Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

У березні 2020 р. позивач, [PERSON] , звернулася з позовом до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 18 вересня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, вчинений Канізькою сільською радою Новомиргородського району, актовий запис № 9. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Відносини між сторонами припинилися по причині того, що сторони мають різні погляди на життя та несумісність характерів, а тому позивач вважає, що їхнє подальше спільне сімейне життя неможливе та просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Позивач повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, проте направила до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просила суд задовольнити їх, просила не стягувати з відповідача судові витрати. Відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 18 вересня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 9, вчинений Канізькою сільською радою Новомиргородського району. Від спільного проживання сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження за актовим записом № 9 від 24.07.2012 року, вчиненого Виконавчим комітетом Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження за актовим записом № 7 від 16.06.2014 року, вчиненого Виконавчим комітетом Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися по причині того, що вони мають різні погляди на життя та несумісність характерів, в результаті чого постійно в сім`ї виникали сварки, примиритися не бажають, вважають, що подальше спільне життя між ними не можливе. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, проти чого відповідач не заперечував, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, суд дійшов до висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, суд вважає за необхідне повернути позивачеві 50 відсотків судового збору сплаченого нею під час звернення з позовом до суду відповідно до квитанції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № N06014056М від 13.03.2020 року, що становить 420грн. 40 коп. Крім того, судом задоволено заяву позивача в проханні не стягувати з відповідача на її користь судових витрат по справі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved