Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

У березні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,(далі-АТКБ «ПриватБанк», банк) звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 21 квітня 2017 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 квітня 2017 року між АТКБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір б/н про надання банківських послуг, шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умовта Правил надання банківських послуг. Позивач зазначав, що за умовами вказаного договору позичальник отримав кредит урозмірі 28000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. Взяті на себе зобов?язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 25 грудня 2019 року утворилася заборгованість у розмірі 65980,94 грн., з яких: -47624,40 грн. - заборгованість за тілом кредиту; -8746,99 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; -5991,41 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, а також 500 грн. - штраф (фіксована частина); -3118,14 грн. - штраф (процентна складова), а також судові витрати у розмірі 2102,00 гривень, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь. В судове засідання представники позивача не з`явилися, згідно з клопотанням, яке міститься в позовній заяві, просить справу розглянути за його відсутності, а також не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23.03.2020 року було відкрито загальне позовне провадження по справі. Відповідачу було направлено ухвалу про відкриття провадження по справі разом з позовом, додатками та запропоновано надати відзив на позовну заяву. 19 червня 2020 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому [PERSON] позовні вимоги банку не визнає та заперечує проти їх задоволення. Оскільки надані банком копії «Умов та правил надання банківських послуг» немістять його підпису та не можуть слугувати підтвердженням, що саме з цими Умовами і правилами надання банківських послуг ознайомилася відповідач, підписуючи анкету-заяву. Також, розрахунок заборгованості не може слугувати підтвердженням наявності заборгованості у відповідача перед позивачем, оскільки він не є доказом волевиявлення відповідача на укладення кредитного договору і з позивачем, а також не є належним і допустимим доказом вчинення банківських операцій на підтвердження розміру заборгованості відповідача перед позивачем: немістить обчислення та порядк унарахування сум. В судовому засіданні 22.09.2020 року, 21.102020 року, 21.12.2020 року відповідач та його представник заперечували проти задолення позову підтримали відзив на позовну заяву (а.с. 72, 118), крім того просили оголосити переру для надання доказів , але доказів не надали. Відповідачка та його представник в судове засідання 11.01.2020 не з`явилася, судові повістки за адресою реєстрації не отримує, у зв`язку із чим, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 131 ЦПК України вважається повідомленою про розгляд справи. Суд вважає можливим, розглянути справу за наявними матеріалами справи. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини, а також відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 21 квітня 2017 року між АТКБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір №б/н, згідно якого, відповідач отримав кредит у розмірі 28000 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.12-14). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківського обслуговування (а.с.12). До кредитного договору банк додав витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку ресурс: архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/. Відповідно до наданого позивачем витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» від виду кредитної карти («Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT» чи «УніверсальнаGOLD») залежать: пільговий період кредитування, базова процентна ставка намісяць, розмір обов`язкового щомісячного платежу, розмір пені за несвоєчас непогашення кредиту та/або процентів, розмір комісії за кредитне обслуговування карти. Розмір штрафу за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань є однаковим для кожного з перерахованих видів платіжних карт і становить 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с.14). Відповідно до умов використання кредитного продукту (кредитної картки) «Універсальна», «Універсальна ГОЛД» (паспорткредиту), яка підписана позичальником [PERSON] 21 квітня 2017 року, останньому надано кредит у формі відновлюваної кредитної лінії, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці. У довідці також зазначено: -сума/ліміт кредиту по картці «Універсальна» -до 50000 грн., по картці «УніверсальнаГОЛД» - 75000 грн.; -строк договору - 240 місяців; -строк кредитування - 240міс; -мета отримання кредиту - споживчі потреби; -спосіб та строк надання кредиту - на картковий рахунок; -процентна ставка у межах пільгового періоду - 0,00001%, -процентна ставка замежами пільгового періоду відсотків річних -по картці «Універсальна» - 43,2% ,покартці «УніверсальнаГОЛД» - 42%; -кількість та розмір платежів, періодичність внесення -щомісяця до 25 числа поточного місяця 5%від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 100 грн; -пеня - не застосовується; - штраф за прострочення більш, ніжна 30 днів за обов`язковими платежами за карткою - 500 грн. + 5%від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій; -процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - покартці «Універсальна» - 86,4%, покартці «УніверсальнаГОЛД» - 84% (а.с.13-14). Відповідно до розрахунку наданого банком, станом на 25 грудня 2019 року заборгованість становить 65980,94 грн., з яких: 47624,40 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 8746,99 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 5991,41грн. -заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, а також 500 грн. - штраф (фіксованачастина), 3118,14 грн. -штраф (процентна складова), яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь (7-11). Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. Відповідно до частини першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований водному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, які є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хочаб однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Устатті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а завідсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит)позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець в зяла на себе обов?язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднанняє договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома у зв`язк уі зчим банк має підтвердити, що начас укладення відповідного договору діяли самеці умови,а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, щодругий контрагент (споживач послуг банку)лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Такий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року, справа №342/180/17. За змістом статті 1056 -1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самійк ількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем)у строк та впорядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею)є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежновиконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другоюстатті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства)та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як вбачається з матеріал івсправи, у анкеті-заяві від 21 квітня 2017 року процентна ставка незазначена (а.с.12). Крім того,у заяві, яка підписана сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів)за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. АТКБ «Приватбанк», пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив окрім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути відсотки. Банк, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмірі порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 21 квітня 2017 року, посилався на витя з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» від виду кредитної карти («Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «УніверсальнаCONTRACT» чи «УніверсальнаGOLD») і витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку ресурс: архів Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті: www.privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору. Як слідує з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» від виду кредитної карти («Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «УніверсальнаCONTRACT» чи «УніверсальнаGOLD»)залежать: пільговий період кредитування, базова процентна ставка на місяць, розмір обов`язкового щомісячного платежу, розмір пені за несвоєчас непогашення кредиту та/або процентів, розмір комісії за кредитне обслуговування карти. Розмір штрафу за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань є однаковим для кожного з перерахованих видів платіжних карт і становить 500 грн. + 5%від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Проте, наданий позивачем витяг з Тарифів з обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умов та правил надання банківських послуг не містить підпису позичальника, а тому не може вважатися доказом на підтвердження умов надання кредиту та того, що під час підписання заяви відповідач був ознайомлений саме з цими Умовами та правилами надання банківських послуг, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови. Наданий позивачем витяг з Умов та Правил надання банківських послуг Приват Банком не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявленняі дій однієї сторони (банку), яка може вносити зміни в Умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження №6-16 цс 15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Слід зазначити, що в даному випадку також не можливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом яко ї-договором приєднанняє договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційном усайті позивача (www.privatbank.ua)неодноразово змінювалися самим АТКБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (21 квітня 2017 року)до моменту звернення до суду із вказаним позовом (17 березня 2020 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяв ивитяг з Тарифів та витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова)форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Згідно зі статтею 12, частиною 1, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як напідставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, доказування неможе ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Надані позивачем Правила надання банківських послуг «ПриватБанку», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо непередбачені, як у даному випадку - ванкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Отже суд не вбачає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відсотки та відповідальність за невиконання чи порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Таким чином, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] , АТКБ «ПриватБанк» дотрималосявимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Прозахист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зспоживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Такого висновку суд дійшов також з урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 0 3липня 2019 року у справі№342/180/17 (провадження №14-131 цс 19), які є обов`язковими для застосування у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Від так, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь банку процентів за користування кредитом у розмірі -8746,99 грн., штрафу (фіксованачастина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) -3118,14 грн., у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині, через відсутність передбаченого обов`язку відповідача щодо їх сплати позивачу у анкеті-заяві від 21 квітня 2017 року. Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що розміщені на сайті:https://www.privatbank.ua, не може вважатися у цій справі складовою частиною спірного кредитного договору. Щодо посилання банку на умови використання кредитного продукту (кредитної картки) «Універсальна», «УніверсальнаГОЛД» (паспорт кредиту), яка підписана позичальником [PERSON] 21 квітня 2017 року, останньому надано кредит у формі відновлювано їкредитної лінії, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці, указуючи, що всі умови кредитування викладені в паспорті споживчогок редиту, підписані відповідачем, що свідчить про погодженняв сіх істотних умов договору, суд вважає необґрунтованими, оскільки анкета-заява не містить відомостей проте, яку саме картку отримав відповідач, кредитний ліміт, тоді як паспорт споживчого кредиту містить умови щодо кредитування кредитного продукту «Універсальна» або «УніверсальнаГолд». Паспорт споживчого кредиту містить зауваження, що інформація, яказ азначена впаспорті зберігає чинність та є актуальноюдо 15 червня 2018 року, а заявлені позивачем складові заборгованост інараховані замежами періоду чинності паспорту про умови кредитування, підписаної відповідачем. Із змісту цього паспорту також слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. У третьому розділі паспорта визначено максимальну суму ліміту на кредитній картці «Універсальна» - до 50000 грн., а покартці «УніверсальнаГОЛД» -75000 грн., однак відсутні дані щодо фактичного ліміту, встановленого на конкретній кредитній картці. За даними розділу 4 процентна ставка за межами пільгового періоду відсотків річних - по картці «Універсальна» - 43,2% ,а по картці «УніверсальнаГОЛД» - 42. Однак, матеріали справи не містять інформації, яку саме картку отримав відповідач. У розділі 4 паспорта також зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Отже, указаний паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про можливі умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. За таких обставин, саме по собі підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту безпідтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг не свідчить про укладення кредитного договору. Таким чином, відсутні підстави стягувати з відповідача прострочені проценти та штраф, якіпередбачені паспортом споживчого кредиту. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процен тирічних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Встановлено, що в анкеті-заяві не зазначений строк дії кредитного договору, умови та порядок нарахування і сплати процентів від простроченої суми заборгованості згідно частини другої статті 625 ЦК України. Банком не надано інформації щодо строків дії кредитної карточки, виданої відповідачу на виконання умов договору. Отже, АТ КБ «ПриватБанк» недоведено, що термін дії картки, на який встановлено кредитний ліміт у розмірі 28000 грн., відповідно до договору №б/н від 21 квітня 2017 року, закінчився. Відтак умови для застосування санкцій, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, не наступили, а позов в цій частині є передчасним. З огляду на викладене, суд погоджується з тим, що позивачем обґрунтовано зазначено про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника заборгованість за тілом кредиту в розмірі 47624,40 грн. Ураховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню накористь позивача документальн опідтверджена сплачена сума судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1517,22 грн.(сума, заявлена позивачем до стягнення - 65980,94 грн.; сума, яку має бути стягнуто за рішенням суду - 47624,40 грн.; позов задоволено на 72,18%).

Outcome: partial