Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визначення способів участі у вихованні дитини, в обґрунтування якого вказав, що 29 травня 2011 року зареєстрував із відповідачем шлюб, від цього шлюбу [INFO] народилась донька [PERSON]. В подальшому за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 25.03.2016 року шлюб між ними розірвано, донька залишилась проживати разом із матір»ю. З моменту припинення спільного проживання у липні місяці 2013 року почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дитини, почалися створюватись штучні перешкоди зі сторони відповідача, що унеможливило нормальне спілкування з донькою. У зв»язку з чим позивач просить зобов'язати відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні та у вихованні дитини шляхом визначенням способів участі у вихованні дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Погоджується з висновком органу опіки та піклування виконкому Хмельницької міської ради щодо запропонованого варіанту зустрічей для участі у вихованні доньки, однак просить надати йому можливість брати участь у вихованні дитини також і в суботу та неділю. Не заперечує що такі способи його участі у вихованні дитини мають відбуватися у присутності матері, враховуючи вік доньки. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, надала пояснення в яких вказала, що перешкод у спілкуванні з дитиною відповідачу не чинила та не чинить. Вона ніколи не забороняла батькові бачитись з дитиною та спілкуватись із нею. На кожну вимогу позивача вона не перечила щодо спілкування з дитиною, однак вони припинили сімейні відносини, коли дитина була маленькою, і не хоче проводити будь-які спілкування з батьком за її відсутності. Також відповідач вказала, що заперечує проти ночівлі дитини за місцем проживання позивача, позаяк він має іншу жінку, його помешкання складається з однієї житлової кімнати, тому дитина залишатись на ніч з батьком ні за яких умов не може. Окрім того, робочий тиждень дитини складається з відвідування дитячого садочка, зайняття у гуртках іноземної мови, журналістики та танців, після нього, що не залишає їй багато часу на відпочинок . Зовсім не заперечує про участь у вихованні дитини батька разом із нею та дитиною шляхом відвідування додаткових занять з дитиною та проведення часу дозвілля після них та не створювала відповідачу будь-яких перешкод у зустрічах з дитиною. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконкому Хмельницької міської ради в судовому засіданні надала висновок органу опіки та піклування щодо встановлення можливих способів участі позивача у вихованні дитини. Посилається на те, що спілкуючись з дитиною вдома при обстеженні її умов проживання та виховання встановлено, що дитина по суті не знає батька, однак матір її пояснює про те, що в неї є тато та вона має з ним спілкуватись разом із нею. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи доказами, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 29 травня 2011 року [PERSON] та [PERSON] 29 травня 2011 року зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу [INFO] народилась донька [PERSON], батьком якої у свідоцтві про народження значиться [PERSON]. За рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 25 березня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. При розірванні шлюбу місце проживання дитини не визначено. З часу народження і по даний час малолітня дитина проживає разом з матір'ю. У липні місяці 2013 року сторони припинили спільне проживання. 04 червня 2014 року [PERSON] звернувся до органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради із заявою про визначення способів участі у вихованні дитини. [PERSON] не заперечувала про участі у вихованні батька дитини, була готова узгодити час побачень батька з донькою, проте вважала, що такі зустрічі мають відбуватись у її присутності, враховуючи вік дитини. Тому позивачеві було відмовлено у визначенні способів участі у вихованні дитини. Однак, з часу звернення позивача до органу опіки та піклування до часу подання позовної заяви сторонами час побачень батька з дитиною не узгоджено не з вини матері дитини, позаяк батько наполягав лише на тому, щоб зустрічі з дитиною проводились без присутності матері дитини, незважаючи на те, що дитина і зараз зустрічатись з батьком без матері категорично не бажає. Цих обставин обидві сторони не заперечують. Вони підтверджуються і показами представника органу опіки та піклування виконкому Хмельницької міської ради стосовно проведених бесід з дитиною для надання висновку. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконкому Хмельницької міської ради визначено такі години спілкування дитини з батьком: щосереди з 18.30 (після закінчення перебування дитини в навчально-виховному закладі) до 20.00 у присутності матері, а за бажанням дитини без її присутності, у суботу або неділю (за попередньою домовленістю за добу) у присутності матері [PERSON] з 11 до 13 години за місцем проживання батька, в громадських місцях та культурно-розважальних закладах міста Хмельницького, а також два тижні на оздоровлення дитини. В своїх заявах і в судовому засіданні позивач зазначав, що бажає приймати участь в вихованні своєї дитини та піклуватися про її здоров'я, духовний та моральний розвиток і має для того все необхідне, проте не може реалізувати своє право через протидію з боку відповідачки, яка не дозволяє позивачеві брати дитину до місця його проживання. На таку позицію, відповідачка зазначає, що дитина ще зовсім мала, а батько проживає однією сім»єю з іншою жінкою в гуртожитку, що складається з однієї кімнати, однак ніколи не перешкоджала бачитися батькові з донькою, а навпаки створювала взаємний контакт батька з дитиною, оскільки дитина не бажає з ним спілкуватися. Відповідно до ст.ст. 141, 150, 151, 153, 157, 159 Сімейного Кодексу України мати і батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини. Батьки зобов»язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім»ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми і методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Мати, батько, дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків. коли таке право обмежене законом. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов»язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.ч.4-6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, зокрема, обов»язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв»язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно із абз.3 ч.2 ст.159 СК України під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов»язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров»я та інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням цих вимог, суд вважає більш прийнятним порядок участі позивача у вихованні доньки, який рекомендував орган опіки та піклування виконкому Хмельницької міської ради, оскільки при цьому найбільш враховано вік дитини, стан її здоров»я, відвідування дитиною дошкільного дитячого закладу. Щодо усунення перешкод позивачеві у спілкуванні з дитиною то відповідно позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо перешкоджання відповідачем у спілкуванні з дитиною, не здобуто таких доказів і судом. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо визначення прав позивача участі у вихованні доньки підлягають задоволенню частково, а саме, шляхом встановлення наступного графіку спілкування : - щосереди з 18.30 (після закінчення перебування в навчальному-виховному закладі) до 20.00, у присутності матері (за бажанням дитини без матері), з урахуванням стану здоров'я дитини; - щосуботи з 14.00 до 19.00 за місцем проживання батька, в громадських місцях та культурно-розважальних закладах міста Хмельницького, у присутності матері [PERSON] (за бажанням дитини без матері) за попередньою домовленістю за добу, з урахуванням стану здоров'я дитини; - щонеділі з 11 до 13 години за бажанням дитини та за погодженням з матір»ю [PERSON] за місцем проживання батька, в громадських місцях та культурно-розважальних закладах з урахуванням стану здоров»я дитини. - починаючи з 2016 року 14 днів у літній період для оздоровлення дитини, за попередньою домовленістю з [PERSON] у її присутності в період перебування дитини на оздоровленні, крім, днів коли дитина хворіє чи перебуває на відпочинку та оздоровленні з матір'ю поза межами міста. При цьому суд вважає прийнятною позицію обох сторін щодо можливості зустрічей батька та доньки щонеділі з 11 години до 13 години за бажанням самої дитини за погодженням із матір»ю, позаяк матір дівчинки не заперечує щодо участі у вихованні дитини батька для налагодження більш тісніших стосунків між ними . На підставі наведеного та

Outcome: partial