Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулася до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Ухвалою Дарницького районного суду м Києва від 14.12.2017 позовну заяву повернуто заявнику для подачі до належного суду. Постановою Апеляційного суду м. Києва від 08.06.2018 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 14.12.2017 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06.08.2018 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Постановою Київського апеляційного суду від 19.12.2018 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва віл 06.09.2018 скасовано, справу направлено на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва зха встановленою підсудністю. В якості обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 31.05.2012 чоловік позивачки [PERSON] позичив відповідачу 30000,00 доларів США, що еквівалентно 780000,00 грн з умовою їх повернення до [INFO] [PERSON] помер і позивач є спадкоємцем. В передбачені строки відповідач борг не повернув. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у сумі 780000,00 грн. В лютому 2019 року дана цивільна справа надійшла в провадження судді Голосіївського районного суду м. Києва Шкірая М.І. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Шкірая М.І. від 05.02.2019 прийнято позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Згідно Розпорядження керівника апарату Голосіївського районного суду м. Києва № 393 від 28.05.2020 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. У червні 2020 року дана цивільна справа надійшла в провадження судді Голосіївського районного суду м. Києва Мазур Ю.Ю. У жовтні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.12.2020 прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання договору недійсним з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Зустрічна заяву обґрунтована тим, що [PERSON] та [PERSON] були знайомі, навчались разом. В 2010 році [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] спільно вирішили зайнятись підприємницькою діяльністю, а саме кав`ярним бізнесом. В цей період [PERSON] виявив інтерес до вказаного бізнесу, а в кінці 2011 повідомив, що готовий прийняти участь в бізнесі після продажу квартири. Пізніше була досягнута домовленість, що [PERSON] не вносить всю суму інвестицій відразу, а буде знімати кошти для оплати поточних замовлень. 29.05.2012 [PERSON] оформив на [PERSON] та [PERSON] довіреність та уповноважив останніх бути його представниками з питань, пов`язаних з ним, як суб`єктом підприємницької діяльності. 31.05.2012 [PERSON] звернувся до [PERSON] з проханням написати на його ім`я розписку про отримання коштів на суму майбутніх інвестицій в спільний бізнес. Як пояснив [PERSON] це вимога його батька, квартира якого була продана з метою інвестування в бізнес сина, та гарантія виконання грошових зобов`язань партнерів перед [PERSON] . А тому гроші за даною розпискою не передавались. В грудні 2012 року після смерті батька [PERSON] повідомив [PERSON] про втрату розписки та попросив написати нову за тією датою. Враховуючи викладене, [PERSON] просить визнати недійсним договір позики, укладений 31.05.2012 між [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 08.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору недійсним до судового розгляду по суті. Позивач за первісним позовом в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Представник позивача за первісним позовом надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначив, що просить первісний позов задовольнити, зустрічний позов залишити без задоволення. Відповідач за первісним позовом в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Разом з цим, суд не бере до уваги подане клопотання про відкладення засідання, оскільки відкладення розгляду справи призводить до порушення розумного строку розгляду справи, а також систематичне направлення на адресу суду клопотань про відкладення розгляду справи є зловживанням процесуальним правом з боку сторони відповідача. Зловживання процесуальними правами, або так звані «процесуальні диверсії» - є будь-якими деструктивними діями з використанням процесуальних прав особи, яка бере участь у розгляді судової справи, з метою максимально ускладнити опоненту виграш правового спору в цілому або завдати збиток його певним інтересам, що в будь-якому випадку порушує право особи на справедливий суд, про яке так часто наголошують вітчизняні суди та Європейський суд з прав людини в контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Так, у статтях 44 ЦПК України, 43 ГПК України, ст. 45 КАС України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, а зловживання ними не допускається. Додатково, в контексті ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» доцільно також зазначити, що Європейський суд з прав людини ще 07.07.1989 р. у своєму рішенні у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» зробив висновок про те, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях у справах проти України також неодноразово зазначав, що однією з ролей національних судів є організація судових проваджень таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. п. 28 рішення у справі Шульга проти України від 02.12.2010 р., Заява № 16652/04) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. п. 24 рішення у справі Мусієнко проти України від 20.01.2011 р., Заява № 26976/06). Відповідач зловживає правами постійно вносить клопотання про відкладення розгляду справи. Разом з цим, суд вважає можливим постановити рішення у справі, оскільки у справі наявні відзив та всі необхідні пояснення. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved