Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом. В обґрунтування позову зазначав, що рішенням Приазовського районного суду Запорізької області з відповідача на його користь стягнуто вартість паю в розмірі 613 289,30 гривень. Рішення суду набрало законної сили 15 жовтня 2014 року після його перегляду в апеляційному порядку. На даний час рішення боржником в повному обсязі не виконано. На підставі ч.2 ст.625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобовязання інфляційні втрати складають 28 1875,68 гривень за період з 01.11.2014 року до 01.02.2016 року та 3% річних складають 22470,90 гривень за період з 16.10.2014 року до 01.03.2016 року. Посилаючись на викладені обставини просив суд стягнути з відповідача на його користь суму інфляційних збитків за прострочення виконання грошового зобовязання у розмірі 281875,68 гривень та три проценти річних за прострочення виконання грошового зобовязання у розмірі 22470,90 гривень. Позивач [PERSON] та його представник, адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча про день і час слухання справи були сповіщені належним чином, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, позов підтримують та просять його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач повторно в судове засідання не з'явися без поважної причини, хоча про день і час слухання справи був сповіщений належним чином. Оскільки позивач є юридичною особою, а не фізичною особою він мав реальну можливість забезпечити участь в судовому засіданні одного із їх представників, тому суд вирішив розглянути справу у відсутність відповідача. Суд, за згодою позивача та його представника прийняв рішення про заочний розгляд цивільної справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини: - згідно рішення Приазовського районного суду від 07.08.2014 року позов [PERSON] задоволено, з сільськогосподарського виробничого кооперативу «Агрофірма» Україна» на його користь стягнуто вартість паю в розмірі 613289,30 гривень (а.с. 25-27); - рішенням колегії судів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 15.10.2014 року про стягнення вартості паю рішення Приазовського районного суду від 07.08.2014 року змінено та ухвалено нове рішення, де позов [PERSON] задоволено частково. Змінено в частині судових витрат, а в іншій частині рішення залишено без змін( а.с.28-30); - ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.02.2015 року ( а. с.31-33 рішення апеляційного суду Запорізької області від 15.10.2014 року залишено без змін; Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Згідно до вимог, викладених уч.1,2 ст.509 ЦК України визначено, що зобовязання є право відношення, в якому одна сторона(боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну діє(передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Цивільні права та обовязки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішень суду( стаття 11 ЦК України). Грошовим є зобовязання, яке виражається в грошових одиницях України(грошовому еквіваленті),тобто будь-яке зобовязання зі сплати коштів. Таким чином, грошовим зобовязанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана сплатити гроші на користь другої сторони(кредитора),а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Оскільки відповідач за рішенням суду повинен був сплатити на користь позивача гроші, таке правовідношення слід вважати грошовим зобовязанням та на нього поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання. За змістом цієї норми закону, нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання. Відповідач був зобовязаний сплатити на підставі рішення суду 613289,30 гривень. На момент розгляду цивільної справи визначене судом зобовязання відповідач виконав тільки частково і позивачем сплачено 68675,78 гривень, що підтверджується повідомленням ВДВС Приазовського РУЮ ( а.с.18). Таким чином, сума невиконання відповідачем грошового зобовязання становить 613289,30-68675,78=544613,52 гривень. З огляду на викладене та норми ст.625 ЦК України інфляційні втрати мають бути вирахувані, починаючі з 01.11.2014 року до 01.02.2016 року. Загальний відсоток інфляції розраховується шляхом множення усіх показників інфляції за період затримки: листопад 2014 року 1,019 х грудень 2014 року 1,030 х143,3 (за період з січня2015 по грудень 2015 року) х січень 2016 року 1,009 =151,757011. Сума інфляції розраховується за формулою (сума боргу х процент інфляції) сума боргу 544613,52х 151,757011:100 (сума боргу ) 544 613,52 = 281875,68 грн. Кількість прострочених днів виконання зобовязання починаючи з 16.10.2014 року до 01.03.2016 року становить 502 календарних днів, розмір 3% річних буде складати 3% х 544 613,52 грн. х 502 днів: 365: 100=22\~470,90 грн. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати ( стаття 88 ЦПК України ). З огляду на викладене є підстави для задоволення заявлених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved