Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

у березні 2016 року позивач звернувся із позовом до суду та просить стягнути із відповідача на свою користь матеріальну шкоду (вартість велосипеда) у розмірі 14400 грн. Позов позивачем мотивований тим, що 29.12.2014 року він скористався послугами відповідача з перевезення вантажу та із відділення № 1 ТОВ «Нова пошта» м. Кривий Ріг Дніпропетровської області до м. Львів переслав велосипед на адресу [PERSON] вартістю 14400 грн. Останній як одержувач повідомив йому про небажання прийняти отриманий вантаж. Однак, відповідач велосипед йому не повернув, натомість у лютому 2015 року він дізнався про його утилізацію. Оскільки, він не відмовлявся забрати велосипед, то 25.02.2015 року написав претензію з вимогою повернути йому вантаж або виплатити його вартість у розмірі 14400 грн., на що отримав відмову. З приводу неналежного виконання договірних відносин з перевезення вантажу вважає, що йому спричинено матеріальну шкоду у розмірі 14400 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просить суд його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача [PERSON] заперечив проти позову, просить відмовити у його задоволенні за необґрунтованістю та пояснив, що відповідач повністю виконав свої зобовязання з перевезення вантажу, про що свідчить той факт, що його було доставлено до відділення № 2 м.Львова, де 06.01.2015 року одержувач [PERSON] заявив про свою відмову від його одержання з причин невідповідності вимогам замовлення. Цього ж дня, вантаж за зворотною доставкою, на підставі товарно транспортної накладної № 59000090343711 було повернуто на відділення № 1 м.Кривий Ріг Дніпропетровської області та доставлений туди 08.01.2015 року. Оскільки у строк до 11.02.2015 року позивач не прибув за отриманням вантажу, на підставі товарно транспортної накладної № 59000095185295 від 11.02.2015 року його направлено на склад м.Полтава, де в подальшому згідно акту № 27 від 17.02.2015 року утилізовано. З вимогою повернути вантаж позивач звернувся лише 24.02.2015 року. Окрім цього, останнім пропущено річний строк на звернення до суду, оскільки про порушення свого права позивачу стало відомо 24.02.2015 року, а до суду з позовом той звернувся 09.03.2016 року. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку: 29.12.2014 року за експрес - накладною № 59000089479200 [PERSON] відправлено із відділення ТОВ «Нова пошта» № 1 м.Кривий Ріг Дніпропетровської області до відділення ТОВ «Нова пошта» № 2 м. Львів вантаж у вигляді велосипеда, оголошеною вартістю 10000 грн. Одержувачем вантажу зазначено [PERSON]. (а.с.8). Згідно даних товарного чека № 3 від 23.11.2014 року вартість велосипеда Edd Merck X, модель Corsa становить 10000 грн. (а.с.7). 24.02.2015 року [PERSON] подав претензію до ТОВ «Нова пошта», в якій вказав, що вантаж у вигляді велосипеда було відправлено на утилізацію без його інформування. Одночасно вимагав повернути даний вантаж або виплатити його вартість у розмірі 14400 грн. (а.с.9, 10). На а.с. 77 наявний бланк огляду вантажу/відмови від відправлення, який 06.01.2015 року заповнений [PERSON], згідно якого останній відмовився від отримання вантажу, відправленого на підставі експрес - накладної № 59000089479200, так як не підійшов зовнішній вигляд. Згідно акту приймання передачі від 06.01.2015 року одержувач [PERSON] і перевізник в особі приймальника [PERSON] склали акт про те, що одержувач отримав вантаж у вигляді велосипеда відповідно до експрес - накладної № 59000089479200. Відмовився від вантажу, так як вантаж не відповідає замовленню. Не підійшов зовнішній вигляд. (а.с.78). Відповідно до даних товарно транспортної накладної № 59000090343711 від 06.01.2015 року із відділення ТОВ «Нова пошта» № 2 до відділення № 1 ТОВ «Нова пошта» м.Кривий Ріг Дніпропетровської області відправлено вантаж у вигляді велосипеда, оголошеною вартістю 10000 грн. [PERSON] контактної особи зазначено як [PERSON] (а.с. 79). На підставі товарно транспортної накладної № 59000095185295 від 11.02.2015 року із відділення № 1 м. кривий ріг Дніпропетровської області вантаж у вигляді велосипеда, оголошеною вартістю 10000 грн. відправлено на склад зберігання ТОВ «Нова пошта» м.Полтава. (а.с.80). Згідно акту № 27 про знищення (утилізацію) незатребуваного та пошкодженого вантажу від 17.02.2015 року складено акт про те, що 17.02.2015 року працівниками ТОВ «Нова пошта» [PERSON], [PERSON], [PERSON] проведено знищення (утилізацію) незатребуваного та пошкодженого вантажу за експрес - накладною № 59000089479200. (а.с.81). На а.с. 100 - 102 наявна історія перевезення вантажу за експрес - накладною № 59000089479200, з якої вбачається в яку дату та час перевозився даний вантаж. На а.с. 97 -99 наявна роздруківка обліку інформаційних послуг у вигляді направлення ТОВ «Нова пошта» на номер телефону 380962469957 СМС повідомлень 12.01.2015 року, яким Одержувачу повідомлено про доставку вантажу за товарно транспортною накладною № 59000090343711 від 06.01.2015 року. Аналогічні СМС повідомлення на той же номер мобільного телефона направлялися 14.01.2015 року, 16.01.2015 року, однак відсутній звязок із одержувачем. 19.01.2015 року повторно направлено СМС повідомлення, яким одержувачу повідомлено про доставку вантажу. За результатами направлених СМС повідомлень 21.01.2015 року та зазначено: «вантаж не потрібен одержувачу». Частинами 1, 2 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.1\~ст.908 ЦК України\~перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором. Частинами 1-3 ст.909 ЦК України\~визначено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобовязується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобовязується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення складається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента, або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Відповідно до\~ст. 924 ЦК України\~перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. Таким чином, на підставі проаналізованих вище вказаних доказів, у судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що згідно експрес - накладеної № 59000089479200 від 29.12.2014 року із відділення № 1 ТОВ «Нова пошта» м. Кривий Ріг Дніпропетровської області позивачем відправлено до м.Львів вантаж у вигляді велосипеда, оголошена вартість якого становила 10000 грн. Вантаж було відповідачем доставлено за призначенням до відділення № 2 м.Львів, де 06.01.2015 року одержувач [PERSON] заявив про свою відмову від його одержання, що підтверджено наявними у справі доказами. Так, при складанні вказаної вище експрес накладної позивач, передавши товар для перевезення, погодився із умовами Публічного договору (публічна оферта) про надання послуг з організації перевезення відправлень (далі Публічного договору), розміщеного на офіційному сайті. Зокрема, п. 4.3.16 Публічного договору визначено, що відправлення може бути витребуване (прийняте/забране) Одержувачем або Відправником у Експедитора впродовж 25 робочих днів з дня надходження відправлення до відділення Одержувача. Обовязок інформувати Одержувача про умови цього пункту покладаються а Відправника. Із п.13.2 Умов надання послуг ТОВ «Нова пошта», які є невідємною частиною Публічного договору слідує, що послуга «Зберігання» передбачає зберігання відправлення у відділенні ТОВ «Нова пошта» 25 робочих днів із дня надходження відправлення у відділення Одержувача. Безкоштовним є зберігання у відділенні ТОВ «Нова пошта» упродовж 5 робочих днів з урахуванням дня надходження відправлення у відділення Одержувача. За зберігання відправлення із 6- го робочого дня нараховується доплата. Якщо впродовж 25 робочих днів із дня надходження у відділення Одержувача відправлення не було затребуване Одержувачем або відправником у ТОВ «Нова пошта», то таке відправлення вважається незатребуваним, а відповідальність ТОВ «Нова пошта» перед Відправником за збереження відправлення припиняється. ТОВ «Нова пошта» має право розпорядитися таким відправленням на власний розсуд, зокрема, для компенсації вартості послуг зі збереження на транспортування цього відправлення. Таким чином, судом встановлено, що 06.01.2015 року у звязку із відмовою Одержувача [PERSON] в одержанні вантажу, на підставі експрес накладної № 59000090343711, його із відділення № 2 м. Львів було повернуто до відділення № 1 м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, куди він прибув 08.01.2015 року, що підтверджено наданими доказами. З урахуванням викладеного, суд вважає, що саме з 08.01.2015 року розпочався відлік строку зберігання вантажу (25 робочих днів) у відповідності до Умов надання послуг ТОВ «Нова пошта» та закінчився 11.02.2015 року (включно). Будь яких доказів про те, що у період часу із 08.01.2015 року по 11.02.2015 року позивач звертався з вимогою забрати вантаж суду не надано. Із матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся із претензією до відповідача 24.02.2015 року, тобто коли вантаж вже було відправлено до складу зберігання в м.Полтаву та в подальшому утилізовано. Згідно з ч. 1ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, із матеріалів справи вбачається, що позивач був обізнаний з тим, що Одержувач [PERSON] 06.01.2015 року відмовився від отримання вантажу, який було доставлено до відділення № 2 м.Львів. Не дивлячись на те, що відповідач в цей же день повернув до відділення № 1 ТОВ «Нова пошта» м.Кривий Ріг Дніпропетровської області вантаж і він був 08.01.2015 року туди доставлений, відповідач протягом 25 робочих днів, а саме у строк до 11.02.2015 року не зявився, щоб його забрати. Поважності причин неявки у зазначений строк суду не надав. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач діяв у відповідності до вимог Публічного договору та п.13.2 Умов надання послуг ТОВ «Нова пошта», які є невідємною частиною цього ж договору, а саме зі спливом строку зберігання вантажу правомірно 11.02.2015 року відправив його до складу зберігання м.Полтава, де в подальшому його було утилізовано. Окрім цього, в матеріалах справи наявні докази щодо повідомлення шляхом направлення СМС повідомлень позивача про доставку вантажу до відділення ТОВ «Нова пошта» № 1 м.Кривий Ріг Дніпропетровської області 12.01.2015 року, 16.01.2015 року, 19.01. 2015 року, 21.01.2015 року. Окрім цього, суд приймає до уваги доводи відповідача в частині ненадання доказів відносно вартості вантажу у розмірі 14400 грн., оскільки згідно наданого товарного чека від 28.11.2014 року № 3 неможливо встановити, що до м.Львів позивачем було відправлено велосипед, вартість якого у експрес накладній оголошена у розмірі 10000 грн. Таким чином, у судовому засіданні позивач не довів факту спричинення йому матеріальної шкоди відповідачем, а тому у задоволенні позову слід відмовити за необґрунтованістю. П.6 ч.2 ст.258 ЦК України визначено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог у звязку з перевезенням вантажу, пошти. Із матеріалів справи вбачається, що претензію відповідачу позивач подав 24.02.2015 року, в той час як до суду останній звернувся 09.03.2016 року, тобто поза спливом строку для подання позовної заяви до суду. Факт подання позивачем позову до іншого суду з цих же підстав у межах річного строку, який залишений без розгляду внаслідок повторної неявки позивача у судове засідання, не перериває строку позовної давності. Оскільки, у задоволенні позову відмовлено за необгрунтованістю, то позовну давність до спірних правовідносин суд не застосовує. У звязку у задоволенні позовних вимог, судові витрати із відповідача стягненню не підлягають.

Outcome: dismissed