Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд: - усунути перешкоди у спілкуванні з донькою та визначити [PERSON] спосіб і порядок участі у спілкуванні та вихованні доньки [PERSON] , [INFO] , а саме: - І та II субота місяця з 09.00 год. по 19.00 год. без присутності матері; - 7 днів поспіль протягом червня-серпня кожного календарного року до досягнення дитиною 18 річного віку, з правом виїзду до курортних зон України або за кордон з повідомленням про місце відпочинку матері дитини; - щорічно до досягнення 18 річного віку дитини, проводження часу з дитиною за попереднім узгодженням з матір`ю дитини протягом п`яти днів періоду з 29 грудня по 19 січня; - протягом щорічних весняних та осінніх канікул відповідно до річного навчального плану освітнього закладу, де навчається дитина, без можливої присутності матері дитини, в інші святкові, неробочі дні та дні канікул - за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, без її присутності, в день народження батька; - в день народження дитини або на наступний день після народження дитини, за попередньою домовленістю сторін; - у період хвороби безперешкодне відвідування дитини за місцем її фактичного знаходження (проживання); - необмежене спілкування з дитиною засобами телефонного стільникового зв`язку, за допомогою соціальних мереж, месседжерів, електронної пошти; - стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовної заяви, позивач посилався на те, що 21.08.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №676. [INFO] у сторін народилась дочка - [PERSON] . Рішенням Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.02.2018 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. У 2017 році [PERSON] звернулась до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою про стягнення аліментів під час вагітності та аліментів на утримання дружини. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська позов [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] аліменти під час вагітності [PERSON] , у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.06.2016 року під час її вагітності, та після народження дитини без додаткового рішення суду. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.10.2017 року, змінено рішення Амур - Нижньодніпровського районного сулу м. Дніпропетровська від 30.03.2017 року та ухвалено стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] до її повноліття у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.11.2016 року. У зв`язку з тим, що [PERSON] на запити позивача щодо спілкування з донькою постійно чинила перешкоди, не реагувала на них, позивач позбавлений можливості спілкування та прийняття участі у житті та вихованні доньки. 18.05.2018 року виконавчим комітетом Чечелівської районної у місті Дніпрі ради було прийнято рішення щодо участі [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яким надано дозвіл [PERSON] на періодичні побачення з його дитиною - [PERSON] , згідно з графіком: кожної першої, другої, третьої суботи місяця з 09.00 до 12.00 годин, в присутності матері дитини та зазначено, що [PERSON] та [PERSON] повинні домовлятись заздалегідь про дні побачень, їх зміну, про виїзд за територію міста, а також виховувати дитину у дусі поваги один до одного. Не зважаючи на дане рішення [PERSON] ухиляється від будь-якого спілкування з позивачем з питань виховання дочки та перешкоджає спілкуванню позивача з донькою, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом. В судовому засіданні позивач, представник позивача, кожен окремо, позовну заяву підтримали в повному обсязі, просили суд її задовольнити. В судовому засіданні відповідач, представник відповідача, кожен окремо, заперечували проти задоволення позовної заяви, підтримали відзив на позовну заяву. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, та надала висновок органу опіки та піклування з питань участі у вихованні малолітньої дитини [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення позивача його представника, пояснення відповідача, її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 серпня 2010 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб (арк.с.9). У шлюбі у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] (арк.с.10). Рішенням Амур _Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.02.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (арк.с.11). Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2017 року рішення Амур - Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2017 року змінено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , до її повноліття у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 листопада 2016 року. В іншій частині рішення Амур - Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2017 року залишено без змін (арк.с.12-13). Відповідно до рішення Виконавчого комітету Чечелівської районної в місті Дніпрі Ради від 18.05.2018 року про участь [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , надано дозвіл [PERSON] на періодичні побачення з його дитино, [PERSON] , [INFO] , згідно з графіком: кожної першої, другої, третьої суботи місяця з 09.00 години до 12.00 години, в присутності матері дитини; [PERSON] та [PERSON] повинні заздалегідь домовлятись про дні побачення, їх зміни, про виїзди за територію міста, а також виховувати дитину в дусі поваги один до одного (арк.с.14). Рішенням Виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради від 19.06.2020 року № 122, визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (арк.с.57). Відповідно до відповіді Амур - Нижньодніпровського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 23.11.2019 року, в Державному реєстрі актів цивільно стану громадян виявлений актовий запис про шлюб № 132 від 22.06.2019 року на [PERSON] та [PERSON] , складений Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (арк.с.51). Відповідно до довідки Амбулаторії № 12 КНП «ДЦПМКЛ» від 13.04.2021 року, [PERSON] , [INFO] , знаходиться під наглядом гастроентеролога з приводу лактозної недостатності (арк.с.60). Відповідно до довідки КЗ «Дніпропетровський центр соціально - психологічної допомоги» Дніпропетровської обласної ради від 17.06.2021 року № 56, складеного практичним психологом [PERSON] , соціальним психологом [PERSON] , результати методики «РАRІ» показали, що [PERSON] має задовільний рівень батьківського потенціалу. Між ним та дитиною може існувати оптимальний емоційний контакт, але оскільки стосунки з донькою деформовані, так як дитина проживає з матір`ю, батькові необхідно прикласти зусиль, щоб налагодити спілкування, а матері необхідно підтримати ініціативи батька. Згідно результатів психологічного діагностування [PERSON] виявлено, що актуальний психоемоційний стан та індивідуально-психологічні особливості наступні: має середній рівень тривожності, фрустрації, ригідності та агресивності: в конфлікті має стиль поведінки - компроміс. Результати методики «РАRІ» показали, що [PERSON] має достатній рівень батьківського потенціалу, між нею та дитиною існує оптимальний емоційний контакт. [PERSON] сприймає матір як людину, яка знаходиться весь час поруч, захищає та допомагає, вона є домінуючою особою для дитини, символізує безпеку та захист. Згідно з результатами психологічного діагностування [PERSON] виявлено, що її психоемоційний стан наступний: дівчинка охоче йшла на контакт із спеціалістами Центру, когнітивний розвиток відповідає віковим нормам. Метод включеного спостереження показав, що дівчинка привіталася з батьком, але на подальший контакт не пішла. При запитаннях спеціалістів не проявила бажання спілкуватися з батьком, включився захисний механізм - ігнорування. З боку батька не спостерігалося ініціативи щодо спілкування з дівчинкою, але були очікування, що спеціалісти за мотивують [PERSON] на спілкування з батьком. Рекомендовано: для повноцінного психічного розвитку дитини та формування її особистості в житті дитини необхідна присутність обох батьків, але на даний час, з батьком [PERSON] у дитини існують деформовані стосунки. Задля встановлення довірливих відносин, емоційного зв`язку та формування прив`язаності батькові необхідно налагодити взаємодію з матір`ю що сприятиме налагодженню контакту з дитиною: батькам необхідно знайти конструктивне вирішення питання щодо спілкування між собою та стосовно тактики, стратегії та методів виховання і не поглиблювати конфлікт; задля вирішення конфлікту між батьками необхідно звернутися до «Центру конфліктології і позасудового вирішення проблем»; слід зазначити, що якщо стосунки між батьками будуть мати негативну динаміку - це може негативно вплинути на особистісний розвиток дитини (арк.с.77-79). Відповідно до висновку органу опіки та піклування адміністрації Чечелівського району Дніпровської міської ради з питання участі у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування при адміністрації Чечелівського району Дніпровської міської ради вважає за доцільне встановити наступний графік побачень [PERSON] з дитиною [PERSON] , [INFO] : перша та друга субота кожного місяця з 10.00 години до 13.00 години, в присутності матері дитини; в день народження батька 18 вересня з 10.00 години до 13.00 години, в присутності матері дитини; в день народження дитини 06 листопада з 10.00 години до 13.00 години, в присутності матері дитини (арк.с.87). Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у вихованні й мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04). Згідно ст. 19 СК України при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Встановивши характер спірних правовідносин, враховуючи вік дитини та постійні прояви бажання позивача до участі у вихованні та спілкуванні з донькою, наявності напруження у стосунках батьків, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та визначення порядку участі батька у спілкуванні та вихованні доньки у спосіб рекомендований органом опіки та піклування, у вигляді побачень: першої та другої суботи кожного місяця з 10.00 години до 13.00 години, в присутності матері дитини; в день народження батька 18 вересня з 10.00 години до 13.00 години, в присутності матері дитини; в день народження дитини 06 листопада з 10.00 години до 13.00 години, в присутності матері дитини. Станом на час розгляду справи, з урахуванням результатів психологічного діагностування, з урахуванням віку дитини, наявності деформованих стосунків батька з дитиною, а саме враховуючи, що дитина разом з батьком не мешкала, не проводила з ним час наодинці, неохоче йде з ним на контакт, суд вважає, що визначення саме таких способів участі батька у вихованні дитини відповідає інтересам дитини, сприятиме налагодженню емоційного зв`язку між батьком та донькою, що в подальшому може призвести до налагодження сімейних стосунків доньки та батька, призведе до повноцінного спілкування дитини з обома батьками. При цьому, суд вважає обґрунтованими посилання позивача щодо вжиття відповідних заходів з урахуванням права батька на особисте спілкування з дитиною, враховує його ставлення до виконання батьківських обов`язків та відсутність випадків, які обмежують право на таке спілкування, однак враховуючи, що дитина замало часу проводила з батьком, не охоче йде з ним на контакт, суд вважає, що спілкування дитини з батьком без присутності матері, яка символізує для дитини безпеку та захист, може призвести до негативних емоційних проявів дитини. Таким чином суд, приходить до висновку про те, що в ситуації, що склалася побачення батька з дитиною не можуть відбуватися без присутності матері, а способи участі батька у вихованні дитини органом опіки та піклування є достатніми, такими, що мають на меті охорону прав дитини, та забезпеченні права батька на участь у вихованні та спілкуванні з дитиною. З урахуванням, наявних у справі доказів, суд не вважає за доцільне встановлення батьку таких форм участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, як тривалі побачення з дитиною без присутності матері, виїзд з дитиною на відпочинок до курортних зон України та за кордон, проводження з дитиною безперервно днів під час канікул, державних свят, так як на даний час батько має докласти зусиль для налагодження емоційного контакту з дитиною, за для настання бажання у дитини для спілкування з батьком. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантується право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, суд вважає, що позивач, відповідно до вимог ст.12 ЦПК України, повністю не довів, за допомогою належних та достатніх доказів, з урахуванням положень ст.ст.77-80 ЦПК України, зазначені ним обставини, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial