Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] міської ради, треті особи, без самостійних вимог - Відділ державної реєстрації майнових прав на нерухоме майно [PERSON] міського управління юстиції, Управління Держземагентства у м. Краматорську Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку (пай), в обґрунтування якого зазначив, що відповідно до рішення [PERSON] міської ради №26/IV-52 від 16.09.2015р. він є власником земельних ділянок, площею 3,480 га, у тому числі пашні 3,150 га (кадастровий номер 1412900000:04:000:1378), сінокоси, площею 0,070 га (кадастровий номер 1412900000:04:000:0262), пасовища, площею 0,260 га (кадастровий номер 1412900000:04:000:0824). Також зазначив, що 18.01.2006р. він отримав державний акт про право власності на зазначені земельні ділянки, однак в серпні 2012р. втратив його, про що свідчить оголошення у засобах масової інформації. Враховуючи викладене, а також те, що на цей час в нього виникла необхідність передати зазначені ділянки в оренду, просив суд визнати за ним право власності на них у звязку з витратою правовстановлюючого документа. Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник відповідача [PERSON] міської ради за довіреністю [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав судові заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представники третіх осіб у судове засідання не зявилися з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Приписами ст.316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. (ст.328 ЦК України) Приписами ст. 81 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни набувають право власності на земельну ділянку на підставі безоплатної передачі із земель державної та комунальної власності. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. (ст.125 ЗК України) Судом встановлено, що на підставі рішення [PERSON] міської ради №26/IV-52 від 16.09.2015р. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,480га у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території [PERSON] міської ради. Цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 18.01.2006р. [PERSON] отримано державний акт на право власності на земельну ділянку (серія ЯА №997423), який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів за №010615800178. (а.с. 6) В липні 2012 року, точна дата судом не встановлена, [PERSON], втратив державний акт на право власності на земельну ділянку (серія ЯА №997423), що підтверджується оголошенням у газеті «[PERSON] правда» (№31 від 01.08.2012р.). Відповідно до ст.4 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, враховуючи те, що [PERSON] є власником земельної ділянки у тому числі пашні 3,150 га (кадастровий номер 1412900000:04:000:1378), сінокоси, площею 0,070 га (кадастровий номер 1412900000:04:000:0262), пасовища, площею 0,260 га (кадастровий номер 1412900000:04:000:0824), однак втратив правовстановлюючий документ підтверджуючий це право, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved