overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

У вересні 2014 року до суду звернулась [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 31.10.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис №470. Від сумісного шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюб виявився невдалим. В сім'ї виникали непорозуміння та сварки. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Відносини між сторонами постійно погіршувались і фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились у лютому 2013 року. На думку позивача подальше сімейне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам. Спору про поділ спільного майна сторони не мають. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти позову не заперечував, просив задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] 31.10.2009 року у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №470, свідоцтво серії [NUMBER]. Від сумісного шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюб виявився невдалим. В сім'ї виникали непорозуміння та сварки. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Відносини між сторонами постійно погіршувались і фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились у лютому 2013 року. На думку позивача подальше сімейне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам. Спору про поділ спільного майна сторони не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

У вересні 2014 року до суду звернулась [PERSON] з вказаним позовом, в якому зазначала, що 26.08.2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №459. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач в достатньому розмірі матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просила стягнути з [PERSON] на її користь [PERSON] аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 14 частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти позову не заперечував, просив задовольнити. Судом достовірно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.08.2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], актовий запис №459. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач в достатньому розмірі матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно вимог ч.3 ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку, (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Відповідач не подав до суду належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів про необхідність його звільнення від сплати аліментів, зменшення розміру аліментів, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Суд, на підставі встановлених фактів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

У вересні 2014 року до суду звернулась [PERSON] з вказаним позовом, в якому зазначала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 08.08.2011 року рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Донька проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач в достатньому розмірі матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просила стягнути з [PERSON] на її користь [PERSON] аліменти на утримання доньки, [PERSON], [INFO], в розмірі 14 частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, докази у їх сукупності та взаємозв'язку, приходить до наступного. Судом достовірно встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 08.08.2011 року рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Донька проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач в достатньому розмірі матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно вимог ч.3 ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку, (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Відповідач не подав до суду належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів про необхідність його звільнення від сплати аліментів, зменшення розміру аліментів, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Суд, на підставі встановлених фактів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

У вересні 2014 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 03 листопада 2012 року, актовий запис 1397. На підтвердження своїх вимог позивач вказувала, що 03 листопада 2012 року вона уклала з відповідачем шлюб. Подружнє життя з чоловіком не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, постійні сварки, внаслідок чого вона втратила почуття любові та поваги до нього. Після розірвання шлюбу син залишиться проживати з нею. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримувала. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що 03 листопада 2012 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище), про що 03 листопада 2012 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис 1397 (оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], видане 03 листопада 2012 року). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 травня 2013 року). Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбно - сімейні відносини не склалися, позивачка бажає розірвати шлюб. В силу ст. ст. 21 та 24 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

У вересні 2014 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] та [PERSON] та просить визнати їх такими, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначає, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS]. В даному будинку більше 15-ти років назад був зареєстрований співмешканець її сестри [PERSON], який спільно прожив з сестрою декілька років і вони припинили свої сімейні відносини, він став проживати окремо, але з реєстрації в цьому будинку не знявся. Також в цьому будинку раніше проживав і був зареєстрований її брат [PERSON], але з 2002 року він в цьому будинку не проживає. На її неодноразові вимоги знятися з реєстрації у її будинку відповідачі не реагують. Реєстрація відповідачів у її будинку викликає у неї незручності при видачі різних довідок, крім того вона має сплачувати додаткові кошти за комунальні послуги. Враховуючи вищевикладене просить позов задовольнити, визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У разі неявки відповідачів не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідачі повідомлялися про час та місце розгляду справи. В судове засідання не з'явились, клопотань та заперечень не надали. За таких обставин, враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності відповідачів за наявними матеріалами у справі з постановленням заочного рішення згідно ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору дарування житлового будинку від 18.04.2005 року [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] (а.с.6,7). Відповідачі [PERSON] та [PERSON], згідно довідки КП Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськжитлосервіс» №3090 від 18.09.2014 року, також зареєстровані в даному будинку (а.с.10). Актами депутатів Новоград-Волинської міської ради від 10.02.2011 року та від 14.08.2014 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] за адресою реєстрації по [ADDRESS] не проживають вже більше 17-ти та 20-ти років відповідно (а.с.4,5). Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності особи, за нею зберігається право на жиле приміщення протягом шести місяців, а у разі відсутності без поважної на те причини понад встановлені строки, особа може бути визнана судом такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном За таких обставин суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідачі понад встановлені законом строки тимчасової відсутності не проживають у будинку позивача, тому втратили право користування жилим приміщенням, а відтак здобуті докази, які нічим не спростовані, суд бере за основу судового рішення та задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

У вересні 2014 року до суду звернулась [PERSON] із заявою про встановлення факту родинних відносин. Просила встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], який помер [INFO] року. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO] року помер її батько, [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину житлового будинку без господарських споруд [ADDRESS] м. Ніжині, Чернігівської області. Вона звернулась до нотаріуса для належного оформлення спадкового майна, однак їй було відмовлено, оскільки не підтверджується факт родинних відносин між нею та спадкодавцем. Заявник у судове засідання не з'явився, попередньо надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у заяві. Представник заінтересованої особи Ніжинської міської ради у судове засідання не прибув, попередньо направивши суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно п. 1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Судом достовірно встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 71. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/3 частину житлового будинку без господарських споруд [ADDRESS] м. Ніжині, Чернігівської області. [PERSON], як спадкоємець за законом, звернулась до нотаріуса для належного оформлення спадкового майна, однак їй було відмовлено, оскільки не підтверджується факт родинних відносин між нею та спадкодавцем. З урахуванням вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню відповідно до ст. 256 ЦПК України, оскільки підтверджується матеріалами справи та не спростована зацікавленою особою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

У вересні 2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 12 серпня 2009 року, актовий запис 145. На підтвердження своїх вимог позивач вказувала, що сімейно-шлюбні відносини припинилися з відповідачем з травня 2012 року через постійні сварки та непорозуміння на побутовому ґрунті. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Між позивачем та відповідачем втрачені почуття взаємної любові та поваги. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримувала та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув. Про день, час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином. Жодних заперечень, пояснень чи заяв на адресу суду не надсилав. Відповідно до ст.ст. 169 та 224 ЦПК України суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, встановив наступне. Судом встановлено, що 12 серпня 2009 року Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис № 145(оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12 серпня 2009 року). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 серпня 2009 року). Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбно - сімейні відносини не склалися, сторони бажають розірвати шлюб. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі встановлених фактів позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

У вересні 2014 року до суду із вказаною заявою звернулася [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням сесії Садівської сільської ради від 05 березня 2001 року їй була передана у приватну власність земельна ділянка площею 2,002 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі вказаного рішення 06 травня 2001 року заявнику було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 236282. При заповненні бланку державного акту було допущено помилку - замість по батькові «[PERSON]» було записано «[PERSON]». У цьому ж документі було внесено виправлення із зазначенням «виправленому вірити». Заявник зазначала, що вказана технічна помилка і виправлення в державному акті унеможливлюють подальше оформлення та реєстрацію договору оренди. Тому просила встановити факт, що державний акт серії Р1 № 236282 дійсно належить [PERSON]. У судовому засіданні представник заявника вимоги свого довірителя підтримала у повному обсязі, обґрунтовуючи їх доводами, викладеними у заяві. Представник Садівської сільської ради до суду не з'явився, направивши до суду листа, у якому просить розгляд справи здійснювати за відсутності їх представника, вимоги заявника підтримує. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що 06 травня 2001 року Садівською сільською радою був виданий державний акт серії Р1 № 236282 на право приватної власності на землю площею 2,002 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім'я «[PERSON]». В даному акті зроблено запис «[PERSON]» вірити». (а.с. 3). З копії паспорту заявника судом встановлено, що дійсне ім'я по батькові заявника - «[PERSON]» (а.с. 4). Відповідно до листа ТОВ «Баришівська зернова компанія» від 28 липня 2014 року [PERSON] не може укласти з ними договір оренди земельної ділянки у зв'язку із помилкою в імені по батькові (а.с. 10). Інструкція «Про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою», яка передбачала порядок видачі нових державних актів в замін тих, у яких допущено помилки, описки, відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства №537 від 09 вересня 2013 року, втратила чинність. Аналізуючи зібрані по справі та досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених вимог.

Outcome: approved