Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, який в серпні 2019 року уточнив та просив суд стягнути з [PERSON] на їх, КП «Керуюча компанія «Перспектива» Слобожанської селищної ради користь, заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в розмір 4147,62 грн., судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача за довіреністю Смірнов А.А. надав суду заяву про розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі (а.с.69). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду письмові пояснення, в яких просив відмовити КП «Керуюча компанія «Перспектива» в задоволенні позовних вимог (а.с.46-47). Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до наступного. Статтею 360 ЦК України передбачено що власник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями пов`язаними зі спільним майном. За ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правові відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати) майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Встановлено, що позивач Комунальне підприємство «Керуюча компанія «Перспектива» Слобожанської селищної ради є балансоутримувачем та управителем багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] (а.с.13-14). Вказуючи на [PERSON] , позивач зазначає його як власника квартири [ADDRESS] , проте будь-яких документів щодо права власності на вказану квартиру та її власників позивачем суду не надано, клопотань про їх витребування суду не заявлялося. В зв`язку із викладеним, суд позбавлений можливості перевірити чи до належного відповідача заявлено позов, оскільки [PERSON] в своїх письмових поясненнях вказує, що він не є повноправним власником квартири [ADDRESS] , а володіє лише 1/3 її частиною. Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 7, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (центральне постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримування, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язки виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», управитель зобов`язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів. Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, а так само збереження таких документів, законом покладено на власника підприємства або уповноваженого ним органу. Доказів, які б свідчили про фактичне надання позивачем послуг саме [PERSON] , зокрема, актів приймання-передачі робіт, інших документів, які б свідчили про фактичне виконання та фактичне надання послуг щодо прибирання прибудинкової території; вивезення побутових відходів; технічне обслуговування внутрішньо-будинкових систем: гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливової каналізації; дератизації; дезінсекції; проведення поточного ремонту конструктивних елементів внутрішньо будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, в розпорядження суду позивачем не надано. Позивачем на підтвердження своїх уточнених вимог надано Нарахування по особовому рахунку № [NUMBER] щодо наявності заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем КП «Керуюча компанія «Перспектива» Слобожанської селищної ради по наданих послугам (а.с.73-75). Проте вищевказана довідка (Нарахування по особовому рахунку № [NUMBER] ) містять лише загальні суми: нараховано, оплачено, заборгованість без вказівки на складові: тарифів для квартири відповідача, сум платежів до сплати за кожен місяць по кожній послузі. З Нарахування по особовому рахунку № [NUMBER] про заборгованість за житлово-комунальні послуги вбачається, що у різні періоди нарахування проводилися по різному, тобто змінювалися розміри платежів. В зв`язку із відсутністю відповідних розрахунків суд позбавлений можливості перевірити правильність нарахування заборгованості. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи та підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. 1ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження надання відповідачу послуг з утримання будинку та прибудинкової території в тому об`ємі, який заявлений позивачем в позовних вимогах, суд оцінює критично доводи позивача, що він має право вимагати від відповідача оплати послуг за житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з огляду на те, що цивільне судочинство не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову КП «Керуюча компанія «Перспектива» Слобожанської селищної ради. Враховуючи прийняте судом рішення та на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed