Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

У березні 2020 року позивач звернувся із зазначеним позовом до суду до відповідача Заїчинської сільської ради, обґрунтовуючи позовні вимоги неможливістю для позивача, як спадкоємця за заповітом своєї сестри [PERSON] , отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з тим, що своєчасно не звернувся із заявою про прийняття спадщини. Позивачеві не було відомо про існування заповіту, який знайшовся лише 03.03.2020 під час перегляду речей померлої сестри. Суд з власної ініціативи залучив до участі у справі третіх осіб як таких, що спільно проживали і були зареєстровані за однією адресою із спадкодавцем [PERSON] (а.с. 62, 77). Водночас суд не може з власної ініціативи змінити їх процесуальний статус на відповідачів у справі. Позивач у судовому засіданні позов підтримав повністю, вказав, що він і його сестра (спадкодавець) проживали окремо. Про існування заповіту він не знав до 2020 року. Сестра до смерті була у шлюбі, який потім розірвано. [PERSON] це двоюрідна сестра [PERSON] . Нотаріус сказав позивачеві, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини, який може бути надано судом. Відповідач подав заяву про розгляд справи за відсутності свого представника і вирішення справи за наявними документами, заперечення проти позову відсутні (а.с. 47, 93). Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, про судовий розгляд справи повідомлялись належним чином, судові виклики отримані особисто, позиції щодо позовних вимог до суду не надали (а.с.78,106-107,121). Неявка третіх осіб і представника відповідача відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Судом встановлено, що [INFO] у м. Бровари Київської області померла [PERSON] (а.с. 10), яка постійно проживала у [ADDRESS] (а.с.12-15, 65). За вказаною адресою також були зареєстровані і спільно з нею проживали: [PERSON] , яка є двоюрідною сестрою спадкодавця В.П. [PERSON] , її чоловік [PERSON] і їх син [PERSON] (а.с. 60, 62). 14.08.2017 [PERSON] було складено заповіт, який посвідчений секретарем Заїчинської сільської ради Семенівського району Полтавської області. Все майно вона заповіла позивачеві (а.с. 11). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, заповіт складений [PERSON] зареєстрований 04.09.2017 за № 61807705 чинний (а.с.44). Судові не надано доказів того, що спадкодавець і позивач є братом і сестрою. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, зокрема, земельна ділянка, площею 6,4000 га, розташована на території Заїчинської сільської ради Семенівського району Полтавської області, що належала останній на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 169678 від 22.12.2004 (а.с.18-20). Аргумент позивача про його звернення до Семенівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з метою прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , але йому нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину у зв`язку з пропущенням 6 місячного строку для прийняття спадщини, рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини не підтверджено жодними належними і допустимими доказами. Позивач про існування заповіту не знав, дізнався про його існування лише 03.03.2020 під час перегляду речей спадкодавця, про що стверджує у позові. Відповідно до листа В.о.завідувача Семенівської державної нотаріальної контори, завідувач Хорольської державної нотаріальної контори С.М.Решта від 20.03.2020 №60/01-16, спадкова справа на майно померлої [INFO] [PERSON] не відкривалась (а.с. 30). Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру №59881039 від 20.03.2020 спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину інформація відсутня (а.с. 32). Відповідно до листа Семенівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.\~Суми) повідомлено, що актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] не виявлено, повідомлено, що актовий запис № 8 від 22.01.2011 складений Подільським РВ ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 56). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Отже, часом відкриття спадщини [PERSON] є 17.09.2017 день її смерті, а місцем відкриття спадщини м. Бровари Київської області. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК). Позивач вважає, що є спадкоємцем за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Натомість статтями 1264, 1265 ЦК передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відтак усі три третіх особи наразі є такими, що прийняли спадщину спадкодавця [PERSON] у спосіб постійного спільного проживання з нею до її смерті, за законом. Саме їм наразі за законом належить уся спадщина В. [PERSON] , у т.ч. її земельна ділянка. Закон не визначає строку протягом якого вони повинні звернутися до нотаріуса для отримання відповідних свідоцтв про право на спадщину за законом. Отже позивач, як спадкоємець за заповітом, протягом шести місяців із 17.09.2017 повинен був подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Докази подання позивачем заяви, докази відкриття спадкової справи у справі відсутні. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини(ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК). Отже, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 26.09.2012 у справі № 6-85цс12 право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч.\~3\~ст.\~1272\~ЦК про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Зазначені позивачем причини неприйняття ним спадщини у встановлений строк - незнання про існування заповіту, не знання про перебування у власності спадкодавця земельної ділянки не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Більш того, як випливає з позовної заяви намір отримати спадщину після спадкодавця, якого позивач вважає своєю сестрою, позивач виявив лише після того, як довідався і про землю і про заповіт. Наразі належними відповідачами у справі є треті особи, яких суд не може самостійно залучити до участі у справі як співвідповідачів. Задоволення позову у цій справі до неналежного відповідача фактично позбавить їх (третіх осіб у цій справі) права власності на успадковану земельну ділянку, хоч вони ще і не отримали відповідних свідоцтв. Визнання відповідачем позову суперечить закону. З огляду на викладене позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed