Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

У вересні 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свій позов мотивує тим, що йому на праві приватної власності належить будинок № 22 по вул. Чехова в с. Мотовилівка Фастівського району Київської області. Позивач зазначає, що окрім нього та його дружини в даному будинку зареєстрований і відповідач. Проте, з січня 2016 року, відповідач за адресою реєстрації не проживає, його особистих речей в будинку немає. Тому, з метою захисту своїх прав на користування та розпорядження майном, він змушений звернутися до суду з позовом та просити суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме буд. № 22 по вул. Чехова в селі Мотовилівка Фастівського району Київської області. Позивач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву, в якій просив суд у звязку з його станом здоровя розглядати справу без його участі. Зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, у разі ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. [PERSON] ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а згідно зі ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок № 22 (двадцять два) по вул. Чехова в селі Мотовилівка (Ч. Мотовилівка) Фастівського району Київської області, що підтверджується Свідоцтвом про право особистої власності від 25 жовтня 1988 року (а.с.6). Як вбачається з Довідки № 1145 від 27 липня 2018 року, виданої Мотовилівською сільською радою Фастівського району Київської області, в належному позивачу будинку зареєстрований, але не проживає його зять [PERSON]. Окрім того, в довідці вказано, що [PERSON] М, не проживає в селі з 2016 року (а.с. 8). [PERSON] про не проживання особи за місцем реєстрації від 06 червня 2018 року, [PERSON] не проживає [INFO] з січня 2016 року. При обстеженні житлового будинку [PERSON] особистих речей [PERSON] не виявлено (а.с.10). Пленум Верховного Суду України в частині 2 пункту 15 постанови від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз'яснив, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що стаття 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд дійшов висновку, що право [PERSON] на користування житлом зі сторони позивача порушено не було, відповідач відсутній в спірному будинку понад встановлений законом строк без поважних причин, тому втратив право користування ним, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, враховуючи положення 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.. Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України, статей 71, 72 Житлового кодексу Української РСР,

Outcome: approved