Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якого зазначила, що 05 жовтня 2011 року Бердянським РАЦС був зареєстрований їх шлюб з відповідачем, актовий запис №606. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Відповідач, будучи цілком здоровим і працездатним, ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Тому просила стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання неповнолітнього сина в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач підтримала позов із зазначених у ньому підстав, просила задовольнити. Додатково пояснила, що відповідач веде аморальний спосіб життя, може бути відсутнім вдома по 2-3 місяці. Коштів на утримання дитини не надає. Чоловік працює директором ТОВ «Норд Атлантік», є приватним підприємцем, має два рибних магазини, тому отримує достатні доходи, щоб сплачувати їй зазначений розмір аліментів. Вона наразі працює в салоні косметологом на неповному робочому дні, отримує заробітну плату в залежності від виробітку, що складає від 1000 до 1500 грн. на місяць. Шлюб ще не розірвано, бо судом надано строк для примирення до травня 2016 року. Відповідач про розгляд справи повідомлявся за місцем реєстрації та фактичного проживання, проте конверти поверталися до суду за закінченням терміну зберігання, тому суд відповідно до положень ст.ст.169, 224-226 ЦПК України розглядає справу за згодою позивача в заочному порядку на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено відповідними письмовими доказами, що наразі сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Бердянську Бердянського міськрайнного управління юстиції Запорізької області, про що зроблено відповідний актовий запис за №606, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], батьками якого є сторони у справі та який проживає разом з позивачем. У судовому засіданні встановлено, що відповідач зареєстрований та перебуває на обліку в Бердянській об'єднаній державній податковій інспекції головного управілнян ДФС у Запорізькій області як фізична особа-підприємець. Згідно листів Бердянської ОДПІ від 23.11.2015 року №14934/10/08-22-11-31 та від 23.12.2015 р. №16571/12/08-22-1701 у 2014 році [PERSON] прозвітував про відсутність доходів, а за період 01.01.2015 року по 30.09.2015 року отримав дохід в ТОВ «Норд Атлантік» у січні та лютому 2015р. відповідно 4749,85 грн. та 5353,95 грн., надалі інформація про його доходи відсутня, тому аліменти з нього, відповідно до положень ст. 184 СК України, слід визначити в твердій грошовій сумі, оскільки вони мають нерегулярний характер. Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина ; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд враховує, що відповідач є працездатною особою, будь-яких об'єктивних обмежень у можливостях виконувати батьківський обов'язок по утриманню свого сина, судом не встановлено, проте судом і не добуто доказів того, що він отримує великі доходи від своєї підприємницької діяльності, як запевняла суд позивач. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, рівні обов'язки батьків по утриманню дітей,

Outcome: partial