Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Ізюмської міської ради Харківської області про визнання права власності на нерухоме майно, а саме на гараж на два бокси розміром 9,75 х 6,15 м площею 60 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS], загальною вартістю 148 723 гривні. Вважає, що зазначене самочинно побудоване нерухоме майно за ним може бути оформлено як право власності тільки за рішенням суду, письмова згода сусідів на це не потрібна (а.с. 2-3). Позивач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, підтримує позов і просить суд позов задовольнити (а.с. 26). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, не надали заперечень на позовні вимоги, надали суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі (а.с. 24). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом установлені такі|установлені| факти та відповідні їм правовідносини.|правостосунки| Судом встановлено та із матеріалів справи| вбачається|, що на підставі рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області від 03.01.1995 року № 8 «Про надання земельних ділянок для будівництва гаражів» гр. [PERSON] наділено земельну ділянку площею 24 кв.м. із земель міськземфонду по [ADDRESS] для будівництва гаража (а.с. 13), на підставі рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області від 18.11.1999 року № 1186 «Про дозвіл будівництва господарських споруд на присадибних ділянках та переобладнання в житлових будинках» (а.с. 14), із змінами рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області від 18.12.2012 року № 1042 внесено зміни у вказані рішення, а саме замість слів «[ADDRESS]» читати [ADDRESS] (а.с. 15, 4, 5). На підставі технічного паспорту на гараж на два бокси розміром 9,75 х 6,15 м площею 60 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS], станом на 09.11.2012 року, підтверджується забудова гр. [PERSON] вказаного нерухомого майна (а.с. 9-12). Вартість гаража на два бокси розміром 9,75 х 6,15 м площею 60 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS], складає 148 723 гривні (а.с. 8). Згідно висновку комунального підприємства «Проектне бюро міста Ізюм» від 24.12.2012 року на протязі 1998-2003 роках за адресою: [ADDRESS], гр. [PERSON] без відповідного дозволу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області та з відхиленням від проекту будівництва збудував гараж на два бокси загальним розміром 9,75 х 6,15 м, загальною площею 72,2 кв.м. з погребом під ним, оглядовою ямою та надбудовою мансардного поверху, а саме: - під літ. «Б» - гараж, під літ. «б» - оглядова яма розміром 3,90 х 6,15 м загальною площею 21,1 кв.м.; - під літ. «В» - гараж, під літ. «п/д» - погріб розміром 5,85 х 6,15 м загальною площею 31,0 кв.м.; - під літ. «МС» - надбудова нежитлового приміщення розміром 3,52 х 5,70 м, площею 20,1 кв.м., згідно технічного паспорту станом на 09.11.2012 року. Відповідно до вимог статті 376 ЦК України зазначене самочинно побудоване нерухоме майно за гр. [PERSON] може бути оформлено як право власності тільки за рішенням суду, письмова згода сусідів на це не потрібна (а.с. 6-7). Постановою Кабінету Міністрів України від 9 вересня 2009 року № 1035, із змінами постанови КМУ № 90 від 27.01.2010 року, затверджено Тимчасовий порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт (далі-Порядок), відповідно до якого встановлений механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених забудовниками - фізичними особами (далі - забудовник) у період з 5 серпня 1992 р. до 1 січня 2008 р. без дозволу на виконання будівельних робіт (далі - приватні будівлі), на підставі заяви про прийняття в експлуатацію, яку подано до 31 грудня 2010 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 148 від 27.02.2012 року, затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, відповідно до якого встановлений механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених забудовниками - фізичними особами (далі - забудовник) у період з 5 серпня 1992 р. до 1 січня 2008 р. без дозволу на виконання будівельних робіт (далі - приватні будівлі), на підставі заяви про прийняття в експлуатацію, яку подано до 31 грудня 2010 року. Позивач [PERSON] з такою заявою до відповідача звертався, але відповідач запропонував йому вирішувати спір у судовому порядку. Відповідно до частини 1, 2 і 3 статті 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. У відповідності ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Та обставина, що позивач просить про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, вбачається з позовної заяви, і умови, передбачені ч.5 ст. 376 ЦК України, за яких суд може визнати за особою право власності на таке майно, у судовому засіданні найшли свого підтвердження. У задоволенні позовних вимог відповідач Ізюмська міська рада не заперечувала. Письмова згода сусідів не потрібна. Суд приходить до висновку, що за наявності відповідного висновку проектного бюро, технічного паспорту на будинок та інших документів у суду є підстави для задоволення позову в повному обсязі. Судові витрати суд покладає на позивача, так як він не просить суд відшкодування на його користь судових витрат (а.с. 1).

Outcome: approved