Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

У вересні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що перебувають з відповідачем у зареєстрованому шлюбі та мають спільну малолітню дитину, проте спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату взаємної поваги та любові, що призвело до припинення шлюбних відносин. Ухвалою суду від 05.10.2017 року за клопотанням відповідача сторонам було надано строк на примирення до 05.04.2018 р. Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення та про розгляд справи за її відсутності, заперечивши щодо можливості примирення сторін. Просила залишити їй після розірвання шлюбу шлюбне прізвище «Коржова». Відповідач у судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву, в якій не заперечуючи обставин, викладених у позові, проти його задоволення не заперечував, просив справу слухати за його відсутності. Також вказав на незгоду щодо проживання сина з позивачем. Вивчивши доводи позову та матеріали справи, суд в межах заявлених позовних вимог та з урахуванням наданих сторонами доказів, дійшов наступного висновку. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 17.11.2010 року (свідоцтво про шлюб серії 1-ФП № 069672, повторно видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області 30.11.2010 р.) Від спільного життя сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження серії 1-ФП № 129588, видане виконкомом Дільничної сільської ради Новоодеського району Миколаївської області 24.01.2011 року). Подружнє життя між сторонами не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин та окремого проживання сторін, про що стверджує позивач та не заперечується відповідачем. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом (ст.56 СК України). Подружжя не бажають проживати разом, шлюбні відносини між ними припинено, у наданий судом строк сторони не примирилися та напорлягають на розірванні шлюбу. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. Відповідно до\~ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до\~ст. 141\~ЦПК України,\~з відповідача на користь позивача, пропорційно до задоволених позовних вимог, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved