Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

У вересні 2015 року заявник [PERSON] звернувся до суду з дійсною заявою, в якій зазначив, що він на даний час зареєстрований в Управлінні соціального захисту населення Сватівської райдержадміністрації Луганської області як особа, яка переміщена з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. [INFO] року в місті Луганську помер його батько [PERSON], [INFO], причина смерті - повторний інфаркт мозку. 07.07.2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції було видане свідоцтво про смерть [PERSON] При зверненні до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сватівського районного управління юстиції Луганської області заявнику було роз'яснено, що вищезазначене свідоцтво про смерть батька, яке видане на тимчасово окупованій території в м. Луганську, не може бути визнане дійсним на території України, також, в правовстановлюючих документах на квартиру, по-батькові [PERSON] замість вірного [PERSON] помилково зазначено [PERSON], що унеможливлює реалізацію права заявника на оформлення спадщини після смерті батька, у зв'язку з чим просить суд встановити факт того, що [PERSON], [INFO], уродженець с. Олексієво-Орлівка, Шахтарського району, Донецької області, помер в певний час - [INFO] року в місті Луганську від повторного інфаркту мозку та встановити факт приналежності документів - договору купівлі-продажу квартири, укладеного 27 березня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] та технічного паспорту на приватизовану квартиру [ADDRESS] [PERSON]. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заявлені вимоги, обґрунтувавши їх доводами, викладеними у заяві. Представник заінтересованої особи [PERSON]. не заперечувала проти задоволення вимог [PERSON], суду пояснила, що відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05.11.2014 року, який набрав чинності з моменту його офіційного опублікування, з 21.11.2014 року тимчасово призупинено проведення держаної реєстрації актів цивільного стану, їх поновлення, анулювання, повторну видачу свідоцтв та витягів з Державного реєстру актів цивільного стану тощо, відділами держаної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області, зокрема, у м. Луганську. Таким чином, свідоцтво про смерть [PERSON], видане 07.07.2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції не може бути визнане дійсним на території України, та провести реєстрацію смерті особи у даному випадку можливо тільки за рішенням суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, вважає вимоги заяви обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Як передбачено ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (ч. 1 ст. 257 ЦПК України). Згідно довідки № 930002057 від 08.12.2014 року [PERSON] зареєстрований в Управлінні соціального захисту населення Сватівської райдержадміністрації Луганської області як особа, яка переміщена з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, та з 06.09.2014 року мешкає у м. Сватове Луганської області (а.с. 8). У відповідності до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; - повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; - повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05.11.2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області (Антрацитівського, Краснодонського, Лутугинського, Перевальського, Слов'яносербського, Свердловського, Станично-Луганського районів, міст Алчевськ, Антрацит, Брянка, Кіровськ, Красний Луч, Краснодон, Луганськ, Первомайськ, Ровеньки, Свердловськ, Стаханов). Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Відповідно до п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON], оскільки факт того, що [PERSON] помер [INFO] року в м. Луганську від повторного інфаркту мозку підтверджено поясненнями сина померлого - [PERSON] та у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником, а також наданими письмовими доказами, а саме: поясненнями дружини сина померлого - [PERSON] та поясненнями сина померлого - [PERSON], які засвідчили, що [PERSON] дійсно помер [INFO] року в м. Луганську та вони особисто були присутні на його похоронах, а також документами щодо організації поховання [PERSON], медичною документацією. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане 18.07.1972 року Жовтневим Рай ЗАЦС м. Ворошиловграда (а.с. 15). Згідно досліджених в судовому засіданні документів, виданих на ім'я [PERSON], а саме: копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], яке видане відділом ЗАЦС Шахтарська (Олексієво-Орлівська сільрада) Донецької області (а.с. 16), копії паспорта серії [NUMBER] (а.с. 27), копії свідоцтва про право власності на житло № 2446 (а.с. 14) вбачається, що по-батькові [PERSON] українською мовою вказане як [PERSON], а російською мовою - [PERSON] Однак, у договорі купівлі-продажу квартири, укладеного 27 березня 1998 року та технічному паспорті на приватизовану квартиру [ADDRESS] (а.с. 12-13), по-батькові [PERSON] записано українською мовою як [PERSON]. Таким чином, суд приходить до висновку, що вищезазначені договір купівлі-продажу квартири та технічний паспорт належать [PERSON], а різниця у викладені його по-батькові обумовлена допущеними помилками при заповненні документів. З урахуванням наведеного, беручи до уваги, що факт належності правовстановлюючих докуменів підтверджується письмовими доказами у справі, ніким не заперечується і нічим не спростовується, суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги.

Outcome: approved