Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

У березні 2021 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що у січні 2021 року вона отримала пенсію у меншому розмірі, ніж зазвичай, у зв`язку з чим звернулась до ГУПФУ у Київській області, де їй повідомили, що є в наявності виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого напису, а тому з її пенсії утримують заборговані кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», на підтвердження чого надали копію постанови приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Табінського О.В. Встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. на підставі заяви ТОВ «Фінансова компанія управління активами» вчинено виконавчий напис № 1068 від 21 січня 2020 року про стягнення з неї /позивачки/ на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № 500260852 від 15 березня 2012 року, укладеним з ПАТ «Альфа банк», у розмірі 14460,25 грн. Вважає зазначений виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки, вона /позивачка/ не має жодних фінансових зобов`язань з відповідачем, всі кредитні зобов`язання перед ПАТ «Альфа Банк» нею погашені, нотаріус, вчиняючи оспорюваний виконавчий напис, не встановив безспірності вказаної заборгованості, а тому просила визнати вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача на її користь витрати за надання правничої допомоги. В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Тищенко Я.В. позов підтримав та викладене підтвердив. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, у своїй письмовій заяві від 21 квітня 2021 року вказав, що позовні вимоги в частині визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, визнає. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський О.В. в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 21 січня 2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1068, яким пропонує стягнути з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі договору Факторингу № 20/01/20-1/2 від 20 січня 2020 року, якому, в свою чергу, Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг груп» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року, якому, в свою чергу, Публічним акціонерним товариством «Альфа Банк» на підставі договору факторингу відступлено право вимоги за кредитним договором № 500260852 від 15 березня 2012 року, укладеним між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] , заборгованість за період з 08 жовтня 2016 року по 20 січня 2020 року включно у розмірі 14460,25 грн., в тому числі: 2874,54 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1135,71 грн.- заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією, 10300 грн. - заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею, 150 грн. - плата за вчинення даного виконавчого напису /а.с. 77/. За постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.В. від 02 липня 2020 року було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса /а.с. 80/. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яку ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, залишено без змін, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17. Згідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оскаржуваний виконавчий напис, вчинений нотаріусом 21 січня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Будь-які докази того, що кредитний договір № 500260852 від 15 березня 2012 року, що був укладений між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] , та який став підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису, є посвідченим нотаріально, відсутні. Таким чином, суд приходить до переконання, що договір кредиту, який було надано нотаріусу для вчинення оспорюваного виконавчого напису, не було посвідчено нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (постанова ВС від 30.01.2018 р. у справі № 161/16891/15-ц). Відповідно до абз.2 ч. 1 ст.1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Однак, належні та допустимі докази, зокрема, первинні документи (касово-бухгалтерські документи), на підтвердження перерахування відповідачу кредитних коштів за вказаним кредитним договором відсутні. За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене та фактичне визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. 21 січня 2020 року та зареєстрований в реєстрі за № 1068, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами» коштів на загальну суму 14 460,25 грн. таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки на відшкодування її витрат по наданню правничої допомоги 5000 грн. /а.с.15/, а також стягнути в дохід бюджету судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved