Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернувся до суду в порядку окремого провадження із вказаною заявою, де просила суд: визнати недієздатним громадянина [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], що проживає за адресою: [INFO]; призначити опікуном [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Свої вимоги заявник обґрунтувала тим, що [PERSON], [INFO], є її рідним батьком. З 1980 року він хворіє на психічну хворобу, а саме: на епілепсію зі слабоумієм, генералізованими судомними нападами, вираженими характерологічними змінами особистості, у зв'язку з чим був поставлений на облік у лікаря-психіатра ЦРЛ Києво-Святошинського району. В останні роки стан його здоров'я значно погіршився. Він майже постійно знаходиться на лікуванні у ЦРЛ Києво-Святошинського району. Він не в змозі працювати, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях. Потребує постійного нагляду та турботи. Внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу він не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Стан його здоровя з кожним роком погіршується. На переконання [PERSON], внаслідок душевної хвороби [PERSON] потребує догляду та встановлення над ним опіки, і вона вважає за необхідне бути його опікуном, бо має для цього і можливість, і бажання. Заявник та її адвокат у судове засідання не зявились, адвокат заявника звернулась до суду із заявою, де просила заяву [PERSON] задовольнити у повному обсязі, посилаючись на викладене у ній, заяву розглядати без їх участі. Заінтересована особа в судове засідання свого представника не направила, звернулась до суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутності, зазначила, що проти задоволення заяви не заперечує. Також виконавчий комітет Гатненської сільської ради, як орган опіки та піклування, надіслав до суду листа № 02-28/822 від 28.04.2017, в якому зазначив, що, враховуючи висновок опікунської ради про можливість призначення опікуна над [PERSON], не заперечує прости призначення, у разі визнання недієздатним [PERSON], [INFO], його опікуном [PERSON], [INFO]. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-БК № 493502 від 15.10.1987 та свідоцтвом про одруження серії І-ОК № 011331 від 03.09.2005. З огляду на [PERSON]. КИО-І № 167309 від 01.02.2002 та посвідчення № 200096 [PERSON], [INFO], є інвалідом ІІ групи. Як вбачається з довідки поліклініки ЦРЛ Києво-Святошинського району станом на 15.07.2016 [PERSON], [INFO], перебуває на обліку у лікаря-психіатра ЦРЛ Києво-Святошинського району з приводу епілепсії (травматичного ґенезу) зі слабоумієм, генералізованими судомними нападами, вираженими характерологічними змінами особистості. Зважаючи на висновок опікунської ради виконавчого комітету Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 23.11.2016, опікунська рада вважає за можливе призначити, в разі визнання недієздатним [PERSON], [INFO], його опікуном [PERSON], [INFO], яка є його донькою та виявляє бажання опікуватись батьком. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 309/11ц від 25.01.2017 [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання органічні психічні розлади внаслідок ураження головного мозку, які досягли рівня деменції (МКХ-10; F02.80), тому він за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно з ч. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948, при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві. Статтею 24 ЦК України визначено, що людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою. У ст. 30 ЦК України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). З огляду на ч.ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Статтею 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Враховуючи ст. 56 ЦК України, органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов'язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно зі ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до ч. 1 ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. З огляду на встановлені обставини в ході судового розгляду та аналіз законодавства суд приходить до висновку, що заяву [PERSON] слід задовольнити. На підставі викладеного й у відповідності до ч. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948\~року, ст.ст.\~24, 30, 34, 39, 41, 55, 56, 58, 60 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 39, 60, 209, 212-215, 218, 236-241 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved