Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

У березні 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Фесик Марія Олексіївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування позовних вимог зазначивши наступне. 22.09.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис № 3778 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості, що виникла за кредитним договором № 152-05/К-06 від 05.06.2006, укладеному між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] , в розмірі 155821 грн. 06 коп. На підставі вищевказаного виконавчого напису приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. винесено постанову про звернення стягнення на пенсію та інші доходи боржника ВП №64169635 від 29.01.2021 року. На думку позивача виконавчий напис вчинений нотаріусом з численним порушенням законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню оскільки відповідач не направляв позивачеві жодних вимог про усунення порушень кредитного договору, що позбавило позивача можливості надати свої заперечення щодо таких вимог або оспорити їх. Також позивач зазначив, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора, а адреса місця проживання позивача, яка вказана у заяві про примусове виконання рішення, виконавчому написі та постанові про відкриття виконавчого провадження позивачу невідома, вона ніколи не проживала у м. Києві, оскільки все життя проживає у м. Запоріжжі. З урахуванням вищевикладеного, позивач просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3778 від 22.09.2020, щодо стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості у розмірі 155821 грн. 06 коп. Ухвалою судді від 15.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено розгляд справи у судовому засіданні на 06.04.2021, витребувано у приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича (76014, м. Івано- Франківськ, вул. Євгена Коновальця, буд. 433, кім. 28-29) належним чином завірені копії документів, які надавались для видачі виконавчого напису від 22.09.2020, зареєстрованого в реєстрі за № 3778, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» суми боргу у загальному розмірі 155 821,06 грн. за кредитним договором №152-05/К-06, укладеним 05.06.2006 між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», а також копію зазначеного виконавчого напису; витребувано у товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (03035, місто Київ, пл. Солом`янська, будинок 2, ідентифікаційний код 40340222) належним чином завірені копії документів, які надавались для видачі виконавчого напису від 22.09.2020 зареєстрованого в реєстрі за № 3778, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» суми боргу у загальному розмірі 155 821,06 грн. за кредитним договором №152-05/К-06, укладеним 05.06.2006 між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк». Ухвалою суду від 12.05.2021 клопотання представника позивача про витребування доказів було задоволено, витребувано в Івано-Франківському обласному державному нотаріальному архіві завірені належним чином копії документів, на підставі яких приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем було вчинено виконавчий напис від 22.09.2020, зареєстрований в реєстрі за № 3778, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» суми боргу у загальному розмірі 155 821,06 грн. за кредитним договором № 152-05/К-06, укладеним 05.06.2006 між [PERSON] та ТОВ «Український промисловий банк», а також копію зазначеного виконавчого напису; витребувано у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївни, завірені належним чином копії завірені належним чином копії документів, на підставі яких приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем було вчинено виконавчий напис від 22.09.2020, зареєстрований в реєстрі за № 3778, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» суми боргу у загальному розмірі 155 821,06 грн. за кредитним договором № 152-05/К-06, укладеним 05.06.2006 між [PERSON] та ТОВ «Український промисловий банк», а також копію зазначеного виконавчого напису. 28.05.2021 на адресу суду від приватного виконавця Фесик М.О. на виконання ухвали суду від 12.05.2021 надійшли витребувані судом документи. В судове засідання представник позивача та позивач не з`явились, 11.06.2021 через канцелярію суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява, в якій представник просив суд провести розгляд справи за відсутності позивача та його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач у судове засідання жодного разу не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, але причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву або про розгляд справи за відсутності на адресу суду не надходило. Третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, повідомлена судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, заяв по суті справи до суду не подала, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомила. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Фесик Марія Олексіївна разом із витребуваними документами, у супровідному листі просила суд провести розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 05.06.2006 між позивачем та ПАТ «Український промисловий банк» укладено кредитний договір №152-05/К-06. За умовами договору позивачеві було надано кредит у розмірі 9393 доларів США 00 центів на строк до 04.06.2011, шляхом переказу на платіжну картку позичальника № [NUMBER] зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,5 % річних, комісією за надання кредиту у розмірі 1% від суми кредиту, комісією за управління кредитом у розмірі 0,2% щомісячно від суми кредиту. 22.09.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т,В. вчинено виконавчий напис № 3778 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості, що виникла за кредитним договором № 152-05/К-06 від 05.06.2006, укладеному між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] , в розмірі 155821 грн. 06 коп. На підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавецем виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. винесено постанову про звернення стягнення на пенсію та інші доходи боржника ВП №64169635 від 29.01.2021 року. Із наданої копії виконавчого напису № 3778 від 22.09.2020 вбачається, що позивач є боржником за кредитним договором № 152-05/К-06 від 05.06.2006, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (правонаступник: ПАТ «Дельта Банк»), правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №2268/К від 23.06.2020 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Строк платежу за договором настав. Стягнення заборгованості проводиться за період з 23.06.2020 по 20.08.2020 року. Сума заборгованості становить 155821 грн. 06 коп., що складається з суми заборгованості за кредитом у розмірі 57999 грн. 76 коп., суми заборгованості відсотками за користування кредитом в розмірі 63106 грн. 84 коп., суми заборгованості за штрафними санкціями у розмірі 34414 грн. 46 коп. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто 300 грн. 00 коп. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012. Відповідно до ст. ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно зі ст. 87 на підставі вищевказаного виконавчого напису для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 зміни, внесені до Переліку постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», визнано незаконними та нечинними. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 зазначене вище рішення суду залишено без змін. Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Таким чином, застосуванню при вирішенні спору підлягає постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 в редакції постанови КМУ від 29.11.2001. Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Таким чином, після скасування внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 до Переліку змін виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дубліката має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 06.06.2019 в справі № 750/1627/18, нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому, з точки зору ст. 88 Закону України «Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 по справі №310/9293/15. Розрахунок заборгованості, зроблений стягувачем, з урахуванням положень Переліку документів, не може вважатись доказом на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Враховуючи ці обставини та вимоги ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Суд при цьому має перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. В той же час законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 по справі №6-887цс17. Будь-яким чином перевірити безспірність заборгованості по наданому кредитором нотаріусу Кредитному договору та розрахунку заборгованості суд позбавлений можливості, такий обов`язок на суд не покладається, оскільки довести безспірність такої заборгованості, з точки зору викладеного вище обґрунтування, має кредитор при зверненні до нотаріуса. Виходячи з цих обставин, одного з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, спірності заборгованості позивача перед відповідачем, не спростованої останнім, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Оспорюваний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн. 00 коп. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернути позивачу надмірно сплачений судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп. відповідно до квитанції №9 від 10.03.2021.

Outcome: approved