Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

у вересні 2013 представник позивача звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачу [PERSON] на підставі власності належать нежилі приміщення [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER] в буд. [ADDRESS]. Зазначені приміщення відповідач здає в оренду. Будинок, в якому знаходяться нежилі приміщення, обслуговує Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чайка» (далі ОСББ ) сворене відповідно до Закону України «Про об»єднання співвласників багатоквартирного будинку» та зареєстроване в Оболонській районній в м. Києві державній адміністрації. З метою належного утримання будинку та прибудинкової території, сприянні мешканцям в отриманні житлово-комунальних послуг об»єднанням укладені договори про надання послуг водопостачання та водовідведення, на постанчання теплової енергії у гарячій воді, технічне обслуговування, ремонт ліфтів та диспетчерських систем, про надання послуг по вивезенню твердих побутових відходів, комплексу протиепідеміологічних заходів та інше. Згідно вказаних договорів ОСББ «Чайка» сплачує підприємствам і організаціям вартість наданих послуг за рахунок коштів, які надходять від власників приміщень. Розрахунок вартості послуг, які надаються мешканцям будинку і власникам нежилих приміщень, затверджуються загальними зборами ОСББ «Чайка» на підставі встановлених виконавчим органом Київської міської ради тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд на прибудинковій території. Відповідно до Статуту ОСББ «Чайка» житлово-комунальні послуги сплачуються усіма власниками приміщень, незалежно від того є він членом об»єднання чи не вступав до нього (п.2.5, п.8.2). Відповідач договір про обслуговування та оплату комунальниїх послуг з управителем не уклав, від оплати рахунків в повному обсязі відмовляється. На підставі вимог Статуту ОСББ «Чайка», ст.ст. 525, 526, 625 ЦК України позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача відповідно до розрахунків за період з вересня 2010 року по серпень 2013 року наступної заборгованості: за приміщення [NUMBER] - 6336,58 грн., інфляційна складова - 2823,58 грн., 3% річних, нарахованих на суму заборгованості - 704,29 грн. , всього - 9864,45 грн.; за приміщення №1б - 1149,10 грн., інфляційна складова - 646,02 грн., 3% річних, нарахованих на суму заборгованості - 160,84 грн. , всього - 1955,96 грн.; за приміщення [NUMBER] - 4596,15 грн., інфляційна складова - 1354,94 грн., 3% річних, нарахованих на суму заборгованості - 336,96 грн. , всього - 6288,05 грн.; за приміщення [NUMBER] - 6470,48 грн., інфляційна складова - 2493,71 грн., 3% річних, нарахованих на суму заборгованості - 622.73 грн. , всього - 9586,92 грн.; крім того, позивач просить стягнути судовий збір у сумі 276,95 грн. 07.04.2014 року представником позивача подана заява про зменшення позовних вимог та після проведення звірки просив стягнути з [PERSON] на користь ОСББ «Чайка»: за приміщення [NUMBER] - 6112,80 грн., інфляційна складова - 2760,66 грн., 3% річних, нарахованих на суму заборгованості - 688,15 грн. , всього - 9561,61 грн.; за приміщення [NUMBER] - 1364,96 грн., інфляційна складова - 937,43 грн., 3% річних, нарахованих на суму заборгованості - 232,49 грн. , всього - 2534,88 грн.; за приміщення [NUMBER] - 5019,80 грн., інфляційна складова - 2085,98 грн., 3% річних, нарахованих на суму заборгованості - 520.29 грн. , всього - 7626,07 грн.; стягнути судовий збір. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судове засіданні не з»явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на участю його представників в судовому засіданні. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечували у зв»язку з його безпідставністю. 02.12.2013 року представником відповідача подана заява про застосування строку позовної давності. Заперечуючи проти позову представники відповідача зазначили, що позивачем подано позов про стягнення заборгованості за період з вересня 2010 року по серпень 2013 року начебто в межах позовної давності. Проте з розрахунків заборгованості вбачається, що позивачем включено в сальдо на початок зазначеного періоду всю заборгованість до вересня 2010 року, при цьому розрахунку цієї заборгованості позивач не надає. Крім того, представники відповідача, посилаючись на складений за участю керуючого српавами ОСББ акт від 30.01.2009 року про відсутність гарячого водопостачання у приміщеннях, вважають безпідставним стягнення з відповідача оплати за гаряче водопостачання з січня 2009 року. Представники відповідача просили суд прийняти до уваги не враховані позивачем квитанції про сплату, які не увійшли в розрахунок заборгованості та те, що відповідачем сплачено послуги за останні місяці, що зазначені в розрахунку. Крім того, вважають незаконною вимогу про стяґгнення 3% річних та інфляційної складової боргу. Просили в задоволенні позовних вимог ОСББ «Чайка» відмовити. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. [PERSON] на праві приватної власності належать нежилі приміщення [NUMBER]- 103,7 кв.м, [NUMBER] - 88,3 кв.м, [NUMBER] - 36,2 кв.м у будинку [ADDRESS], що підтверджується відповідним свідоцтвом від 12.11.1997 року (а.с.6). Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Статутом ОСББ «Чайка», зареєстрованим у встановленому чинним законодавством порядку 21.03.2013 року (а.с.7-26), законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про об»єднання співвласників багатоквартирного будинку», нормами ЦК України. На підтвердження затвердження тарифів та укладення договорів з організаціями, що надають комунальні послуги, позивачем надано суду копії договорів та протоколу загальних зборів ОСББ, наявність та законність яких відповідачем не оспорюється. У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов»язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, таким чином відносини, що склалися на підставі Статуту між позивачем і відповідачами породжують цивільні права і обов»язки. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що ставляться. Відповідно до вимог ст. 68 ЖК Української РСР наймач зобов»язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні платежі в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця. Відповідно до п.5 ч.1 ст.20 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов»язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.8.3 Статуту ОСББ «Чайка» - об»єднання не є суб»єктом господарювання і не може надавати будь-які послуги. П.8.2 Статуту передбачено право ОСББ звертатися до суду для стягнення нарахованих платежів. Право звернення до суду виникає у об»єднання через 60 днів з дня припинення платежів. Порядок прийняття кошторису, створення та використання фондів об»єднання, порядок сплати спільних витрат передбачено п.7 Статуту ОСББ. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підтвердження розміру заборгованості позивачем суду надані відповідні розрахунки. З розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги за приміщення [NUMBER] по [ADDRESS] у період з 01.09.2010 року по 01.09.2013 року (а.с.200-201) вбачається, що у графі «сальдо на початок місяця» позивачем зазначено 3787,92 грн., що є заборгованістю за попередній період до 01.09.2010 року, як пояснив представник позивача в судовому засіданні. Таким чином позивач, сам визначивши період стягнення - 3 роки, фактично заявляє вимогу про стягнення боргу, який, на його думку, існував до 01.09.2010 року, при цьому розрахунку цієї заборгованості позивачем не надано і доказів щодо того, за який період, які місяці, за які послуги утворилось це сальдо позивачем не надано, що унеможливлює визначення підстав та законності стягнення. Крім того, і загальна сума заборгованості позивачем визначена з урахуванням попереднього часу до періоду, за який фактично позивач заявив позовну вимогу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Суд враховує заяву про застосування позовної давності та пояснення представників відповідача про те, що відповідач ніколи не визнавав і не визнає заборгованості перед ОСББ, оскільки сплачував завжди і періодично, і наразі продовжує платити за комунальні послуги по тих квитанціях, які надавались ОСББ. При цьому квитанції передавались йому і через орендарів, і з затримкою, на заяви відповідача про надання інформації ОСББ не реагує, зустрітись для звірки з бухгалтером неможливо. У квитанціяї приміщення [NUMBER] поділено на дві частини, виділено [NUMBER], хоча перепланування приміщення не проводилось. Також судом встановлено, що у зазначеному вище розрахунку заборгованості не врахована квитанція оплачена за грудень 2010 року за приміщення [NUMBER] (а.с.137 оборот) на суму 444,37 грн. При цьому в даній квитанції зазначена не та площа приміщення, проте зазначено борг 146,26 грн., який відповідачем сплачено, що взагалі не відповідає тому, що зазначено в розрахунку заборгованості. Також суд враховує, що за період з вересня по квітень 2009 року позивачем нараховано за сплату гарячого водопостачання 2890,33 грн. Проте відповідно до акту від 30.01.2009 року (а.с.121), що складений та підписаний керуючою справами ОСББ Недіною А.П., самим власником та консьержом [PERSON], встановлено, що у приміщеннях [NUMBER],4,7,9,5 відсутнє споживання гарячого водопостачання. Виявлено видимий розрив мережі гарячої води, на трубопроводі холодного водопостачання встановлені лічильники та знято показники. Посилання представника позивача на те, що даний акт від 30.01.2009 року є неналежним доказом, суд вважає позицією позивача, спрямованою на досягнення своїх інтересів, - стягнення сум. Суд вважає даний акт належним доказом, враховує, що акт підписаний керуючою справами ОСББ, яка є відповідальною особою ОСББ і позивач не довів, що акт підписаний неповноваженими особами. Посилання позивача на те, що акт не засвідчений печаткою, та складений без участі представника організації надавача послуг, суд вважає безпідставним, оскільки дотримання процедури складання акту є відповідальністю керуючого справами ОСББ, а не споживача, а тому нехтування керівниками ОСББ своїми обов»язками не може ставити споживача у гірше становище. Крім того, факт відсутності водопостачання позивачем не спростовано, а навпаки підтверджується наданим ним актом від 28.04.2011 року (а.с.160), яким засвідчено, що станом на 28.04.2011 року всі орендарі, і в тому числі [PERSON], відмовились від гарачого водопостачання, що підтверджує факт, викладений у акті від 30.01.2009 року. Враховуючи викладене, суд вважає справедливим вирахувати з заборгованості відповідача за приміщення [NUMBER] заборгованість за гаряче водопостачання, що складає 2890,34 грн. Таким чином, з врахуванням нарахованої суми за спірний період в розмірі 29114,63 грн. - 2890,34 грн. (сплачене за неспожите гаряче водопостачання) - 444,37 за невраховану квитанцію за грудень 2020 року = 25779,92 грн. Відповідачем за спірний період сплачено 26565,97 грн., тобто більше ніж нараховано. При цьому суд застосовує строки позовної давності до боргу за період, що передував 01.09.2010 року, який не підлягає стягненню. Таким чином, позовні вимоги в цій частині не доведені та задоволенню не підлягають. Згідно розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги по приміщенню [NUMBER] по [ADDRESS] позивачем також зазначена сума боргу за період що передував спірному та щодо цієї суми не надано розрахунку та доказів. З врахуванням заяви про застосування строку позовної давності, суд застосовує позовну давність до визначеного боргу в графі «сальдо» 8369,87 грн. Оплата проведена за період з 01.09.2010 року до 01.09.2013 року відповідачем становить 44018,71 грн. При цьому нараховано з ПДВ - 37434,70 грн. З врахуванням викладеного суд вважає безпідставним стягнення визначеного у розрахунку боргу з відповідача. Згідно розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги за приміщення [NUMBER] по [ADDRESS] позивачем також внесена сума боргу за період до 01.09.2010 року, щодо якої не надано розрахунку. Суд застосовує строки позовної давності до боргу визначеному в графі «сальдо» станом на 01.09.2010 року в розмірі 2915,88 грн. Нараховано з ПДВ 16194,03 грн. з врахуванням гарячого водопостачання, якого відповідач не отримував, що підтверджується актом від 30.01.2009 року і становить суму 2890,33 грн. Таким чином, 16194,03 грн. - 2890.33 грн. = 13303,70грн. Сплачено відповідачем за цей період 13973,58 грн. Таким чином, з врахуванням викладеного, суд вважає вимоги позивача в цій частині безпідставними. Враховуючи викладене, безпідставними є і вимоги позивача про стягнення 3% річних від суми боргу та інфляційну складову боргу на підставі вимог ст. 625 ЦК України, оскільки сам борг відсутній. Крім того, ОСББ не є організацією, яка надає будь-які, в тому числі комунальні, або фінансові послуги, договірні відносини між сторонами відсутні, позивач просить стягнути відсотки та інфляційну складову на свою користь, при тому, що ОСББ неприбуткова організація, що є безпідставною та необгрунтованою вимогою. Крім того, відповідач є споживачем комунальних послуг і його права та обов»язки щодо отримання послуг та їх оплату визначені Законом України «Про захист прав споживачів». Крім того, відносини між сторонами регулюються спеціальним законодавством - п.10 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, споживач зобов»язаний сплачувати пеню у встановленому законом чи договором розмірі. Застосування інших фінансових санкцій цим Законом не передбачено. Також слід зазначити, що надані суду розрахунки заборгованості ОСББ «Чайка» піддавалися уточненю, оскільки позивачем не було проведено попередньої звірки з відповідачем. Відповідачу позивачем так і не надано звіт про кількість використання ним теплової енергії. Внесення боргу за період до 01.09.2010 року в графу «сальдо» порушує право відповідача на отримання розрахунку боргу, можливості його спростування в суді, та застосування строку позовної давності, оскільки фактично період визначений в 3 роки. Суд вважає, що внесши у розрахунок борг, що утворився до 01.09.2010 року , при цьому зазначивши період трирічної давності, позивач намагається уникнути застосування строку позовної давності до своїх вимог. Враховуючи викладене, оцінюючи у сукупності зібрані у справі докази, на підставі законності та справедливості, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими, а тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed