Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що [INFO] в с. Пилипи-Борівські Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON], яка доводилась позивачу бабою. Після смерті останньої відкрилася спадщина на належну їй земельну частку (пай) розміром 2,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в КСП «Дружба» с. Пилипи-Борівські, розташована на території Пилипи-Борівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, посвідчена сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0073094 виданим Томашпільською районною державною адміністрацією 6 лютого 1997 року на підставі свого рішення № 20 від 3 лютого 1997 року на ім'я [PERSON]. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом. Позивач прийняв спадщину відповідно до діючого на момент смерті [PERSON] законодавства, вступивши протягом шестимісячного строку у фактичне володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Пилипи-Борівської сільської ради № 52 від 6 лютого 2015 року. Однак, коли він звернувся з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, то нотаріусом йому було відмовлено у цьому в зв'язку із пропуском шестимісячного терміну подачі заяви про прийняття спадщини, а тому з даним позовом він вимушений звернутися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак його представник за довіреністю - [PERSON] надала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача, Пилипи-Борівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак голова сільської ради надіслав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути за відсутності їх представника, вказав, що Пилипи-Борівська сільська рада не проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась [INFO] в день її смерті. В цей час діяв ЦК УРСР (1963 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Судом встановлено, що [INFO] в с. Пилипи-Борівські Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] (а. с. 6). Згідно довідки, виданої Томашпільською районною державною нотаріальною конторою №128/0116 від 10 березня 2015 року спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заведена. Крім того, згідно довідки, яка видана виконавчим комітетом Пилипи-Борівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області від 6 лютого 2015 року за № 52, після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається із сертифікату на направо на земельну частку (пай) серії ВН №0073094 виданого Томашпільською районною державною адміністрацією 6 лютого 1997 року на підставі свого рішення № 20 від 3 лютого 1997 року. Також згідно вищезгаданої довідки після смерті [PERSON], спадкоємцем за заповітом є [PERSON], який фактично вступив в управління спадковим майном (а.с.7). Однак, Томашпільською районною державною нотаріальною конторою [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв'язку із пропущенням 6-ти місячного терміну подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.11). Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно. Таким чином, беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, який спадщину після смерті спадкодавця прийняв, тобто набув прав та обов'язків спадкодавця, суд вважає визнати за ним право на спадкове майно та таким чином задовольнити позовні вимоги повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved