Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

У вересні 2015р. позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилався на те, що він мешкає та зареєстрований у м. Керчі та є клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк». Він має платіжну золоту картку «Приватбанку» для виплат класу Голд, яку використовував для перерахування заробітної плати в іноземній валюті (доларах США), оскільки працював за кордоном, карта дійсна до червня 2017р., на ній зберігаються кошти в сумі 26 057,68 доларів США. Крім того, він має депозитний вклад «Стандарт», який був відкритий 03.03.2014р. у Керченському відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» на шість місяців в сумі 25 000 доларів США. Починаючи з березня 2014р. він мав намір зняти кошти з платіжної картки Голд та закрити депозит, строк якого закінчувався. Третього березня 2014р. йому не повернули депозит, а запропонували переоформити депозит ще на 6 місяців, що він і зробив, заробітну плату з картки йому також не видали. Будучи стурбованим тим, що банк не повертає коштів своїм вкладникам, у квітні 2014р. він звернувся до Керченського відділення Приватбанку із заявою про повернення грошей, працівники банку депозит закрили, при цьому він віддав і свій екземпляр договору, замість повернення грошей Кримське регіональне управління ПАТ КБ «Приватбанк» надало йому довідку, у якій зазначено, що станом на 08.05.2014р. він має у банку наступні рахунки: [NUMBER] - платіжна картка Голд, сума внесків 26 057,68 доларів США, № [NUMBER] - депозит «Стандарт» на строк 6 місяців сума внесків 25 000 доларів США. В подальшому всі відділення банку були зачинені, кошти йому не повернули, як не повернули і договір на депозит. Просив зобов'язати відповідача надати йому договір депозиту вкладу «Стандарт» SAMDNWFD0085339100, оформлений 03.03.2014р. на його ім'я, рахунок № [NUMBER], залишок на вкладі 25 000 доларів США; стягнути з відповідача на його користь з платіжної карти Голд 26 057,68 доларів США та суму депозиту 25 000 доларів США; зобов'язати відповідача видати валюту 51 057,68 доларів США через касу банку. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 29 квітня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь позивача з платіжної картки [NUMBER] грошову суму в розмірі 26 057,68 доларів США, з депозиту Стандарт SAMDNWFD0085339100, відкритого 03.03.2014р. номер рахунку [NUMBER] у Керченському відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» строком на 6 місяців 25 000 доларів США; зобов'язано відповідача видати позивачу стягнені 51 057,68 доларів США через касу банку; стягнуто з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 6 090 грн.. У апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права.. Зокрема, зазначає, що позивачем не надано депозитний договір та квитанцію про внесення коштів, відсутні докази щодо відкриття рахунку [NUMBER], належність його позивачу та перебування на ньому грошових коштів. Суттєве значення має надання позивачем саме оригіналів документів, оскільки загальновідомим фактом є те, що на окупованій території Автономної республіки Крим орган країни - окупанта - АНО «ФЗВ» за рахунок майна відповідача здійснює виплати вкладникам ПАТ КБ «Приватбанк», якими були укладені договори з філією Кримське ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк». При цьому виплати здійснюються на підставі оригіналів документів, у тому числі договорів депозитного вкладу та платіжного документа про внесення коштів. В засіданні апеляційного суду представник ПАТ КБ «Приватбанк» Бикова М.А. підтримувала апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні, представники позивача [PERSON] та адвокат Пахомова С.І. заперечували проти скарги та просили рішення залишити без зміни. Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду слід скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 25 000 доларів США з рахунку [NUMBER] відкритого 03.03.2014р. у Керченському відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» строком на 6 місяців та в частині зобов'язання відповідача видати позивачу 51 057,68 доларів США через касу банку та відмовити у задоволенні цієї частини позову, у іншій частині рішення слід залишити без зміни з наступних підстав. Задовольняючи позов суд виходив із того, що позивач має на рахунках, відкритих в банку відповідача, кошти, які відповідач безпідставно не повертає позивачу, а саме 26 057, 68 доларів США на рахунку картки Голд для виплат [NUMBER], яка дійсна до червня 2017 року та 25 000 доларів США на рахунку [NUMBER], відкритому 03.03.2014р. у Керченському відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» строком на 6 місяців, що підтверджено довідками від 8 травня 2014 року та від 14 липня 2014 року, виданими начальником департаменту по координації роботи з клієнтами Кримського регіонального управління ПАТ КБ «Приватбанк» та оригіналом картки [NUMBER] «Приватбанку» для виплати класу Голд, яка дійсна до червня 2017 року та була оглянута в судовому засіданні. З вказаним висновком суду в частині задоволення вимог щодо стягнення коштів в сумі 25 000 доларів США з депозитного рахунку [NUMBER] відкритого 03.03.2014р. у Керченському відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» строком на 6 місяців та в частині зобов'язання відповідача видати позивачу 51 057,68 доларів США через касу банку погодитись неможливо, оскільки він зроблений судом з порушенням вимог матеріального і процесуального закону. Із справи вбачається, що на підтвердження вимог щодо стягнення суми депозиту у розмірі 25 000 доларів США позивач надав довідку № 7552031 від 08 травня 2014року, видану начальником департаменту по координації роботи з клієнтами Кримського регіонального управління ПАТ КБ «Приватбанк», та виписку з карти [NUMBER] за період з 3 березня 2014року по 12 березня 2014 року про залишок на карті 25 000 доларів США, довідка та виписка не містять оригіналу підпису та печатки банку, за поясненнями представника позивача вони роздруковані з сайту банку за посиланням, що було надіслано працівником банку sms -повідомленням. Оригіналу депозитного договору позивачем не надано, у позовній заяві позивач вказав і це підтвердили його представники в судовому засіданні, що оригінал депозитного договору у нього забрали працівники банку та замість нього була видана довідка №7752031, у якій зазначені наявні у нього в банку рахунки та розмір коштів на них. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною першою ст. 1059 ЦК України визначено, що договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Згідно з п. 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516 залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі - Інструкція № 492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (п. 1.8 Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (п. 1.9 Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового V розірвання договору тощо (п. 1.10 Інструкції). Пункт 10.1 Інструкції № 492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку. При укладенні договору банківського вкладу та на підтвердження додержання його письмової форми видається касовий документ, який відповідає вимогам Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року № 337, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05 вересня 2003 року за № 768/8089. Згідно з п. 8 глави 2 «Приймання банком готівки» розділу III «Касові операції банків з клієнтами» Інструкції № 337 після завершення приймання готівки клієнту видається квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ. Результат аналізу ст. 1059 ЦК України, п. 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516, пунктів 1.8, 1.10 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493, пункту 8 глави 2 «Приймання банком готівки» розділу III «Касові операції банків з клієнтами» Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року № 337, дає підстави для висновку, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29 жовтня 2014 року (справа № 6-118цс14), яка згідно ст. 360 -7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Частинами 1 та 2 ст. 1060 ЦК України визначено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Постановою Національного банку України № 260 від 06 травня 2014 року діяльність Кримського регіонального управління ПАТ КБ «ПриватБанк» була припинена. Згідно з п. 5 вказаної Постанови Національного банку України, банки, у тому числі ПАТ КБ «ПриватБанк», зобов'язані припинити діяльність відокремлених підрозділів банків, розташованих на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів, про що повідомити Національний банк України. Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.1 ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Незавірені виписка з карти №7552031 від 14 липня 2014 року та довідка від 8 травня 2014 року не є належними доказами дотримання письмової форми договору банківського вкладу. Відповідач посилається на те, що на час видачі довідки та виписки не мав можливості контролювати діяльність філії внаслідок окупації АРК. За відсутності оригіналу договору банківського вкладу та квитанції про внесення коштів у банк висновок суду про стягнення коштів за договором депозитного вкладу суперечить фактичним обставинам справи та вимогам матеріального і процесуального закону, тому рішення в частині стягнення суми за договором депозитного вкладу підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову. Рішення в частині стягнення на користь позивача коштів з платіжної картки [NUMBER] у розмірі 26 057,68 доларів США є правильним, воно відповідає фактичним обставинам справи та ухвалено з додержанням вимог діючого законодавства. Позивач надав оригінал золотої карти для виплат [NUMBER], що є належним доказом відкриття банком рахунку для виплат. Позивач посилається на те, що на вказаному рахунку зберігаються належні йому кошти в сумі 26 057,68 доларів США. Відповідач не заперечує наявність вказаного рахунку та видачу банком платіжної карти, однак, зазначає, що у зв'язку із окупацією Криму та припинення діяльності банку на окупованій території доступ до документів ускладнений, відсутня інформація про рахунки та про наявність на них коштів. При цьому відповідачем не надано будь - яких належних та допустимих доказів про те, що кошти в сумі 26 057, 68 доларів США не надходили на рахунок, або про те, що вони видані позивачу. В засіданні апеляційного суду за клопотанням представника позивача була витребувана інформація від банку щодо рахунків позивача в банку та руху коштів на них. Відповідачем надана відповідь про відсутність доступу до документів щодо рахунків, відкритих на території АРК та м. Севастополя у зв'язку з чим можливість надання інформації є ускладненою. Додатково відповідачем надано довідку про наявність 4-х рахунків на ім'я позивача, сума залишків на яких 0.00 UAN. Однак, доказів про те, коли та ким зняті кошти, не надано. Представник банку пояснила, що довідка свідчить не про відсутність коштів, а про неможливість надати інформацію щодо їх наявності. Згідно ч.ч.1,3 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Статтею 1074 Цивільного кодексу України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1075 ЦК України, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов'язань. Згідно ч.1ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Тимчасова окупація Криму та припинення діяльності банків на окупованій території не є підставою для відмови банку від виконання своїх договірних зобов'язань. Відповідно дост.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно статті 2 Закону України від 07.12.2000 року № 2121-III «Про банки і банківську діяльність» банк - це юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків. Відповідно до частини 3 ст. 95 ЦК України філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Тобто надання послуг з розміщення вкладу (депозиту) здійснює саме банк як юридична особа, а не його структурні одиниці (відділення, філії). Проте якщо структурній одиниці надано відповідні повноваження (згідно з положенням, статутом, довіреністю), то вона має право укладати договори від імені банку. Стороною за договором у таких випадках є банк, а не його структурна одиниця. Згідно статті 58 Закону України від 07.12.2000 року № 2121-III «Про банки і банківську діяльність» банк відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства. Отже, згідно з чинним законодавством, що регулює даний вид правовідносин, зобов'язання за дійсними договорами має виконувати саме ПАТ КБ «ПриватБанк» як юридична особа. Ліквідація філій або припинення у будь-який спосіб їх діяльності не звільняє відповідача від виконання обов'язків за укладеними і дійсними договорами. Тому рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми за договором банківського рахунку з платіжної картки [NUMBER] в розмірі 26 057,68 доларів США є вірним та підстав для його скасування немає. Зобов'язуючи відповідача видати позивачу стягнену суму коштів через касу банку суд не привів мотивів та правового обґрунтування задоволення цієї позовної вимоги та не врахував, що така вимога не є окремим способом захисту порушеного права, а порядок видачі стягнених за судовим рішенням коштів визначений процедурою виконання судового рішення. Тому рішення в цій частині слід скасувати та у задоволенні цієї позовної вимоги відмовити. У іншій частині - в частині стягнення суми за договором банківського рахунку в розмірі 26 057,68 доларів США та в частині стягнення судового збору рішення є вірним та підлягає залишенню без зміни відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України. Згідно з п. п.3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права є підставою для скасування рішення в частині на користь позивача 25 000 доларів США з рахунку [NUMBER] та в частині зобов'язання відповідача видати позивачу 51 057,68 доларів США через касу банку і ухвалення нового рішення.

Outcome: partial