Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, відділу Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в м. Києві про скасування постанови. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 28 серпня 2012 року позов ПАТ «Сведбанк» до неї та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 321 741 дол. 56 центів США задоволено. ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» відповідно до договору про відступлення прав за іпотечними договорами має право вимоги до неї та [PERSON] Вказала, що [PERSON] за погодженням з ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс», як іпотекодержателем, було реалізовано предмет договору іпотеки - квартира [ADDRESS] та за рахунок коштів, отриманих внаслідок реалізації нерухомості сплачено ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» 321 741 дол. 56 центів США. Таким чином, [PERSON] виконав свої зобов'язання за договором, що підтверджується довідкою ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» від 26 червня 2015 року, відповідно до якої зобов'язання [PERSON] по кредитному договору є припиненими у зв'язку з його повним виконанням. У період з моменту набрання законної сили рішення першої інстанції про стягнення з них заборгованості за кредитним договором до повного виконання рішення ні їй, ні [PERSON] не було відомо про наявність відкритого виконавчого провадження, про що їм стало відомо лише після надходження до бухгалтерії Національної академії державного управління при Президенту України постанови державного виконавця про звернення стягнення на її доходи. Відповідно до постанови державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в м. Києві від 28 вересня 2015 року стягнуто з неї 256 975 грн. 14 коп. виконавчого збору та 116 грн. 82 коп. витрат на проведення виконавчих дій. Посилаючись на те, що їй не було повідомлено про відкриття виконавчого провадження № 40616961 віл 11 листопада 2013 року, у зв'язку з чим, вона була позбавлена права добровільно виконати рішення суду у встановлені строки, просила скасувати постанову державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в м. Києві від 28 вересня 2015 року. У судовому засіданні представник позивача підтримала позов з викладених у ньому підстав та просила його задовольнити у повному обсязі. Державний виконавець ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив заперечення проти позову, в яких вказав, що просить відмовити у задоволенні позову (а.с. 62-66). Представник ВДВС Подільського РУЮ у місті Києві у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 28 серпня 2012 року позов ПАТ «Сведбанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 321 741 дол. 56 центів США задоволено (а.с. 21-22). Відповідно до договору факторингу від 28 листопада 2012 року ПАТ «Сведбанк» відступило права вимоги заборгованості за кредитним договорами ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» (а.с. 24-27). Згідно договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 28 листопада 2012 року ПАТ «Сведбанк» разом з відступленням прав вимоги заборгованості за кредитним договорами відступаються і права вимоги за іпотечними договорами ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» (а.с. 28). Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 19 липня 2013 року замінено сторону виконавчого провадження - стягувача ПАТ «Сведбанк» на ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» у виконавчому провадженні з виконання рішення Подільського районного суду м. Києва від 28 серпня 2012 року (а.с. 30). [PERSON] виконав свої зобов'язання за договором, що підтверджується довідкою ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» від 26 червня 2015 року, відповідно до якої зобов'язання [PERSON] по кредитному договору є припиненими у зв'язку з його повним виконанням (а.с. 32). Відповідно до постанов державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в м. Києві від 28 вересня 2015 року стягнуто з [PERSON] 256 975 грн. 14 коп. виконавчого збору та 116 грн. 82 коп. витрат на проведення виконавчих дій (а.с. 36). Оскаржувана постанова № 40616961 про стягнення з боржника виконавчого збору була винесена 28 вересня 2015 року. У вказаній постанові зазначено, що постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з часу її оскарження. У ч. 8 ст. 28 Закону України «Про виконавчого провадження» визначено, що постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк. Згідно роз'яснень у п. 16 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК України. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження. Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, представник [PERSON] - [PERSON] неодноразово знайомилася з матеріалами виконавчого провадження, а саме 25 березня 2016 року (а.с. 90), 13 травня 2016 року (а.с. 104). Статтею 69 ЦПК України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Ураховуючи те, що право на звернення до суду щодо оскарження дій державного виконавця є строковим, представнику [PERSON] про оскаржувану постанову державного виконавця стало відомо 25 березня 2016 року, однак до суду з позовом остання звернулася лише 16 вересня 2016 року, тобто з пропуском строку, визначеному у ч. 8 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», клопотання про поновлення строку для подачі заяви останньою не подано, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Також, слід вказати, оскільки рішення суду боржником у строк, наданий для самосійного виконання, виконано не було, 28.09.2015 року державним виконавцем Подільського РУЮ у м. Києві було винесено постанову № 40616961 про стягнення з боржника [PERSON] виконавчого збору. В порядку виконання виконавчого листа державним виконавцем було встановлено, що боржник отримує доходи в НАДУ при Президентові України. Іншого майна боржника, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, не розшукано. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати. За іншими виконавчими документами державний виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача. Згідно ст. 20 даного закону виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу. У разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу. 29 вересня 2015 року державним виконавцем Подільського РУЮ у м. Києві,

Outcome: dismissed