Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

У вересні 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «ВТБ Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON], про захист прав споживачів, визнання кредитного договору, іпотечного договору, договору поруки недійсними. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 02 липня 2008 року вона уклала з ПАТ «ВТБ Банк» кредитний договір № 14.24/08-КД, згідно умов якого вона отримала у кредит грошові кошти у розмірі 70 000 доларів США, строком кредитування - 20 років до 30 червня 2028 року. Згідно п. 1.1. кредитного договору за користування кредитом було встановлено 14 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 02 липня 2008 року, вона, [PERSON], та ПАТ «ВТБ Банк» уклали іпотечний договір № 14/24/08-ДІ від 02 липня 2008 року, згідно умов п. 1.3 якого в іпотеку банку було передано квартиру [ADDRESS] 02 липня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 14.24/08-КД, згідно умов якого [PERSON] поручилася перед банком за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення кредиту, плати процентів за користування кредитом, комісії, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення і сплата яких передбачено умовами кредитного договору № 14.24/08-КД від 02 липня 2008 року. Із залученням спеціалістів у сфері фінансово-кредитних галузей було проведено розрахунок реальної відсоткової ставки за кредитом, згідно якого встановлено, що реальна відсоткова ставка за кредитом становить 14,01 %, що на 0,01 % більше, ніж передбачено умовами кредитного договору. У результаті проведених підрахунків також було встановлено, що абсолютне значення подорожчання кредиту фактично складає 255,00 доларів США, що визначається, як сума переплат за процентами, комісійними платежами та іншими додатковими витратами, які несе позичальник за кредитним договором, від моменту отримання кредиту до моменту його погашення. Позивач [PERSON] вважає, що під час укладення кредитного договору банк приховав від неї, як позичальника, повну та об'єктивну інформацію щодо кінцевої сукупної вартості кредиту, оскільки вказав у договорі занижені значення показників суттєвих умов договору, чим ввів її в оману щодо реальної відсоткової ставки та кінцевої загальної суми кредиту, яку сплатив би позичальник банку, повертаючи кредит у порядку, визначеному графіком погашення заборгованості. Зміст укладеного кредитного договору розроблявся банком, тому відповідальність щодо його змісту покладається повністю на банк. Всі розбіжності у розрахунках здійснені виключно на користь банку, тому, на думку позивача підписання оскаржуваного кредитного договору було здійснено нею під впливом обману з боку банку. Банк навмисно намагався приховано отримати від неї додаткові прибутки. Банк навмисно приховав факт важливої інформації перед підписанням кредитного договору, що в подальшому призвело до невідповідності умов договору. Приховання під час укладення кредитного договору банком від позичальника повної та об'єктивної інформації щодо реальної відсоткової ставки призвело до абсолютного значення здорожчення кредиту та кінцевої загальної суми кредиту. На думку позивача [PERSON], беззаперечним обманом з боку банку є належне інформування позичальника про розмір відсоткової ставки, а саме, що вона є більшою, ніж передбачено договором кредиту. Вказана обставина вплинула б на рішення позичальника щодо укладення спірного кредитного договору. У відповідності до вимог п. 1.3, 3.3 Правил, ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» банк був зобов'язаний зазначити в кредитному договорі загальну (сукупну) вартість кредиту шляхом зазначення реальної відсоткової ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту. При укладенні кредитного договору банк ввів позичальника в оману щодо дійсної реальної відсоткової ставки за користування кредитними коштами, що у кінцевому результаті призвело до здорожчення кредиту. На підставі вимог ст. ст. 203, 230 ЦК України позивач просила визнати кредитний договір недійсним. Оскільки недійсність основного зобов'язання спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, тому є підстави для визнання недійсними договору поруки та іпотеки. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила визнати недійсним кредитний договір № 14.24/08-КД від 02 липня 2008 року, іпотечний договір № 14/24/08-ДІ від 02 липня 2008 року; визнати недійсним договір поруки № 14.24/08-ДП1 від 02 липня 2015 року; вилучити із Державного реєстру іпотек, діючий на теперішній час, запис про іпотеку квартири [ADDRESS], що належить [PERSON]; вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, діючий на даний час, запис про заборону відчуження квартири [ADDRESS], що належить [PERSON]. У грудні 2015 року ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до [PERSON], [PERSON] із зустрічним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 02 липня 2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 14.24/08-КД, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 70 000 доларів США. 14 квітня 2009 року між банком та [PERSON] було укладено договір про внесення змін № 1 до кредитного договору від 02 липня 2008 року. 29 грудня 2010 року було укладено між сторонами договір про внесення змін № 2 до кредитного договору від 02 липня 2008 року № 14.24/08-КД, 06 серпня 2012 року між сторонами був укладений договір про внесення змін № 3 до кредитного договору № 14.24/08-КД 23 жовтня 2014 року між сторонами було укладено договір про внесення змін № 4 до кредитного договору № 14.24/08-КД від 02 липня 2008 року. Відповідно до умов кредитного договору позичальник [PERSON] зобов'язалась повернути банку кредит в строк до 02 липня 2038 року включно. Згідно умов п. 3.3.1 кредитного договору за користування кредитом позичальник прийняв зобов'язання сплачувати банку 14 % річних. Згідно умов п. п. 3.4, 4.1 кредитного договору позичальник зобов'язався погашати кредит та проценти за користування кредитом щомісячно ануїтетним платежем згідно Графіку, який є невід'ємною частиною кредитного договору. [PERSON], отримавши та користуючись кредитними коштами, свої зобов'язання за кредитними договорами щодо повернення суми основного боргу та сплати суми кредиту, нарахованих за користування кредитними грошовими коштами, належним чином не виконувала. Станом на 16 жовтня 2015 року [PERSON] нараховано заборгованість за кредитним договором у розмірі 72 024 доларів США, яка складається із: боргу за кредитом з урахуванням 3 % річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту - 61 223,20 доларів США, що в еквіваленті становить 1 327 968,98 грн., боргу за процентами з урахуванням 3 % річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати процентів у розмірі 9 811,74 доларів США, що в еквіваленті становить 212 822,63 грн.; нарахованої пені в розмірі 989,93 доларів США. В рахунок забезпечення зобов'язання за кредитним договором № 14.24/08-КД, між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 14.24/08-ДП1 від 02 липня 2008 року, відповідно до умов якого поручитель [PERSON] поручилась перед банком за виконання позичальником [PERSON] зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін, умови повернення та сплати яких встановлюється кредитним договором. Відповідно до п. 4 договору поруки, у разі невиконання зобов'язань за кредитним договором позичальник [PERSON] та поручитель [PERSON] відповідають перед банком як солідарні боржники. Враховуючи викладене, ПАТ «ВТБ Банк» просив стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість в загальному розмірі 72 024,87 доларів США, що в еквівалентів становить 1 562 263,94 грн. та понесені судові витрати. У судовому засіданні позивач (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] та її представник первісний позов підтримали та просили його задовольнити, зустрічний позов не визнали та заперечували проти його задоволення. У судовому засіданні представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) ПАТ «ВТБ Банк» первісний позов не визнав та заперечував проти його задоволення, зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити. У судовому засіданні третя особа за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] первісний позов просила задовольнити, зустрічний позов не визнала та заперечувала проти його задоволення. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що первісний позов [PERSON] не підлягає задоволенню, а зустрічний позов ПАТ «ВТБ Банк» підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 липня 2008 року між [PERSON] та ВАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк», був укладений кредитний договір № 14.24/08-КД, відповідно до умов п. 1.1. якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 70 000 доларів США, строком кредитування на 20 років до 30 червня 2028 року, зі сплатою процентів за користування кредитом 14 % річних. Відповідно до умов п. 2.1 кредитного договору грошові кошти, отримані позичальником за цим договором, використовуються за цільовим призначенням - для придбання однокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], загальною площею 48,3 кв.м., житловою 21 кв.м.. Відповідно до умов п. 2.4 кредитного договору підписанням цього договору позичальник підтверджує, що він письмово ознайомлений про особу і місцезнаходження банку, про його кредитні умови та умови договору застави, про сукупну вартість кредиту та послуг з оформлення договорів застави, оцінки майна та інші фінансові зобов'язання. Позичальник цим підтверджує свою згоду із зазначеними діючими умовами. Згідно умов п. 2.5 кредитного договору позичальнику надаються банківські та супутні послуги, які сплачуються: банківські послуги - згідно діючих тарифів банку; послуги нотаріуса - згідно ст. ст. 19, 31 Закону України «Про нотаріат»; послуги страхових компаній та суб'єктів оціночної діяльності - згідно їх діючих тарифів. Розрахунок сукупної вартості кредиту з урахуванням вищенаведених витрат надається в Додатку № 1 до цього договору. Відповідно до умов п. п. 7.2 кредитного договору проценти за користування кредитом за поточний місяць нараховуються в останній робочий день кожного календарного місяця. Період, за який сплачуються відсотки - з першого (включно) по останнє (включно) число кожного місяця. При розрахунку відсотків використовується кількість днів у році - 360 днів. Згідно п. 8.1 кредитного договору сплата банку процентів за користування кредитом в розмірі, встановленому п. 1.1. договору, здійснюється щомісячно рівними частинами в розмірі 291,67 доларів США, починаючи з серпня 2008 року. Відповідно до умов п. 8.3. кредитного договору погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється позичальником в період з 1 по 8 число кожного місяця згідно з Додатком № 1 до цього кредитного договору (Графік повернення кредиту і сплати процентів розрахунок вартості супутніх послуг). Погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок № [NUMBER], відкритий в банку. Згідно умов п. п. 9.1, 9.2, 9.3 кредитного договору у разі несвоєчасного повернення кредиту позичальник зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 30 процентів річних від простроченої суми. У разі несвоєчасної (неналежної) сплати процентів за користування кредитом, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення виконання. Виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором може забезпечуватися будь-якими іншими видами забезпечення, встановленими Цивільним кодексом України. В подальшому між сторонами були укладені договори про внесення змін до кредитного договору 14.24/08-КД від 02 липня 2008 року, а саме Договір про внесення змін № 1 до кредитного договору від 14 квітня 2009 року, Договір про внесення змін № 2 до кредитного договору від 29 грудня 2010 року, Договір про внесення змін № 3 до кредитного договору від 06 серпня 2012 року, відповідно до умов яких вносились зміни до умов договору за погодженням сторін щодо процентної ставки, способів погашення кредиту та процентів, порядку нарахування, сплати процентів за користування кредитом та погашення кредиту. 23 жовтня 2014 року [PERSON] та ПАТ «ВТБ Банк» уклали Договір про внесення змін № 4 до кредитного договору № 14.24/08-КД від 02 липня 2008 року, згідно умов п. 1 якого сторони внесли зміни до умов кредитного договору. Згідно умов п. 1 договору про внесення змін № 4 до кредитного договору 14.24/08-КД від 02 липня 2008 року сторони погодили та виклали в наступній редакції п. 1.1. кредитного договору: «банк зобов'язується надати позичальнику грошові кошти, в порядку та на умовах, зазначених в цьому договорі, а позичальник зобов'язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути банку кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі, на умовах та у строки, що встановлені цим договором». Згідно п. 3.3.1 договору про внесення змін № 4 до кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються банком за процентною ставкою у розмірі 14 % річних, з урахуванням можливості автоматичного її перегляду згідно з відповідними підпунктами п. 3.3 кредитного договору, Сторони за взаємною згодою, досягнутою при укладенні кредитного договору встановили, що розмір визначеної у цьому пункті процентної ставки може змінюватись шляхом укладення договору про внесення змін до кредитного договору у випадку і у порядку, встановленому п. 5.2.7 кредитного договору. Відповідно до умов п. 3.3.2 договору про внесення змін № 4 до кредитного договору у випадку невиконання та/або незабезпечення виконання позичальником зобов'язань, визначених п. 5.3.2. та/або п. 5.3.3. цього договору, розмір процентів згідно п. 3.3.1 автоматично підвищується на 5 % річних з третього робочого дня невиконання та/або незабезпечення виконання позичальником хоча б одного із зобов'язань, передбачених п. 5.3.2. та або п. 5.3.3. цього договору. Відповідно до умов п. 3.4 договору про внесення змін № 4 до кредитного договору сторонами погоджено спосіб повернення кредиту та процентів - щомісячно, відповідно до Графіку повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг. Ануїтетні платежі - регулярні рівні щомісячні платежі, що направляються на виконання зобов'язань по цьому договору, а саме суми кредиту і процентів, які розраховуються таким чином, що в кінці строку договору за умовами виконання зобов'язання позичальником заборгованість повністю погашається. Згідно умов п. 3.8 договору про внесення змін № 4 до кредитного договору підписанням цього договору позичальник підтверджує, що він перед укладанням цього договору письмово ознайомлений з інформацією про особу і місцезнаходження банку, про умови кредитування та умови договорів забезпечення, а також про орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням процентної ставки за кредитом та вартості всіх супутніх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням кредиту, оформленням цього договору, оформленням договорів забезпечення та фінансовими зобов'язаннями, пов'язаними зі страхуванням. Позичальник цим підтверджує свою згоду із зазначеними діючими умовами. Згідно умов п. п. 4.1, 4.2. 4.4. договору про внесення змін № 4 до кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти у розмірі, зазначеному в п. 3.3. цього договору або у розмірі, який змінений у відповідності з вимогами п. 3.3. та п. 5.2.7 цього договору. Проценти за користування кредитом за поточний місяць нараховуються двічі на місяць: 7 числа та в останній робочий день кожного місяця. Період, за який сплачуються відсотки - з 8 числа (включно) попереднього місяця по 7 число (включно) поточного місяця. При розрахунку процентів за кількість днів у році приймається 360 днів. Відповідно до умов п. 4.11 договору про внесення змін № 4 до кредитного договору, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання зобов'язань позичальника за цим договором у повному обсязі, ця сума погашає вимоги баку у наступній черговості: у першу чергу сплачуються прострочені проценти за користування кредитом та комісійна винагорода (за їх наявності); у другу чергу сплачуються строкові проценти за користування кредитом та комісійна винагорода (за їх наявності); у третю чергу сплачується прострочена заборгованість за кредитом (за їх наявності); у четверту чергу сплачується строкова заборгованість за кредитом; у п'яту чергу сплачуються витрати банку, пов'язані з одержанням виконання за борговими зобов'язаннями за кредитним договором та зверненням стягнення на предмет забезпечення (за їх наявності); у шосту чергу сплачується пеня за прострочення сплати процентів та комісійної винагороди (за їх наявності); у сьому чергу сплачується пеня за прострочення повернення кредиту (за її наявності); у восьму чергу сплачуються передбачені цим договором штрафи (за їх наявності) Відповідно до умов п. 7.1 договору про внесення змін № 4 до кредитного договору, у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,1 % від суми прострочених зобов'язань. Як вбачається з матеріалів справи, 02 липня 2008 року між ВАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов п. 1. якого поручитель поручається перед банком за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюються кредитним договором № 14.24/08-КД від 02 липня 2008 року та будь-якими додатковими угодами до нього (в тому числі, що збільшують основне зобов'язання). Відповідно до п. 4 договору поруки у разі невиконання зобов'язань за кредитним договором поручитель та позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники. В рахунок виконання зобов'язань за кредитним договором № 14.24/08-КД від 02 липня 2008 року між ВАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк», та [PERSON] 02 липня 2008 року був укладений іпотечний договір № 14.24/08-ДІ. Відповідно до умов п. 1.1. договору іпотеки предметом цього договору є передача іпотекодавцем іпотекодержателю в іпотеку нерухомого майна, зазначеного в п. 1.3 цього договору для забезпечення виконання зобов'язань в повному обсязі щодо повернення кредиту, сплати плати за користування кредитом, комісій, інших платежів, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюються кредитним договором № 14.24/08-КД від 02 липня 2008 року та будь-якими додатковими угодами до нього. Згідно умов п. 1.2. договору іпотеки згідно з кредитним договором іпотекодержатель надав іпотекодавцю кредит у сумі 70 000 доларів США зі строком повернення до 30 червня 2028 року та сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 14 % річних. Відповідно до умов п. 1.3. кредитного договору іпотекодавець передає іпотекодержателю в іпотеку квартиру [ADDRESS], яка складається з 1 жилої кімнати, загальною площею 48,30 кв.м., жилою площею 21,0 кв.м. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 02 липня 2008 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в Державному реєстрі право чинів 02 липня 2008 року за № 2995082. Відповідно до умов п. 4.1 договору іпотеки за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за кредитними договорами у повному обсязі, включаючи сплату основної суми боргу, неустойки, процентів та інших платежів, витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги і звернення стягнення на предмет іпотеки, збитків, завданих порушенням основного зобов'язання та/або цього договору іпотеки. Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «ВТБ Банк» виконав свої зобов'язання перед [PERSON], надавши їй кредит у розмірі 70 00 доларів США, що підтверджується наявною в матеріалах справи заявкою на видачу готівки № RT/614/1/41 від 02 липня 2008 року. Однак, позичальник [PERSON] в порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, неналежним чином сплачувала заборгованість за кредитом та відсотками, у зв'язку з чим на початку 2015 року в неї виникла заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 72 024,87 доларів США, що в еквіваленті становить станом на 16 жовтня 2015 року - 1 562 263,94 коп.. Звертаючись з первісним позовом до суду, позивач [PERSON] просила суд визнати недійсним кредитний договір № 14.24/08-КД від 02 липня 2008 року, який вона укладала з ВАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк», оскільки, на її думку, банк ввів її в оману при укладенні спірного кредитного договору, оскільки навмисне приховав сукупну вартість кредиту та всіх супутніх послуг, а також реальну відсоткову ставку по кредиту. Позивач стверджувала, що під час укладення кредитного договору банк приховав від неї, як позичальника, повну та об'єктивну інформацію щодо кінцевої сукупної вартості кредиту, вказавши при цьому занижені значення показників суттєвих умов договору, тим самим ввівши її, як позичальника, в оману при укладенні кредитного договору. За клопотанням позивача (відповідача за зустрічним позовом) [PERSON] по справі було призначено судово-економічну експертизу. На виконання вимог ухвали суду про проведення судово-економічної експертизи від 06 квітня 2016 року судовим експертом Київської незалежної судово-експертної установи [PERSON] надано висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 1932 від 10 жовтня 2016 року. У своєму висновку за результатами проведеної судово-економічної експертизи судовий експерт вказав, що згідно наявних матеріалів вбачається: Додаток «детальний розпис сукупної (загальної) вартості кредиту» до кредитного договору № 14.24/08-Кд від 02 липня 2008 року не відображає повної інформації стосовно витрат позичальника та не узгоджується з даними наданих взаємопов»язувальних документів (в тому числі з умовами кредитного договору та договорів страхування). Крім того, у додатку до кредитного договору наведені суперечливі та неузгоджені дані щодо строків погашення місячних платежів. За результатами експертизи в межах наявних матеріалів, оформлення банком інформації про умови кредитування та сукупну вартість кредиту (у вигляді реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту), під час укладення кредитного договору № 14.24/08-Кд від 02 липня 2008 року в повній мірі не узгоджується з «Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». За даними п. 1.1. кредитного договору № 14.24/08-Кд від 02 липня 2008 року процентна ставка на момент укладення договору становить 14,00 %. Згідно Додатку «Детальний розпис сукупної (загальної ) вартості кредиту» абсолютне подорожчання кредиту на момент укладення кредитного договору № 14.24/08-Кд від 02 липня 2008 року не визначена. За результатами експертизи, розрахунково встановлено, виходячи з наданих документів та

Outcome: approved