Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

У березні 2020 року позивач [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , адреса для листування: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що від зареєстрованого шлюбу з [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, однак за твердженням позивача в добровільному порядку надання коштів не здійснює, тому позивач бажає стягувати аліменти у встановленому законом порядку. За таких обставин [PERSON] просила стягувати з відповідача на утримання дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач через канцелярію суду подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила суд проводити розгляд справи за її відсутності. Відповідач, через канцелярію суду, подав заяву в якій підтримав позов та не заперечував проти його задоволення, просив суд проводити розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступне. Як вбачається з матеріалів, що шлюб між сторонами зареєстровано 10.09.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем. Судом встановлено, що відповідач самоусунувся від своїх обов`язків по вихованню та утриманню їх спільних дітей. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно вимог статей 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідач не заперечував проти задоволення позову в частині стягнення з нього аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу щомісячно і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В порядку ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, крім іншого, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Зі змісту ст. 180 СК України вбачається, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Таким чином, враховуючи зазначене та надані в судовому засіданні докази і пояснення, суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судовий збір з відповідача за розгляд позовної вимоги щодо стягнення аліментів підлягає стягненню в порядку ст. 141 ЦПК України в розмірі 840,80 грн. на користь держави. При цьому, ст. 133 ЦПК України встановлено, що витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат і мають бути покладені на відповідача та ним відшкодовані. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved