Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

У березні 2020 року заявник звернулася до суду із вказаною заявою, у якій просила зобов`язати АТ «КБ «Приватбанк» надати їй інформацію, що містить банківську таємницю, відносно банківських рахунків, відкритих її чоловіком [PERSON] , смерть якого настала [INFO] , станом на 27 липня 2016 року , посилаючись на те, що 11 вересня 2019 року та 13 листопада 2019 року державним нотаріусом направлялися запити щодо наявності вкладів на ім`я померлого, але відповіді містили інформацію станом на день запиту. Заявник у судове засідання не з`явилася, про час, дату і місце якого повідомлялася належним чином. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про час, дату і місце проведення якого повідомлялася належним чином, про причини неявки до суду не повідомлено. За приписами частини другої ст. 349 ЦПК України, неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов`язковою. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів у матеріалах справи, та оцінивши у сукупності, вважаючи за можливе розглянути справу за відсутності заявника та представника банку, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Встановлено, що за матеріалами спадкової справи № 477/2016 (номер в Спадковому реєстрі 59315282), заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , спадкоємцем є його дружина - [PERSON] 11 вересня 2019 року та 13 листопада 2019 року заступником завідуючого Шостої харківської державної нотаріальної контори направлялися листи-запити до АТ КБ «Приватбанк» щодо наявності вкладів на ім`я [PERSON] , на які були отримано відповіді щодо стану рахунків на день запитів. Заявник вказує, що маючи сумніви у достовірності працівників банку, звертається до суду у порядку пункту 11 частини другої статті 293 ЦПК України. Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися, внаслідок його смерті і таким чином, кошти та інше майно, яке знаходилось у володінні спадкодавця на момент смерті також входить до складу спадщини, і повинно переходити у власність спадкоємців у порядку спадкування за законом. Відповідно до частини першої статті 1076 Цивільного кодексу України, банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Зокрема, у статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» поняття «банківська таємниця» визначено як інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку в процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальну чи моральну шкоди клієнту. Відповідно до статті 62 цього Закону, інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмову вимогу суду або за рішенням суду. Постановою Правління Національного банку України від 14 липня 2006 року № 267 затверджено Правила зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, розділом 3 якої визначено порядок та межі розкриття банками інформації, що містить, банківську таємницю. Так, пунктом 3.2 зазначеного розділу встановлено, що банки зобов`язані виконувати рішення суду про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, у порядку, установленому законодавством України. За рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду. Метою розкриття банківської таємниці є визначення розміру грошових коштів, що підлягають спадкуванню заявником за вкладом померлого [PERSON] в AT КБ «Приватбанк». Однак банк не надає інформацію про залишок коштів на рахунках померлого [PERSON] . З огляду на вказане необхідним є розкриття банківської таємниці про рух коштів по рахункам [PERSON] в обсягах, що дозволять визначити дати надходження та списання коштів по всім рахункам, які були відкриті на момент смерті [PERSON] . З огляду на встановлені обставини та мету отримання охоронюваної законом інформації, що міститься у банківській установі, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про розкриття такої інформації. У відповідності до частини третьої статті 350 та пункту 6 частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. На підставі наведеного та

Outcome: approved