Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] посилаючись на фактичне припинення проживання відповідача в квартирі з 2013 року та по даний час. У судовому засіданні позивачка підтримує вимоги, викладені у позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання разу не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] - 1/2 частина та членам її сімї сину [PERSON] - 1/2 частина, згідно свідоцтва про право власності на житло від 21.01.2008 року виданого Святошинською районною у м.Києві РАДА (а.с. 5). В обґрунтування та підтвердження своїх позовних вимог позивач надає докази не проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS], посилається лине на один акт, що був складений 06.09.2016 року мешканцями сусідніх квартир, підписи яких засвідчив майстер Житлово-експлуатаційної дільниці №2 Святошинської районної у м. Києві Керуючої компанії з обслуговуванням житлового фонду Святошинського р-ну м.Києва про не проживання у спірній квартирі відповідача, що оцінюється судом відповідним чином (а.с.6). При вирішенні даного спору суд виходить із підстав за якими фізична особа може бути зареєстрованою за відповідною адресою у певному житловому приміщенні. Місце проживання будь-якої фізичної особи може бути зареєстровано у певному житловому приміщенні, якщо ця особа є власником житлового приміщення, є членом сімї власника житлового приміщення, або є особою яка має відповідні договірні відносини з власником приміщення (договір оренди). Саме такі випадки регулюються відповідними нормами Житлового та Цивільного Кодексів України. Таким чином відповідача за спірними відносинами і які стосуються факту його реєстрації у спірній квартирі можна вважати членом сімї позивача, оскільки договору найму (оренди) між сторонами у даній цивільній справі не було укладено. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або закону. Таким чином відповідача за спірними відносинами і які стосуються факту його реєстрації у спірній квартирі можна вважати членом сімї позивача, оскільки договору найму (оренди) між сторонами у даній цивільній справі не було укладено. Посилання позивача на непроживання відповідача у квартирі [ADDRESS] з 2013 року нічим не доведено, клопотань про допит свідків, які можуть підтвердити цей факт не проживання [PERSON] позивачка не заявляла, лише один акт від 06.09.2016 року не може бути вагомим доказом в справі. Позивачем не доведено, а судом не здобуто доказів не проживання відповідача у спірній квартирі понад один рік без поважних причин, а тому в позові слід відмовити.

Outcome: dismissed