Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]А, [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житлом. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником квартири з житлового фонду соціального призначення №62 у будинку по вулиці Красовського,12 у м. Бровари. Вказана квартира не приватизована. 27.12.1968 року [PERSON] (її чоловіку, який вже помер) було видано ордер №1024 на дане жиле приміщення на склад сімї з трьох осіб: [PERSON], [PERSON], та [PERSON] Спадкоємцями квартири є позивач і її син [PERSON] Син [PERSON]Б зареєстрував у вказану квартиру відповідачів у справі [PERSON] та [PERSON], проте позивач свої згоди на це не давала. На даний час відповідачі в квартирі не проживають, а здають її в оренду. На підставі викладеного позивач просила задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали. Позивач додатково пояснила, що спірна квартира не приватизована, в ній позивач не зареєстрована та не проживає з 1980 року з часу отримання нею іншої квартири [ADDRESS]. У спірній квартирі залишився проживати її чоловік [PERSON] та син [PERSON] Чоловік помер у 1989 році а син одружився і почав проживати у вказаній квартирі із своєю сімєю. Проте пізніше він розлучився із першою дружиною у звязку з чим вона та їх син були зняті з реєстрації у цій квартирі. Коли син одружився повторно з відповідачкою, то він зареєстрував її разом з її сином, відповідачем у справі у спірній квартирі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] і їх представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Судом встановлено, на підставі ордера №1024 від 27 грудня 1968 року [PERSON] отримав квартиру [ADDRESS] (нині вул. Красовського) ум. Бровари Ктиївської області (а.с.8) на склад сімї з трьох осіб, в тому числі [PERSON]- дружина (позивач) та [PERSON] -син. Також судом зясовано і це підтвердила в судовому засіданні й сама позивач, що вона залишила спірне жиле приміщення у 1980 році, коли отримала квартиру [ADDRESS] та 21 березня 1980 року зареєструвалася за вказаним місцем проживання. З того часу вона не проживала та не була зареєстрована за адресою спірного помешкання. У квартирі залишилися зареєстрованими та проживали [PERSON] та [PERSON] Як пояснила позивач, її чоловік [PERSON] помер у 1989 році і залишився проживати у квартирі син [PERSON] Рішенням виконавчого комітету Броварської міської Київської області ради від 28 листопада 2006 року визначено наймачем за раніше укладеним договором найму квартири [ADDRESS] [PERSON] замість [PERSON] у звязку з його смертю. Згідно довідки №488 від 25 серпня 2015 року у спірній квартирі зареєстровані [PERSON] з 1987 року, [PERSON] з 2006 року, [PERSON] з 2006 року. З акта від 29 жовтня 2015 року про фактичне проживання чи не проживання громадян, які мешкають у житлових будинках, що є обєктами права власності територіальної громади м. Бровари та перебувають на обслуговуванні КП «ЖЕК -2» вбачається що у спірній квартирі зареєстровані та проживають [PERSON] з 1987 року, [PERSON] з 2006 року, [PERSON] з 2006 року. Зазначені обставини підтвердили у судовому засіданні й свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилалася на ст.ст. 319, 321 ЦК України, які стосуються права власності, проте сама не є власником спірного житлового приміщення. Більш того, вона не є і квартиронаймачем зазначеного помешкання, не проживає та не зареєстрована в ньому, як сама зазначила, з 1980 року. Не надано позивачем і доказів про непроживання відповідачів у квартирі [ADDRESS], не здобуто їх і судом. Показання ж свідка [PERSON] спростовуються іншими доказами. Зважаючи на викладене, посилання у позовні й заяві й на положення ст.ст.71, 71 ЖК України як на підставу задоволення вимог не ґрунтуються на нормах винного законодавства. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed