Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду міста Черкаси з позовом до [PERSON] про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. Свій позов мотивував тим, що з 2005 року проживав із [PERSON] без реєстрації шлюбу. [INFO] року [PERSON] народила сина - [PERSON], про що 11.09.2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області вчинено актовий запис про народження № 910. Батьком дитини було записано його. Однак спільне життя з відповідачем не склалося та із 2010 року вони припинили будь-які сімейні відносини, проживають окремо, дитина залишилася проживати з [PERSON]. Наразі у нього виникли сумніви, щодо того чи він є біологічним батьком [PERSON], оскільки син зовсім на нього не схожий, а відповідач за час їх спільного проживання мала можливість перебувати у близьких стосунках з іншими чоловіками. За заявою відповідача 29.11.2017 року Придніпровським районним судом м. Черкаси було видано судовий наказ про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] у розмір 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Таким чином він вимушений сплачувати кошти на утримання дитини, батьком якої можливо не являється. Окрім того, оскільки між встановленням батьківства та подальшим приватним життям як його, так і [PERSON] існує прямий зв'язок, позивач вважав за потрібне вирішити дане питання у судовому порядку, із застосуванням механізмів проведення генетичної експертизи. Просив суд виключити з актового запису №910 про народження [PERSON], [INFO], складеного 11.09.2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції відомості про [PERSON], як батька дитини. Ухвалою суду від 20.04.2018 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. Відповідачу встановлено строк для подачі відзиву. Ухвалою суду від 29.05.2018 року за клопотанням позивача у цивільній справі №711/1981/18 призначено судово-генетичну експертизу для вирішення питання чи є [PERSON] біологічним батьком [PERSON], народженого [INFO] року у місті Черкаси [PERSON]. Проведення експертизи доручено експертам КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи». Доручено відділенню судово-медичної імунології КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» проведення відбору біологічних зразків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та пересилку генетичного матеріалу до КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи». На час проведення експертизи провадження у цивільній справі №711/1981/18 зупинено. Листом від 13.07.2018 начальник КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» [PERSON] повідомив суд, що зразки для судово-генетичної експертизи не відібрані у зв'язку із неявкою [PERSON] та [PERSON] повідомлених належним чином (а.с. 54). Листом від 16.08.2018 начальник КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» [PERSON] повідомив суд, що зразки для судово-генетичної експертизи не відібрані у зв'язку із неявкою [PERSON] повідомленої належним чином (а.с. 57). Листом від 14.09.2018 року начальник КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» [PERSON] повідомив суд, що зразки для проведення судово-генетичної експертизи не відібрані у зв'язку із неявкою [PERSON] повідомленої належним чином (а.с. 64). Ухвалою суду від 17.09.2018 року поновлено провадження у цивільній справі. Ухвалою суду від 22.10.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] в судовому засідання наполягав на задоволенні позовних вимог. Додатково пояснив, що безпосередньо після народження [PERSON], у [PERSON] позивача не було сумнівів щодо свого батьківства, однак по мірі зростання дитини виявилося, що [PERSON] за своїми антропометричними ознаками взагалі не схожий позивача, а крім того у дитини було виявлено рідкісне генетичне відхилення, яке передається від батьків, однак відсутнє у [PERSON]. Тоді [PERSON] став пропонувати [PERSON] в позасудовому порядку зробити ДНК-тест на батьківство для того щоб усунути невизначеність у його стосунках із дитиною. Однак [PERSON] постійно відмовлялася від добровільного проходження генетичного дослідження, у зв'язку із чим позивач був вимушений звернутися до суду із розглядуваним позовом. У визначений судом строк відповідач [PERSON] відзив на позов не подала. У судовому засіданні 30.11.2018 [PERSON] не заперечувала проти виключення із актового запису про народження [PERSON], [INFO] відомостей про [PERSON], як батька дитини. Разом із тим вважала, що позов викликаний небажанням відповідача сплачувати аліменти. Підтвердила, що їй було відомо про призначення судом генетичної експертизи та її неодноразово запрошували до експертної установи для надання біологічних зразків, однак вона до експертів не з'явилася у зв'язку із зайнятістю на роботі. Суд заслухавши відповідача та представника позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [INFO] року у місті Черкаси [PERSON] народила [PERSON], про що 11.09.2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції складено актовий запис №910 (а.с. 11, 237). Батьком дитини, за спільною заявою [PERSON] та [PERSON], записано - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] відповідно до ст. 126 СК України. [PERSON] зареєстрований у місті Черкаси разом із матір'ю, - [PERSON], а позивач мешкає окремо (а.с. 9-10,12). 29.11.2017 року Придніпровським районним судом м. Черкаси видано Судовий наказ у справі №711/9307/17, яким із [PERSON].В. на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 25.10.2017 року і до повноліття дитини (а.с. 13). Відповідно до ст. 121 СК України, - права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, - якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України, - походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 136 СК України, - особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до ст. 140 СК України, - стягнення з особи, яка записана батьком, матір'ю, аліментів на дитину не є перешкодою для звернення до суду з позовом про виключення відомостей про неї як батька, матері дитини з актового запису про її народження. Пунктами 2.13, 2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5», встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, - судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті, не допускається. Оспорити батьківство має право зокрема особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка, як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюванних відомостей з актового запису про народження дитини. Європейський суд з прав людини зауважив, що ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (справа №3451/05 «Калачова проти Російської Федерації», §34, від 7 травня 2009 року). Вказані обставини, щодо цінності як доказу у справах про оспорювання батьківства висновку судово-генетичної експертизи, є загальновідомими та очевидно були зрозумілі відповідачу [PERSON], яка є повнолітньою дієздатною особою із достатнім життєвим досвідом. Разом із тим відповідач умисно ухилилася від участі у призначеній судом експертизі, шляхом неявки на неодноразові виклики до медичної установи для надання біологічних зразків своїх та дитини. Внаслідок поведінки відповідача та відсутності біологічних зразків проведення призначеної судом генетичної експертизи фактично стало неможливим. Чинне цивільне процесуальне законодавство України не передбачає можливості відібрання в примусовому порядку біологічних зразків у [PERSON] та її сина [PERSON]. Натомість законодавством передбачені наслідки ухилення від участі у експертизі. Так, відповідно до ст. 109 ЦПК України, - у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Доказів, які б свідчили про об'єктивну неможливість [PERSON] взяти участь у проведенні судової генетичної експертизи, суду не надано. Відповідно до ч.4 ст. 12 ЦПК України, - кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З урахуванням викладених обставин, а саме: - умисне ухилення відповідача від участі у призначеній судом генетичній експертизі, яку без участі [PERSON] провести неможливо; - доказової цінності висновку судової генетичної експертизи для сторін у справі про оспорювання батьківства; - не надання суду доказів існування об'єктивних перешкод до участі [PERSON] у призначеній судом експертизі; - відсутності у суду при розгляді цивільної справи повноважень на примусове залучення відповідача до участі в генетичній експертизі; - неподання відповідачем відзиву на позов та відсутність аргументованих заперечень з боку відповідача щодо позовних вимог, суд вважає за можливе визнати факт, для з'ясування якого була призначена генетична експертиза, а саме що [PERSON], [INFO] не є біологічним батьком [PERSON], народженого [INFO] року у місті Черкаси [PERSON]. У зв'язку із визнанням судом вказаного факту, позовні вимоги [PERSON] про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батькапідлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі ст. 121, 125, 126, 136, 140 Сімейного Кодексу України, ст. 3, 12, 13, 81, 89, 109, 141, 263-265 273, 354 ЦПК України, суд -

Outcome: approved