Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

У вересні 2015 року ПАТ «Креді Агріколь Банк» звернулося до суду з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.08.2013 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] був укладений комплексний договір № 2/1512037. Відповідно до умов якого банк надав до [PERSON] кредит в сумі 19 760,00 грн., строком з 15.08.2013 року по 14.08.2016 року включно, зі сплатою 11,00 % річних за користування та комісійної винагороди в розмірі 1,80% в місяць від суми кредиту. ПАТ «Креді Агріколь Банк» виконало свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, а до [PERSON] в свою чергу свої зобов'язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів систематично порушує та не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем в загальному розмірі 15 885,73 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача. Також просив стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати. Позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Сторони в судове засідання не з'явились тому, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Перевіряючи обставини у справі судом встановлено, що 15.08.2013 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено комплексний договір № 2/1512037. Відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 19 760,00 грн., строком на 36 місяців з 15.08.2013 року по 14.08.2017 року включно, зі сплатою 11,00 % річних за користування та комісійної винагороди в розмірі 1,80% в місяць від суми кредиту (п.п. 1.1., 1.3.1, 1.3.2. комплексного договору № 2/1512037). Згідно п. 1.1. кредитного договору, [PERSON] прийняв на себе зобов'язання сплачувати платежі за кредитом, нараховані проценти та комісію щомісячно до 15 числа кожного місяця. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як вбачається із матеріалів справи, банком зобов'язання за договором виконано, що підтверджується меморіальними ордерами №2/1512037 від 15 серпня 2013 року (а.с. 8-9), а [PERSON] в свою чергу порушила умови договору, відповідно до яких зобов'язувалася погашати кредит та проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених договором кредиту. Судом встановлено, що 02.06.2015 року на адресу позичальника була направлена вимога про повне дострокове виконання зобов'язань, але вона залишена поза увагою. (а.с 21). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Умовами п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Так згідно п. 3.1. комплексного Договору, у разі прострочення строку оплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежу. Відповідно до п. 3.2. цього Договору, у разі порушення Позичальником без поважних причин вимог п.п. 2.2.2.-2.2.9 Правил, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 1 відсотка від суми кредиту, визначено ї в п. 1.1. Договору, за кожний випадок порушення У зв'язку з простроченням відповідачем платежів за кредитним договором, згідно з розрахунком наданим позивачем (а.с. 3), станом на 17.08.2015 року загальна заборгованість становить 15 885,73 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі - 7 319,49 грн.; прострочена заборгованість за кредитом у сумі - 4 452,96 грн.; нараховані відсотки у сумі - 10,79 грн.; нараховану комісію у сумі - 355,68 грн.; прострочені відсотки у сумі - 865,31 грн.; прострочена комісія у сумі - 1900,52 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту, процентної та комісійної винагороди в сумі -980,98 грн. Враховуючи те, що зобов'язання не виконуються з вини відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не виконує свої зобов'язання по кредитному договору № 2/1512037 від 15.08.2013 року та протягом тривалого часу не розраховується з позивачем, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредиту в загальному розмірі 15 885,73 грн., яка підлягає до стягнення з відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved