overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що з 1999 року вона з відповідачем мешкала однією сім'єю. [INFO] народився син [PERSON]. З 2007 року позивачка з відповідачем разом не проживають, дитина мешкає разом з нею. З цього часу відповідач дитину не утримує, постійного місця роботи не має, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 727,50 грн., починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів та постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився. Згідно частини 9 статті 74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. У матеріалах справи міститься оголошення про виклик [PERSON] до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області, що розмішене на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Отже, судом було вжиті всі можливі та передбачені діючим процесуальним законодавством заходи для забезпечення прав відповідача на участь у судовому процесі. У зв'язку із неявкою відповідача в судове засідання судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи у порядку ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого є сторони по справі (а.с. 5). Із довідки №1412017842 від 18 червня 2015 року, виданої УСЗН Іллічівського району Маріупольської міської ради, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перемістилися з тимчасово окупованої території [ADDRESS], в [ADDRESS] (а.с. 6). Відповідно до довідки №335, за підписом голови КСН «Центральний», неповнолітній [PERSON] мешкає разом з позивачкою в [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров?я та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 727,50 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, в якому зазначила, що 16.04.2013 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 106. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З серпня 2015 року вони з відповідачем однією родиною не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання позивачки не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] року, трьох років. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що уточнює свої позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання - у розмірі однієї тисячі гривень щомісячно, до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що визнає уточнені позовні вимоги у повному обсязі та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання дружини у розмірі однієї тисячі гривень щомісячно, до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років.. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], народився [INFO] року, батьками якого є сторони у справі. Дитина мешкають разом з позивачкою в [ADDRESS] та знаходиться на повному її утриманні. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дітей, платника аліментів, який працює, інших утриманців не має, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на своє утримання у розмірі однієї тисячі гривень щомісячно, до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років. При цьому суд приймає до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, в якому зазначила, що 03 листопада 2012 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 331. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання по догляду за донькою [PERSON] у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що уточнює свої позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання по догляду за дитиною у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трьох років. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що визнає уточнені позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трьох років. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року народилась [PERSON], батьками якої є сторони по справі. Дитина мешкає разом з позивачкою в [ADDRESS] та знаходиться на повному її утриманні. Дитина перебуває на диспансерному обліку у комунальному закладі Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м.Маріуполя» у ортопеда з діагнозом «приведена стопа двостороння» та у невролога з діагнозом «помірні дифузні зміни без ознак параксіальної активності. Розлад сну. Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров?я та матеріального положення позивачки, платника аліментів, який працює, інших утриманців не має, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця, до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трьох років. При цьому суд приймає до уваги також і той факт, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, в якому зазначила, що 03 листопада 2012 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Дониецькій області, актовий запис № 331. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання по догляду за донькою [PERSON] у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що уточнює свої позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання по догляду за дитиною у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трьох років. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що визнає уточнені позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трьох років. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 травня 2013 року народилась [PERSON], батьками якої є сторони по справі. Дитина мешкає разом з позивачкою в [ADDRESS] та знаходиться на повному її утриманні. Дитина перебуває на диспансерному обліку у комунальному закладі Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м.Маріуполя» у ортопеда з діагнозом «приведена стопа двостороння» та у невролога з діагнозом «помірні дифузні зміни без ознак параксіальної активності. Розлад сну. Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров?я та матеріального положення позивачки, платника аліментів, який працює, інших утриманців не має, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця, до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трьох років. При цьому суд приймає до уваги також і той факт, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 грн на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що вона знаходиться у шлюбі з відповідачем. З лютого 2015 р. припинені шлюбно сімейні відносини, відповідач проживає окремо та не надає матеріальної допомоги, хоча згідно закону зобовязаний її надавати. Вказувала, що відповідач інших дітей не має, інших стягнень за виконавчими листами не має. Подалі позивачка уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти у суммі 650 грн. на утримання кожної з дітей. У судове засідання сторони не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивачка підтримала уточнені позовні вимоги, а відповідач проти їх задоволення не заперечував. Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно із свідоцтв про народження серії 1-ВЛ № 245022 [PERSON] сергійовича [INFO] та серії 1-ВЛ №271877 про народження 10.03.2012 року [PERSON], батьками дітй зазначені сторони по справі [PERSON] С М. та [PERSON]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Факт проживання неповнолітньіх дітей з матірю та знаходження їх на утриманні позивачки підтверджується довідкою Виконкому Чугуївської міської ради Харківської області за № 4 від 03.09.2015 року. Враховуючи наведене, суд відповідно до вимог ст.ст. 182, 183, 191 СК України, враховуючи матеріальний стан сторін по справі, відсутність утриманців у відповідача, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання його неповноліх дітей. Відповідно до вимог ст. ст. 81, 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн.60 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням кімнатою № 418 будинку № 106 по пр. ім. Газети «Правда» у м. Дніпропетровську, який уточнила у жовтні 2015 року, посилаючись на те, що відповідач ніколи в цій кімнаті не прожив, оплату за послуги не здійснює, речей відповідача у кімнаті немає. Просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням кімнатою № 418 будинку № 106 по пр. ім. Газети «Правда» у м. Дніпропетровську. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений згідно правил ч. 8 ст. 76 ЦПК України. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивачки, показання свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, чоловіку позивачки - [PERSON] на склад сімї з 3-х осіб на підставі ордеру на жиле приміщення № 106 від 10.02.1999 року була надана кімната № 425 та кімната № 418 будинку № 106 по пр. ім. Газети «Правда» у м. Дніпропетровську. Згідно довідки КП «Жилсервіс-5» № 2780 від 17.09.2015 року у кімнату № 418 будинку № 106 по пр. Газети «Правда» зареєстрована позивачка з 02.08.2011 року та інша особа, що не входить до складу родини. Не проживання відповідача у спірній кімнаті підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивачки з відповідача судові витрати у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім'я розпалася. Сторони перестали підтримувати подружні відносини та з 2012 року проживають окремо. Оскільки, подружні відносини неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач позов визнав та пояснив, що з 2012 року сторони фактично не проживають разом, тому подальший шлюб із позивачкою є неможливим та на примирення не згідний. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 1994 року. Шлюб перший, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В даний час сторони не проживають разом, не бажають збереження сім'ї та наполягають на розірвання шлюбу. У відповідності до ч.1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім'я розпалася та з 1992 року сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач позов не визнав та пояснив, що бажає зберегти шлюб з позивачкою. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 1975 року. Шлюб перший, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В даний час сторони не проживають разом, позивачка не бажає збереження сім'ї, наполягає на розірвання шлюбу та примиритися з відповідачем не бажає, під час наданого судом строку примирення між сторонами не сталось. У відповідності до ч.1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 14 грудня 2009 року уклала з відповідачем шлюб. Від спільного проживання з відповідачем вони маю дитину -сина [PERSON], [INFO]. В лютому 2013 року вони припинили шлюбні відносини і ведення спільного господарства. З цього часу відповідач перестав приймати участь у вихованні дитини, не цікавиться його досягненнями, інтересами, матеріально родину не забезпечує. Вона самостійно виховує та утримує дитину. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, вона і звертається до суду з даним позовом та просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву щодо розгляду справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням слухати справу у його відсутності, визнає позов частково. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 14 грудня 2009 року, який рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2013 року було розірвано. [PERSON] є батьком дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.01.2010 року, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, і, як батько дитини, відповідно до вимог Закону, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на його утримання до досягнення ним повноліття. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, те, що відповідач визнав позов, на утриманні інших дітей не має, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісяця до повноліття дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved