Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернулася до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04 вересня 2017 року Миколо-Бабанською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області, актовий запис № 3, на тій підставі, що спільне життя між ними не склалося через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, втрати взаєморозуміння і взаємоповаги, часті сварки. Подальше спільне життя з відповідачем як подружжя і збереження сім`ї вважає неможливим, а тому на підставі ст.ст. 105, 110 СК України просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 11.03.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.(а.с.15-16). Позивач 05.04.2021 року до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги викладені в позові підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.(а.с.24). Відповідач до суду надав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, не заперечив проти задоволення пред`явлених позовних вимог.(а.с.25). Суд, дослідивши надані позивачем докази, відсутність заперечень відповідача вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, зареєстрований 04 вересня 2017 року Миколо-Бабанською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області, актовий запис № 3,що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 04 вересня 2017 року Миколо-Бабанською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області. (а.с.4). Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В позовній заяві позивач зазначила, що одруження з відповідачем виявилося невдалим через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Вказує, що з січня 2021 року подружні відносини припинені. Примирення вважає неможливим, оскільки сімейні відносини припинені остаточно. З огляду на викладене, суд вважає, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, і подальше збереження його суперечить інтересам подружжя, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, тому позов підлягає задоволенню. В позовній заяві позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Разом з тим суд відзначає, що можливість зміни прізвища під час розірвання шлюбу в судовому порядку регулюється ч.8 ст.294 ЦПК України, якою визначається порядок розгляду справ окремого провадження, тобто розгляд в порядку окремого провадження справ про розірвання шлюбу за заявою подружжя яке не має дітей (ч.3 ст. 293 ЦПК України). В даному випадку позивач звернулася до суду в порядку позовного провадження, яке не передбачає можливості вирішення судом питання про зміну прізвища після розірвання шлюбу. Вказане питання регулюється Порядком розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року №915 та віднесено до компетенції органів державної реєстрації актів цивільного стану. Збереження прізвища після розірвання шлюбу не потребує судового втручання та вирішення у судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 908 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved