Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду міста Києва із позовом до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус КМНО Бригіда В.О., про визнання договорів довічного утримання від 14.02.2019 року та від 18.02.2019 року недійсними. 03.04.2020 року позивачкою подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] , які на праві власності належать [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначає про те, що їй на праві власності належить нерухоме майно, а саме квартира [ADDRESS] та квартира [ADDRESS] , право власності яких внаслідок злочинних дій невстановлених осіб було перереєстровано за [PERSON] , з яким вона не знайома та правовстановлюючих документів на нерухоме майно третім особам не надавала. Оскільки внаслідок злочинних дій невстановлених осіб, спірне майно, яке належить їй на праві власності було відчужене [PERSON] , зважаючи на те, що в разі незабезпечення її позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, істотно ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду в разі задоволення її позову в майбутньому, просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] Вивчивши підстави порушеної заяви, суд дійшов висновку про задоволення заяви. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Пунктами 2, 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії. Згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. З огляду на зазначене, в судове засідання для вирішення питання забезпечення позову сторони не викликались. Як роз`яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Враховуючи обґрунтованість наведених заявницею доводів про необхідність вжиття заходів для забезпечення її позову, наявність реальних ризиків невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у цій справі, суд дійшов висновку про задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved