Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати за нею, як спадкоємцем за законом, право власності на земельну ділянку яка розташована на території с. Королівка, вул. Осипенка, №9, Фастівського району, Київської області, площею 0,6715 гектарів, та зобовязати Управління Держземагенства у Фастівському районі Київської області видати на її імя державний акт на право власності на земельну ділянку. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 02 березня 2009 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,6715 гектарів, що розташована на території с. Королівка, вул. Осипенка, 9 Фастівського району Київської області. Дана земельна ділянка була подарована [PERSON] його матірю [PERSON] 25 лютого 2006 року згідно Договору дарування земельної ділянки. Позивач як спадкоємець за законом, звернулась до Фастівської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але через відсутність державного акту на землю, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Але в звязку зі смертю [PERSON] не встиг виготовити на власне імя державний акт на право власності на земельну ділянку. Сторони в судове засідання не зявились, про день слухання справи повідомлялись судом належним чином, надали до суду письмові заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивач вимоги позову підтримала, Пилипівська сільська рада Фастівського району позов визнала, Управління Держземагенства у Фастівському районі Київської області просило ухвалити рішення згідно чинного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 1 статті 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом встановлено, що 02 березня 2009 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] 1-ОК №145348 (а.с.5). Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,6715 гектарів, що розташована на території с. Королівка, вул. Осипенка, 9 Фастівського району Київської області, яку він отримав від [PERSON] згідно Договору дарування земельної ділянки від 25 лютого 2006 року (а.с.6). Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України документом, який підтверджує право власності на земельну ділянку, є державний акт на право власності на земельну ділянку. Згідно відповіді Фастівської міської державної нотаріальної контори №876/02-17 від 24 червня 2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за законом в звязку з відсутністю державного акту на дану земельну ділянку на імя спадкодавця (а.с.11-12). Проте [PERSON] за життя державний акт не отримав. Той факт, що спадкодавець [PERSON] займався оформленням державного акту на дану земельну ділянку підтверджується укладеною Угодою №25-04/2-/07 від 25 квітня 2007 року з науково-виробничою фірмою «Фастівзем» про надання фірмою послуг на виготовлення технічної документації зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку (а.с.13). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог в частині визнання за позивачем, як спадкоємцем за законом, права власності на земельну ділянку, яка розташована на території с. Королівка, вул. Осипенка, 9, Фастівського району. Київської області, площею 0,6715 га. Що стосується вимог позивача про зобовязання Управління Держземагенства у Фастівському районі Київської області видати на імя державний акт на право власності на земельну ділянку, то в цій частині позові слід відмовити, в звязку з тим, що державні акти на право власності на землю не видаються, а натомість документом, що посвідчує право власності, є свідоцтво на право власності, отримане у територіальному органі Державної реєстраційної служби. У повноваження Держземагенства входить здійснення державної реєстрації земельних ділянок та обмежень у їх використанні. Відповідно до статей 1220, 1222, 1225, 1261, 1268 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial