Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

ТОВ «Ферко» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, інфляційних, 3% річних, мотивуючи його тим, що 01.11.2011 р. відповідач позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 84126,00 грн., які зобов'язався повернути до 01.12.2012 р. 16.06.2014 р. [PERSON] та ТОВ «Ферко» уклали договір відступлення права вимоги, за яким право вимоги грошової суми у розмірі 84126,00 грн. та 14189,41 грн., з яких 3% річних (3891,60 грн. ) та інфляційні (10297,81 грн. ) перейшло до ТОВ «Ферко». До цього часу борг відповідачем не повернуто. В судовому засіданні представники позивача Остаповець Д.А., Мельник Ю.М. позов підтримали за викладених в позовній заяві обставин, просять його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. (а.с. 24) З'ясувавши думку представників позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача відповідно до гл. 8 розд. ІІІ ЦПК України. Вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 01.11.2011 р. відповідач [PERSON] позичив 84126,00 грн. у [PERSON] на строк до 01.12.2012 р. (а.с. 26) Згідно договору відступлення права вимоги від 16.06.2014 р. [PERSON] відступив право вимоги до відповідача [PERSON] про стягнення боргу у розмірі 84126,00 грн. та 14189,41 грн., з яких 3% річних (3891,60 грн. ) та інфляційні (10297,81 грн. ) позивачу ТОВ «Ферко». (а.с. 5) До цього часу борг відповідачем позивачу не повернуто, сума боргу за договором позики становить: 84126,00 грн. - позика, 3891,60 грн. - 3% річних, 10297,81 грн. - інфляційні. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян ( ст. 1047 ч. 1 ЦК України ). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника ( ст. 1047 ч. 2 ЦК України ). Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) в строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. На підставі викладеного суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов'язань, зокрема, позики, визначив, якими нормами права вони регулюються, встановив, що права позивача відповідачем порушені, тому вони підлягають захисту. Відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача 983,15 грн. судового збору.

Outcome: approved