Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 08 лютого 2008 року між нею та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», був укладений кредитно-заставний договір № DN81AR100030256, умови якого нею були виконані у повному обсязі: сплачена сума кредиту та відсотків за користування ним. Проте банк продовжує нараховувати заборгованість за вказаним договором та вимагати її сплати у судовому порядку, у зв'язку з чим [PERSON] просила визнати кредитно-заставний договір припиненим; припинити обтяження легкового автомобіля Daewoo Lanos державний номер [NUMBER], який є предметом застави; стягнути з відповідача надлишково перераховані грошові кошти у розмірі 7 000,14 грн. (а. с. 4-6). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2014 року позов [PERSON] задоволено: визнано кредитно-заставний договір № DN81AR100030256 від 08 лютого 2008 року, укладений між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] як заставодавцем, за умовами якого в заставу був переданий транспортний засіб: легкового автомобіля Daewoo Lanos TF 69Y, кузов - [NUMBER], об'єм двигуна 1,5, д/н [NUMBER] - припиненим. Припинено обтяження транспортного засобу: легкового автомобіля Daewoo Lanos TF 69Y, 2008 року випуску, кузов - [NUMBER], об'єм двигуна 1,5, д/н [NUMBER], який є предметом застави за кредитно-заставним договором № DN81AR100030256 від 08 лютого 2008 року. Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь [PERSON] надлишково перераховані грошові кошти у розмірі 7000 грн. 14 коп. Вирішено питання судових витрат (а.с. 75-78). В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати (а.с. 81-84). Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, - з наступних підстав. Судом 1 інстанції встановлено, що 08 лютого 2008 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», був укладений кредитно-заставний договір № DN81AR100030256, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 86 238,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,6 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом та з кінцевим терміном повернення 07 лютого 2015 року (а.с. 12-21). На забезпечення виконання зобов'язань за кредитно-заставним договором № DN81АR100030256 від 08 лютого 2008 року, [PERSON] надала в заставу банку автомобіль Daewoo Lanos TF 69Y, кузов - [NUMBER], об'єм двигуна 1,5, д/н [NUMBER], що належить їй на праві власності (а. с. 20). Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що рішенням апеляційного суду, яке набрало чинності, встановлений факт сплати [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» на погашення кредиту 116 983,30 грн., а також неправомірність продовження нарахування банком заборгованості за даним договором, у зв'язку з чим вказаний договір слід визнати припиненим, оскільки його сторонами у повному обсязі виконані зобов'язання за ним. Тому підлягають задоволенню і інші позовні вимоги. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, і зроблені з порушенням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового рішення (п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України) з наступних підстав. Так, відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а згідно із ч.1,2 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом, а пункт 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України встановлює, що право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою, що також встановлено ст. 28 Закону України «Про заставу». Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а згідно із ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Із п.17.1.5 кредитно-заставного договору № DN81AR100030256 від 08 лютого 2008 року, укладеного між [PERSON] та банком, убачається, що строк повного повернення кредитних коштів - 07 лютого 2015 року (а.с. 20), а пунктом 6.4.2 договору передбачено, що позичальник має право здійснювати дострокове погашення кредиту; при цьому позичальник зобов'язаний сплатити банку суму процентів, суму винагород відповідно до ст. 17.1 договору, неустойку (штраф, пеню), якщо на момент дострокового погашення кредиту (частини кредиту) у Банка виникли підстави для стягнення неустойки згідно статті 14 договору. Із матеріалів справи вбачається, що термін дії договору не закінчився, а із заявою про дострокове погашення кредиту [PERSON] до Банку не зверталась, чого її представник не заперечував і у судовому засіданні апеляційного суду, тому висновок суду 1 інстианції про те, що сторонами у повному обсязі виконані зобов'язання за договором, - не відповідає фактичним обставинам справи. Із рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2014 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави вбачається, що «[PERSON] у відповідності до вимог ч.1 ст. 526 ЦК України виконувались та продовжують виконуватись умови Кредитно-заставного договору № DN81АR100030256 від 08.02.2008 року шляхом щомісячних платежів у погашення суми кредиту у розмірі по 1400,00 грн. Відтак, висновки суду першої інстанції щодо наявності заборгованості за Договором у відповідачки є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи». Крім того, апеляційним судом встановлено, що «Згідно до умов Кредитно-заставного договору № DN81АR100030256 від 08.02.2008 року було встановлено процентну ставку у розмірі 9,6% річних. В подальшому, позивачем, в односторонньому порядку процентну ставку було підвищено до 21,00% річних, починаючи з 01.02.2009 року. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2010 року визнано незаконним п.6.3.1 Кредитно-заставного договору № DN81АR100030256 від 08.02.2008 року, яким визначено право Банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки. Зазначене рішення суду набрало законної сили, на підставі чого, 13 липня 2011 року відповідачка зверталась до Позивача з заявою про здійснення їй перерахунку суми кредиту, відсотків за ставкою 9,6% та просила видати графік погашення кредиту враховуючи ставку 9,6% у зв'язку з визнанням судом п.6.3.1.Договору недійсним. Відповідь відсутня» (а.с.24-26). Таким чином, вказаним рішенням апеляційного суду не встановлено факт повного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, тим більше, що дії банку з підвищення процентної ставки позивачкою не оскаржувалось і незаконними не визнавались. Сама по собі сплата позивачкою 116 983,30 грн., що зазначено у рішенні суду від 8 липня 2014 року, чи 122 583гр. 30коп. станом на липень 2014 року, - не являється підставою для визнання договору припиненим, оскільки не змінює інших суттєвих умов договору (строку його виконання). Тому у задоволенні позовних вимог про визнання кредитно-заставного договору припиненим; припинення обтяження легкового автомобіля Daewoo Lanos державний номер [NUMBER], який є предметом застави, - слід відмовити. Не підлягають задоволенню і позовні вимоги позивачки про стягнення з відповідача надлишково перерахованих грошових коштів у розмірі 7 000,14 грн., оскільки, сплачуючи вказані кошти, позивачка указала призначення платежу «погашення кредиту», що не свідчить про набуття банком указаних грошових коштів без достатньої правової підстави (ст. 1212 ЦК України, на яку позивачка посилається як на підставу для задоволення указаних позовних вимог).

Outcome: dismissed