overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У вересні\~ 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з відповідачем вони знаходяться в\~ шлюбі, зареєстрованому 06 листопада 1999 року виконкомом Миколаївської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 13. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. З лютого 2015 року спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинено. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у його відсутність, спір щодо спільного майна подружжя відсутній, судові витрати просить покласти на нього\~ (а.с. 15). \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначила, що позов визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згодна, примирення неможливе (а.с.16). \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Позивач перебуває з відповідачем в шлюбі, що зареєстрований 06 листопада 1999 року виконкомом Миколаївської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 13, між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). \~ \~ \~ \~Сторони мають спільну неповнолітню дитину -\~ доньку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження (а.с. 7), яка проживає разом з відповідачем. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач з відповідачем\~ з лютого 2015 року не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство. Відповідач проживає окремо з дитиною. Причиною розірвання шлюбу є взаємнє непорозуміння подружжя, неповнолітня дитина -\~ донька [PERSON], [INFO], проживає зараз та\~ після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем, спору щодо місця проживання, утримання, виховання дитини, та спору щодо розподілу спільного майна між сторонами не має. Розірвання шлюбно-сімейних стосунків пройшло належне випробування часом, шлюб відновити неможливо. \~ \~Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. \~ \~ \~ Так, позивач подав до суду позов про розірвання шлюбу відповідно до ст.110 СК України. \~ \~ \~ \~Тому суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, наявність неповнолітньої дитини, встановив, що при таких стосунках між подружжям подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а також інтересам їх спільної дитини, що має істотне значення, в звязку з чим позов слід задовольнити. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на\~ позивача за його власною заявою. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 105, 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У вересні\~ 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з відповідачем вони знаходяться в\~ шлюбі, зареєстрованому 16 серпня 2011 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 246. Від шлюбу дітей не мають. З початку 2015 року спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинено. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, розірвання шлюбу в органаx реєстрації актів цивільного стану є неможливим, спір щодо спільного майна подружжя відсутній, судові витрати просить покласти на нього\~ (а.с. 3). \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначила, що позов визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згодна, повідомила, що має дитину вже від іншого чоловіка, судові витрати просить віднести на рахунок позивача (а.с.17). \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Позивач перебуває з відповідачем в шлюбі, що зареєстрований 16 серпня 2011 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 246, між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). \~ \~ \~ \~Позивач з відповідачем\~ з початку 2015 року не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство. Сторони спільних дітей не мають. Розірвання шлюбу в органаx реєстрації актів цивільного стану є неможливим. Відповідач проживає окремо, 20.10.2015 року відповідач народила дитину - [PERSON] від іншого чоловіка з яким проживає однією сімєю без реєстрації шлюбу (а.с.5). Причиною розірвання шлюбу є взаємне непорозуміння подружжя, спору щодо місця проживання та спору щодо розподілу спільного майна між сторонами не має. Розірвання шлюбно-сімейних стосунків пройшло належне випробування часом, шлюб відновити неможливо. \~ \~ Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. \~ \~ \~ Так, позивач подав до суду позов про розірвання шлюбу відповідно до ст.110 СК України. \~ \~ \~ \~Тому суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, відсутність дітей, встановив, що при таких стосунках між подружжям подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення, в звязку з чим позов слід задовольнити. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на\~ позивача за його власною заявою. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 105, 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

у вересні 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10.09.2010 року. Від шлюбу мають малолітніх доньок [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують та разом не проживають . У зв'язку з наведеним позивач просить суд шлюб, укладений між ним та відповідачем розірвати. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому. На стягненні з відповідача судового збору не наполягав. Відповідач в судове засідання не зявилася, була належним чином повідомленою про день та час розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: 10.09.2010 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що виконкомом Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області зроблено актовий запис №177. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ № 070257 від 10.09.2010 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 цього Кодексу -шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, що спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують, а отже подальше спільне життя суперечитиме їхнім інтересам. Таким чином, суд вважає за необхідне шлюб укладений між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 03 жовтня 2003 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із відповідачем. Весь цей час сторони проживали однією сімєю. Однак з 2010 року стосунки різко погіршилися з причини несходження характерів , зникло взаємопорозуміння, почалися часті сварки, що спричинило втрату поваги та кохання між ними. З 2011 року вони припинили шлюбні відносини і спільне проживання. Збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, оскільки він має намір створити нову сімю. Майновий спір відсутній. Враховуючи наведене, позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.\~ Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.\~\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №602, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-КИ 182114 від 03 жовтня 2003 року (а. с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №166443, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська 22 грудня 2003 року, актовий запис №943 (а.с.7) . Причиною розпаду сім'ї стало те, що у сторін несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 2011 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить виключити відомості про нього як батька з актового запису №04 від 07.09.2016 року про народження [PERSON] та зобов'язати виконавчий комітет Вознесенської сільської ради Чернігівського району внести зміни в цей актовий запис та видати нове свідоцтво про народження. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він перебував у шлюбі з відповідачкою, але у 2012 році перестав спільно проживати з нею та підтримувати стосунки. Шлюб було розірвано 17.02.2016, а [INFO] вона народила сина і його записали батьком дитини, хоча ним він не є. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та зазначив, що на час зачаття дитини він з відповідачкою взагалі не спілкувався та дитина не його. Відповідач в судовому засіданні визнала позов у повному обсязі та зазначила, що дитина не від позивача, але оскільки вони пізно розлучилися він був записаний батьком дитини. Біологічний батько дитини заяву про визнання батьківства не подав. Третя особа представника в судове засідання не направила справу просила розглянути без його участі. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.09.2007 по 17.02.2016 (а.с. 4, 5). Відповідно до наданої копії свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO], про що 07.09.2016 виконкомом Вознесенської сільської ради складено відповідний актовий запис за №4. Батьком дитини відповідно до ч.2 ст.122 Сімейного кодексу України був записаний позивач, а матір'ю - відповідачка (а.с. 6). Відповідно до ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Враховуючи, що відповідачка визнала та підтвердила, що позивач не є біологічним батьком дитини та в актовий запис відомості про нього внесені лише тому, що дійсний біологічний батько дитини не написав заяви про визнання батьківства, то суд приходить до висновку, що з актового запису про народження дитини слід виключити відомості про позивача як батька дитини. Разом з тим, вимога щодо зобов'язання виконкому Вознесенської сільської ради внести зміни в актовий запис та видати нове свідоцтво про народження задоволенню не підлягає, оскільки виконкомом права позивача порушені не були та його дії були законними. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житлом,\~обґрунтувавши свої вимоги тим, що йому на праві власності належить квартира №15 за адресою: м. Торецьк, с. Північне, вул. Юності. За вказаною адресою з 28.03.2002 року зареєстрований відповідач [PERSON], але з 2013 року він виїхав з квартири і на теперішній час його місцезнаходження не відомо. На даний час він має намір оформити субсидію на квартиру, але реєстрація відповідача в квартирі позбавляє його такої можливості. У звязку з чим він вимушений звернутись до суду із зазначеним позовом. Позивач до судового засідання не зявився, надав суду заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Належно повідомлений через засоби масової інформації газету «Донеччина від 23 вересня 2016 року» відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Так судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору дарування належить квартира №15 по вул. Юності с. Північне м. Торецька (а.с.8). Разом із ним в зазначеній квартирі зареєстрований \~відповідач [PERSON] Згідно акту вуличного комітету відповідач в зазначеній вище квартирі не проживає з 2013 року, особисті речі відсутні, місце його знаходження не відомо (а.с.5) \~\~\~\~Відповідно до ч.1\~ст. 29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно\~ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном. \~\~\~\~ Відповідно до ст.ст.386,\~391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного, враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] з 2013 року не користуються житлом - квартирою № 15 по вулиці Юності с. Північне м. Торецька, яка належить на праві приватної власності позивачу, власних речей там не зберігає, обовязки по утриманню житла не здійснює, суд вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування вказаним житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 07 лютого 1988 року він уклав шлюб з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалось. Шлюбні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Тому просив суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надійшла заява в якій просить суд розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надійшла заява в якій проти позову не заперечує та просить суд розглядати справу у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 07 лютого 1998 року вступили в зареєстрований шлюб (а.с.4). Від шлюбу сторони мають доньку: [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). Як вбачається з матеріалів заяви, сторони припинили шлюбні стосунки з 01 травня 2005 року. Позивач надав копію договору про участь у вихованні та утриманні дітей, що свідчить про домовленість сторін. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами не можливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 01 серпня 1998 року між ним та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського району м. Києва, актовий запис № 340. Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя та сімейні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. За таких обставин, позивач просив суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 01 серпня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського району м. Києва, актовий запис № 340. Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 18 лютого 2015 року між ним та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 221. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя та сімейні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. За таких обставин, позивач просив суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду повідомлена належним чином, заяв, клопотань на адресу суду не надіслала. Відтак, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 18 лютого 2015 року між ним та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 221. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві він посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 13 жовтня 1992 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей, [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося внаслідок різних характерів та поглядів на життя, що призвело до напружених відносин у сім'ї, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, вважає, що сім'я розпалася остаточно, миритися не бажає. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи позовної заяви, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 1992 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей, [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують шлюбних стосунків з серпня 2014 року, сім'я існує формально, сторони на примирення не згодні. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved