Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Бережанської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві позивач зазначила, що 13 грудня 2013 року в місті Бережани Тернопільської області помер її батько [PERSON], який відповідно до заповіту, посвідченого 01 листопада 2012 року приватним нотаріусом Бережанського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 3475, заповів їй належний йому на праві приватної власності гараж № 16, що в місті Бережани, вул. Цегельна, 32, Бережанського району Тернопільської області, земельну ділянку, на якій розташований цей гараж. Спадщину вона прийняла, подавши відповідну заяву. Вона звернулась до Бережанської державної нотаріальної контори з приводу оформлення права на спадщину у виді гаражу № 6 в місті Бережани по вул. Цегельній, 32. Однак після розгляду її звернення нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на гараж на імя спадкодавця. З цієї причини вона змушена звернутись в суд за визнанням за нею права власності на гараж, що знаходиться в м. Бережани по вул. Цегельній, 32, Тернопільської області і належав [PERSON]. У судовому засіданні позивач позов підтримує, просить визнати за нею [PERSON] право власності на гараж № 16 по вул. Цегельній, 32, міста Бережани Тернопільської області, як на спадкове майно за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер 3 грудня 2013 року в місті Бережани Тернопільської області. Також пояснила, що інших документів на гараж у неї немає і про такі їй не відомо. Представник відповідача в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява, в якій міська рада позов визнає, просить розглядати справу у відсутності її представника. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних мотивів. Відповідно до повторного свідоцтва про смерть серії І-ИД № 169202, виданого 30 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції у Тернопільській області, - 13 грудня 2013 року в місті Бережани Тернопільської області у віці 86 років помер [PERSON]. З свідоцтва про народження [PERSON] серії ЯЖ № 643638, виданого 29 грудян 1954 року Букачівським райбюро ЗАГС, свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії І-ИД № 288928, виданим 08 листопада 1975 року Бережанським р/в ЗАГС, паспорта [PERSON] серії МС № 047246, виданого 13 квітня 1996 року Бережанським РВ УМВС України в Тернопільській області, випливає, що [PERSON] є батьком позивача. Відповідно до заповіту [PERSON] від 01 листопада 2012 року, останній на випадок своєї смерті заповів [PERSON] належний йому на праві приватної власності гараж № 16, що в місті Бережани, вул. Цегельна, 32, Бережанського району Тернопільської області, земельну ділянку, на якій розташований цей гараж. Вказаний заповіт посвідчено 01 листопада 2012 року приватним нотаріусом Бережанського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 3475 на бланку ВТА 590410. Згідно з відповіддю Бережанської державної нотаріальної контори № 1455/02-14 від 23 вересня 2016 року, після смерті 13 грудня 2013 року [PERSON] поступили заяви про прийняття спадщини 03 березня 2014 року від [PERSON] та заява про прийняття спадщини 11 червня 2014 року від [PERSON]. Однак жодних свідоцтв про право на спадщину не видавалось. [PERSON] складав заповіти. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 45193455, виданої 23.09.2016 року, у вказаному реєстрі зареєстровано два заповіти [PERSON], останнім з яких є заповіт [PERSON], посвідчений 01.11.2012 року приватним нотаріусом Бережанського району [PERSON], номер в реєстрі нотаріальних дій 3475, бланк ВТА 590410. Постановою державного нотаріуса Бережанської державної нотаріальної контори [PERSON], внаслідок розгляду поданих [PERSON] документів для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого 13 грудня 2013 року, при розгляді документів було виявлено що відсутній правовстановлюючий документ на гараж № 16 в місті Бережани по вулиці Цегельна, 32, Бережанського району Тернопільської області, який необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому [PERSON] було відмовлено у видачі такого свідоцтва. Ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В матеріалах справи наявні такі документи, видані за життя [PERSON], що стосуються гаража, про який ідеться в позовній заяві: - рішення Виконавчого комітету Бережанської міської ради народних депутатів № 114 від 23.05.1986 року «Про дозвіл громадянам міста на будівництво, добудову і перебудову житлових і господарських будинків», п.2 якого дозволено [PERSON] побудувати автогараж по вул. З.Космодемянської 6/1, масив «Західний». Технічні умови будівництва погодити з рай архітектурою, СЕС, ППЧ-4; - будівельний паспорт, виданий на імя [PERSON], в м. Бережани по вул. З.Космодемянської, буд.6/1, в якому містяться відомості про запроектований гараж, забудовником якого є [PERSON]. Окрім цього позивачем суду надано: - технічний паспорт на гараж № 16 по вул. Цегельній, 32 в місті Бережани, виготовлений станом на 29 серпня 2016 року на імя [PERSON], в якому наявні: план земельної ділянки на якій розташований гараж; план гаража; характеристика гаража, де вказано, що гараж збудовано у 1989 році; - рішення виконавчого комітету Бережанської міської ради Тернопільської області № 127 від 09 вересня 2016 року «Про розгляд заяв з питань присвоєння адреси», п. 1.7. якого присвоєно адресу автогаражу гр. [PERSON] на вул. Цегельна в м. Бережани автогараж № 16 вул. Цегельна, 32 м. Бережани; - довідку відділу житловокомунального господарства, містобудування та архітектури Бережанської міської ради Тернопільської області № 1830 від 05.10.2016 року, видану [PERSON], жительці м. Бережани, вул. Комарова, 18, про те, що автогараж №16 на вул. Цегельна, 32, в м. Бережани - збудований у 1989 році. Як свідчить відповідь Бережанської міської ради № 1870 від 12.10.2016 року, довідку від 05.10.2016 р. № 1830 було видано на підставі технічного паспорта на гараж № 16 по вул. Цегельній, 32 в місті Бережани, виготовлений станом на 29 серпня 2016 року на імя [PERSON]. Виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що спірний гараж було побудовано у 1989 році, а тому правовий режим нерухомого майна (гаража) та документи, якими посвідчується право власності на це майно, визначається законодавством, яке діяло у 1989 рці. Ч.3 ст. 105 Цивільного кодексу Української РСР (18.07.1963 року) встановлено, що господарські і побутові будівлі та споруди, зведені громадянином без встановленого дозволу або належно затвердженого проекту, чи з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, за рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів зносяться громадянином, який провадив самовільне будівництво, або за його рахунок. Таким чином для того, щоб у забудовника фізичної особи у 1989 році виникло право власності на господарські або побутові будівлі і споруди, необхідними були: дозвіл на будівництво; належно затверджений проект будівництва; відсутність істотних відхилень від проекту, або грубих порушень основних будівельних норм і правил. Документом, що посвідчує відсутність істотних відхилень від проекту, або грубих порушень основних будівельних норм і правил станом на 1989 рік був висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складався БТІ. З відповіді Бережанського обласного комунального міжрайонного бюро технічної інвентаризації (яке діяло на час завершення будівництва спірного автогаражу) № 86 від 04 жовтня 2016 року, судом встановлено, що технічний паспорт на автогараж розташований за адресою: вул. Цегельна, 32 № 16, в м. Бережани, не виготовлявся, технічного висновку про стан автогаражу не складалось. Як встановлено судом вище, [PERSON] одержав дозвіл на будівництво спірного гаража та виготовив будівельний паспорт на нього, однак позивачем та відповідачем не надано, а судом не отримано відомостей про те, що при будівництва спірного гаража не було істотних відхилень від проекту, або грубих порушень основних будівельних норм і правил, а тому, немає підстав стверджувати, що у [PERSON] виникло право власності на гараж № 16 по вул. Цегельній, 32, міста Бережани Тернопільської області. В справі відсутні відомості про набуття права власності на спірний гараж спадкодавцем з моменту завершення будівництва і до дня смерті. В цей же час у спадкодавця [PERSON], який розпочав будівництво гаража на законних підставах та завершив будівництво, на момент відкриття спадщини, існувало право забудовника гаража № 16 по вул. Цегельній, 32, міста Бережани Тернопільської області. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, оскільки спадкодавцю [PERSON] належало лише право забудовника гаража № 16 по вул. Цегельній, 32, міста Бережани Тернопільської області, то за [PERSON], як спадкоємцем [PERSON] слід визнати право в порядку спадкування за заповітом права та обовязки забудовника гаража № 16, в м. Бережани Тернопільської області по вул. Цегельна, 32, що залишився після смерті [PERSON], який помер 13 грудня 2013 року в м. Бережани Тернопільської області, в решті позовних вимог слід відмовити за безпідставністю, оскільки право власності на гараж № 16, в м. Бережани Тернопільської області по вул. Цегельна, 32, у [PERSON] не виникло.

Outcome: partial