Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

У вересні 2015 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/ 2 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що 07.11.2001 р. вона народила першу дитину [PERSON], на той час в шлюбі вона не перебувала, батько дитини записаний з її слів. З відповідачем познайомилися у 2003 році, разом почали жити у 2004 р. 23.10.2006 р. у них народилися [PERSON] та [PERSON]. Відповідач відмовлявся йти разом із нею до РАГСу, щоб записати своїх дітей на своє прізвище, тому вони також були записані на дівоче прізвище позивача. До 19.06.2007 р. вона була матірю одиначкою і навіть отримувала державну допомогу на дітей. 02.06.2007 р. сторони зареєстрували шлюб,19.06.2007 р. відповідач визнав батьківство щодо [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], 11.05.2011 р. також визнав батьківство щодо [PERSON], [INFO], при цьому відповідач знав, що не є його рідним батьком. Зазначає, що протягом останніх декількох місяців відповідач не проживає разом із ними. Діти зареєстровані за її адресою та фактично проживають разом із нею. Оскільки вони з відповідачем за час подружнього життя дійшли згоди про те, що він працює, а вона займається домашнім господарством та вихованням дітей, а покинути родину він вирішив несподівано, то вона на даний час не працює, приступаю до роботи з 07.09.2015 р., на цей час діти фактично знаходяться на утриманні її мами. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, надала пояснення аналогічні вищевикладеним. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що сторони мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження, відповідно серії 1-ВЛ № 241338 від 11.05.2011 р., серії 1-ВЛ № 085438 від 19.06.2007 р. та серії 1-ВЛ № 085439 від 19.06.2007 р. (а.с. 5, 6, 7). Батьками яких у свідоцтвах про народження зазначені [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, а у разі ухилення від цього обовязку, кошти на утримання дітей, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, стягуються з них в судовому порядку. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно приписів ст.192 К України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом змінений у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя платника або одержувача аліментів. Відповідач є батьком дітей, в добровільному порядку постійно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому з нього підлягають стягнення аліменти на їх утримання. Враховуючи, що відповідач працює, інших аліментних зобовязань та утриманців не має, суд вважає за необхідне задовольнити позов, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1 / 2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved