Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

ТОВ «ФК «Омега Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та судових витрат. Свої вимоги мотивувало тим, що 07.09.2018 року між акціонерним товариством «Юнекс банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 17.91.0918.ФО_К, за яким банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 50 000 грн. зі сплатою процентів за користування у розмірі 12 процентів річних, та комісією за обслуговування кредиту 2,99 процентів щомісячно. 31.03.2021 року між акціонерним товариством «Юнекс Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» був укладений договір факторингу № 31/02-2021, відповідно до якого акціонерне товариство «Юнекс Банк» відступило товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідач отримавши кредит належним чином своїх обов`язків за договором не виконував, використавши кредитні кошти, не здійснював погашення боргу, сплату процентів та інших обумовлених договором платежів, в результаті чого станом на 31.03.2021 року утворилася заборгованість в розмірі 105\~726,96 грн., з яких: 97\~106,30 грн. - заборгованість по кредиту, процентам та комісії; 8\~620,66 грн. нараховані штрафні санкції. Вимоги позивача щодо повернення заборгованості не були виконані відповідачем, у зв`язку з чим банк просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість. Представник позивача в позовній заяві просив про розгляд справи без його участі. Відповідач про дату та час судового засідання повідомлялася в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у судове засідання не з`явися. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.4 ст.277 ЦПК України відповідачем суду не подано. Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідач, відповідно до ч. 7 ст.178 ЦПК України, відзив до суду не подавав, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що відповідає вимогам ч.8 ст. 178 ЦПК України. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 07.09.2018 року між акціонерним товариством «Юнекс Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 17.91.0918.ФО_К, за яким банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 50\~000,00 грн. зі сплатою процентів за користування у розмірі 12 процентів річних, та комісією за обслуговування кредиту 2,99 процентів щомісячно. 31.03.2021 року між акціонерним товариством «Юнекс Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» був укладений договір факторингу № 31/03-2021, відповідно до якого акціонерне товариство «Юнекс Банк» відступило товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 31.03.2021 року заборгованість за кредитним договором становить 105\~726,96 грн., з яких: 35\~097,44 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 9\~104,02 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту; 10\~946,93 грн. прострочені проценти за користування кредиту; 40 365,00 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту; 8\~620,66 грн. сума нарахованої пені за кожен день прострочення платежу (811 днів); 1\~495,00 грн. сума строкової комісії (на 31.03.2021); 97,91 заборгованість по строковим процентам (на 31.03.2021). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України визначено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов необхідно задовольнити, стягнувши з відповідача заборгованість за кредитним договором - 105 726,96 грн., з яких: 35 097,44 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 9 104,02 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту; 10 946,93 грн. прострочені проценти за користування кредиту; 40 365,00 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту; 8 620,66 грн. сума нарахованої пені за кожен день прострочення платежу (811 днів); 1 495,00 грн. сума строкової комісії (на 31.03.2021); 97,91 заборгованість по строковим процентам (на 31.03.2021). У порядку статті 141 ЦПК суд вважає за необхідне також стягнути з відповідача компенсацію понесених позивачем судових витрат у сумі 2270,00 грн. Також судом було встановлено, що позивачем були понесені судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу у розмірі 3600 гривні, що підтверджено належними та допустимими доказами, а тому вказані витрати слід також стягни з відповідача. Приймаючи до уваги те, що позивачем підтверджено документально витрати на професійну правничу допомогу, а також враховуючи положення ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 3600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved