Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

У вересні 2015 року позивач [PERSON] акціонерне товариство «Просто-страхування» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу), посилаючись на те, що 04 квітня 2013 року [PERSON] акціонерне товариство «Просто-страхування» та ТОВ «Оптіма-Лізинг» уклали договір, поліс № АЕ/2297710 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу [PERSON], реєстраційний номер [NUMBER]. 18 січня 2014 року в м. Києві на перехресті вул. Драгоманова, вул. Ахматова відбулась дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були автомобіль Шкода Фабіа, реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], і застрахований автомобіль [PERSON], реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON]. Відповідно до постанови судді Дарницького районного суду м. Києва дорожньо-транспортна пригода сталась в результаті порушення Правил дорожнього руху України [PERSON]. 21 січня 2014 року [PERSON] звернувся до АТ «Просто-страхування» із повідомленням про настання випадку. Внаслідок даної пригоди [PERSON] зазнав матеріальної шкоди внаслідок пошкодження його автомобіля Шкода Фабіа, реєстраційний номер [NUMBER] згідно з ремонтною калькуляцією № 93620 від 21 січня 2014 року, і вартість відновлювального ремонту становить 1 212 грн. 50 коп.. 16 березня 2012 року [PERSON] звернувся до АТ «Просто-страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування. Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 25 березня 2014 року було складено Страховий акт № 93620, відповідно до якого вартість страхового відшкодування становить 1 212 грн. 50 коп.. Відповідно до виписки з ПАТ «ВТБ Банк» від 02 липня 2014 року АТ «Просто-страхування» виплатило страхове відшкодування в розмірі 1 212 грн. 50 коп.. Таким чином, фактичні витрати страхової компанії, пов»язані з цим страховим випадком, складають 1 212 грн. 50 коп.. Про настання дорожньо-транспортної пригод [PERSON] із заявою про настання дорожньо-транспортної пригоди до АТ «Просто-страхування» не звертався. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] акціонерне товариство «Просто-страхування» просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] акціонерного товариства «Просто-страхування» 1 212 грн. 50 коп. сплаченого страхового відшкодування. У судове засідання представник позивача не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява, у якій представник позивача позов підтримав і просив його задовольнити та розглянути справу у його відсутності. У судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки представник позивача [PERSON] акціонерного товариства «Просто-страхування» у поданій суду заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, зясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 січня 2014 року о 20 год. 00 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] в м. Києві, на перехресті вул. Драгоманова-вул. [PERSON], не дотримався безпечного інтервалу, не вжив заходів щодо зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого сталось зіткнення з автомобілем «Шкода», д/н [NUMBER], що призвело до пошкодження зазначених автомобілів, чим порушив вимоги п. п. 13.1. Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.. 04 квітня 2013 року [PERSON] акціонерне товариство «Просто-страхування» та ТОВ «Оптіма-Лізинг» уклали договір, поліс № АЕ/2297710 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу [PERSON], реєстраційний номер [NUMBER], строк дії з 04 квітня 2013 року по 03 квітня 2014 року. 12 березня 2014 року до [PERSON] акціонерного товариства «Просто-страхування» звернувся [PERSON] із заявою про виплату страхового відшкодування. [PERSON] акціонерним товариством «Просто-страхування» на підставі отриманих документів та згідно умов Полісу АЕН № 2297710, визнано, що подія відповідає умовам страхування і є страховим випадком по ризику «Дорожньо-транспортна пригода», і розмір виплати становить 1 212 грн. 50 коп., яка належить до відшкодування у встановленому порядку, про що складено Страховий акт № 93620 від 25 березня 2014 року. Згідно розпорядження до Страхового акту № 93620 від 26 березня 2014 року призначено виплату страхового відшкодування за ремонт автомобіля Шкода Фабіа, реєстраційний номер [NUMBER], власнику [PERSON]. На підставі вказаних документів [PERSON] акціонерним товариством «Просто-страхування» здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 1212 грн. 50 коп.. 08 серпня 2014 року [PERSON] акціонерним товариством «Просто-страхування» [PERSON] було направлено регресну вимогу про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Згідно вимог п. 1 ст. 9 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов»язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування в межах ліміту відповідальності страховика. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно вимог ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Після виплати страхового відшкодування до [PERSON] акціонерного товариства «Просто-страхування» перейшло право регресної вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, і з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 1 212 грн. 50 коп. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 218 грн. слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача.

Outcome: approved