overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

У вересні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказував, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 25 січня 1998 року у відділі РАГС Чернівецького міськвиконкому за актовим записом № 87, шлюб у обох перший. Від шлюбу дітей немає. Спору про поділ майна немає. Посилався на те, що спільне життя з відповідачкою не склалось, наприкінці грудня 2011 року вони остаточно припинили подружні стосунки, з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо в різних квартирах. Причиною розпаду сім'ї було те, що в 2011 році взаємовідносини між ними різко погіршились, а наприкінці грудня 2011 року відповідачка заявила, що не бажає проживати разом з ним та залишила його, їх шлюб існує лише формально. Подальше спільне проживання і збереження сім'ї та шлюбу з відповідачкою буде суперечити його інтересам, примирення неможливе. Просить розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання двічі не з'явилась, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином судовою повісткою за місцем реєстрації, про причини неявки суду не повідомила, а тому суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що збереження сім'ї та шлюбу між сторонами стало неможливим. Сторони наприкінці грудня 2011 року остаточно припинили подружні стосунки, з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо в різних квартирах. Причиною розпаду сім'ї було те, що в 2011 році взаємовідносини між сторонами різко погіршились, а наприкінці грудня 2011 року відповідачка заявила, що не бажає проживати разом з позивачем та залишила його, їх шлюб існує лише формально, на примирення сторони не згідні, а тому суд вважає, що їх сім'я розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, в зв'язку з чим шлюб належить розірвати. На підставі викладеного, ст.ст.105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

У вересні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що 08 вересня 1979 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Фактично стосунки як подружжя припинилися більше 12 років тому, коли ведення спільного господарства та сумісне проживання було припинено. Подальше збереження шлюбу неможливо. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, направила на адресу суду заяву (а.с. 22). Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 08 вересня 1979 року, який зареєстрований у Прибірський сільській раді депутатів Іванівського району Київської області, актовий запис № 13 (а.с. 5). З пояснень позивача вбачається, що їх сім'я фактично розпалась, подружні стосунки припинені більше 12 років тому. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

У вересні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що 19 вересня 1992 року уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Однак спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з повної відсутності порозуміння. З 2009 року стосунки значно погіршилися, а тому з 2011 року вирішили проживати окремо, з цього часу спільне господарство не ведуть та не підтримують подружні стосунки. Примирення між подружжям неможливе. В судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви, щоб розгляд справи проводити у їх відсутність та проти позовних вимог не заперечували (а.с. 12-13). Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі 19 вересня 1992 року, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2959 (а.с. 4). З пояснень позивача вбачається, що їх сім'я фактично розпалась. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинені з вересня 2011 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

У вересні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що 23 липня 1999 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу життя між сторонами поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, а тому подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 23 липня 1999 року, який зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з філією Державного Центру розвитку сім'ї, актовий запис № 654 (а.с. 7). З пояснень позивача вбачається, що їх сім'я фактично розпалась, спільне життя не склалося через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, подружні стосунки припинені з 28 травня 2012 року. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

У вересні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що 25 лютого 1998 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, у зв'язку з різними поглядами на життя, різними інтересами, не розуміли один одного, що призводило до постійних суперечок, крім того відповідач зраджувала позивача. У 2008 році відповідач зібрала свої речі та разом з сином переїхала жити до іншого чоловіка. Після чого подружжя ніяких стосунків не підтримує, у кожного власне життя, кожен має іншу сім'ю. Примирення між подружжям неможливе. У судове засіданні позивач [PERSON] не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов в повному обсязі (а.с. 19). У судове засідання відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку (а.с. 17-18). Суд вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 25 лютого 1998 року, який зареєстрований Виконавчим комітетом Коднянської сільської ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 4 (а.с. 2). З пояснень позивача вбачається, що їх сім'я фактично розпалась, у зв'язку з різними поглядами на життя, різними інтересами, не розуміли один одного, що призводило до постійних суперечок, крім того відповідач зраджувала позивача. Кожний з подружжя живе своїм життям, має іншу сім'ю. Фактичні шлюбні відносини припинені з жовтня 2008 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

У вересні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідача Роговичівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини мотивуючи її тим, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина і позивач є спадкоємцем за заповітом, посвідченим 16.05.2007 року приватним нотаріусом [PERSON], однак у встановлений Цивільним кодексом України строк позивач не звернувся із письмовою заявою про прийняття спадщини, оскільки з 08.09.2011 року по 01.04.2014 року перебував у місцях позбавлення волі в Крюковській ВК-29 Полтавської області. Просить суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач дійсно пропустив строк прийняття спадщини, чим порушив вимоги ч.1. ст.1270 ЦК України, де для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Проте, згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, суд, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON] пропустив встановлений строк для прийняття спадщини внаслідок поважних причин, тому суд вважає за можливе визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

У вересні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 12 листопада 2006 року відділом реєстрації актів громадянського стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області між ними було зареєстровано шлюб, актовий запис № 798. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, у них почали виникати проблеми у спілкуванні та сварки. Протягом тривалого часу [PERSON] проживає окремо від сім»ї, вони не ведуть спільне господарство та мають окремий бюджет. [PERSON] дійшов висновку, що шлюб між ними носить формальний характер. Враховуючи викладене, [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області 12 листопада 2006 року, актовий запис № 798. В подальшому позивач уточнив свої позовні вимоги, і просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області 12 липня 2006 року, актовий запис № 162. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи у відсутності позивача, у якій позивач поданий позов підтримав, просив його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки позивач [PERSON] в поданій суду заяві не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, а відповідач [PERSON] повідомлялася судом належним чином про дату, час і місце розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 12 листопада 2006 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Спільне життя між ними не склалося, оскільки у позивача та відповідача різні погляди на життя. Їхня сім»я розпалася, два роки вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Як зазначав позивач [PERSON], сім»ю зберегти він не бажає, строк на примирення просив не надавати. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

У вересні 2014 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просив суд: розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 21 липня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 69. Позивач в судове засідання не з'явився, звернувсь до суду з заявою слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з заявою слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 липня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 69, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серія [NUMBER] від 21 липня 2007 року. Від спільного проживання сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 28.11.2009 року, актовий запис № 123. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

У вересні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем у них народилася дитина - син [PERSON] [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку відповідач не надає. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини усіх її видів доходів, щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, за участю свого представника (а.с.13). Оскільки наслідки ст. 224 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. В судове засідання представник позивача адвокат [PERSON], що діє на підставі договору про надання юридичних послуг від 18.09.2014 (а.с.15-16), не з'явився, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.14). Оскільки наслідки ст. 224 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи у суді повідомлявся належним чином, що підтверджується телефонограмою (а.с.12), у відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з наданої копії свідоцтва про народження дитини, відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.6). На теперішній час дитина знаходиться на утриманні матері - позивача по справі, що не оспорюється сторонами. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свої неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, у зв'язку з чим суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

У вересні 2014 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] в якому прохала розірвати шлюб з відповідачем, в зв'язку з тим, що їх спільне життя не склалося внаслідок припинення шлюбних відносин. Позивач [PERSON] до суду не з»явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Прохала прізвище залишити «[PERSON]». Відповідач [PERSON], до суду не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що сторони з 16 лютого 2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що в книзі реєстрації актів шлюбів, зроблено відповідний актовий запис №104 від 20 лютого 2013 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] зареєстроване та видане Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 20 лютого 2013 року. Від шлюбу дітей не має. Сторони сімейно-шлюбних стосунків не підтримують. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналіз наведених обставин справи вказує на неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. За таких обставин позов задовольняється в повному обсязі. Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 243 гривні 60 копійок. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також стягнути з [PERSON] судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved