Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним вище позовом, у якому зазначав про те, що із 24 листопада 2012 року він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Разом із тим, сімейне життя не склалося, через протилежність поглядів на організацію сімейного життя і побуту, незадоволення дружини рівнем матеріального добробуту сім'ї. Оскільки подальше спільне проживання стало неможливим, у травні 2015 року подружні стосунки були припинені. Позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, оскільки він суперечить його інтересам та носить лише формальний характер. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. Надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, зазначив також, що позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечила проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши зібрані докази, суд приходить до наступного. З копії актового запису про шлюб № 791 від 24 листопада 2012 року та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб вбачається, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 24 листопада 2012 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис за № 791. Прізвище після одруження: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідно до статей 104, 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із частиною другою статті 112 того ж СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони впродовж тривалого часу не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Продовжувати подальше спільне життя не бажають, наміру до примирення не заявили, так як збереження шлюбу суперечить їх інтересам. З огляду на викладене, та з урахування визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що він підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 88 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі - 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved