Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 12 лютого 1988 року він був прийнятий в члени колгоспу «Заповіти Ілліча» с. Жовтневе Бородянського району Київської області та зарахований на посаду тракториста, і йому, як члену та працівнику колгоспу, було надано в користування на сім»ю житловий будинок № 97 по вул. Шевченка в с. Озірщина Бородянського району Київської області, загальною площею 71,7 кв.м. З 22 листопада 1989 року і по теперішній час позивач разом зі своєю сім»єю постійно проживає у вказаному будинку, користується його господарськими будівлями та спорудами, проводить поточні ремонтні роботи, користується комунальними послугами, які оплачує. 27 січня 1993 року на базі колгоспу «Заповіти Ілліча» створено колективне сільськогосподарське підприємство «Полісся». 22 серпня 1994 року на засіданні правління КСП «Полісся», на підставі заяви позивача, вирішено продати останньому вказаний житловий будинок. 09 листопада 1994 року [PERSON] в якості оплати за купівлю зазначеного будинку одним платежем вніс в касу КСП «Полісся» 5 436 000 карбованців, однак через юридичну необізнаність не оформив належним чином на своє ім»я право власності на цей будинок, помилково вважаючи, що здійснив зі своєї сторони всі необхідні дії для оформлення права власності на куплений ним будинок. Оскільки, він /[PERSON]І./ заволодів вказаним будинком правомірно, безперервно відкрито володіє та користується цим будинком більше 10-ти років, не порушуючи при цьому будь-яких прав та інтересів інших осіб, то просив визнати за ним право власності на дане будинковолодіння за набувальною давністю. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали та викладене підтвердили. Відповідачі [PERSON] сільська рада Бородянського району та Сільськогосподарське ТОВ Агрофірма «Руна» своїх представників в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, [PERSON] сільська рада просила справу розглядати без участі її представника. Вислухавши пояснення позивача, його представника, покази свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 12 лютого 1988 року позивача було прийнято в члени колгоспу «Заповіти Ілліча» с.Жовтневе (на даний час с. Дмитрівка) Бородянського району Київської області та зараховано на посаду тракториста в цьому ж колгоспі /а.с. 10-13/. Як зазначив позивач в судовому засіданні та що підтверджується матеріалами справи /а.с. 6-9,20,25-26,28-32/, йому /позивачу/, як члену та працівнику колгоспу, було надано в користування на сім»ю житловий будинок № 97 по вул. Шевченка в с. Озірщина Бородянського району Київської області, і, починаючи з 22 листопада 1989 року і по теперішній час, позивач разом зі своєю сім»єю постійно проживає у даному будинку, користується його господарськими будівлями та спорудами, проводить поточні ремонтні роботи, користується комунальними послугами, які оплачує. З архівного витягу від 06 лютого 2017 року архівного сектору Бородянської РДА вбачається, що на загальних зборах колективного с/г підприємства «Полісся» від 27 січня 1993 року було вирішено створити на базі колгоспу «Заповіти Ілліча» колективне сільськогосподарське підприємство «Полісся» /а.с.16/. 22 серпня 1994 року на засіданні правління КСП «Полісся» було заслухано заяву позивача про продаж вказаного будинку та вирішено продати даний будинок [PERSON] /а.с.14-15/ 09 листопада 1994 року [PERSON], в якості оплати за купівлю зазначеного будинку, одним платежем вніс в касу КСП «Полісся» 5 436 000 карбованців /23-24/. Як вбачається з інформаційної довідки від 28 лютого 2017 року КП КОР «Північне БТІ», станом на 31 грудня 2012 року право власності на об»єкт нерухомого майна будинковолодіння № 97 по вул. Шевченка в с. Озірщина Бородянського району зареєстроване за колгоспом «Заповіти Ілліча» на підставі договору-купівлі продажу, посвідченого 28 червня 1989 року виконкомом Жовтневої (на даний час [PERSON]) сільської ради Бородянського району /а.с.27/. Згідно копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань правонаступником колгоспу «Заповіти Ілліча» та КСП «Полісся» є Сільськогосподарське ТОВ Агрофірма «Руна» /а.с.33-40/. Відповідно до ч.1,4 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, а оскільки Цивільний кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 р., то норми ст. 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 р., а отже визнати право власності за набувальною давністю суд може не раніше 1 січня 2011 р. Враховуючи викладене, оскільки позивач з листопада 1989 року, тобто, з врахуванням трьох років до набрання чинності Цивільним Кодексом 2004 року, більше десяти років відкрито і безперервно користується вищевказаним будинковлодінням, що також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], яким добросовісно заволодів, правонаступник власника даного будинку Сільськогосподарське ТОВ Агрофірма «Руна» на даний будинок не претендує, то суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на вказане будинковлодіння за набувальною давністю.

Outcome: approved