Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

У березні 2015 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 01.08.1992 року перебувала у шлюбі з відповідачем та з часу їхнього одруження його місце проживання зареєстроване у [INFO], де вони й проживали. Квартиру було надано її батьку [PERSON] згідно ордера № 000551 від 26.12.1985 року. Після розірвання шлюбу з відповідачем 04.04.2006 року він проживає окремо з іншою сімєю, у 2008 році забрав свої особисті речі та більше жодного разу не зявлявся за місцем реєстрації, комунальні платежі не сплачує та не є членом її сімї. Тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку за цією адресою. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача подав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, а відповідач причин неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Представник третьої особи Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області в судове засідання не з'явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку вважає передчасними і такими, що не підлягають задоволенню. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів згідно статей 224-226 ЦПК України та у відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог статей 158, 169 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.\- Статтею 71 ЖК України передбачено можливість збереження жилого приміщення протягом шести місяців за тимчасово відсутніми наймачем або членами його сімї, а також у деяких визначених цією статтею випадках можливе збереження жилого приміщення за такими особами понад установлений строк. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить до комунальної власності та відповідач, який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 04.04.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (а.с. 4), є колишнім чоловіком позивача, має в ній зареєстроване місце проживання з 24.11.1999 року, що вбачається з довідки ПП «ВЖРЕП № 4» № 598 від 26.03.2015 року (а.с. 5). Окрім того, у зазначеній квартирі має зареєстроване місце проживання позивач, її брат [PERSON], [INFO] та її син [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно акта від 17.03.2015 року, складеного комісією ПП «ВЖРЕП № 4», відповідач не проживає у [INFO] з квітня 2007 року. Аналіз встановлених судом обставин та досліджених доказів свідчить про те, що відповідач не проживає у [INFO] понад 6 місяців без поважних причин, оскільки доказів на підтвердження наявності поважних причин не проживання у вказаній квартирі суду не надано, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням згідно ст. 72 ЖК України. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Матеріали справи не містять даних про те, що права позивача були порушені незняттям відповідача з реєстраційного обліку, а також позовні вимоги в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку предявлені позивачем до Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, яка має процесуальний статус третьої особи. Через що суд відмовляє у задоволенні вимоги щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку в указаній квартирі. Разом з тим, рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн., оплачений нею за подання до суду позову, що підтверджено документально. Враховуючи викладене,

Outcome: partial