Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

У березні позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.04.1991 року померла [PERSON]. Після смерті померлої залишилось спадкове майно, яке складається з будинку з надвiрними будiвлями, що знаходяться в м. Кременчуці по вул. Хорольськiй, 94/1. Між позивачем, відповідачем та [PERSON] та [PERSON] було прийнято спадщину. 03.03.2015 року померла [PERSON]. 05.02.2007 року помер [PERSON]. Позивач з відповідачем прийняли спадщину після померлих. [PERSON] звернувся до Пятої київської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Постановою державного нотаріуса Пятої київської нотаріальної контори [PERSON] від 27.01.2017 року відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину після померлої 03.03.2015 року [PERSON], оскільки частки земельної ділянки у праві спільної сумісної власності не визначені. Просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після померлої 03.03.2015 року [PERSON] право власності на 84/100, 31/300 та 15/200 часток від земельної ділянки, розташованої в м. Кременчуці Полтавської області по вул.. Хорольській, 94/1; в порядку поділу спільного сумісного майна визнати за [PERSON] право власності на 8/100, 31/300 та 15/200 часток від земельної ділянки в м. Кременчуці Полтавської області по вул.. Хорольській, 94/1; в порядку поділу спільного сумісного майна визнати за [PERSON] право власності на 8/100, 31/300 та 15/200 часток від земельної ділянки в м. Кременчуці Полтавської області по вул.. Хорольській, 94/1. Позивач надав суду заяву про слухання справи без його участі, просив позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач надала суду заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала, що особисто вказала у заяві від 19.06.2017 року. Суд, дослідишви матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Даний спір між сторонами виник з цивільних правовідносин, які регулюються ст.ст. 355-357,\~368,\~370,\~372,\~1117,\~1218,1225,\~1226, 1268 ЦК України, ст. 89 Земельного кодексу України. 16.04.1991 року померла [PERSON]. Після смерті померлої залишилось спадкове майно, яке складається з будинку з надвiрними будiвлями, що знаходяться в м. Кременчуці по вул. Хорольськiй, 94/1. На пiдставi свiдоцтва про право на спадщину за заповiтом, виданого 18.07.1992 року державним нoтapiycoм Першої Кременчучької державної нотарiальної контори [PERSON], зареєстрованого в peєcтpi за № 4-3З70, позивач [PERSON] та вiдповiдач [PERSON] успадкували кожен по 1/4 частинi будинку з надвiрними будiвлями, що знаходяться в м. Кременчуці по вул. Хорольськiй, 94/1 та в цiлому складаться iз житлового будинку лiт. «А», жилою площею З9,3 м?, сараю лiт. «Б», сараю лiт. «В», вбиральнi лiт «И», розташованих на землi держфонду розмiром 700 м?. Iншi двi 1/4 частини земельної дiлянки на пiдставi свiдоцтва про право на спадщину за заповiтом, виданого 25.07.1992 року державним нoтapiycoм Першої Кременчуцької державної нотарiальної контори, зареєстрованого в peєcтpi за № 4-3425 успадкували [PERSON] та [PERSON] Федорiвна. На пiдставi Акту вiд 17.03.1999 року вci спадкоємцi здiйснили перерозподiл земельної дiлянки i особистої частки, в результатi якого Малик Taмapi Федорiвнi вiдiйшла земельна дiлянка площею 215 м?, iншим трьом спадкоємцям вiдiйшла земельна дiлянка площею 644 м?. На пiдставi рiшення Виконавчого комітету Кременчуцької міської вiд 08.10.1999 року № 1426 затверджено площу земельноi дiлянки переданої позивачу у приватну власнiсть в розмiрi 215 м?, в тому числi 67 м? у спiльну сумісну власнiсть [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по вул. Хорольськiй, 94/1 у м. Кременчуці. Право власностi (приватної та спiльної) на земельну дiлянку посвiдчене державним актом на право приватної власностi на землю cepiї ІІI-ПЛ № 033292, виданим 2З.11.1999 року виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради, зареєстрованим в Книзi записiв державних aктів на право приватної власностi на землю за № 1381. Згiдно iз витягом з ,Державного земельного кадастру про земельну дiлянку № НВ-5304869322016 земельнiй дiлянцi присвоєно кадастровий № 5310436100:06:003:0946. На пiдставi рiшення Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 08.10.1999 року № 1428 затверджено площу земельної дiлянки переданої у приватну власність [PERSON] Федорiвнi в розмiрi 215 м?', в тому числi 53 м? у спiльну cyмicнy власнiсть з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по вул. Хорольській, 94/1 у м. Кременчуці. Право власності (приватної та спільної) посвідчене Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 033291, виданим 23.11.1999 року виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1382. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5304868922016 земельній ділянці присвоєно кадастровий № 5310436100:06:003:0948. На підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 08.10.1999 року № 1435 затверджено площу земельної ділянки, переданої у приватну власність [PERSON] в розмірі 215 м?, в тому числі 49 м? у спільну сумісну власність з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Право власності (приватної та спільної) на земельну ділянку посвідчене Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 033288, виданим 23.11.1999 року виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 1384. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5304869112016 земельній ділянці присвоєно кадастровий № 5310436100:06:003:0947. На підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 08.10.1999 року № 1427 затверджено площу земельної ділянки, переданої у приватну власність [PERSON] в розмірі 215 м?, в тому числі 22 м? у спільну сумісну власність з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Право власності на земельну ділянку посвідчене Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 033290, виданим 23.11.1999 року виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 1383. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5302540442015 земельній ділянці присвоєно кадастровий № 5310436100:06:003:0453. 05.02.2007 року помер [PERSON]. На підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.12.2007 року, виданого державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 4-1453, 1/3 частика земельної ділянки (72 м?) успадкована [PERSON]. Право власності [PERSON] на частину земельної ділянки (72 м?) посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 633923, виданим Управлінням земельних ресурсів у м. Кременчук Полтавської області 19.02.2008 року, зареєстрованим в книзі записів реєстрації державних актів про право власності на землю та на праві постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010854800085. На підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.12.2007 року, виданого державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 4-1557, 1/3 частика земельної ділянки (72 м?) успадкована [PERSON]. Право власності [PERSON] на частину земельної ділянки (72 м?) посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 644924, виданим Управлінням земельних ресурсів у м. Кременчук Полтавської області 19.02.2008 року, зареєстрованим в книзі записів реєстрації державних актів про право власності на землю та на праві постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010854800086. На підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.12.2007 року, виданого державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 4-1449, 1/3 частика земельної ділянки (71 м?) успадкована [PERSON]. Право власності [PERSON] на частину земельної ділянки (71 м?) посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 644925, виданим Управлінням земельних ресурсів у м. Кременчук Полтавської області 19.02.2008 року, зареєстрованим в книзі записів реєстрації державних актів про право власності на землю та на праві постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010854800087. 03.03.2015 року померла [PERSON]. 24.02.2015 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 148, на підставі якого [PERSON] заповіла належну їй частку житлового будинку з господарськими будівлями № 94/1 по вул.. Хорольській у м. Кременчуці та належну їй земельну ділянку [PERSON]. На підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.12.2016 року, виданого державним нотаріусом Пятої київської нотаріальної контори [PERSON], 1/3 частика земельної ділянки за кадастровим № 5310436100:06:003:0453, що належала померлій [PERSON] Право власності [PERSON] на вказану частину земельної ділянки посвідчене витягом з Державного реєстру речових правна нерухоме майно від 05.12.2016 року, індексний № 74861408. [PERSON] звернувся до Пятої київської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Постановою державного нотаріуса Пятої київської нотаріальної контори [PERSON] від 27.01.2017 року відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину після померлої 03.03.2015 року [PERSON], оскільки частки земельної ділянки у праві спільної сумісної власності не визначені. Згідно державного акту про право власностi на земельну дiлянку cepiї ЯЕ № 644923, площа, яка перебувала у приватнiй власностi спадкодавця [PERSON] в межах спiрної дiлянки становила 162 м? (215 м? - 5З м?). Пiсля смерті [PERSON], його право сумісної власності на частину земельної дiлянки площею 53 м? припинилося, iдеальнi частки вказаної ділянки склали 17,66 м? (53 м?/3) у [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Отже пiсля смерті спадкодавця [PERSON] частка позивача у правi власностi на спiрну дiлянку за кадастровим № 5310436l00:06:003:0948 внаслiдок її спадкування повинна становити: 179,66 м? (84/100), з яких 162 м? - підлягає спадкуванню з приватної власності померлої [PERSON], а 17,66 м? - зі складу частини земельної дiлянки, яка перебувала у спiльнiй власності спадкодавця з iншими спiввласниками. У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, які встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з ч. 1, 2 ст. 355, ч. 1 ст. 356, ч. 1 ст. 357 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з ч. 1, 2 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. За ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому\~статтею 364 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. За ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків). Відповідно до ч. 3,4, 5ст. 89 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст.ст. 1225, 1226 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до норм ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. З аналізу норм ЗК та ЦК з цього приводу, можна зробити висновок, що земельні ділянки та житлові будинки, що на них розташовані, належать до нерухомого майна та незважаючи на їх фізичну та географічну єдність, в юридичному розумінні це окремі об'єкти, кожен з яких має власний правовий режим, який характеризується певними особливостями. Щодо поділу часток кожного із сторін по справі. Так, згiдно iз рiшенням Виконавчого комітету Кременчуцької мiської ради від 08.10.1999 року № 1426 та Державного акту на право приватної власностi на земельну ділянку серії ІII-ПЛ № 033292 земельна дiлянка за кадастровим № 5310436100:06:003:0946 належить на праві власностi позивачу, в тому числi 67 м? на правi спiльної сумісної власностi разом iз [PERSON], [PERSON] та [PERSON]Ф, та 148 м? на правi приватної власностi. У зв'язку зi смертю [PERSON] та фактичним прийняттям спадщини позиваче, вiдповiдачем та [PERSON], частки у правi спiльної cyмісної власності сказаних спадкоємцiв на земельну дiлянку склали по 22,33 м? (67 м?/3) орієнтовано 31/300 частину у кожного. Таким чином, за позивачем в порядку спадкування за заповiтом пiсля cмерті [PERSON] пiдлягає визнанню право власностi на 22,33 м? - орієнтовано 31/300 вiд земельноi ділянки за кадастровим № 5310436100:06:003:0946. Також, в порядку подiлу спiльного сумісного майна право власності на 22,33 м? - орієнтовано 31/300 вiд земельноi ділянки за кадастровим № 5310436100:06:003:0946 пiдлягає визнанню за кожною iз cтоін. Згiдно iз рiшенням Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради вiд 08.10.1999 року № 1435 та Державного акту про право приватної власностi на землю серiї ІІІ-ПЛ J№ 033288, виданим 23.11.1999 року вiдповiдачевi належить право власностi на земельну дiлянку за кадастровим № 5310436100:06:003:0947, з яких 49 м? на правi спільної сумісної власностi iз [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а 766 м? на правi приватної власності. У Зв'язкУ зi смертю [PERSON] та фактичним прийняттям спадщини позивачем, вiдповiдачем та [PERSON], частки у правi спільної сумісної власності на земельну дiлянку склали по 16,33 м? (49 м?/3) орієнтовано 15/200, укожного. Таким чином, за позивачем в порядку спадкування за заповiтом пiсля смерті [PERSON] пiдлягає визнанню право власностi на 16,33 м? - орієнтовано 15/200 вiд земельної ділянки за кадастровим № 5310436100:06:003:0947, та в порядку подiлу спiльного сумісного майна право власності на 16,33 м? - 15/200 вiд земельної дiлянки за кадастровим № 5310436100:06:003:0947 пiдлягає визнанню за кожною iз cтopiн. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved