, що позивачем був пропущений строк позовної давності. Просив відмовити в задоволенні позову ПАТ «ВТБ Банк» та задовольнити зустрічну позовну заяву визнавши договір поруки № 24.114/08-ДП02 від 08.09.2008 року укладений між ВАТ «ВТБ Банк» та поручителем [PERSON], поруку за вказаним договором припиненими. Суд заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що первісний позов підлягає задоволенню а зустрічний позов необґрунтований та таким, що задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.09.2008 року між відповідачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 24.114/08-СК. Відповідно до вказаного договору [PERSON] був наданий кредит в сумі 500000 доларів США. З метою забезпечення зобов'язання позивальником між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки № 24.114/08-ДП02 від 08.09.2008 року. 31.10.2008 року, між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №24.114/08 - СК, до кредитного договору №24.114/08 -СК від 08.09.2008 року, якою встановлено нові умови збільшення розміру процентної ставки, в результаті підпункту 1.2 кредитного договору було викладено в новій редакції, а саме було змінено плату за користування кредитом, яка склала 16.5% річних замість 16%. Своєї згоди на укладення вказаної додаткової угоди [PERSON] як поручитель не надав. 09.08.2010 року між Банком та поручителем [PERSON] була укладена додаткова угода №1 від 09.08.2010 року до договору поруки № 24.114/08-ДП02 від 08.09.2008 року, якою встановлено нові умови щодо збільшення про центової ставки в розмірі 16,5 %річних. 11.10.2011 року між банком та [PERSON] було укладено договір про внесення змін №2 до Кредитного договору № 24.114/08-СК від 08.09.2008 року, в результаті кредитний договір був укладений в новій редакції. Свої згоди на укладання вказаного договору [PERSON] не надав. Згідно ст. 547, 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання укладається в письмовій формі. Відповідно до ст. 202, 207 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Ст. 559 ч.1 ЦК України встановлено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого зобов'язання. А також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно п.1.1 Кредитного договору № 24.114/08-СК від 08.09.2008 року позичальник [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 500000 доларів США строком на 7 року до 07.09.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитним коштами в розмірі 16% річних. 31.10.2008 року між Банком та [PERSON] була укладена додаткова угода № 24.114/08-СК до Кредитного договору № 24.114/08 -СК від 08.09.2008 року згідно якої була збільшено відсоткову ставку за користування кредитними коштами в розмірі 16,5%, яка починає діяти з 01.11.2008 року. 09.08.2010 року між Банком та поручителем [PERSON] була укладена додаткова угода №1 від 09.08.2010 року до Договору поруки № 24.114/08-ДП01 від 08.09.2008 року, якою встановлено нові умови щодо збільшення про центової ставки в розмірі 16,5 %річних. Зі змісту договору про внесення змін №2 до Кредитного договору №24.114/08-СК від 08.09.2008 року від 11.10.2011 року вбачається, що змінилась тільки відсоткова ставка за користування кредитними коштами з 16% на 16,5%. В решті кредитний договір залишився без змін. Згоду поручитель [PERSON] надав підписавши додаткову угоду №1 від 09.08.2010 року до договору поруки № 24.114/08-ДП01 від 08.09.2008 року, якою встановлено нові умови щодо збільшення про центової ставки в розмірі 16,5 %річних. За таких обставин, посилання позивача на те, що банком було погіршено його становище, як поручителя та він не надавав згоди на внесення змін до кредитного договору не відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам. Згідно вимог ст. 29 ЦПК України, кожна сторона повинна надати всі наявні у неї докази до або під час попереднього судового засідання, в разі, якщо попереднє судове засідання в справі не проводиться, до початку розгляду справи по суті. Ст.60 ЦПК України чітко встановлений обов'язок на кожну сторону доводити ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. В Постанові Верховного Суду України № 21.01.2015 року у справі № 6-190цс14, правова позиція якої є обов'язковою для виконання всіма судоми зазначено, що у разі зміни кредитором на підставі ч.2 ст.1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання, передбаченого ч.4 ст.559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню з цієї дати. Як було встановлено в судовому засіданні та ці обставини, сторонам не заперечувались, 16.07.2014 року в зв'язку із невиконання боржником [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, йому був направлений лист про дострокове повернення кредитних коштів. У вересні 2014 року банк звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці із позовною заявою про дострокове стягнення з [PERSON] кредитних коштів. За таких обставин, враховуючі всі обставини, які були встановлені в судовому засіданні, прийнявши до уваги всі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк» про стягнення заборгованості з [PERSON] в сумі 268 780,62 дол. США, що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 09.07.2014 року еквівалентно 3 133 479,41 грн. (три мільйони сто тридцять три тисячі чотириста сімдесят дев'ять грн.., 41 коп.) та судові витрати у розмірі 3 654,00 грн. слід задовольнити. Зустрічну позовну заяву [PERSON] до ВАТ «ВТБ Банк» про визнання договору поруки № 24.114/08-ДП02 від 08.09.2008 року укладений між ВАТ «ВТБ Банк» та поручителем [PERSON] та поруку за вказаним договором припиненими необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved