Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

У березні 2017 р. позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду до [PERSON], заінтересована особа [PERSON], про стягнення аліментів, вказуючи на те, що з червня 2005 року по 08 листопада 2011 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. На даний час шлюб між сторонами розірвано. Від спільного подружнього життя сторони мають дітей: дочку [PERSON], [INFO]; дочку [PERSON], [INFO]; сина [PERSON], [INFO]. Діти сторін проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач не дивлячись на свій обов'язок не надає матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку. В зв'язку з чим позивач змушена звернутися до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дітей з моменту подання позову до досягнення ними повноліття. Позивач повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, проте направила до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Заінтересована особа [PERSON] повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, будь-яких клопотань до суду не направила про причини неявки не повідомила. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. У судовому засіданні достовірно встановлено, що з червня 2005 року по 08 листопада 2011 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. На даний час шлюб між сторонами розірвано. Від спільного проживання сторони мають дітей: дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження за актовим записом № 120 від 15.11.2005 року, вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області; дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження за актовим записом № 24 від 04.03.2008 року, вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області; сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження за актовим записом № 69 від 06.07.2012 року, вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції у Кіровоградській області. Діти сторін проживають разом з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сімї за № 798 від 24.02.2017 року виданої виконавчим комітетом Новомиргородської міської ради Кіровоградської області. За змістом ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач не дивлячись на свій обовязок участі у вихованні дітей в повній мірі не приймає, матеріальної допомоги на їх утримання в достатній мірі не надає, у звязку з чим з відповідача необхідно стягнути аліменти в примусовому порядку. Згідно з ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, при цьому він не може бути меншим за розміром, передбаченого ч.2 ст. 182 СК України, тобто меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до положень ч.1 ст. 183 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку ( доходу ) її матері, батька або в твердій грошовій сумі ( ст. 184 СК України ) і виплачується щомісячно. Згідно з ч.2 ст.26 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року N108/95-ВР загальний розмір всіх відрахувань з заробітної плати не повинен перевищувати 20%, а у випадках, передбачених законодавством, - 50% заробітної плати. Відповідно до ч.3 ст.26 вказаного Закону обмеження, встановлені частиною другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні покарання у вигляді виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує: стан здоровя та матеріальне становище відповідача, наявність у нього аліментних зобовязань з приводу утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 25% від його заробітку (доходу), а також інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовну заяву та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 45% (9/20 частини) від його заробітку (доходу) щомісячно на користь [PERSON] на утримання їх спільних дітей. Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява [PERSON] надійшла до суду і зареєстрована 09 березня 2017 року. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У звязку з цим, суд вважає, що аліменти повинні стягуватися з [PERSON] з дня предявлення позову, а саме з 09 березня 2017 року. Крім того, відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», ст. 88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: partial