Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

У вересні 2014 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON], [PERSON] про витребування майна та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що 26.12.2013р. позивач та її чоловік [PERSON] за договором купівлі-продажу від 26.12.2013р. № 7000 придбали у відповідача [PERSON] квартиру [ADDRESS], цей договір був посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрований в державному реєстрі майнових прав на нерухоме майно № 4072125. Після укладання угоди у її з чоловіком були на руки видані оригінал договору купівлі-продажу, витяг з державного реєстру майнових прав на нерухоме майно, матеріали інвентарної справи. За умовами договору вони з чоловіком передали відповідачу [PERSON] грошові кошти у повному обсязі та під час посвідчення угоди зафіксовано відсутність від сторін один до одного жодних претензій. В середині квітня 2014р. до позивача звернулися відповідачки з проханням надати оригінали правовстановлюючих документів на квартиру з метою врегулювання спору за позовом комунальних служб до [PERSON] про стягнення суми боргу, як до колишнього власника квартири та вони з чоловіком передали відповідачам оригінали документів на один день. Але потім відповідачі на неодноразові пропозиції повернути документи відповідали відмовою, посилаючись на те, що ніби - то позивачу з чоловіком необхідно з'явитися до суду та підтримати позицію відповідачів. На початку серпня 2014р. позивач звернулася до Слов'янського МВ ГУМВС із заявою на протиправні дії відповідачів. За результатами перевірки факти знайшли своє підтвердження. Під час перевірки працівники міліції передали ї оригінали цих документів, але відповідачі накинулися на неї та силою відібрали ці документи та відмовилися повертати. До теперішнього часу документи не повернуті. Внаслідок протиправних дій відповідачів позивачу було завдано моральної шкоди, яку вона оцінює в 10000,00 грн., яка полягає в тому, що через дії відповідачів вона сильно хвилювалася, був порушений нормальний уклад її життя, погіршився стан здоров'я та вона вимушена була звертатися до лікарні. З вини відповідачів була затримка в наданні комунальних послуг у квартирі, через що також страждали неповнолітні діти, вона вимушена була неодноразово звертатися до відповідачів з вимогою про повернення документів, до нотаріуса, реєстраційної служби, юридичної консультації, міліції та суду. Прохала витребувати у відповідачів на її користь оригінали договору купівлі-продажу, витяг з державного реєстру права власності на нерухоме майно, технічний паспорт на квартиру, акт приймання виконаних робіт з установки лічильника води, стягнути солідарно на її користь 10000,00 грн. моральної шкоди, 500 грн. витрат за послуги адвоката, судові витрати. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги повністю, прохала їх задовольнити, навела доводи, тотожні викладеним у позовній заяві. Додатково пояснила, що за умовами договору купівлі-продажу від 26.12.2013р. у нотаріуса не зафіксовано їх з чоловіком обов'язку з погашення боргу за комунальні платежі, вони в усній формі обіцяли сприяти їх списанню та усі можливі для цього дії та свої зобов'язання виконала. Це полягає в тому, що вона наймала за свої гроші адвоката для скасування заочного рішення суду про стягнення з [PERSON] суми боргу, збирала для цього необхідні документи. Моральну шкоду оцінює в 10000,00 грн., оскільки було завдано шкоди її здоров'ю, вона зверталася до лікарні, неодноразово в зоні проведення АТО вимушена була добиратися до м. Миколаївки для повернення своїх документів. Спочатку відповідачі обіцяли їх повернути добровільно до 05.08.2014р., але 04.08.2014р. це зробити відмовилися, вона викликала міліцію, у присутності яких відповідачі знову вирвали у неї з рук ці документи та відмовилися повертати. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди та витрат на юридичну допомогу, в частині позову про витребування документів позов визнали. Пояснили, що під час купівлі-продажу квартири [ADDRESS] позивач обіцяла прийняти боргові зобов'язання на себе, через що була іншою ціна квартири. Але через юридичну необізнаність у договорі це не було зафіксовано, відповідач з чоловіком запевнили, що вони будуть займатися списанням боргів через суд. Коли прийшло рішення суду про стягнення з [PERSON] суми боргу за комунальні платежі вони звернулися до позивача, яка збирала документи до суду та передала їм у квітні 2014р. оригінали документів на квартиру. Проте, свої зобов'язання не виконала, борги так і не були списані, а тому [PERSON] та [PERSON] вирішили не передавати ці документи до виконання позивачем своїх зобов'язань. Повернути ці документи вони можуть, вони зберігаються у них. Вважають, що позивачу моральної шкоди не завдано, а тому ці вимоги задоволенню не підлягають, бо позивач звернулася до лікаря лише 19.08.2014р. майже одночасно зі зверненням до адвоката. Відповідач [PERSON] позовні вимоги в частині витребування документів визнала, в частині відшкодування моральної шкоди не визнала, навела доводи, тотожні з доводами відповідача [PERSON] Третя особа [PERSON] прохав задовольнити позовні вимоги, навів доводи, тотожні доводам позивача. Вказав, що є власником ? частки квартири [ADDRESS], питаннями оформлення договору та вирішення питань, пов'язаних зі списанням боргу за квартиру, займалася дружина. Заслухавши сторони, дослідивши надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд на підставі ст.ст. 10,11,27,60 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. 26 грудня 2013 року між [PERSON] та [PERSON], з одного боку, та [PERSON], з іншого боку, був укладений договір купівлі-продажу, за яким подружжя [PERSON] набули у власність квартиру [ADDRESS], договір був посвідчений приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу [PERSON], під час укладання договору сторони посвідчили про відсутність майнових чи будь-яких інших претензій один до одного, що не заперечували сторони в судовому засіданні та підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( а. с. 9). У квітні 2014 року позивач [PERSON] та її чоловік [PERSON] передали для врегулювання спору про стягнення заборгованості з комунальних платежів з відповідача [PERSON] оригінали наступних документів : договір купівлі-продажу, витяг з державного реєстру права власності на нерухоме майно, технічний паспорт на квартиру, акт приймання виконаних робіт з установки лічильника води, що не заперечували сторони в судовому засіданні та цей факт не підлягає доказуванню на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України. 04 серпня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до відповідачів [PERSON], [PERSON] з вимогою про повернення правовстановлюючих документів на квартиру, на що отримала відмову та звернулася до правоохоронних органів. Відповідно до висновку від 13.08.2014р. за результатами звернення [PERSON] від 04.08.2014р. проведено перевірку, під час якої підтвердився факт утримання правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] з боку [PERSON] та [PERSON] ( а. с. 16-17). Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Судом встановлено та не заперечувалося сторонами по справі, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] без правової підстави заволоділи майном позивача , а саме правовстановлюючими документами на квартиру [ADDRESS], а тому позовні вимоги в частині витребування цих документів на користь позивача знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. В частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Статтею 1167 ЦК України передбачені підстави відповідальності за спричинену моральну шкоду, згідно якої моральна шкода, спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, що її спричинила, за наявності його вини, окрім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданням, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ППВС України №4 від 31.03.1995р. ( з змінами та доповненнями ППВС України №5 від 25.05.2001р.) „Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством та судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних явищ. Обов'язковому з'ясуванню підлягають наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. В даному випадку судом встановлено, що спільними протиправними діями відповідачів, які виразилися в незаконному заволодінні та утриманні без достатньої правової підстави правовстановлюючими документами, які належать позивачу, останній було завдано моральної шкоди, яка полягає в порушенні нормального ритму її життя, через що погіршився стан здоров'я позивач ат вона 19.08.2014р. зверталася до лікаря з приводу безсоння та був виставлений діагноз : «емоційно-стресовий стан, ситуаційно обумовлений» ( а. с 18). З урахуванням обставин справи, даних про особу позивача, яка є мешканкою іншого міста, має на утриманні двох малолітніх дітей, осіб відповідачів, зокрема, [PERSON] є пенсіонеркою, з урахуванням глибини моральних страждань, матеріального стану сторін, тривалості порушення прав позивача ( з 04 серпня 2014 року), суд вважає з урахуванням вимог ст. 1190 ЦК стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн., яка відповідає моральним стражданням позивача. В решті вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити. Приймаючи рішення стосовно стягнення судових витрат, суд приходить до наступного. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відшкодування таких витрат передбачено Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» № 4191-У1 від 20.12.2011 року, згідно якого відшкодуванню підлягають в разі задоволення позову витрати на правову допомогу з розрахунку 40% мінімальної заробітної плати за 1 годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. В даному випадку особа, яка надавала правову допомогу позивачу [PERSON], не приймала участі у судовому засіданні чи у вчиненні окремих процесуальних дій, а тому ці вимоги задоволенню не підлягають. З відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати з оплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial