Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

У вересні 2015 року позивач ТОВ «ФК «АГРО ФАКТОР» звернувся до суду з позовом до [PERSON], ПП «Комфорт-Сіті», [PERSON], [PERSON], третя особа ПАТ «БГ БАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16 червня 2005 року між ВАТ «Універсальний банк розвиту та партнерства» та [PERSON] укладено кредитний договір № 91, відповідно до якого відповідачу відкрито кредитну лінію з загальним лімітом у сумі 119 180 доларів США зі сплатою 15,5% річних за користування кредитом. Згодом, сторонами договору укладались неодноразово зміни та доповнення до кредитного договору. Відповідно до Графіку кредитного договору відповідач зобов'язаний повернути кредит частинами - щомісячними платежами, повністю погасити кредит та відсотки за користування кредитом не пізніше 15 червня 2015 року. Крім того, у забезпечення виконання зобов'язання 16 червня 2005 року між ВАТ «Універсальний банк розвиту та партнерства» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Л.М. за реєстровим номером № 1625, відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах визначених цим договором іпотекодавець передає, а іпотекодержатель приймає в заставу (іпотеку) земельну ділянку розміром - 0,0761 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в якості забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань позичальника за кредитним договором зі всіма можливими змінами та доповненнями до нього, включаючи ті, що можуть бути укладені в майбутньому, укладеним між іпотекодержателем та іпотекодавцем, щодо вчасного та в повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачене умовами кредитного договору, сплати процентів у розмірі, строки, порядку та на умовах, передбачених кредитним договором, сплати неустойки (штрафу, пені) у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором, відшкодування збитків та витрат, іншої заборгованості, що можуть виникнути у іпотекодержателя в зв'язку з укладенням та виконанням кредитного договору. 16 червня 2005 року між ВАТ «Універсальний банк розвитку та партнерства» та ПП «Комфорт-Сіті» укладено договір поруки, відповідно до котрого поручитель солідарно з позичальником відповідає перед кредитором за виконання боржником всіх зобов'язань за кредитним договором. 2 вересня 2011 року між ПАТ«Банк Перший» (правонаступник ВАТ «Універсальний банк розвитку та партнерства», ПАТ «БГ Банк»), [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки № 91/1, відповідно до котрого поручитель [PERSON] солідарно з позичальником відповідає перед кредитором за виконання боржником всіх зобов'язань за кредитним договором. 2 вересня 2011 року між ПАТ «Банк Перший», [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки № 1/2, відповідно до котрого поручитель [PERSON] солідарно з позичальником відповідає перед кредитором за виконання боржником всіх зобов'язань за кредитним договором. 12 листопада 2014 року ПАТ «БГ БАНК» передало права вимоги до позичальника ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло». 5 червня 2015 року на підставі договору про відступлення права вимоги від ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» передало права вимоги до позичальника ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «СОЛІД», від імені та в інтересах і за рахунок якого на підставі Договору про управління активами № 1-КІФ від 01.06.2012 р. діє ТОВ «Компанія по управлінню активами «Домініон - Капітал». 14 липня 2015 року ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «СОЛІД», від імені та в інтересах і за рахунок якого на підставі Договору про управління активами № 1-КІФ від 01.06.2012 р. діє ТОВ «Компанія по управлінню активами «Домініон - Капітал» передано права вимоги до позичальника ТОВ «ФК «АГРО ФАКТОР» на підставі договору про відступлення права вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Онищенко М.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1205. Разом з тим, відповідачі не виконують умови кредитного договору, не погашають кредит та не сплачують проценти за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 13 липня 2015 року утворилась заборгованість на суму 2 358 039 грн. 49 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 2 138 172 грн. 32 коп. та заборгованості за процентам за користування кредитом в сумі 219 867 грн. 16 коп. До судового засідання представник позивача не з'явився, зазначив у письмових додаткових поясненнях про розгляд справи за його відсутності (т. 2 а.с. 74-76). Тому, суд розглянув справу у відсутність представника позивача, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Відповідачі та представник відповідачів у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, надали письмові заперечення (т. 2 а.с. 1-2, 5-9). Зазначили, що договір від 12 листопада 2014 року ПАТ «БГ БАНК» про передачу права вимоги до позичальника ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» рішенням суду визнано недійсним, а тому всі наступні договори про передачу прав вимоги, в тому числі і за вказаним кредитним договором, є недійсними. У зв'язку з чим, позивач не має права на звернення з вказаним позовом до суду. Крім того, позивач задовольнив свої позовні вимоги за рахунок предмету іпотеки, що також є підставою для відмови у задоволенні позову. Представник залученого до розгляду справи як третьої особи ПАТ «БГ БАНК» позовні вимоги не визнав, погодившись повністю з поясненнями представника відповідачів. Заслухавши пояснення відповідачів, їх представника, представника третьої особи та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Під час розгляду справи встановлено, що 16 червня 2005 року між ВАТ «Універсальний банк розвиту та партнерства» та [PERSON] укладено кредитний договір № 91, відповідно до якого відповідачу відкрито кредитну лінію з загальним лімітом у сумі 119 180 доларів США зі сплатою 15,5% річних за користування кредитом. Відповідно до Графіку кредитного договору відповідач зобов'язаний повернути кредит частинами - щомісячними платежами, повністю погасити кредит та відсотки за користування кредитом не пізніше 15 червня 2015 року (т. 1 а.с. 11-15). Згодом, сторонами договору укладались неодноразово зміни та доповнення до кредитного договору, а саме: - договір № 1 про внесення змін та доповнень від 31 серпня 2005 року; - договір № _ про внесення змін та доповнень від 02 червня 2006 року; - договір № 3 про внесення змін та доповнень від 10 лютого 2010 року; - договір № 4 про внесення змін та доповнень від 02 вересня 2011 року; - договір № 5 про внесення змін та доповнень від 03 грудня 2013 року (т. 1 а.с. 25). Відповідно до вказаних договорів про зміни та доповнення до кредитного договору змінювалась процентна ставка за користування кредитом, порядок погашення кредиту тощо. Крім того, у забезпечення виконання зобов'язання 16 червня 2005 року між ВАТ «Універсальний банк розвиту та партнерства» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Л.М. за реєстровим номером № 1625, відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах визначених цим договором іпотекодавець передає, а іпотекодержатель приймає в заставу (іпотеку) земельну ділянку розміром - 0,0761 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в якості забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань позичальника за кредитним договором зі всіма можливими змінами та доповненнями до нього, включаючи ті, що можуть бути укладені в майбутньому, укладеним між іпотекодержателем та іпотекодавцем, щодо вчасного та в повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачене умовами кредитного договору, сплати процентів у розмірі, строки, порядку та на умовах, передбачених кредитним договором, сплати неустойки (штрафу, пені) у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором, відшкодування збитків та витрат, іншої заборгованості, що можуть виникнути у іпотекодержателя в зв'язку з укладенням та виконанням кредитного договору (т. 1 а.с. 26-32). Згідно з п. 1.1.1 договору іпотеки зміст та розмір основного зобов'язання, забезпеченого іпотекою, строк та порядок його виконання боржником та/або іпотекодавцем полягає, зокрема в наступному: боржник та/або іпотекодавець зобов'язаний повернути кредит; боржник та/або іпотекодавець зобов'язаний сплачувати щомісяця проценти за користування грошовими коштами. Іпотекою відповідно до цього договору, крім основного зобов'язання, забезпечуються також в повному обсязі витрати іпотекодержателя, зокрема: пов'язані з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, включаючи, але не обмежуючись: зокрема, витрати на сплату державного мита (п. 1.1.2 договору іпотеки). Договором № 2 про внесення змін та доповнень від 31 серпня 2005 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Л.М. за реєстровим номером № 2712 (т. 1 а.с. 34) та договором № 2 про внесення змін та доповнень від 2 вересня 2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Л.М. за реєстровим номером № 4300 внесено зміни до вказаного Договору іпотеки (т. 1 а.с. 33). 16 червня 2005 року між ВАТ «Універсальний банк розвитку та партнерства» та ПП «Комфорт-Сіті» укладено договір поруки, відповідно до котрого поручитель солідарно з позичальником відповідає перед кредитором за виконання боржником всіх зобов'язань за кредитним договором (т. 1 а.с. 36-37). 2 вересня 2011 року між ПАТ«Банк Перший» (правонаступник ВАТ «Універсальний банк розвитку та партнерства», ПАТ «БГ Банк»), [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки № 91/1, відповідно до котрого поручитель [PERSON] солідарно з позичальником відповідає перед кредитором за виконання боржником всіх зобов'язань за кредитним договором (т. 1 а.с. 41-43). 2 вересня 2011 року між ПАТ «Банк Перший», [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки № 1/2, відповідно до котрого поручитель [PERSON] солідарно з позичальником відповідає перед кредитором за виконання боржником всіх зобов'язань за кредитним договором (т. 1 а.с. 38-40). Судом також встановлено, що 14 листопада 2014 року ПАТ «БГ БАНК» передало права вимоги до позичальника ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» на підставі договору про відступлення прав вимоги від 12 листопада 2014 року (т. 1 а.с. 46-49, 96-145). 5 червня 2015 року на підставі договору про відступлення права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» передало права вимоги до позичальника ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «СОЛІД», від імені та в інтересах і за рахунок якого на підставі Договору про управління активами № 1-КІФ від 01.06.2012 р. діє ТОВ «Компанія по управлінню активами «Домініон - Капітал» (т. 1 а.с. 57-75). 14 липня 2015 року ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «СОЛІД», від імені та в інтересах і за рахунок якого на підставі Договору про управління активами № 1-КІФ від 01.06.2012 р. діє ТОВ «Компанія по управлінню активами «Домініон - Капітал» передано права вимоги до позичальника ТОВ «ФК «АГРО ФАКТОР» на підставі договору про відступлення права вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Онищенко М.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1205 (т. 1 а.с. 146-154). Отже, кредитором у кредитному зобов'язанні від 16 червня 2005 року є позивач ТОВ «ФК «АГРО ФАКТОР». У зв'язку з невиконанням кредитного зобов'язання станом на 13 липня 2015 року утворилась заборгованість на суму 2 358 039 грн. 49 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 2 138 172 грн. 32 коп. та заборгованості за процентам за користування кредитом в сумі 219 867 грн. 16 коп. (т. 1 а.с. 45). Проте, судом встановлено, що рішенням Господарського суду м. Києва від 12.10.2015 року у справі № 910/2924/15-г у задоволенні позову ПАТ «БГ Банк» про визнання договорів про відступлення прав вимоги від 14 листопада 2014 року, укладеним між ПАТ «БГ БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» та 12 листопада 2014 року недійсними та застосування наслідків їх недійсності було відмовлено (т. 2 а.с. 14-27). Разом з тим, постановою Київського апеляційного господарського суду від 2 грудня 2015 року вказане рішення скасоване та апеляційна скарга ПАТ «БГ БАНК» задоволена, визнано недійсними вказані договори відступлення прав вимоги у зв'язку з встановленням нікчемності вказаного правочину Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (т. 2 а.с. 12-14, 56-58). Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Отже, визнання правочину щодо передачі прав вимоги за договором про відступлення прав вимоги від 14 листопада 2014 року, відповідно до котрого ПАТ «БГ БАНК» передало права вимоги до позичальника ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» на підставі договору про відступлення прав вимоги від 12 листопада 2014 року, тягне за собою недійсність інших правочинів щодо відступлення прав вимоги, у тому числі і за кредитним договором, позичальником у якому є [PERSON], а саме: договору про відступлення права вимоги від 5 червня 2015 року, на підставі ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» передало права вимоги до позичальника ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «СОЛІД», від імені та в інтересах і за рахунок якого на підставі Договору про управління активами № 1-КІФ від 01.06.2012 р. діє ТОВ «Компанія по управлінню активами «Домініон - Капітал», а також договору про відступлення права вимоги від 14 липня 2015 року, на підставі якого ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «СОЛІД», від імені та в інтересах і за рахунок якого на підставі Договору про управління активами № 1-КІФ від 01.06.2012 р. діє ТОВ «Компанія по управлінню активами «Домініон - Капітал» передало права вимоги до позичальника ТОВ «ФК «АГРО ФАКТОР». З урахуванням положень ст. 216 ЦК України, застосування наслідків недійсності правочину, у позивача відсутнє право вимоги до відповідачів за кредитним договором № 91. Тобто позов пред'явлено особою, котра не мала права на його пред'явлення. Таке право наявне у позичальника - ПАТ «БГ Банк», що знаходиться у процедурі ліквідації. З урахування наведеного суд дійшов висновку про відмову у задоволення позовних вимог. Крім того, судом встановлено, що в рахунок кредитної заборгованості ТОВ «ФК «АГРО ФАКТОР» вже було звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку розміром - 0,0761 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно станом на 20 січня 2017 року власником вказаної земельної ділянки значиться ТОВ «Конвалія Консалтинг», реєстрація права власності за котрим здійснено 20 квітня 2014 року, що стверджується письмовими поясненнями позивача (т. 2 а.с. 75-77) та даними Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 24 січня 2017 року. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимоги. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір позивачу не відшкодовується. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed