Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] (далі - позивач)звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] (далі - відповідач), посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Шлюбні відносини припинено, вони не проживають разом. Подальше існування шлюбу неможливе. Спору щодо визначення місця проживання дитини немає. У судове засідання позивач не з'явився, але надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала та просила проводити розгляд справи за її відсутності. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08.11.2018 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. Ухвалою суду від 24.01.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. Суд, дослідивши зібрані в справі письмові докази, вважає за можливе позовні вимоги задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 вересня 2005 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1445 від 28 вересня 2005 року (а.с. 4). Сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 29). Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Доказів примирення стороною відповідача надано не було. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, вони не підтримують сімейні стосунки та не проживають разом тривалий час, сім'я сторін розпалась остаточно і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, із [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. На підставі викладеного,

Outcome: approved