Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

У вересні 2015 року представник ПАТ «Кредобанк» звернувся в суд із позовом до відповідачів, у якому з урахування заяви про уточнення позовних вимог від 12.02.2016 року, просив стягнути солідарно з останніх заборгованість за кредитним договором у сумі 6429,39 дол. США. В обґрунтування позовних вимог вказав, що АТ «Кредобанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк», 07.02.2005 року уклав з відповідачем кредитний договір № 33/МЖЖ та додаткову угоду до нього у 2011 році. Зобов'язання були забезпечені порукою [PERSON]. Вказав, що банк свої обов'язки виконав, надав кредитні кошти, натомість [PERSON] з 2013 року кредит не погашає. Внаслідок цього у нього виникла заборгованість з неповернутого кредиту, прострочених відсотків, комісії та пені, що станом на 04.02.2016 року становить 6429,39 дол. США. Відтак просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість та судові витрати у розмірі 1083 грн.. У судове засідання представник позивача не з'явився. Подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника. Просив задовольнити заявлені вимоги. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав частково. Зазначив, що не розуміє яким чином збільшилася сума заборгованості, зокрема, вважає, що розмір пені має складати 994,28 дол. США. Погасити останню не може. Крім цього, 06.05.2016 року через канцелярію суду подав заяву про застосування позовної давності щодо пені. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З'ясувавши обставини спору та оцінивши докази у справі, суд прийшов на наступного висновку. Встановлено, що 07.02.2005 року сторони уклали кредитний договір № 33/МЖК, відповідно до п.п. 1.1., 2.1, 3.3 якого банк зобов'язується надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі 11900 дол. США на умовах, обумовлених цим договором, строком до 06.02.2015 року, а останній зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти 12% річних. За договором поруки № 33/МЖК/S-4 від 27.09.2011 року, укладеним між ПАТ «Кредобанк» та «[PERSON] і [PERSON], останній зобов'язався за кредитним договором № 33/МЖК від 07.02.2005 року відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов'язань у повному обсязі. На підтвердження виконання своїх зобов'язань за даним кредитним договором позивачем надано копію меморіального ордеру № 291655 від 07.02.2015 року. Натомість як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачі заборгували банку 6429,39 дол. США, з яких: 3832,33 дол. США неповернута сума кредиту; 310,49 дол. США прострочені відсотки; 280 грн. прострочена сума комісії за адміністрування кредиту; 2286,57 дол. США пені за період з 05.02.2015 року по 04.02.2016 рік. Однак щодо розміру пені, заявленої до стягнення, суд не погоджується з позивачем, оскільки обрахунок відповідача [PERSON] (994,28 дол. США) є більш переконливим та обґрунтованим. Банком фактично пред'явлено вимогу по пені більше як за річний термін у сумі 2286 доларів США, що не відповідає розрахунку згідно умов договору. З наведеного відповідачем розрахунку вбачається, що станом на 05.05.2015 року сума не повернутого кредиту становить 3832,33 долари США та 310,49 долари США заборгованість по відсотках. Пеня складає 24% річних: 3832,33*0,24= 919,76 долари США на суму заборгованості по тілу кредиту 310,49*0,24=74,52 долари США на відсотки. Отже пеня за період часу з 05.02.2015 року до 04.02.2016 року становить 74,52+919,76=994,28 долари США. Відповідно до положення ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Разом з тим, у статті 554 ЦК України встановлено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. З огляду на наведене, суд прийшов до висновку, що відповідачі не виконали взятих на себе зобов'язань по кредитному договору та договору поруки внаслідок чого заборгували позивачу 4142,82 дол. США, що складається з 3832,33 дол. США неповернутого кредиту; 310,49 дол. США прострочених відсотків, що згідно офіційного курсу НБУ на 30.06.2016 року еквівалентно 102965,64 гривням; 280 грн. комісії за адміністрування кредиту; 994,28 дол. США пені за період часу 05.02.2015 - 04.02.2016 рр., що офіційним курсом НБУ станом на 04.02.2016 року еквівалентно 25551,00 гривням. Поряд з цим, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 192 ЦК України). Відповідно до статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. З огляду на принцип правової визначеності, що є складовим елементом принципу верховенства права, суд вважає за необхідне конвертували вище вказану заборгованість, котра визначена у іноземній валюті, у гривню по офіційному курсу НБУ станом на дату постановлення рішення (24,854). Враховуючи вище викладене, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення зі стягненням з відповідачів на користь позивача сплаченого ним судового збору.

Outcome: partial