Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

У вересні 2013 року у суді зареєстрована позовна заява [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] з тих підстав, що він ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити з урахуванням того, що вона з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], однак з липня 2010 року - дати припинення спільного сімейного життя та переїзду її з дитиною з Росії в Україну, відповідач мешкає окремо від родини, належного догляду за дитиною не здійснює, не цікавиться станом її здоров'я, належним чином не забезпечує, т.я. не сплачує аліменти та має значну заборгованість. Фактично дитина знаходиться на її утриманні, що на підставі діючих норм СК України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Дані вимоги були підтримані представником позивачки - адвокатом [PERSON] та представником ССД Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради Балюра Р.С. [PERSON], будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому порядку, у судове засідання не з'явився, електронною поштою надіслав повідомлення про відсутність заперечень проти позову, у зв'язку з чим справа розглянута без його участі. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, висновок прокурора, яка вважала за можливе позов задовольнити, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно положень ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Згідно роз'яснень, які містяться в пунктах 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. (з наступними змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як встановлено судом та підтверджено письмовими доказами, долученими до справи, [PERSON], згідно запису акту про народження № 117, зробленого відділом запису актів цивільного стану Управління РАЦС Ставропольського краю по Труновському району 23.07.2009р., є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідач протягом понад трьох років не мешкає з родиною, належний догляд за дитиною не здійснює, вихованням дитини не займається, ніякого матеріального забезпечення не надає. Викладені обставини підтверджуються: висновком Службою у справах дітей Приморської районної адміністрації Маріупольської міськради про позбавлення батьківських прав [PERSON], актом обстеження матеріально-побутових умов життя дитини, іншими документами. Таким чином, у ході судового розгляду встановлено, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини, тому повинен бути позбавлений батьківських прав.

Outcome: approved