Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

у березні 2019 року [PERSON] звернулася до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з відповідачем являються батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], відповідач з листопада 2018 р. не бере участі у вихованні та утриманні сина, їй важко самій його утримувати. Всі пропозиції щодо врегулювання питання щодо розподілу витрат на утримання дитини відповідачем залишені без розгляду. Оскільки відповідач добровільно відмовляється брати участь у розподілі витрат на утримання спільної дитини, відмовляється від підписання договору про сплату аліментів, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини певного віку з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач позов підтримала та наполягала на його задоволенні, пояснивши, що в лютому 2019 року вони з відповідачем припили спільне проживання та з того часу останній допомоги на утримання сина майже не надає, він забирає дитину до себе, гуляє з ним, давав невеликі суми на оплату дитсадка, але витрати по утриманню дитини несе вона. Також повідомила, що являється особою з інвалідністю та не може забезпечити сина усім необхідним для його гармонійного розвитку. Відповідач та його представник позов визнали частково та відповідач не заперечував сплачувати аліменти на утримання сина, але в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн-1500,00 грн, пояснивши, що на даний час не має можливості сплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі, оскільки являється підприємцем та отримує нестабільний дохід, має батьків пенсіонерів, які хворіють та потребують допомоги. Суд, заслухавши сторін та представника відповідача, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Так, судом установлено, що позивач та відповідач являються батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І-КЕ № 173856 від 28.02.2013 року (а.с. 5). Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 25.08.2012 р. (а.с.3), в той час з копії позовної заяви про розірвання шлюбу від 01.02.2019 р. вбачається, що [PERSON] відповідач по справі адресував до Київського районного суду м. Полтава позовну заяву про розірвання шлюбу (а.с.4). За інформацією, наданою сільським головою Базилівщинської сільської ради Машівського району Полтавської області [PERSON] №162 від 06.03.2019 р. позивачка [PERSON] зареєстрована в [INFO], разом з нею зареєстровані: [PERSON],[INFO] син, [PERSON],[INFO] мати, [PERSON],[INFO] племінник (а.с.7). Згідно з довідкою заступника начальника управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Полтавської міської ради [PERSON] №16-20/6557 від 19.03.2019 р. відповідач [PERSON] зареєстрований в [INFO] (а.с.15). За довідкою Головного управління ДФС У Полтавській області Управління у м.Полтаві від 19.04.2019 (а.с.29) відповідно до поданих ФОП [PERSON] податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи підприємця за три квартали 2018 року загальна сума доходу за звітний період склала 200035,00 грн; за 2018 рік загальна сума доходу за звітний період склала 212035,00 грн; за 1 квартал 2019 року загальна сума доходу склала 6000,00 грн. Статтями 8, 11\~ЗУ «Про\~охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. ст.\~180-181\~СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що обов'язок по утриманню дитини є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, при цьому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Достатність рівня забезпечення дитини оцінюється виходячи з участі в цьому обох батьків, частка яких є рівноцінною. Частиною 5 статті 183\~СК України передбачено, що той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином законодавець визначив, що у безспірному порядку на одну дитину підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу). Статтею 182\~СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2019\~рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум для: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Матеріалами справи встановлено та не заперечується сторонами, що дитина проживає з матір'ю, яка є особою з інвалідністю 2 групи загального захворювання (а.с.7,10). Відповідач проживає окремо (а.с.15), являється фізичною особою-підприємцем (а.с.8,9), учасником бойових дій (а.с.28). Аналізуючи зібрані у справі докази, враховуючи, що обовязок по утриманню дитини законом покладено на обох батьків, оскільки відповідач є фізичною особою-підприємцем та інших утриманців не має, водночас має нестійкий заробіток, а тому суд приходить до висновку, що для забезпечення необхідного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини необхідним є стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини певного віку. У відповідності зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн. Згідно зі ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial