Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просив стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно. Заочним рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 30 листопада 2018 року, ухваленим суддею Зосименко С.Г., позов [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання чоловіка інваліда ІІІ групи щомісячно, починаючи з 24 вересня 2018 року протягом строку інвалідності. 7 лютого 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення з тих підстав, що суд, вирішивши питання про стягнення аліментів, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 7 лютого 2019 року справу для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення передано судді Марченко Н.Ю., оскільки суддю Зосименко С.Г., якою ухвалено заочне рішення по справі, відсторонено від здійснення правосуддя. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність ухвалення по справі додаткового рішення з наступних підстав: Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати (пункт 2 частини 1). Суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Як вбачається зі змісту рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 30 листопада 2018 року, суд задовольнив позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] на його користь аліментів у розмірі 1000 грн. щомісячно. Між тим, вирішивши питання про право позивача на отримання аліментів від відповідача, суд у резолютивній частині рішення від 30 листопада 2018 року не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення. Положеннями пункту 1 частини 3 статті 2, частини 1 статті 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, який є однією з основних засад цивільного судочинства. Згідно з частиною 4 статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України. Так, частиною 1 статті 6 Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Право на справедливий судовий розгляд включає, зокрема, право на доступ до суду та принцип юридичної визначеності. Отже, незважаючи на те, що склад суду, який вирішував спір по суті змінився, виходячи із прав заявника, що гарантовані частиною 1 статті 6 Конвенції, та враховуючи, що рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 30 листопада 2018 року позов [PERSON] було задоволено, суд вважає можливим ухвалити по справі додаткове рішення, яким зазначити точну грошову суму аліментів, яка присуджена до стягнення з відповідача на користь позивача, оскільки цим не буде змінено суті основного рішення або вирішено вимоги, які не були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: approved