Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у них 14 березня 2011 року народився син [PERSON]. У звязку із тим, що подружнє життя не склалося, шлюб між сторонами розірвано, а спільна дитина почала проживати разом із позивачем. Після розірвання шлюб відповідач взагалі не піклується про сина, не цікавиться його станом здоровя, не піклується про фізичний стан і духовний розвиток дитини, зокрема, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним оглядом, лікуванням дитини, ніякої матеріальної допомоги не надає. Позивач вважає, що спільній із відповідачем дитині, в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, тому відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 3000 грн. З огляду на викладені обставини, позивач просить стягнути із відповідача на свою користь аліменти на утримання спільної дитини у розмірі 3000 (три тисячі) грн. щомісячно, з моменту предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення із нього на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 800-1000 грн., пояснивши, що на даний час офіційно не працевлаштований, будь-яких інших доходів не має. Заслухавши пояснення та заперечення сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у сторін 14 березня 2011 року народився син [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії 1-ОК № 176479, виданого 22 березня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Батьком у свідоцтві про народження [PERSON] записаний [PERSON] (а.с. 5). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2016 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 4). Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1,2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181,182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі а при визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дітей; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно із ст. 367 ЦК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. На обґрунтування позовної вимоги щодо стягнення аліментів у розмірі 3000 грн., позивачем не надано належних доказів необхідності стягнення та можливості відповідачем виплачувати аліменти саме у такому розмірі. Таким чином, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, не має на утриманні інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, шляхом стягнення із відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1300 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: partial