Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом, у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за реєстровим номером 253, вчинений приватним нотаріусом Київського міського округу Гуревічова Олега Миколайовича 22.01.2019 року щодо стягнення з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , місце реєстрації та проживання [ADDRESS] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованість в сумі 18332,97 грн., відповідно до кредитного договору №91107821000 від 18.10.2011 року та стягнути на її користь витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування даного позову [PERSON] зазначає, що 01 березня 2019 року за місцем її роботи надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №5848769 від 27.02.2019 року. Як вбачається з даної постанови, приватним нотаріусом Київського міського округу Гуревічова О.М. 22.01.2019 року видано виконавчий напис №253 про стягнення з мене на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованість в сумі 18332,97 грн., відповідно до кредитного договору №91107821000 від 18.10.2011 року. Про існування кредитного договору №91107821000 від 18.10.2011 року укладеного між мною та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» мені взагалі не відомо. В постанові приватного виконавця зазначено адресу її фактичного проживання [ADDRESS] , але за вказаною адресою взагалі ніколи не проживала, за вказаною адресою знаходиться Київська клінічна лікарня №9. Місце реєстрації зазначено м. [ADDRESS] , хоча за даною адресою вона ніколи зареєстрована не була. Як вбачається із документів, з 20.08.2012 року жодні проплати заборгованості не проводились, однак із заявою про вчинення виконавчого напису до нотаріуса відповідач звернувся лише 06.12.2018 року, тобто поза межами строку позовної давності. Посилаючись на вказані обставини, позивач вимушена звернутись до суду із позовною заявою та просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 22 березня 2019 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.38-39). В судове засідання позивач не з`явилась, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач та третя особа приватний виконавець Табінський О.В. в судове засідання повторно не з`явилися, про час і місце розгляду повідомлені належним чином за останньою відомою адресою місця знаходження, про причини неявки суд не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи, а також відзив на позовну заяву до суду не надходили. Третя особа приватний нотаріус Гуревічов О.М. направив до суду письмові пояснення, відповідно до яких просив відмовити у задоволенні позову, оскільки ТОВ«Фінансова компанія управління активами» були подані всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису, які в повному обсязі, відповідають вимогам чинного законодавства та підтверджують безспірність заборгованості. З письмової згоди позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним доказам, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з положеннями\~ст.5 ЦПК України\~суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.3, ч.4\~ст.12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 18.10.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна №91107821000, відповідно до якого банком було позивачу було надано кредит в сумі 9500 грн., шляхом зарахування на картковий рахунок № [NUMBER] (а.с. 71). В подальшому, як зазначено у заяві про вчинення виконавчого напису нотаріуса, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за картковим рахунком № [NUMBER] від 09.04.2013 року на підставі договору факторингу №24 від 27 серпня 2015 року (а.с. 69). Вказний договір суду не надано. ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло право вимоги за картковим рахунком № [NUMBER] від 09.04.2013 року на підставі договору факторингу №20182407-1/2 від 24 липня 2018 року (а.с. 82-87). 05.10.2018 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» звернулося до [PERSON] з повідомленням про відступлення права вимоги та вимогою про усунення порушення кредитних зобов`язань, які були направлені за адресою: [ADDRESS] . [ADDRESS] (а.с.73, 74). Вказана вимога боржником задоволена не була, як зазначає позивач, за вказаною адресою вона не проживала, повідомлення та вимогу не отримувала. 06.12.2018 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського\~нотаріального округу\~Гуревічова Олега\~Миколайовичаіз заявою №126221 про вчинення виконавчого напису. 22.01.2019 року приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Гуревічовим О.М.вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №253 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №91107821000 від 18.10.2011 року за період з 26.08.2015р. по 06.12.2018р. у загальній сумі 18332, 97 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту\~9084,60 грн., заборгованість за відсотками\~8933,07 грн., заборгованість за комісією 165, 30 грн., плата за вчинення виконавчого напису 150 грн. (а.с. 68). Відповідно до\~ст.\~87\~Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Стаття 88\~Закону України «Про нотаріат» визначає умови вчинення виконавчих написів. Так, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями\~не більше одного року. Відповідно до п. 3.1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012\~(далі - Порядок), нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (п. 3.4 глави 16 розділу II Порядку). Згідно з пунктом 4 укладеного кредитного договору, кредит повинен бути повернутий не пізніше 18.08.2012 року (а.с. 71), а отже саме з цієї дати у відповідача виникло право вимагати оплати усієї суми заборгованості за кредитним договором. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що під час вчинення спірного виконавчий напису № 253 від 22.01.2019р. про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №91107821000 від 18.10.2011 року за період з 26.08.2015р. по 06.12.2018р., нотаріус не дотримався вимог\~статті 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017р. у справі №6-887цс17 і підтриманої Верховним Судом у постанові від 26.11.2018р. у справі №207/3365/16, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Доводи приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М., викладені у письмових поясненнях, про дотримання ним вимог чинного законодавства та направлення боржнику письмової вимоги про погашення боргу та виконання своїх зобов`язань перед банком судом відхиляються у зв`язку з тим, що вони не змінюють факту пропуску трирічного строку, передбаченого ч. 1\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат». За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис нотаріуса слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Розподіл судових витрат в частині стягнення сплаченого судового збору здійснюється відповідно до\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved