Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

У березні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з нього в порядку регресу витрати, повязані з виплатою страхового відшкодування, в сумі 57 453 грн. 50 коп. та судові витрати в сумі 574 грн. 54 коп. На підтвердження своїх вимог вказував, що 05 листопада 2010 року з вини [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої авто [NUMBER] [PERSON] зазнало ушкодження. Відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна». Позивач здійснив виплату страхового відшкодування [PERSON] в сумі 57 453 грн. 50 коп., яку тепер бажає стягнути з відповідача в порядку регресу, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. Представник позивача за довіреністю [PERSON] надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримував у повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи був повідомленим належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомляв та жодних заяв на адресу суду не надсилав. Відповідно до ст. ст. 169 та 224 ЦПК України суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Cудом встановлено, що 02.09.2010 року між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» був укладений договір страхування транспортних засобів №АМ004200, предметом якого є страхування автомобіля [NUMBER]. Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду від 05.11.2010 року № 8717795, 05.11.2010 року о 15 год. 35 хвилин в м. Полтаві на вул. Шолом-Алейхема, 39а за участю автомобілів [NUMBER], під керуванням [PERSON], та «ВАЗ 21083», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] 08.11.2010 року [PERSON], звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» із заявою про настання страхового випадку по договору страхування Авто КАСКО, яка сталася 05.11.2010 року (а.с. 6-10). Відповідно до страхового акту № UA2010110500034/L01/02 від 13.12.2010 року загальний розмір страхового відшкодування по даній події на підставі розрахунку (Додаток №1(а.с.34) 40053,50 грн. Донарахувати страхове відшкодування в розмірі 40053,50 грн.(а.с.33). Відповідно копії платіжного доручення №14549 від 17 грудня 2010 року було здійснено виплату страх.відшкодування зг.акту № UA2010110500034/L01/02 від 13.12.2010р. по дог. АМ 4200 від 01-09-10 р. без ПДВ (а.с. 35). Відповідно до страхового акту № UA2010110500034/L01/02 від 18.03.2011 року загальний розмір страхового відшкодування по даній події на підставі розрахунку (Додаток №1(а.с.32) 57\~453,50 грн. Донарахувати страхове відшкодування в розмірі 17400,00 грн.(а.с.31). Відповідно копії платіжного доручення №3181 від 24 березня 2011 року було здійснено оплату авторемонтних робіт зг. акту №Ацс3248 від 28.02.11р. зг.акту № UA2010110500034/L01/02 від 18.03.2011р. по дог. АМ 4200 від 01-09-10 р. у т.ч. ПДВ 20%-2900,00 грн. (а.с. 36). П 6. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розяснено, що особою, яка зобовязана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, яка на відповідальній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або у тримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовую транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдану шкоду (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України). Відповідно до ч.2\~ст.1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Звідси, позивач відшкодував [PERSON] шкоду, заподіяну з вини [PERSON], а тому має право зворотної вимоги (регресу) саме до [PERSON], а не до інших осіб. В силу ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою,\~\~має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 38.1 та 38.1.1. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Таким чином, після проведення позивачем виплати страхового відшкодування на користь [PERSON] у сумі 57\~453 грн. 50 коп., у нього виникло право зворотної вимоги до відповідача до [PERSON]

Outcome: approved