Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

У березні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому вказала, що вона з відповідачем має смільну неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу відповідача, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини певного віку. Позивач у судове засідання не зявився, відповідно до наданої заяви просила розглядати справу за її відсутністю, Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, до суду надав заяву в якій позовні вимоги визнав повністю, просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд Згідно ст. 180 СК України «батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». Згідно ст. 183 СК України «Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття». Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-КГ №137658 виданого 14.10.2004 р., [PERSON] народилась 07.10.2004 року, її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.2). У звязку з тим, що [PERSON] добровільно не надає необхідних для утримання дітей коштів, але зобовязаний утримувати неповнолітню дитину, надавати їй необхідну матеріальну допомогу у вигляді аліментів, приймаючи до уваги що відповідач визнав позов та згоден виплачувати аліменти, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю. А саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу відповідача, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини певного віку. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 704,80 грн. На підставі ст.ст. 84, 180, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 12,13, 263-265 ЦПК України, суд,

Outcome: approved