Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

У березні 2019 року позивачі звернулись до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування вимог зазначили, що [INFO] померла їх мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , а також землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Новоазовської сільської ради. Спадкоємцями за законом є діти померлої - позивачі [PERSON] та [PERSON] . Позивачі звернулись до нотконтори із заявами про видачу їм свідоцтв про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті матері. Постановами державного нотаріуса від 01.02.2019 р. позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право власності на земельні ділянки, розташовані на території Новоазовської сільської ради, оскільки витяги з Державного земельного кадастру на земельні ділянки отримати неможливо, а на житловий будинок та земельну ділянку було відмовлено, у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. У лютому 2019 року позивачі звернулись до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори з проханням видати дублікати правовстановлюючих документів на будинок, однак було відмовлено, оскільки даний документ знаходиться на зберіганні в Донецькому обласному державному нотаріальному архіві, який розташований на тимчасово окупованій території. На підставі викладеного, просять визнати право власності за [PERSON] на земельні ділянки з кадастровими номерами: 1423600000-12-000-0682 рілля 3,72 га, 1423600000-12-000-1730 пасовище 0,94 га, 1423600000-12-000-2003 баг. насадження 0,11 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Новоазовської районної ради та за [PERSON] на житловий будинок та земельну ділянку кадастровий номер: 1412365300:00:002:0147, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Позивачі у судове засідання не з`явилися, надали заяви про можливість слухання справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник позивачів [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі змісту ч.1 ст.1222 ЦК України слідує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є дітьми [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 09.10.1976 року Палацом одруження м.Жданова Донецької області, 09.10.1976 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий запис №3641. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - « [PERSON] ». [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 13.06.2016 року виконкомом Сартанської селищної ради Іллічівського району міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 66. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді: - житлового будинку [ADDRESS] , який належав померлій на підставі свідоцтва про право власності від 26.02.1987 року, зареєстрованого в реєстрі за №604 та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.02.1987 року, зареєстрованого в реєстрі за №605; - земельної ділянки кадастровий номер: 1412365300:00:002:0147, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; - земельні ділянки з кадастровими номерами: 1423600000-12-000-0682 рілля 3,72 га, 1423600000-12-000-1730 пасовище 0,94 га, 1423600000-12-000-2003 баг. насадження 0,11 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Новоазовської районної ради, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, виданого 05.03.2008 року на ім`я [PERSON] . У встановлений законом строк, позивачі звернулись до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. 22.09.2016 року було заведено спадкову справу. Постановами державного нотаріуса від 01.02.2019 р. позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на зазначений житловий будинок та земельну ділянку через відсутність правовстановлюючого документу, крім того, відмовлено у видачі свідоцтва про права власності на замельні ділянки з кадастровими номерами: 1423600000-12-000-0682 рілля 3,72 га, 1423600000-12-000-1730 пасовище 0,94 га, 1423600000-12-000-2003 баг. насадження 0,11 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Новоазовської районної ради, оскільки органи Держгеокадастру тимчасово не здійснюють свою діяльність. З інформації, наданої на запит суду Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою 22.04.2019 року, спадкоємцями згідно поданих заяв про прийняття спадщини є діти померлої: [PERSON] та [PERSON] . Згідно пункту 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Судом встановлено, що дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом та свідоцтва про право власності, виданоі Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою 26.02.1987 року за реєстровим № 604,605, зареєстрованого у маріупольському БТІ 20.08.1995 року за № 22560, відсутній. Видати його дублікат не передбачається можливим, у зв`язку із тим, що архівні документи Третьої маріупольської державної нотаріальної контори за період по 1996 р. були передані на зберігання до Донецького обласного нотаріального архіву. Отримати дублікат цього документу з архіву неможливо, оскільки всі документи, прийняті на зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву, залишились в архівосховищах архіву м. Донецька, доступ до яких відсутній. Крім того, судом встановлено, що немає можливості надати витяги з Державного земельного кадастру на земельні ділянки, що знаходяться на території Новоазовської районної ради (кадастрові номери: 1423600000-12-000-0682, 1423600000-12-000-1730, 1423600000-12-000-2003), оскільки органи Держегеокадастру не здійснюють свою діяльність. Попри це, суд вважає доведеними іншими письмовими доказами факт того, що єдиними спадкоємцями щодо майна померлої [PERSON] за законом є позивачі, які у встановлений законом строк звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте мають об`єктивні перешкоди для оформлення своїх спадкових прав в досудовому порядку. Водночас, суд зауважує, що на державу в цілому та її державні органи покладається обов`язок забезпечити збереження документів, які передані органами нотаріату та державними органами влади на зберігання та від яких залежить виникнення і реалізація майнових прав спадкоємців. Незабезпечення належного зберігання нотаріальних документів в державних архівах і невиконання своїх гарантійних функції державою, незалежно від надзвичайності підстав та як наслідок обмеження громадянам доступу до державних архівних установ не має нівелювати або обмежувати майнові права позивача на їх підтвердження документами, які залишились в архівосховищах в м.Донецьк. Відповідно ст. 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути - визнання права. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Із урахуванням всіх обставин, суд вважає вимоги позивачів законними та можливим їх задовольнити, визнавши за ними право власності на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] та на земельні ділянки з кадастровими номерами: 1423600000-12-000-0682 рілля 3,72 га, 1423600000-12-000-1730 пасовище 0,94 га, 1423600000-12-000-2003 баг. насадження 0,11 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Новоазовської районної ради.

Outcome: approved