Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26.08.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, обґрунтовуючи тим, що з 2008 року сторони припинили спільне проживання з тих причин, що між ними відсутнє взаєморозуміння та почуття любові, спільне господарство не ведуть. Вважає поновлення шлюбних відносин та примирення неможливими. У подружжя є неповнолітня дитина донька [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, сповіщений належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, сповіщена належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 26.08.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №321 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №76 (а.с.8). Сторони сімейні стосунки не підтримують, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, що з огляду на положення ст.82 ЦПК України є обставинами, які не підлягають доказуванню. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також відповідачка позов визнала, наслідки визнання позову, передбачені ч.2 ст.206 ЦПК України відповідачці відомі, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved