Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

У вересні 2014 р. КС «Антея» звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №013/КФ-13/122 від 07.11.2013 р., укладеним між з відповідачем [PERSON] за умовами якого останньому було надано кредит в сумі 37250,00 грн. на умовах його строковості, повернення, платності та забезпеченості, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 72 % річних. В якості забезпечення виконання вказаних кредитних зобов'язань між позивачем та [PERSON] було укладено договори поруки із [PERSON] № 050/ДП-13/052 від 07.11.2013 р., згідно якому остання зобов'язалася у повному обсязі солідарно із [PERSON] відповідати перед позивачем по зобов'язанням, що випливають з цього кредитного договору. . Посилаючись на те, що КС «Антея» у повному обсязі виконала взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, а [PERSON] порушив взяті на себе кредитні зобов'язання, у зв'язку із чим йому та поручителю [PERSON] 10.06.2014 р. було направлено вимоги про дострокове виконання кредитних зобов'язань, які задоволені не були, у зв'язку із чим існує кредитна заборгованість станом на 28.08.2014 р. в загальному розмірі - 49242,24 грн., з яких: заборгованість з основного боргу - 32707,29 грн. та заборгованість за відсотками - 16534,95 грн., позивач просить про стягнення з відповідачів у солідарному порядку вказаної суми кредитної заборгованості. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, відповідно якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив про їх задоволення, а також просив про розгляд справи за його відсутності. У судове засідання відповідачі не з'явилися, про причини неявки не повідомили, будучи повідомленими судом належним чином про дату, час та місцем розгляду справи за зареєстрованим в установленому законом порядку, відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України, місцем проживання. Справа у відповідності з вимогами ст.ст.169,224 ЦПК України розглянута у відсутність відповідачів, на підставі наявних у справі достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку заочного розгляду справи. Вивчивши доводи позову, дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих до суду доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд дійшов наступного. З матеріалів справи встановлено, що 07.11.20103 року між КС «Антея» та її членом, [PERSON], укладено кредитний договір № 013/КФ - 13/122, відповідно якому кредитна спілка зобов'язалася надати [PERSON] 37250 грн., а той, в свою чергу, зобов'язався сплачувати щомісяця проценти за користування кредитом у розмірі 72,00 % річних, протягом строку з 07.11.2013 р. до 07.11.2014 р. згідно Додатку 1 до вказаного кредитного договору. На забезпечення виконання позичальником [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань було укладено договір поруки із [PERSON] № 050/ДП-13/052 від 07.11.2013 р., згідно якому остання зобов'язалася у повному обсязі солідарно відповідати перед КС «Антея» по зобов'язанням, що випливають з кредитного договору № 013/КФ - 13/122 від 07.11.2013 р. та не пізніше 3 робочих з днів з дня одержання повідомлення про порушення позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором по поверненню кредиту, сплати нарахованих відсотків за користування кредитом, зобов'язалася погасити суму заборгованості по кредитному договору. З умовами укладених договорів сторони ознайомлені, ними вони підписані. На час укладення договору позивач мав ліцензію на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг. Відповідно наданим позивачем розрахунку з-за порушень [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань у останнього станом на 28.08.2014 р. існує кредитна заборгованість в загальному розмірі - 49242,24 грн., з яких: заборгованість з основного боргу - 32707,29 грн. та заборгованість за відсотками - 16534,95 грн. Згідно наданим до суду документам позивачем були надіслані відповідачам повідомлення-вимоги про наявність кредитної заборгованості та необхідності погашення заборгованості відповідачам за вказаними ними у Договорах адресам 17.03.2014 р. та 10.06.2014 р., які ними отримані, проте вимоги кредитодавця в порушення взятих на себе зобов'язань за укладеними договорами, залишені без задоволення. Згідно із ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 34 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансовий кредит - це кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Здійснення діяльності з надання фінансових кредитів дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії. Відповідно вимогам ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки» (далі - Закон), який є спеціальним законом, що регулює діяльність кредитних спілок, кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Частиною 1 ст. 21 Закону встановлено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі. Відповідно до ст.ст.204, 227 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Крім цього, ст.ст.546, 548-551, 553-554 ЦК України передбачено, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення яких встановлюється в Законі або договорі, а також порукою. Згідно ч.1 ст.553, ч.ч. 1,2 ст.554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до положень ст.526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Порушення зобов'язань, які виникають з договорів, тягне за собою наслідки передбачені ст. 611 ЦК, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання однією з сторін, якщо це передбачено договором або законом; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки (штрафу); відшкодування збитків. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст.509, 526, 610-611, 651, 1054-1055 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідачі не виконали належним чином узятих на себе за договором зобов'язань та допустили суттєві порушення його умов, у зв'язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. В силу ст.88 ЦПК України, з урахуванням положень ст.79 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним під час звернення до суду та підтверджені документально, судові витрати.

Outcome: approved