Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

У березні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно, в якому просив визнати за ним, місце реєстрації та проживання: [INFO], право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме частку в розмірі 1/2 домоволодіння за адресою м. Полтава, пров. Лисенка, 9/48, яке складається з житлового будинку А-1, літньої кухні Б. сараю б1, погрібу б2, сараю б3, вбиральні В, навісу б4, огорожі №1, воріт огорожі №3, земельної ділянки площею 599 кв.м., кадастровий номер 5310136700:06:004:0334. У квітні 2017 року позивач [PERSON] . надав заяву про уточнення позовних вимог. Ухвалою суду від 21 квітня 2017 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Подільську районну у м. Полтаві рада, Приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу [PERSON]. Позивач в судове засіданні не зявився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик відповідача на сайті «Судова влада», при цьому, на адресу останньої неодноразово направлялись рекомендовані листі про виклик до суду, які були повернуті на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Представники третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Подільської районної у м. Полтаві ради, Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявились, але надали на адресу суду заяви про слухання справи у відсутність їх представників, при вирішенні спору покладались на розсуд суду. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких обставин в разі якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не зявився в судове засіданні без поважних причин або без повідомлення причини та відповідачем не було подано відзив, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Частиною 8 статті 279 ЦПК України визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов [PERSON] таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 27 серпня 2016 року померла мати позивача [PERSON], [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії І-КЕ № 329682, виданого Подільським районним у м. Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про що здійснено актовий запис № 373 від 29 серпня 2016 року (а.с.9). У відповідності до свідоцтва про смерть, серії І-КЕ № 239742 від 03.10.2016 року, виданого Подільським районним у м. Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, 01.10.2016 року, помер [PERSON], , про що здійснено актовий запис № 430 ( а.с.10). На момент смерті батьки [PERSON] та [PERSON] проживали у [INFO]. Судом встановлено, що 16 жовтня 2015 року мати позивача [PERSON] склала заповіт на [PERSON], який посвідчений Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON] за реєстровим № 1761, за яким заповіла [PERSON] все належне їй майно. Другим спадкоємцем за законом після смерті батька є відповідачка по справі - сестра позивача [PERSON], [INFO], гр. [PERSON] Федерації. Судом встановлено, за час спільного проживання з 25.08.1958 року і до самої смерті батьки позивача спільно нажите майно не ділили, частки в натурі не виділяли, тим більше, що домоволодіння за адресою м. Полтава, пров. Лисенка, 9/48 зареєстроване за батьком. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). У відповідності до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Таким чином, після смерті матері - позивач є спадкоємцем - 1/2 частини матері за заповітом та 1/2 частини батька за законом, а всього на 3/4 частини від усього спадкового майна. Судом встановлено, що позивач у встановлений законом строк звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріуса , але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], в звязку з відсутністю у померлої правовстановлюючих документів на спадкове майно. При цьому, судом встановлено, що після смерті [PERSON], померлої 27 серпня 2016 року, приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу заведено спадкову справу від 10.01.2017 року за № 60086635. В матеріалах спадкової справи наявна заява від 10.01.2017 року [PERSON] сина померлої, про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON] 16.10.2015 року за реєстровим № 1761 та заява дочки померлої гр.. [PERSON] Федерації [PERSON], [INFO], від 22.02.2017 року, про прийняття спадщини за законом. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] була ознайомлена нотаріусом з текстом заповіту та з матеріалами спадкової справи. Інші спадкоємці, втому числі передбачені ст. 1241 ЦК України у визначений законом строк не звертались. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи. Визначені у заповіті. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визначається іншою особою, що визначено ст.. 392 ЦК України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] є законними і обґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: approved