Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

У березні 2018року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційна фірма «РИК»(далі ТОВ «Комерційна фірма «РИК») про розірвання договору купівлі продажу майнових прав та стягнення коштів, посилаючись на те, що 10.02.2016року нею було укладено з відповідачем договір купівлі продажу майнових прав за №47, за умовами якого вона купила майнові права на обєкт нерухомості, розташований за адресою: м. Херсон, вул. Чорноморська будинок, 6, з наступними характеристиками підїзд III, квартира №47, загальною площею 56,2кв.м., кількість кімнат 2, поверх 3. Пунктом 2.4 зазначеного договору встановлений плановий термін закінчення будівництва та введення обєкта в експлуатацію 3 квартал 2016року. Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 договору загальна вартість майнових прав, які передаються покупцеві складає 524 560,00грн., покупець здійснює розрахунки по даному договору в розмірі 100% вартості. 10.02.2016 року на виконання умов договору нею сплачено 150 000,00 грн., 11.02.2016 року сплачено 150 000,00 грн., 12.02.2016 року сплачено 150 000,00 грн., 13.02.2016 року сплачено 74 560,00 грн, що підтверджується квитанціями №6, №7, №8, №9 до прибуткових касових ордерів. На виконання умов п. 4.4 договору купівлі продажу майнових прав відповідачем видана довідка №36 від 13.02.2016року, на підтвердження повної сплати нею вартості майнових прав у розмірі 524 560,00грн. Отже, вона в повному обсязі виконала зобовязання, передбачені договором купівлі продажу майнових прав за №47 від 10.02.2016року, а відповідач взяті зобовязання щодо своєчасного будівництва, введення будинку в експлуатацію, передачу майнових прав на обєкт нерухомості до теперішнього часу не виконав, чим порушив її права. Відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання умов договору, чим істотно порушив умови договору купівлі продажу майнових прав за №47 та фактично позбавив її можливості отримати у власність обєкт нерухомості, тобто того, що вона розраховувала під час укладення договору. З огляду на викладене, норми ст.ст.509,530,610-611,629,651,662ЦК України, ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позивач просила задовольнити позов, розірвати договір купівлі продажу майнових прав №47 від 10.02.2016року, укладений між нею та ТОВ «Комерційна фірма «РИК», стягнути з ТОВ «Комерційна фірма «РИК» на її користь суму в розмірі 524 560,00грн., а також понесені судові витрати в розмірі 5245, 60грн. Ухвалою від 22.03.2018 року було відкрито спрощене позовне провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Відповідач надав відзив у якому позов не визнав, та просив закрити провадження, у звязку з відсутністю предмета спору, оскільки позивач повинна діяти відповідно до умов договору і вирішити спір в позасудовому порядку, звернувшись із пропозицією про розірвання договору. Відповідно до п.6.1 у разі розірвання договору грошові кошти, сплачені позивачем за майнові права, повертаються їй після реалізації майнових прав на обєкт нерухомості за цим договором другому покупцю. У відповіді на відзив позивач зазначала, що у разі істотного порушення договору однією зі сторін, друга сторона має право вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Оскільки саме відповідач порушив умови договору, а вона з 2016року позбавлена права отримати квартиру в натурі, тому відповідно до п.7.1 договору має право на відшкодування попередньо оплачених нею коштів на виконання умов договору в сумі 524 560,00 грн. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, та підтверджено матеріалами що 10 лютого 2016 року між ТОВ «Комерційна фірма «РИК» в особі [PERSON], діючого на підставі довіреності №2 від 02.09.2014року та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу майнових прав №47. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. В силу ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Згідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до п. 2.1-2.4, 3.1-3.5 Договору комерційна фірма продала, а покупець придбав майнові права на квартиру у житловому будинку за адресою: м. Херсон, вул. Чорноморська, 6, на умовах та в порядку, що визначені в цьому договорі, а саме: підїзд III, квартира № 47, загальною площею 56,2кв.м., кількість кімнат 2, поверх 3. ТОВ «Комерційна фірма «РИК» зобов'язана передати покупцю майнові права на квартиру після сплати покупцем передоплати 100% вартості майнових прав, у розмірі 524 560,00грн., визначених у п.4.2. договору. Запланований термін закінчення будівництва та задачі в експлуатацію обєкта нерухомості визначено 3 квартал 2016року(п.2.4 Договору). Відповідно до п. 5.2.2. Договору передача та приймання майнових прав здійснюється сторонами за актом приймання-передачі майнових прав протягом 10 днів, після здачі обєкта будівництва в експлуатацію. [PERSON] виконала умови договору щодо оплати обєкта будівництва, що підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів: від 10.02.2016 року № 6 на суму 150 000,00грн.; від 11.02.2916року № 7 на суму 150 000,00 грн.; від 12.02.2016року №8 на суму 150 000,00грн.; від 13.02.2016року № 9 на суму 74 560,00грн., на загальну суму 524 560,00грн. Довідкою ТОВ «Комерційна фірма «РИК», виданою відповідно до умов договору п..4.4 підтверджено внесення покупцем [PERSON] повної передоплати майнових прав на квартиру №47, по вул. Чорноморська, 6, у м. Херсоні в сумі 524 560,00грн. Відповідач усупереч пункту 2.4 договору не виконав взятих за вказаним договором зобовязань, не передав позивачу обєкт нерухомості. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно до ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору. Частиною пятою статті 653 ЦК України визначено, якщо договір змінений або розірваний у звязку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Отже, матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем, що через істотне порушення умов договору ТОВ «Комерційна фірма «РИК» позивач була позбавлена того, що вона очікувала за договором, а саме: отримати у власність у 3 кварталі 2016року квартиру №47, по вул. Чорноморська, 6, у м. Херсон, що відповідно до приписів ст.653 ЦК України є підставою для розірвання укладеного сторонами договору купівлі продажу майнових прав за №47 від 10.02.2016року. Відповідно до ст.22ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права(реальні збитки). Відповідно до п.4.1 укладено договору сторони визначили загальну вартість майнових прав, які передаються продавцем покупцю за даним договором у розмірі 524 560,00 грн. Положеннями статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавленим своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на підставах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Отже, грошові кошти, у визначеному договором розмірі, які сплатила позивач, що підтверджується матеріалами справи та визнається відповідачем, є майно в розумінні статті 1 Першого протоколу. При цьому, суд вважає посилання відповідача на положення п.6.1 договору не прийнятними, оскільки пунктом 7.1 договору №47 від 10.02.2016року передбачено, що у разі невиконання чи неналежного виконання своїх зобовязань за укладеним договором, вина сторона відшкодовує потерпілій стороні всі збитки спричинені такими її винними діями(бездіяльністю). Матеріалами справи підтверджено, та не спростовано відповідачем, що позивач з 2016року з вини відповідача позбавлена права отримати у власність обєкт нерухомого майна, а саме: квартиру №47, по вул. Чорноморська, 6, у м. Херсоні. Безпідставними суд вважає, також доводи відповідача щодо вирішення порушеного питання в позасудовому порядку відповідно до умов договору, оскільки, у відзиві на позов, відповідач визнає право позивача на повернення сплаченої нею суми, лише за умов продажу майнових прав після реалізації цих майнових прав другому покупцю, тобто фактично не визнає право позивача на відшкодування збитків, відповідно до п.7.1 договору. За положеннями ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Враховуючи, наведене вище, суд приходить до висновку, що відповідачем порушені істотні умови договору щодо терміну закінчення будівництва та введення його в експлуатацію, що є підставою для розірвання договору та стягнення на користь позивача реальних збитків у сумі 524 560,00грн Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України вирішуючи питання розподілу судових витрат на користь позивача належить стягнути з відповідача, сплачені нею при подачі позову та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 5245,60грн. На підставі викладеного, ст.ст.6, 15, 22, 526, 611,626-627, 651,653ЦК України,

Outcome: approved