Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

У вересні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Комунального підприємства «Комбінат комунальних послуг с. Білогородка», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про зобов»язання укладення договору найму жилого приміщення, посилаючись на те, що він, [PERSON], зареєстрований і проживає за адресою: [ADDRESS]. Його батько [PERSON] отримав ордер на право зайняття квартири за адресою: [ADDRESS] жилою площею 86 кв.м.. Згідно довідки форми № 3 про склад сім»ї та прописку, виданої Виконавчим комітетом Білогородської сільської ради від 08 вересня 2017 року, [PERSON] за власною ініціативою зареєстрував в квартирі № 7-8 за вищевказаною адресою членів своєї сім»ї, а саме [PERSON]-дружину, та дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Крім цього, за вказаною адресою була зареєстрована [PERSON] (невістка), яка також належала до сім»ї наймача, так як постійно проживала разом із ним і вела спільне господарство. На даний час [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за вказаною адресою не проживають. [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Квартира [ADDRESS], не приватизована і за життя наймач не подавав заяву про її приватизацію, тому вищевказана квартира в спадщину до його спадкоємців не перейшла. У випадку смерті наймача будь-який із членів його сім»ї, який залишився проживати в жилому приміщенні, має право на визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача з відповідною можливістю в подальшому приватизувати таке жиле приміщення у встановленому законом порядку. На даний час, крім вищевказаних осіб, за даною адресою проживає він, позивач у справі, його дружина [PERSON], їх діти [PERSON], 2003 року народження, [PERSON], 2009 року народження, та [PERSON], 2012 року народження. Згідно даних, викладених у довідці виконавчого комітету Білогородської сільської ради № 619 від 06 вересня 2017 року, дружина позивача та діти проживають в квартирі за даною адресою без реєстрації місця проживання. Він, [PERSON], звернувся до Комунального підприємства «Комбінат комунальних послуг с. Білогородка» з заявою укласти з ним договір найму жилого приміщення у зв»язку із смертю попереднього наймача, оскільки він був членом сім»ї наймача, має право на житло, хоче зареєструвати дружину і дітей, переоформити особовий рахунок на своє ім»я та сплачувати комунальні платежі, але відповідач відмовляється вирішити це питання в досудовому порядку, і тому він змушений звернутись до суду з даним позовом. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] з посиланням на вимоги ст. 64, 65, 103, 109 ЖК України, ст. 29 ЦК України просив зобов»язати Комунальне підприємство «Комбінат комунальних послуг с. Білогородка» укласти договір найму жилого приміщення за адресою: [ADDRESS] з [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і просив його задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача Комунального підприємства «Комбінат комунальних послуг с. Білогородка» позов не визнав і заперечував проти його задоволення. У судовому засіданні треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON], [PERSON] позов не підтримали і заперечували проти його задоволення. У судове засідання треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. В раніше проведених судових засіданнях треті особи висловлювали свою думку і позов позивача [PERSON] не підтримали та заперечували проти задоволення заявлених позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що виконавчим комітетом Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 06 вересня 2017 року за № 619 [PERSON], адреса проживання; [ADDRESS] (бувша [ADDRESS]) видано довідку, що до складу його сім»ї входять: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки -форми № 3 (витяг з будинкової книги про склад сім»ї та прописку), виданої [PERSON] виконавчим комітетом Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 08 вересня 2017 року № 1055, [PERSON] проживає в [ADDRESS]; власник особового рахунку [PERSON] помер. В довідці зазначено, що на вказаній житловій площі зареєстровані та проживають 10 осіб, а саме: [PERSON]. [PERSON], мама заявника, [PERSON], брат заявника, [PERSON], брат заявника, [PERSON], брат заявника, [PERSON], сестра заявника, [PERSON], сестра заявника, [PERSON], сестра заявника, [PERSON], брат заявника, [PERSON], невістка. [PERSON], що був власником особового рахунку, помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Виконавчим комітетом Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 15 березня 2010 року. 30 листопада 2017 року за № 775/02-26 Білогородською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області була надана відповідь про те, що у виконкомі ради ордер на квартиру [ADDRESS], що видавався на ім»я [PERSON], відсутній. Зазначений будинок, що введений в експлуатацію в 1965 році, належав радгоспу «Білогордський» (у подальшому реформований у СГ ТОВ «Агрофірма «Білогородка»), і квартири у ньому надавались його працівникам за рішенням профспілкового комітету та адміністрації радгоспу. Сільська рада розподілом житла не займалась і ордери не видавала. Суду направлені копії наявних у виконавчому комітеті актів від 15 жовтня 2001 року про передачу житлового фонду СГ ТОВ «Агрофірма «Білогородка» на баланс Білогородської сільської ради та 3 грудня 2002 року про передачу сільською радою житлового фонду на баланс комбінату комунальних послуг с. Білогородка. У вказаних актах відсутня інформація про передачу Білогордській сільській раді разом з житловим фондом ордерів на квартири, на підставі яких заселялись мешканці будинків. В судовому засіданні представник відповідача пояснив суду, що будинок [ADDRESS] перебуває на балансі Комунального підприємства «Комбінат комунальних послуг с. Білогородка». Відповідно до вимог ст. 64 ЖК України члени сім»ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов»язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім»ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов»язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім»ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім»ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно вимог ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім»ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Відповідно до вимог ст. 103 ЖК України договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім»ї і наймодавця. Відповідно до вимог ст. 106 ЖК України повнолітній член сім»ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім»ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім»ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім»ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. В судовому засіданні було з»ясовано судом, що представник відповідача, який є представником Комунального підприємства «Комбінат комунальних послуг с. Білогородка», та треті особи в справі, які проживають і зареєстровані в квартирі [ADDRESS], не надали згоди на укладення позивачем [PERSON] і Комунальним підприємством «Комбінат комунальних послуг с. Білогородка» договору найму спірного жилого приміщення, і не підтримали позовних вимог позивача [PERSON]. Треті особи в справі пояснили суду, що вони бажають, щоб договір найму жилого приміщення за адресою: [ADDRESS], був укладений їхньою матір»ю [PERSON], яка проживає і зареєстрована за вищевказаною адресою, і доводилась дружиною наймача [PERSON], що помер [INFO]. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов»язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи в сукупності зібрані в справі докази відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд не знаходить правових підстав для задоволення позову, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed