Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

У 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонавтотранс» (далі ТОВ «Херсонавтотранс») про визнання незаконним та скасування наказу, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у трудових правовідносинах з березня 2008року на посаді інженера відділу контролю, з червня 2009 року виконуючої обов`язки начальника служби економічної безпеки, контролю і юридичного забезпечення, а з липня 2009 року переведена інженером служби відділу економічної безпеки контролю і юридичного забезпечення, який пізніше був реорганізований у відділ служби безпеки. В жовтні 2009 року була звільнена за згодою сторін за п.1ст.36 КЗпП України. 07 лютого 2011 року її запросили на роботу до ТОВ «Херсонавтотранс» провідним інженером планово-економічного відділу, з жовтня 2012року була переведена провідним інженером у відділ охорони праці та безпеки руху, з червня 2013року переведена на посаду головного фахівця з економічних питань та стандартизації. Після реорганізації цього відділу з 03.01.2014року переведена на посаду головного фахівця з економічних питань та стандартизації. 13 січня 2017 року вона була попереджена про скорочення її посади головного фахівця з економічних питань та стандартизації, відповідно до наказу № 4 від 13.01.2017року про скорочення штату працівників ТОВ «Херсонавтотранс», а також про звільнення через два місяці та про відсутність вакантних посад, які можуть бути запропоновані для її працевлаштування. 25.01.2017року вона була ознайомлена з наказом №15 від 24.01.2017року «Про накладення дисциплінарного стягнення», яким їй було оголошено догану за порушення підпунктів 5,11 пункту 3.3 розділу 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку. Вважає підстави для винесення догани необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності. До її посадових обов`язків входить збір і аналіз фактичних та оперативних даних по економічним та експлуатаційним показникам автостанцій ТОВ «Херсонавтотранс». [PERSON] - начальник Горностаївського куща автостанцій, до складу якого входять Горностаївська АС, В.Рогачівська АС, В.Лепетихська АВ, Іванівська АС , Н.Сірогозька АС . на протязі 2015-2016 років неодноразово доводила до відома керівництва товариства дані з невідповідними статистичними показниками. Відповідно до аналізу виконання робіт АС ТОВ «Херсонавтотранс», саме ці автостанції не виконують показники по доходам від основного виду діяльності, в результаті чого вона вимушена була звертатися до керівництва товариства з доповідними записками з метою усунення недоліків в роботі АС. При спілкування з керівниками АС, в тому числі зі [PERSON] , [PERSON] вона не виходила за межі своїх повноважень, а сумлінно виконувала свої обов`язки згідно до посадової інструкції. Після отримання попередження про звільнення від 13.01.2017року про скорочення її посади та про звільнення, а потім після ознайомлення з наказом від 24.01.2017року про оголошення догани, вона зазнала моральних і психологічних страждань, що призвели до втрати нормальних життєвих стосунків і їй необхідні були додаткові зусилля для організації свого життя, вона весь час знаходилась в стресовому стані. Внаслідок чого захворіла, в ході лікування придбавала ліки, проводила обстеження, на що витратила 1628,67грн., що підтверджується фіскальними чеками, моральну шкоду оцінює в 3000,00грн. Наказом № 41-к від 13.03.2017 року була звільнення з посади головного фахівця з економічних питань та стандартизації у зв`язку зі скороченням штату працівників, на підставі п.1 ч.1ст.40 КЗпП України З огляду на викладене, норми ст. 237? КЗпП України просила визнати незаконним наказ ТОВ «Херсонавтотранс» від 24.01.2017року №15 «Про накладення дисциплінарного стягнення» щодо оголошення [PERSON] догани, скасувати цей наказ; стягнути з ТОВ «Херсонавтотранс» на користь [PERSON] майнову шкоду в сумі 1628,67грн. та моральну шкоду в сумі 3000,00грн., а також судові витрати. В ході розгляду справи позивача збільшила позовні вимоги та просила також визнати незаконними та скасувати накази ТОВ «Херсонавтотранс» від 13.03.2017року за №83, №84 №86 про накладення на неї дисциплінарних стягнень у вигляді догани, зазначаючи, що із даними наказами була ознайомлена о16год 20хв. у свій останній день роботи в товаристві, наказом № 41-к від 13.03.2017 року була звільнення з посади головного фахівця з економічних питань та стандартизації у зв`язку зі скороченням штату працівників, на підставі п.1 ч.1ст.40 КЗпП України. Вважає дані накази незаконним з таких підстав, додані до наказів документи, які надійшли до канцелярії від різних посадових осіб, із різних відділів товариства зареєстровані за одним номером 366/08 та 359/08, тобто документи були оформлені пізніше ніж датовані. В наказі № 84 зазначено, що вона порушила підпункт 2 п.3.3 підпункт 5 п.5 Правил внутрішнього трудового розпорядку від 10.03.2009року, відповідно до яких працівники зобов`язані використовувати весь робочий час для продуктивної праці, утримуватися від дій, які заважають іншим працівника виконувати їх трудові обов`язки, вчасно приходити на роботу, дотримуватися визначеної тривалості робочого часу. З 05 лютого 2017 року вона виконувала роботу за дорученням начальника відділу, відповідно до посадової інструкції, до інших відділів товариства зверталася виключно з робочих питань. 11.01.2017року за вказівкою генерального директора провела аналітичну роботу з фінансових та експлуатаційних показників деяких АС товариства, що підтверджується аналітичною довідкою від 11.01.2017року, яка обговорювалася деякий час із заступником генерального директора з безпеки [PERSON] в його кабінеті, про що свідчить резолюція генерального директора від 12.01.2017року та резолюцію [PERSON] від 19.01.2017року. 24.01.2017року в кабінеті заступника генерального директора з безпеки [PERSON] з нею був проведений інструктаж під розпис, щодо відрядження 26.01.2017року до смт. Іванівка (Іванівська АС). 25.01.2017року вона була відсутня на робочому місці, її викликав генеральний директор для ознайомлення із наказом про накладення на неї дисциплінарного стягнення, а також була присутня на засіданні профспілкового комітету де розглядалося питання про її звільнення за скороченням штату працівників. Отже, в її діях відсутній дисциплінарний проступок, наказ №84 від 13.03.2017року є безпідставним та підлягає скасуванню. В наказі № 86 від 13.03.2017року про накладення на неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани зазначено про порушення нею пунктів 4.1, 4.5 посадової інструкції, а саме, вимог зобов`язання про дотримання конфіденційності за нерозголошення інформації від 03.02.2011року. Проте, вона була прийнята на роботу 07.02.2011року, тому не могла підписати зобов`язанні 03.02.2011року, документ на підставі, якого був виданий наказ №86, а саме, висновок від 09.03.2017року затверджений генеральним директором товариства без погодження із заступником директора з безпеки [PERSON] . Зобов`язанні про дотримання конфіденційності та не розголошення інформації від 03.02.2017року визначає, що працівник товариства не має права розголошувати третім особам інформацію з метою зайняття діяльністю, яка в якості конкурентної дії може спричинити шкоду підприємству, мова йде про третіх осіб стосовно конфіденційної інформації, вона ж використала документи підприємства, як докази в суді для захисту свої прав та інтересів. Окрім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №611 від 09.08.1993року «Про перелік відомостей, що не становлять комерційної таємниці» додані нею до позовної заяви письмові документи, підтверджують та доводять обставини, на які вона посилається у позові та не відносяться до відомостей, що становлять комерційну таємницю і, вона не діяла в інтересах третіх осіб та не завдала шкоди товариству, тому вважає наказ №86 від 13.03.2017року незаконним та таким, що підлягає скасуванню Наказом №83 від 13.03.2017року їй було оголошено догану за порушення пунктів 2.1,2.7,2.10 посадової інструкції, затвердженої, наказом ТОВ «Херсонавтотранс» №280 від 18.12.2013року. Відповідно до наказу про застосування дисциплінарного стягнення вона нібито систематично допускала арифметичні помилки, у зв`язку з чим керівництву надавались невідповідні реальному стану економіко - фінансові показники роботи автостанцій. Проте твердження викладені в наказі не відповідають дійсності, оскільки з 01.01.2017року по 25.01.2017року щоденний збір оперативних даних про роботу автомобільних станцій товариства здійснювався начальником планово-економічного відділу та нею, ці дані передавалися в телефонному режимі без уточнень і за їх достовірність і правильність працівники планово - економічного відділу відповідальності не несуть. На теперішній час відсутня необхідність в ранніх оперативних даних за період з 01.01.2017року по 25.01.2017року, оскільки звітні дані за січень 2017року уточнені, закриті та передані в бухгалтерію для подальшої звітності. При роботі в програмі XL занесені дані про доходи АС з урахуванням даних після коми, тобто копійки, програма здійснює підрахунок в більшу або меншу суму залежного від суми копійок, тому при складанні може дати різниця в останній цифрі в 1,00грн, що підтверджується відомостями роботи АС за січень 2017року. Крім того, план - завдання за січень 2017року, затверджений генеральним директором та підписаний начальником ПЕО [PERSON] ., був внесений до таблиці в програмі XL по збору щоденних оперативних даних за січень 2017року, програма рахувала без помилок на підставі внесених даних та формул. Однак, із середини січня 2017року через бухгалтерію товариства генеральний директор своїми усними вказівками вносив зміни до планових показників АС на січень 2017року, вона приймала ці змінені дані від бухгалтерії без підпису керівника, потім самостійно вводила змінені дані, правильно використовувала зведену формулу в таблиці програми XL для підрахунку. В подальшому неодноразові зміни показників, які надавалися в телефонному режимі, в програмі XL призвели до збою введеної формули, що підтверджується копіями таблиць з ручною коректировкою. На протязі тижня січні 2017 року генеральний директор товариства, його заступник з економічних та фінансових питань, заступник директора з безпеки отримували щодня таблиці, але ніхто не звертався до нею щодо неточності планових показників. Їй стало відомо про неточності підрахунку планових показників при використанні програми XL лише на другий робочий день після лікарняного, тобто 07.02.2017року. Їй не зрозуміла позиція керівництва товариства щодо достовірності оперативних фінансових показників АС, враховуючи, що до 10 числа наступного місяця відкориговані та уточненні показники подаються начальниками автостанцій до бухгалтерії товариства на паперових носіях з підписами та печаткою для подальшої звітності. Після закриття місяця бухгалтерією, ці показники надані бухгалтерією використовуються в роботі з аналітичних питань і складання аналітичних довідок, у яких помилок вже не допускається. Отже, накази №№ 83,84,85 від 13.03.2017року є підтвердженням того, що дії адміністрації товариства направлені на максимальний психологічний тиск відносно неї, з метою покарання та звільнення неугодних працівників. Ухвалою суду від 05.02.2019року прийнято до розгляду цивільну справу за позовом [PERSON] до ТОВ «Херсонавтотрнас» про визнання незаконним і скасування наказів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. У відзиві представник відповідача за дорученням Проценко Н.С. позов не визнала, зазначивши, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки матеріалами службового розслідування з додатками і актами підтверджується обґрунтованість накладення дисциплінарних стягнень. Так, на підставі доповідної записки [PERSON] товариством було здійснено перевірку, викладених фактів, відносно невиконання квитковим касиром Н.Сірогозької автостанції [PERSON] своїх трудових обов`язків. При цьому, саме позивач безпідставно висловила на адресу [PERSON] зауваження про її звільнення у разі невиконання плану, розмовляла голосно, на підвищених тонах, що є порушенням Правил внутрішнього трудового розпорядку. Поведінка [PERSON] призвела до дестабілізації у роботі Н.Сірогозької АС, оскільки її погрози у звільненні квиткового касира [PERSON] є не тільки порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку товариства але і приниженням гідності касира у сукупності з тим, що позивачка наводячи особисту думку при розмові з [PERSON] здійснювала погрози від імені керівництва товариства. Наказ № 83 від 13.03.2017року про накладення дисциплінарного стягнення є обґрунтованим, оскільки посадова інструкція головного фахівця з економічних питань не містить обов`язків та вимог проводити аналіз економічної діяльності товариства за будь-якою конкретною комп`ютерною програмою. Отже наявність систематичних помилок у зведених таблицях даних, які за посадовою інструкцією належать до посадових обов`язків [PERSON] , як головного фахівця з економічних питань та стандартизації, є неналежним виконанням останньою своїх трудових обов`язків та, як наслідок тягне дисциплінарну відповідальність. Підставою для накладення дисциплінарного стягнення відповідно до наказу № 84 від 13.03.2017року слугувало то, що за матеріалами службового розслідування установлено, що [PERSON] значну частину свого робочого часу витрачала не на виконання трудових обов`язків, а на вирішення власних проблем, які не пов`язані з трудовою діяльністю. Підставою для постановлення наказу №86 від 13.03.2017року є отримання інформації [PERSON] (фактично розмноження на підприємстві та розповсюдження її у незаконний спосіб). Надати пояснення з цього приводу [PERSON] відмовилась. Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єкта владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, регламентований Законом України «Про доступ до публічної інформації», а відносини створення, зберігання, одержання, використання та поширення Законом України «Про інформацію». З урахування норм діючого законодавства та аналізу зобов`язань, які були дані [PERSON] 03.02.2011року про збереження конфіденційності та нерозголошення відомостей, які стали відомі останній у процесі роботи в товаристві, вбачаються що позивачка своїми діями порушила п. 4.1,4.5 посадової інструкції та зобов`язань від 03.02.2011року, що є правовою підставою для застосування дисциплінарного стягнення. Перед застосування дисциплінарних стягнень [PERSON] було запропоновано надати свої пояснення, у разі її відмови, складався відповідний акт. Накази про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності видані відповідно до вимог трудового законодавства, при обранні стягнення у вигляді догани керівником ТОВ «Херсонатотранс» дотримані вимоги ст.ст.147-149 КЗпП України Оскільки питання стягнення матеріальної та моральної шкоди перебуває в повній залежності від наявності вини у захворюванні [PERSON] , однак належних та допустимих доказів на підтвердження винних дій товариства у захворюванні на «бронхіт» та іншого хронічного захворювання позивачка не надала, тому відсутні підстави для стягнення матеріальної та моральної шкоди. Відповідь на відзив до суду не надходила. Дослідивши матеріали справа, надані сторонами докази, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 141 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту. Згідно до ст. 147? КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується органом, якому надається право прийняття на роботу(обрання, затвердження і призначення на посаду ) даного працівника. Статтею 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Відповідно до ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] з 07.02.2011року перебувала в трудових правовідносинах з ТОВ «Херсонавтотранс», працювала на посаді головного фахівця з економічних питань та стандартизації.. Наказом Генерального директора ТОВ «Херсонавтотранс» за №15 від 24.01.2017року головному фахівцю з економічних питань та стандартизації товариства [PERSON] оголошено догану за порушення підпунктів 5, 11, пункту 3.3 розділу 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «Херсонавтотранс» від 10.03.2009року. Підставою для накладення дисциплінарного стягнення слугувала службова записка начальника Горностаївського куща автостанцій [PERSON] та пояснення касира квиткового Нижньосірогозької автостанції [PERSON] (а.с.30-31т.1) Згідно до висновку від 24.01.2017року провідного спеціаліста служби безпеки товариства [PERSON] , затвердженого генеральним директором ТОВ «Херсонавтотранс» Сербіним Д.О . за результати перевірки фактів викладених у доповідній записці [PERSON] встановлено порушення підпунктів 5,11 пункту 3.3. розділу 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «Херсонавтотранс» від 10.03.2009року з боку головного фахівця з економічних питань та стандартизації [PERSON] , яка під час розмови з працівниками автостанції перевищила свої повноваження, а саме, запропонувала касиру квитковому [PERSON] звільнитись із займаної посади, у зв`язку з невиконанням плану у поточному році Безпідставні погрози та некоректна поведінка [PERSON] дестабілізували роботу автостанції, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я [PERSON] , а також спровокувала конфліктну ситуацію в трудовому колективі, що призвело до зниження працездатності працівників автостанції (а.с.97-103). Наведені у висновку від 24.01.2017 року обставини, підтверджуються службовими записками начальника Горностаївського куща автостанцій [PERSON] та пояснення касира квиткового Нижньосірогозької автостанції [PERSON] . Згідно до пояснення [PERSON] вона 13.01.2017 року при прийнятті в телефонному режимі оперативних даних від працівника Н.Сірогозької автостанції [PERSON] виявила невідповідність фінансових і економічних показників. Так, при 100% показників пасажирів до 2016 року і 100,9% показників регулярності рейсів виконання планових показників складає 98,1%, а до аналогічного періоду 2016року 99,3%. На питання невідповідності [PERSON] не відповіла і закінчила розмову відключивши телефон. На подальші дзвінки не відповідала. Після чого вона зателефонувала начальнику Горностаївської автостанції [PERSON] і в коректній формі доповіла ситуацію на, що [PERSON] зазначила, що зробить зауваження [PERSON] та зажадає від неї письмові пояснення (а.с.33 т.1). Підпунктами п`ятим і одинадцятим пункту 3.3 розділу 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «Херсонавтотранс», затверджених конференцією трудового колективу 10.03.2009року, визначено, що всі працівники на підставі укладених трудових договорів, зобов`язані, зокрема: поліпшувати якість роботи, не припускати в ній упущень і браку, дотримуватись технологічної дисципліни; вести себе гідно (а.с.52-60т.1). Згідно до ст.21 КЗпП України працівник зобов`язаний виконувати роботу, визначену трудовим договором, із підпорядкуванням внутрішньому трудовому розпорядку, а також відповідно до статті 139 цього Кодексу, він повинен: працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця; додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці; дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Дисциплінарним проступком вважається невиконання саме, трудових обов`язків. Працівника не можна притягувати до дисциплінарної відповідальності, якщо він не порушив своїх трудових обов`язків. За таких обставин, суд дійшов висновку, що [PERSON] не порушувала своїх трудових обов`язків та не перевищувала свої посадові повноважень, її дії, як розмова [PERSON] із [PERSON] підвищеним тоном відносяться до виробничо - господарського процесу, а пропозиція подати заяву про звільнення була лише пропозицією, оскільки за свої проступки працівники відповідають лише перед роботодавцем, якому надано право прийому на роботу працівника, про що достеменно було відомо [PERSON] . Окрім того, відповідач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження, як факту дестабілізації роботи автостанції так, і вини [PERSON] в цьому, що відповідно до вимог трудового законодавства є обов`язком роботодавця. Отже, наказ №15 від 24.01.2017року про накладення дисциплінарного стягнення є незаконним та підлягає скасуванню. Наказом №41-к від 13.03.2017року [PERSON] звільнена з посади провідного фахівця з економічних питань та стандартизації ТОВ «Херсонавтотранс» у зв`язку зі скороченням штату працівників за п.1 ч.1ст. 40 КЗпП України. В день звільнення 13.03.2017року відносно [PERSON] наказами Генерального директора ТОВ «Херсонавтотранс» за №№83,84,85 застосовані дисциплінарні стягнення. Так, наказом №83 від 13.03.2017року Генерального директора ТОВ «Херсонавтотранс» головному фахівцю з економічних питань та стандартизації товариства [PERSON] оголошено догану за порушення пунктів 2.1, 2.7,2.10 Посадової інструкції, затверджених наказом №280 від 18.12.2013року(а.с.208-209 т.1). Підставою для накладення дисциплінарного стягнення слугувала доповідна записка заступника генерального директора - начальника служби безпеки ТОВ «Херсонавтотранс» [PERSON] від 03.02.2017року щодо допущення планово - економічним відділом помилок у «Відомостях про роботу автостанцій» з 03.01.2017р. по 09.01.2017р., з 11.01.2017р. по 12.01.2017р., з 16.01.2017р.по 24.01.2017р.(а.с.215т.1). [PERSON] в своїх поясненнях зазначала, що з 01.01.2017року по 25.01.2017року щоденний збір оперативних даних про роботу автостанцій товариства здійснювалися начальником планово-економічного відділу та нею, ці дані передавалися в телефонному режимі начальниками автостанцій, старшими касирами і касирами автостанцій без уточнень і за їх достовірність і правильність працівники планово - економічного відділу відповідальності не несуть. На теперішній час відсутня необхідність в ранніх оперативних даних за період з 01.01.2017року по 25.01.2017року, оскільки звітні дані за січень 2017року уточнені, закриті та передані в бухгалтерію для подальшої звітності(а.с.214 т.1).. Відповідно до п.2.1, 2.7, 2.10 Посадової інструкції головного фахівця з економічних питань та стандартизації, затвердженої наказом генерального директора ТОВ «Херсонавтотранс» за №280 від 18.12.2013року - головний фахівець з економічних питань та стандартизації планово-економічного відділу: спільно з начальником відділу організовує проведення планово - економічної роботи відділу, забезпечує роботу з комплексного економічного аналізу всіх видів діяльності товариства; організовує разом з відповідними відділами і службами ТОВ «Херсонавтотранс» економічний аналіз по всім АС та АВ і по ТОВ «Херсонавтотранс»; забезпечує підготовку матеріалів для проведення виробничих нарад по ТОВ «Херсонавтотранс» та його структурних підрозділах(а.с.24-28т.1). Висновком за результатами службового розслідування за фактом допущених помилок у «Відомостях про роботу автостанцій» за період з 03.01.2017р. по 09.01.2017р., з 11.01.2017р. по 12.01.2017р., з 16.01.2017р.по 24.01.2017р. установлено, що саме, головний фахівець з економічних питань та стандартизації [PERSON] , кожного дня збирає та систематизує дані щодо виконання поточних та річних планів автостанціями та провівши комплексний економічний аналіз, надає керівництву підприємства зазначену інформацію у вигляді таблиці «Відомості про роботу автостанцій», у якій були допущені арифметичні помилки в період 03.01.2017р. по 09.01.2017р., з 11.01.2017р. по 12.01.2017р., з 16.01.2017р.по 24.01.2017р., що свідчить про їх систематичність та підтверджується доданими до висновку копіями відомостей (а.с.210-213, 219-244т.1). Отже, надання позивачкою адміністрації товариства аналітичних даних з арифметичними помилками, свідчить про неналежне виконання нею трудових обов`язків, визначених Посадовою інструкцією головного фахівця з економічних питань та стандартизації, з якою позивач була ознайомлена, про що свідчить її підпис(а.с.28 т1). Однак, за встановленими судом обставинами справи про факт вчинення [PERSON] дисциплінарного порушення, (надання адміністрації товариства аналітичних даних з арифметичними помилками), відповідачу було відомо 07.02.2017 року, що підтверджується доповідною та службовою записками [PERSON] від 03.02.2017 року та 07.02.2017 року, зареєстрованими за вх.№366/08 від 07.02.2017року, а також службовою запискою (поясненнями) [PERSON] від 07.02.2017 року вх.№380/06 від 09.02.2017року, а наказ про застосування дисциплінарного стягнення виданий 13.03.2017року, тобто після закінчення місячного строку з дня його виявлення, а тому до працівника відповідно до положень ч.1 ст.148 КЗпП України не можна застосовувати дисциплінарне стягнення. За таких обставин, суд дійшов висновку, що наказ № 83 від 13.03.2017року не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню. Наказом № 84 від 13.03.2017 року Генерального директора ТОВ «Херсонавтотранс» головному фахівцю з економічних питань та стандартизації товариства [PERSON] оголошено догану за порушення підпункту 2 п.3.3. розділу 3 підпункту 5 п.5 Правил внутрішнього трудового розпорядку. Підпунктами другим пункту 3.3 розділу 3 та підпунктом 5 пункту 5 Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «Херсонавтотранс», затверджених конференцією трудового колективу 10.03.2009року, визначено, що всі працівники на підставі укладених трудових договорів, зобов`язані, зокрема: використовувати весь робочий час для продуктивної праці, утримуватись від дій, які заважають іншим працівникам виконувати їх трудові обов`язки, для ІТП і службовців встановлений початок роботи - 8.00, перерва 12.00-12.45, закінчення 17.00 (понеділок - четвер), п`ятниця - 15.45. Відповідно до доповідної записки начальника служби безпеки товариства [PERSON] від 03.02.2017року, службою безпеки на виконання вказівки керівництва за січень 2017року був здійснений аналіз використання робочого часу працівниками товариства. з камер відео спостереження, що розташовані в адміністративній будівлі та встановлено, що [PERSON] значну частину робочого часу знаходилась поза своїм службовим кабінетом, а саме: 05.01.2017року була відсутня на робочому місці(без урахування обідньої перерви) 61хв.; 10.01.2017року - 57хв.; 12.01.2017року- 42хв.; 13.01.2017року - 85хв.; 16.01.2017року - 54хв.; 17.01.2017року - 61хв.; 19.01.2017року - 56хв.; 20.01.2017року- 109хв.; 23.01.2017року- 127хв.; 24.01.2017року - 88хв.;25.01.2017року -150хв.(а.с.249 т.1). За результатами перевірки фактів, викладених у даній доповідній записці провідний інженер служби безпеки товариства [PERSON] вважав за доцільне за порушення трудової дисципліни притягнути [PERSON] до дисциплінарної відповідальності(а.с.247-248 т.1). Відповідно до службової записки заступника генерального директора товариства - начальника служби безпеки [PERSON] від 07.02.2017року позивачка у зазначені в доповідній записці часи заходила до його службового кабінету та розмовами на неробочі теми заважала йому працювати(а.с.250 т.1). [PERSON] у своїх поясненнях щодо її відсутності в робочий час у службовому кабінеті зазначала, що свою роботу виконувала виключно у відповідності до вимог про Положення про планово - економічний відділ товариства та п.2.3 Посадової інструкції головного фахівця з економічних питань та стандартизації товариства, за якими організація роботи відділу здійснюється разом із відповідними відділами та службами товариства. Також зазначала, що з 05.01.2017 року виконувала роботу за дорученням безпосереднього керівника - начальника відділу або підрозділу, а також виникала необхідність звернення з робочих питань до інформаційних технологій, в приймальну і бухгалтерію, у відділ охорони праці і безпеки руху, в профком, та протягом робочого дня виходила до туалетної кімнати. Безпосередньо 25.01.2017року була відсутня на робочому місці, оскільки її викликав генеральний директор для ознайомлення з наказом, і в цей же день була за засіданні профкому з питання скорочення її посади. Окрім того, згідно до Інструкції з охорони праці при роботі з персональним комп`ютером - розділ 6. Режим праці і відпочинку при роботі з комп`ютером включає перерви через кожний час роботи на 5-10хв., а через 2 години на 15хв.(а.с.251 т.1). На підтвердження обставин зазначених у поясненні, [PERSON] надала: аналітичну довідку від 11.01.2017року з резолюцією генерального директора від 12.01.2017року; аналітичну довідку з резолюцією заступника генерального директора від 19.01.2017року, в тому числі про виїзд [PERSON] у відрядження; наказ про відрядження від 23.01.2017року; інструктаж щодо здійснення заходів під час відрядження, з її підписом від 24.01.2017року та посвідченням про відрядження(а.с.252-256 т.1).. За встановленим судом обставинами справи виконання позивачкою своїх посадових обов`язків виключно лише в службовому кабінеті не передбачено, ні Посадовою інструкцією головного фахівця з економічних питань та стандартизації товариства, ні Правилами внутрішнього трудового розпорядку, тому її перебування в робочий час в приміщення адміністративної будівлі товариства поза службовим кабінетом не свідчить про порушення нею трудової дисципліни та нераціональне використання робочого часу, а відповідач стверджуючи про відсутність її на робочому місці 14год.08хв. протягом 11 днів, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених в наказі №84 від 13.03.2017року та не спростував доводів позивачки викладених нею в службовій записці від 07.02.2017року. Окрім того, відповідач в порушення вимог ст.148 КЗпП України застосував дисциплінарне стягнення після закінчення місячного строку з дня його виявлення. Матеріалами справи підтверджено, що про обставини, які слугували підставою для застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення за наказом №84 від 13.03.2017року адміністрації стало відомо 07.02.2017року, що підтверджується доповідною та службовою записками начальника служби безпеки товариства [PERSON] , службовою запискою - поясненнями [PERSON] від 07.02.2017року, які були зареєстровані в товаристві 07.02.2017року за вхідними № 359/08, а наказ про застосування дисциплінарного стягнення виданий 13.03.2017року тобто після закінчення 07.03.2017року визначеного законодавством строку для застосування дисциплінарного стягнення(а.с.245-251). Згідно до наказу Генерального директора ТОВ «Херсонатотранс» за №86 від 13.03.2017року до [PERSON] застосовано дисциплінарне стягнення за порушення пп..4.1,4.5 Посадової інструкції, вимог зобов`язання про дотримання конфіденційності та нерозголошення інформації від 03.02.2011року. Як зазначено в наказі до товариства надійшла позовна заява [PERSON] з додатками, які містять копії документів, зареєстрованих в товаристві і місять інформацію, що стосується ТОВ «Херсонатотранс», його діяльності, зокрема, копії наказу № 208 від 30.11.2016року, аналітичні довідки від 14.07.2014прку вх.782/05, 23.11.2016року №2011/06 про статистичні показники, прибутки, прибутки автостанцій, а також незареєстровані в товаристві матеріали, що містять інформацію, яка є виключно власністю товариства та є конфіденційною: аналітичні довідки з питань економічно - фінансового стану по автостанціях від 28.01.2015року, 28.08.2015року, 04.04.2016року, 30.05.2016року складених позивачкою, Положення про планово -економічний відділ товариства, таблиці - відомості про роботу автостанцій за період січня 2017року. 03.02.2011року [PERSON] підписала зобов`язання про дотримання конфіденційності і нерозповсюдження інформації, що підтверджується її підписом в зобов`язанні. Згідно до даного зобов`язання [PERSON] прийняла зобов`язання не розголошувати інформацію, яка стосується ТОВ «Херсонавтотранс», його діяльності, фінансових показників і матеріального складу третім особами, оскільки зазначена інформація є власністю підприємства і розцінюється, як конфіденційна. Не використовувати знання інформації для зайняття будь-якою діяльністю, яка в якості конкурентної дії може нанести шкоду підприємству(а.с.261 т.1). Запит від [PERSON] про використання зазначених документів до товариства не надходив. Постановою Кабінету Міністрів України за №611 від 09.08.1993 року «Про перелік відомостей, що не становлять комерційної таємниці» установлено, комерційну таємницю не становлять: установчі документи, документи, що до дозволяють займатися підприємницькою чи господарською діяльністю та її окремими видами; інформація за всіма встановленими формами державної звітності; дані, необхідні для перевірки обчислення і сплати податків та інших обов`язкових платежів відомості про чисельність і склад працюючих, їхню заробітну плату в цілому та за професіями й посадами, а також наявність вільних робочих місць; документи про сплату податків і обов`язкових платежів; інформація про забруднення навколишнього природного середовища, недотримання безпечних умов праці, реалізацію продукції, що завдає шкоди здоров`ю, а також інші порушення законодавства України та розміри заподіяних при цьому збитків; документи про платоспроможність; відомості про участь посадових осіб підприємства в кооперативах, малих підприємствах, спілках, об`єднаннях та інших організаціях, які займаються підприємницькою діяльністю; відомості, що відповідно до чинного законодавства підлягають оголошенню. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] звертаючись до суду із позовом до ТОВ «Херсонатотранс» про зобов`язання переведення її на посаду провідного інженера служби безпеки товариства на вакантну посаду, визнання незаконними та скасування наказів про застосування до неї дисциплінарних стягнень долучила до позовної заяви документи, на які посилається, на підтвердження зазначених нею в позовній заяві обставин і, які згідно до постанови № 611 Кабінету Міністрів України не відносяться до конфіденційної інформації, а відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що від даних дій позивачки для роботодавця або інших осіб настали негативні наслідки, була заподіяна шкода тощо. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку що наказ № 15 від 24.01.2017року, накази №83, №84, №86 від 13.03.2017року про застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення є незаконними та підлягають скасуванню з наведених вище підстав. Відповідно до статті 237 -1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. За змістом вказаного положення закону передумовою для відшкодування моральної шкоди на підставі ст..237 ? КЗпП України є наявність порушення прав працівника в сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Із матеріалів справи вбачається, що негативні явища в житті позивачки, пов`язані із застосування до неї дисциплінарних стягнень, які мали місце в період з 24.01.2017року по 13.03.2017року та тривали протягом двох місяців. Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який розмір може мати суто умовний вираз. При цьому, суд враховує стан здоров`я позивачки, порушення стосунків з оточуючими людьми, вимушені зміни в її житті, і з урахуванням вимог розумності і справедливості, вважає можливим визначити розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 2000,00 грн. Щодо позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1628,67грн., повязаних із придбання позивачкою ліків у зв`язку з її лікування, суд дійшов висновку про їх безпідставність, оскільки згідно до амбулаторної карти [PERSON] перебувала на лікування у зв`язку із загостренням хронічного церебрального арахноїдиту з ваза-вегетативним пароксизмом, судинний криз у період з 08.02.2017року по 17.02.2017року, в період з 26.01,2017року по 3.02.2017року з приводу гострого ринофарингіту, гострий бронхіт, що не перебуває у причинно -наслідковому зв`язку з порушенням її трудових прав, доказів протилежного позивачкою не надано. . Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40 грн. за вимогою немайнового характеру та 512,29 грн. за вимогою майнового характеру, на користь позивачки підлягають стягненню витрати на правову допомогу в сумі 4000,00 грн., що підтверджено відповідним розрахунком та участю представника позивача в судових засіданнях (а.с.19-27т.2). На підставі викладеного, ст.ст. 21,139-141,147-149,237? КЗпП України,

Outcome: partial