Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до закінчення навчання. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 14 жовтня 1995 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя між сторонами не склалося, з вересня 2016 року сторони почали проживати окремо: позивач з сином проживають у місті Бровари в квартирі [ADDRESS], а відповідач за місцем своєї реєстрації. Син зареєстрований за однією адресою з батьком, але фактично проживає з позивачем, що посвідчується актом обстеження житлово-побутових умов, та повністю перебуває на утриманні матері. На даний час син, який досягнув повноліття, навчається в Національному транспортному університеті на 1-му курсі за денною формою навчання, для здобуття ступеня бакалавр за контрактом. Термін навчання складає із 01.09.2018 р. по 30.06.2021 рік. Навчання сина постійно потребує додаткових витрат, зокрема, на підручники, новий одяг та взуття, проїзд на транспорті, витрати на їжу. Відповідач офіційно працевлаштований, та як батько дитини, має брати участь в його утриманні, тому позивач змушена звернутися із відповідним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. У разі неявки відповідача, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. За змістом п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням цієї статті. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БК № 310287 вбачається, що 14 жовтня 1995 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з філією Державного Центру розвитку сімї зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини «Гайдук» (а. с. 7). Від спільного подружнього життя у сторін 05 грудня 1998 року народився син [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії І-БК № 310227, виданого 12 січня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського району м. Києва. Батьком у свідоцтві про його народження записаний [PERSON] (а.с. 8). Згідно копії акту обстеження житлово-побутових умов № 44 від 20.09.2018 р., вбачається, що [PERSON] зареєстрована та фактично проживає [INFO]. За даною адресою від народження фактично проживає також її син [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Із копії довідки № 195, виданої 19.09.2018 року Броварською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 10, видно, що [PERSON] працює в Броварській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 10 Броварської міської ради Київської області на посаді вчителя фізичної культури з 11.09.2006 року (а.с. 10). Їі дохід за період із березня 2018 р. по серпень 2018 р. складає 93 188 (девяносто три тисячі сто вісімдесят вісім) грн. 30 коп. (а.с. 11). [PERSON] є студентом 1-го курсу денної форми навчання факультету транспортних та інформаційних технологій, що підтверджується копією довідки № 219, виданої 17.09.2018 року Національним транспортним університетом. Навчається по спеціальності транспортні технології за кошти фізичних осіб. Термін навчання з 01.09.2018 р. по 30.06.2021 р. (а.с. 12). Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 42\~000 грн., що підтверджується копією договору № 2455-18 від 13.08.2018 р. про надання освітніх послуг між Національним транспортним університетом та [PERSON] для [PERSON] (а.с. 13). Замовник вносить плату помісячно, про що свідчать копії квитанцій про сплату [PERSON] коштів за навчання сина [PERSON] (а.с. 14, 15). За змістом ст. ст. 181,182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій\~сумі за\~вибором того\~з батьків\~або інших\~законних представників\~дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина.\~При визначені\~розміру аліментів\~суд,\~враховує:\~1)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. За змістом\~ст.\~199\~СК України\~якщо повнолітні\~дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв'язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов'язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В абз. 1 п. 20 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. Таким чином, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги матеріальне становище відповідача та те, що він є офіційно працевлаштований, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, шляхом стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до закінчення навчання. На підставі викладеного та

Outcome: approved