Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

У березні 2015 р. позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача, яка мешкає в квартирі [ADDRESS] 9563,60 грн. боргу по оплаті за постачання теплової енергії за період з 01.02.2010 р. до 01.12.2013 р.. Судовим наказом від 02.04.2014 року з відповідача було стягнуто зазначену заборгованість, але за заявою відповідача судовий наказ було скасовано. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка поштового відділення № 89 м. Кривого Рогу про закінчення терміну зберігання листа. Відповідно до абзаців 2, 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач проживаючи в квартирі, що перебуває в приватній власності, а саме [ADDRESS] зобовязана своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст. ст. 67, 68 ЖК України, ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово комунальні послуги» та п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Тобто між сторонами виникли та існують відповідно до ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» фактичні договірні відносини по наданню комунальних послуг з теплопостачання, і вони, згідно до ст. ст. 20, 21 вказаного Закону, набули відповідно права і обовязки споживача та виконавця. Відповідач свої зобовязання, як споживач виконувала неналежним чином, у зв'язку з чим з 01.02.2010 р. має заборгованість за надані послуги, станом на 01.12.2013 р., у сумі 9563,60 грн. (а.с. 4). Тобто відповідачем, який отримав комунальні послуги, порушено обовязок з оплати послуг, що відповідно є порушенням з його сторони п. 5 ч. 3 ст. 20, ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа звільняється від відповідальності за невиконання зобовязань лише, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобовязання. Після дослідження та оцінки доказів у справі, надані відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України позивачем докази, судом вважаються належними та допустимими, згідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України та свідчать про невиконання відповідачем свого обовязку споживача з оплати отриманих комунальних послуг у місячний строк з часу нарахування плати за них позивачем і наявність в цьому вини відповідача та порушення таким чином права позивача на отримання оплати в грошовому еквіваленті за надану послугу, а тому з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості в розмірі 9563,60 грн.. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, повязані зі сплатою ним при предявлені позову та заяви про видачу судового наказу 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного, ст. 614 ЦК України, ст. ст. 67, 68 ЖК України, ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved