Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

У березні 2020 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту № 1821021579 від 25.01.2016 в розмірі 21289,10 грн. та судові витрати. В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог посилається\~на те,\~що 25.01.2016 відповідач подала до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень») заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та заяву № 1821021579 від 25.01.2016 на отримання кредиту, підписанням якої підтвердила згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг становить кредитний договір між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та відповідачем, як позичальником, а також отримала примірник кредитного договору та погодила отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень». 30.07.2018 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги № 20180730, відповідно до умов якого останнє набуло права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, в т.ч і до відповідача. Відповідно до вказаного Реєстру боржників та Договору відступлення прав вимоги за кредитним договором, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в розмірі 21289,10 грн., з яких 8764,81 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 1494,62 грн. заборгованість за відсотками, 5557,67 грн. заборгованість за платою за управління кредитом та 5472,00 грн. заборгованість за пенею. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 20.03.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 23.04.2020 копію ухвали про відкриття провадження та матеріалів позовної заяви повторно направлено відповідачу, розгляд справи продовжено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін з урахуванням строку, необхідного для надання відповідачем відзиву. Відповідач, яка як встановлено судом змінила своє прізвище на « [PERSON] », правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась, про розгляд справи по суті повідомлена належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням, яке міститься в матеріалах справи. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило. У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно вимог\~статті 247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. З матеріалів справи встановлено, що 25.01.2016 відповідач подала до ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та заяву № 1821021579 від 25.01.2016 на отримання кредиту, підписанням якої підтвердила згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг становить кредитний договір між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та відповідачем, як позичальником, а також отримала примірник кредитного договору та погодила отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень». При цьому, згідно умов укладеного кредитного договору [PERSON] було надано кредит в розмірі 10944,00 грн. зі сплатою 2% початкового проценту, 2,99 % щомісячного проценту, 11,99 % річних процентів та 0,3% щоденної пені. 30.07.2018 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги № 20180730, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» передає, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні першому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників. Серед них і право грошової вимоги до відповідача. Відповідно до вказаного Реєстру боржників та Договору відступлення прав вимоги за кредитним договором, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набула права грошової вимоги до відповідача в розмірі 21289,10 грн., з яких 8764,81 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 1494,62 грн. заборгованість за відсотками, 5557,67 грн. заборгованість за платою за управління кредитом та 5472,00 грн. заборгованість за пенею. Вказана заборгованість виникла в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до статті 611 ЦК України разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною першою статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Таким чином, оцінивши наявні у справі докази суд вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 8764,81 грн. заборгованості за кредитом, 1494,62 грн. заборгованості за відсотками та 5472,00 грн. пені, що складає 15731,43 грн. Разом з тим, суд не може погодитися із позовними вимогами про стягнення плати за управління кредитом у розмірі 5557,67 грн. За положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1). Отже,\~\~послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 06.09.2017 по справі № 6-2071цс16 та постанові Верховного Суду від 24.10.2018 по справі № 276/4216/16-ц. Тому, з огляду на наведені положення статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»,\~вимоги в частині стягнення плати за управління кредитом задоволенню не підлягають. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, відповідно до статті 141 ЦПК України пропорційно задоволеному позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1553,26 грн.

Outcome: partial