Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулось до суду з цим позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № KGDLSK00001278 від 29 червня 2004 року (далі Договір) [PERSON] отримав кредит у розмірі 9650 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії та інших витрат. Позивач зобовязання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, передбаченому [PERSON]. Відповідач [PERSON] не надав Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов [PERSON], що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором № KGDLSK00001278 від 29 червня 2004 року. Станом на 22 червня 2015 року відповідач має невиконані зобовязання за [PERSON] на суму в розмірі 184139,52 грн, що складається із заборгованості за кредитом 6765,03 грн, заборгованості за процентами 48671,81 грн, пені за невиконання зобовязань 128702,68 грн. Від вищезазначеної суми в розмірі 184139,52 грн віднімається сума в розмірі 126811,82 грн, що була стягнута відповідно до судового наказу Долинського районного суду Кіровоградської області від 2 серпня 2006 року та рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2013 року, а відтак заборгованість за [PERSON] становить 57327,70 грн. У судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не зявився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про причину неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Так як відповідач від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності у судове засідання не зявився, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти винесення заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що 29 червня 2004 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено договір № KGDLSK00001278 (а. с. 7, 8). Відповідно до п. 1.1. цього [PERSON] зобовязується надати Позичальникові кредит на строк до 28 червня 2006 року включно в розмірі 9650 грн на розвиток господарства зі сплатою процентів за користування в розмірі 3 % на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом. За змістом п. 1.2. [PERSON] для погашення заборгованості за кредитом, що складається із заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитом, комісії, Позичальник щомісячно у період з «24» по «29» число зобовязаний надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у розмірі відповідно до Графіку. Положеннями п. 3.2. [PERSON] передбачено, що при порушенні Позичальником строку повернення кредиту вказаного у п. 1.1., Позичальник зобовязується сплатити Банку проценти за користування кредитом у подвійному розмірі від вказаного у п. 1.1. Остаточне погашення процентів та комісії здійснити не пізніше для повного погашення кредиту. Для остаточного розрахунку за [PERSON] Позичальник зобовязується зявитися до Банку. При остаточному погашенні кредиту Банком здійснюється заключний перерахунок заборгованості по цьому [PERSON]. Сума заключного погашення може відрізнятися від суми щомісячного платежу. У разі несвоєчасної сплати заборгованості за процентами та комісії [PERSON] має право нарахувати, а Позичальник зобовязується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми непогашеної заборгованості за кожний день прострочення. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, до правовідносин сторін за кредитним договором підлягають застосуванню норми, що регулюють відносини позики, якщо це не суперечить суті кредитного договору. У порушення умов [PERSON] та вищезазначених правових приписів, станом на 22 червня 2015 року [PERSON] допустив заборгованість за [PERSON] у розмірі 184139,52 грн, що складається із заборгованості за кредитом 6765,03 грн, заборгованості за процентами 48671,81 грн, заборгованості за пенею 128702,68 (а. с. 6). Відповідно до судового наказу Долинського районного суду Кіровоградської області від 2 серпня 2006 року у справі № 2-н-79/06 з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором в розмірі 13205,59 грн (а. с. 4). Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2013 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором в розмірі 113606,23 грн, що складається із 6765,03 грн заборгованості за кредитом; 38267,20 грн заборгованості за процентами; 68574 пені за несвоєчасне виконання зобовязання (а. с. 5). Таким чином, на підставі рішення судів з відповідача [PERSON] стягнуто на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № KGDLSK00001278 від 29 червня 2004 року в розмірі 126811,82 грн (13205,59 + 113606,23 = 126811,82). Відповідно до вищезазначеного, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» різниця між фактичною заборгованістю станом на 22 червня 2015 року та сумою, що була стягнута з відповідача на підставі рішень судів, тобто 57327,70 грн (184139,52 126811,82 = 57327,70). За змістом ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на вищевикладене правило, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 1218 грн понесених судових витрат, що складаються з судових витрат зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved