Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Тростянецька РДА в інтересах малолітньої [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи вимоги тим, що відповідачка є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO] Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження відповідно до ч 1 ст.135 СК України. Як було з'ясовано, малолітня [PERSON] була залишена матір'ю у м.Глухові після різдвяних свят. Після проведення працівниками Тростянецької РДА роботи з відповідачкою, остання у квітні 2013 року забрала дитину з собою. На пропозицію її колишнього співмешканця [PERSON] визнати його батьком дитини та залишити дівчинку в його родині відповідачка відмовилась. Згодом стало відомо, що дитина, яку покинула матір та зникла, знаходиться у будинку [PERSON]. З того часу будь-яких відомостей про відповідачку не надходило. Потім стало відомо, що відповідачка проживає в [ADDRESS], але за цей час вона жодного разу не поцікавилася здоров'ям дівчинки, її життям та не надавала матеріальної допомоги. Тому позивач звернувся до суду з позовом та просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] та стягнути з неї аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь інтернатного закладу або на користь людини, на вихованні та утриманні якої буде знаходитись дитина починаючи стягнення з дня подачі позову і до повноліття дитини. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представник третьої Служби у справах дітей Тростянецької РДА у судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, де просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник третьої особи Боромлянської сільської ради Тростянецького району у судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, просить справу слухати у його відсутності, щодо вирішення питання покладається на розсуд суду. Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, хоча неодноразово повідомлялася належним чином про час та місце судового розгляду справи, за зареєстрованим у встановленому законом порядку відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України. Поштова кореспонденція була повернена до суду без вручення з повідомленням, що адресат за зазначеною адресою не проживає (а.с.25,38,42,49,50,71,73,75), однак відповідно до абз.5 ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.. За таких обставин, зі згоди позивача, у відповідності до вимог глави 8 ЦПК України, суд ухвалює рішення під час заочного розгляду справи. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в м.Тростянець Сумської області, матір'ю якої є [PERSON] та батьком [PERSON] (а.с.3), відомості про батька дитини записані за вказівкою матері на підставі ч.1 ст.135 СК України (а.с.5). Як вбачається з листа УПтСЗН Тростянецької РДА від 19.02.2013 року - провести обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] щодо цільового використання бюджетних коштів при народженні дитини [PERSON] неможливо, оскільки [PERSON] зі своїми дітьми за адресою по [ADDRESS] не проживає та її місце проживання невідоме (а.с.6). Згідно листа Тростянецького районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді було встановлено, що [PERSON] близько шести місяців не проживає на [ADDRESS], продала свій будинок та разом з сім'єю переїхала проживати у Полтавську область (а.с.7). Службою у справах дітей Тростянецької РДА на адресу Служби у справах дітей Глухівської міської ради було надіслано листа, в якому зазначено, що [PERSON] фактично проживає в [ADDRESS] разом з бабусею та шестилітнім сином. Відповідачка обіцяла забрати малолітню доньку [PERSON] з Глухова та повернутися до [ADDRESS], з нею неодноразово проводилися бесіди з приводу її ставлення до дитини, однак вона продовжує недбало ставиться до своїх батьківських обов'язків (а.с.8). Згідно акту Глухівського МВ УМВС України в Сумській області про підкинуту дитину від 15.10.2013 року встановлено, що о 14 год. від голови квартального комітету №34 до Служби у справах дітей у телефонному режимі надійшло повідомлення про те, що в будинку [PERSON] знаходиться немовля, мама якого покинула дитину та зникла, залишивши одну пачку памперсів та банківську картку, на яку перераховується соціальна допомога на дитину. З того часу будь-яких відомостей про матір дитини не надходило (а.с.9). З актів обстеження умов проживання від 07.02.2013 року та 26.11.2013 року малолітньої [PERSON] у сім'ї [PERSON] по [ADDRESS] вбачається, що умови проживання родини задовільні, відповідають санітарно-гігієнічним нормам, маються запаси продуктів харчування, дитина повністю забезпечена одягом, засобами особистої гігієни, продуктами харчування, має своє ліжко, у родині створені всі умови для виховання та розвитку дитини (а.с.10,13). [PERSON], який вважає себе батьком дитини, звернувся з заявою до начальника Служби у справах дітей Глухівської міської ради з проханням залишити [PERSON] у його будинку з послідуючим визнанням його батьком дитини (а.с.11) та [PERSON] також зверталася з заявою залишити у її родині та призначити її опікуном цієї дитини (а.с.14). Глухівською міською радою від 14.01.2014 року було надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] (а.с.15). На виконання судового доручення про допит свідка [PERSON] до Тростянецького районного суду Сумської області надійшов журнал судового засідання, з якого з пояснень [PERSON] вбачається, що відповідачка [PERSON] співмешкала з її сином [PERSON], від якого [INFO] народила дівчинку [PERSON]. Коли дівчинці виповнився місяць, свідок забрала її до себе у м.Глухів, оскільки її син та невістка продали будинок в м.Тростянець та пішли жити на зйомну квартиру в [ADDRESS]. Свідку відомо, що мати та вітчим відповідачки перебувають у місцях позбавлення волі, а бабуся в розшуку. Окрім [PERSON] у [PERSON] є ще діти, вона є матір'ю-одиначкою. Забравши дівчинку до себе, [PERSON] звернулася за допомогою до Служби у справах дітей Глухівської міської ради, де їй порадили звернутися до відділу соціального захисту населення щодо припинення виплати [PERSON] при народженні дитини. Жодного разу відповідачка не цікавилась життям дитини, а коли дівчинці виповнилося сім місяців, вона приїхала та сказала, що хоче виховувати дитину, а свою довгу відсутність пояснила тим, що була на заробітках, хоча будь-якої допомоги дитині не надавала. Потім [PERSON] та син свідка забрали [PERSON] та поїхали проживати в [ADDRESS] на зйомку квартиру. [PERSON] почала отримувати допомогу на дитину, хоча гроші витрачала на погашення боргів, а не на дитину. Приблизно через місяць [PERSON] привезла дівчинку до [PERSON] та попросила, щоб дівчинка побула у неї три дні, а потім вона її забере. Однак з вересня 2013 року відповідачка жодного разу не відвідувала дівчинку, не телефонувала, не цікавилась її життям та здоров'ям, матеріальної допомоги на її утримання не надавала. Їй відомо, що відповідачка ніде не працює, любить оточення чоловіків, була неодноразово одружена, кошти, які отримувала на дітей, витрачала на чоловіка, який знаходився у місцях позбавлення волі (а.с.53-54). Згідно акту відвідання домогосподарства по [ADDRESS] від 17.10.2013 року вбачається, що на момент відвідування родини [PERSON] остання була відсутня, яка, зі слів її бабусі [PERSON], поїхала до м.Глухів, де мешкає її співмешканець зі своєю матір'ю, та в яких перебуває її донька [PERSON], на наступному тижні повинна повернутися в с.Боромля (а.с.63). З іншого акту соціального інспектування від 30.10.2013 року встановлено, що [PERSON] проживала в [ADDRESS], має сина [PERSON], [INFO], бабусю [PERSON], [INFO], яка у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем немає можливості виховувати меншу дитину, однак згідно висновку складні життєві обставини не підтвердилися (а.с.62). Згідно акту обстеження від 02.06.2014 року матеріально-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] по [ADDRESS] встановлено, що остання за вказаною адресою не проживає протягом чотирьох років, будинок проданий, в якому проживає інша родина, теж ромської національності. Однак вказане житло на праві власності належить бабусі [PERSON], так як документи на нових власників не переоформлені і зберігаються у попередньої власниці (а.с.64). Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові від 30.03.2007 N3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1980 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяються якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отже, приймаючи до уваги всі наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, так як протягом останніх восьми місяців, після того, як покинула дитину у родині [PERSON] не мала спілкування із дитиною, не вчинила жодної дії, яка б свідчила про здійснення нею виховних заходів щодо своєї дочки, не цікавилась її життям та здоров'ям, матеріальної допомоги не надавала. Жодних поважних причин, які б свідчили про неможливість здійснення відповідачкою своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дитини - суду надано не було. За таких обставин з метою захисту прав дитини та якнайкращого забезпечення її інтересів, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дочки [PERSON] підлягає задоволенню. Оскільки особи, позбавлені батьківських прав, не звільняються від обов'язку щодо утримання дитини, суд вважає за необхідне стягнути із відповідачки аліменти у заявленому в позові обсязі. Так, в судовому засіданні встановлено, що мати ухиляється від матеріального утримання дитини, не працевлаштована, відомостей про її незадовільний стан здоров'я у суду немає, тому відповідно до ст.ст.182, 183 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу), враховуючи обставини відносно стану здоров'я та матеріального становища дитини, платника аліментів, та інших обставин. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved