Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

У березні 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 17.07.2017 року вона у Дніпровському районному у м.Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькі області зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 240. Від сумісного проживання мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. Спільне життя подружжя не склалося у зв`язку з втратою взаєморозуміння, відсутністю почуття любові та поваги один до одного, наявності різних поглядів на життя та сімейні цінності. Шлюбні стосунки припинені з січня 2019 року, спільне господарство не ведеться, шлюб носить суто формальний характер. Позивачка разом з дитиною проживають окремо від відповідача. Позивачка вважає, що сім`я розпалась остаточно, поновлення стосунків не можливе, оскільки це буде суперечити її інтересам, у зв`язку з чим просить шлюб розірвати та після його розірвання залишити собі дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Справа розглядається в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. В судове засідання позивачка надала заяву, в який підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся згідно вимог ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України, зі згоди позивачки, суд ухвалює заочне рішення. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 17.07.2017 року у Дніпровському районному у місті Запоріжжя відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізький області, актовий запис № 240. Від сумісного проживання мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. Позивачка з дитиною мешкають окремо від відповідача. Спір між сторонами про розподіл майна та місце проживання дитини відсутній. Подружні відносини між сторонами припинені, позивачка вважає, що подальше спільне життя з чоловіком та збереження шлюбу буде суперечить її інтересам, а тому не бажає збереження сім`ї, на розірванні шлюбу наполягає. Після розірвання шлюбу просить відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу позивачці відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved