Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

У березні 2014 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради про визнання права власності. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04.06.2014 року було залишено без розгляду позовну вимогу про визнання за [PERSON] права власності на ? частини квартири [ADDRESS] загальною площею 62,3 кв.м., житловою площею 46,2 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Свої позовні вимоги, які було уточнено в ході розгляду справи, позивач обґрунтовує тим, що він з 01.08.1961 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка померла [INFO] року. Позивачу та [PERSON] в рівних долях належала квартира [ADDRESS]. Проте, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на належне [PERSON] майно у зв'язку з тим, що втрачений оригінал правовстановлюючого документа, а саме свідоцтво про право власності на житло, видане Шевченківською районною в м. Києві державною адміністрацією 09.12.2003 року, розпорядження №1683. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду та просив визнати за [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], право власності на ? частини квартири [ADDRESS] загальною площею 62,3 кв.м., житловою площею 46,2 кв.м. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду письмові пояснення, в яких просив суд прийняти рішення згідно норм чинного законодавства та слухати справу у відсутності представника. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 01.08.1961 року між позивачем та [PERSON] було зареєстровано шлюб. [INFO] року [PERSON] померла. Відповідно до інформаційної довідки КВ-2013 №44560 від 24.12.2013 року та відповіді №32439 (И-2014) від 11.04.2014 року на запит суду Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна повідомило, що квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON], [PERSON], в рівних долях, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 09.12.2003 року наказ №1683. 21.05.2014 року ТОВ «Київградсервіс» на запит суду повідомило, що позивач в квартирі [ADDRESS] зареєстрований з 27.02.1964 року. Приймав участь в приватизації вказаної квартири разом з дружиною [PERSON] в рівних долях (свідоцтво про право власності №1683 від 09.02.2003 року, зареєстровано в КМБТІ за №111 від 08.01.2004 року). 16.01.2007 року виписувався в с. В.Бугаївку Васильківського району Київської області. З 25.01.2011 року зареєстрований в даній квартирі. Майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність) (ст..112 ЦК України 1963р.). Майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном (ч.1 ст.22 КпШС України 1963 р.). Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.ч.1-3 ст. 368 ЦК України). Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст.. 63 СК України). У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст. 70 СК України). Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.. 392 ЦК України). Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що квартира [ADDRESS] належала подружжю [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 09.12.2003 року наказ №1683 та у зв'язку з втратою оригіналу документу, що засвідчує право власності, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved