Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

У березні 2015 року позивач звернувся\~ до суду з указаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що після смерті його матері [PERSON] в січні 2009 року відкрилася спадщина на 307/3600 ідеальних часток будинку № 5 по пров. Деревообробному в м. Житомирі, яку він прийняв у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Проте через відсутність правовстановлюючого документу про право власності на дану частку будинку нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене нерухоме майно. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. Тому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 307/3600 ідеальних часток будинку № 5 по пров. Деревообробному в м. Житомирі. Позивач, представник відповідача та представник третьої особи в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача звернувся до суду із заявою з проханням проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає. Представник третьої особи надав заяву, зазначивши, що просить проводити розгляд справи в його відсутності та у вирішенні спору покладається на розсуду суду. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та їхніх представників, представника третьої особи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За положеннями ч. ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що 23.01.2009 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП № 229204 від 12.12.2013 року, виданого ВДРАЦС Житомирського МУЮ Житомирської області. Особистого розпорядження на випадок своєї смерті [PERSON] не здійснено. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 121/2014 р. до майна померлої 23.01.2009 року [PERSON] позивач є сином померлої, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії І-ТП № 207497 від 13.12.2013 року та копією свідоцтва про шлюб серії 1-ТП № 86986, згідно якого він змінив прізвище із Троценко на Боровицький, і тому є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом. Згідно довідки ДП Крошня ПП ВЖРЕП № 4 від 14.12.2013 року № 469 у квартирі [ADDRESS], де до часу смерті спадкоємець [PERSON] мала зареєстроване місце проживання, протягом 6 місяців до та після її смерті позивач проживав разом з нею та був зареєстрований. Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON], які у визначений законом строк прийняли спадщину після її смерті, судом не встановлено, про що свідчать матеріали спадкової справи № 121/2014 р. Окрім того, суд встановив, що відповідно до довідки КП [PERSON] обласне міжміське бюро технічної інвентаризації № 4239 та інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.03.2015 року № 35501199 право власності на 307/3600 ідеальних часток будинку № 5 по пров. Деревообробному в м. Житомирі зареєстровано за померлою [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою 16.03.2006 року за реєстровим № 4-137. 19.03.2015 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але постановою державного нотаріуса Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] від 15.09.2014 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 307/3600 ідеальних часток будинку № 5 по пров. Деревообробному в м. Житомирі через відсутність правовстановлюючого документа на зазначене нерухоме майно. Таким чином, встановивши, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом, постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, чим фактично прийняв спадщину, а також на час відкриття спадщини спадкове майно у виді 307/3600 ідеальних часток будинку № 5 по пров. Деревообробному в м. Житомирі належало спадкодавцю на праві власності, інших можливих спадкоємців, передбачених законом, які прийняли спадщину, матеріалами справи не встановлено, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved