Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

У 2017 році [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання дійсним договору № 98-308 Ц купівлі-продажу нерухомого майна від 28.03.1998 р., зареєстрованого філією Центрального району Одеської універсальної біржі «Витязь», за умовами якого [PERSON], [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] купила квартиру під № 31 в будинку № 36 по вул. Манежній в м. Одесі, вказуючи, що сторони за вищевказаним договором купівлі-продажу досягли згоди щодо усіх істотних умов цього договору та повністю його виконали, але не посвідчили його нотаріально, що на даний час унеможливлює для неї укладення відповідного правочину про відчуження згаданої квартири. Позивач [PERSON]А просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] також просила розглянути справу без її участі, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, в тексті якої вказала, що не заперечує проти задоволення позову [PERSON] Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не повідомили суду причини своєї неявки, хоча про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про отримання ними судових повісток. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 28 березня 1998 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] уклали з [PERSON] договір № 98-308Ц купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований філією Центрального району Одеської універсальної біржі «Витязь», за умовами якого [PERSON], [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] купила квартиру під № 31 загальною площею 48,7 кв.м., що знаходиться в будинку № 36 по вул. Манежній в м. Одесі та в цілому складається з : 3-х житлових кімнат житловою площею 38,2 кв.м., а також кухні, коридору та санвузла. Відповідно до п. 6 цього договору, згадана квартира продана за 30000,00 грн. На підставі цього договору за [PERSON] було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації 06.04.1998 р. (номер запису : 519 в книзі : 256пр-34). Проте сторони не посвідчили цей договір нотаріально. Частиною першою статті 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 р, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) підлягає нотаріальному посвідченню, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недотримання цієї вимоги призводить до недійсності договору (стаття 47 цього Кодексу). Згідно з ч. 1 ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) нотаріальне посвідчення правочинів обовязкове лише у випадках, визначених в законі. Недотримання в цих випадках нотаріальної форми призводить до недійсності правочину з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (в редакції1963р.) та ч. 2 ст. 220 ЦК України (в редакції 2004р.), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визначення правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9 розяснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним,судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до\~статей 210\~та\~640 ЦК\~пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановленихстаттями 218\~та\~220 ЦК. Інші вимоги щодо визнання договорів дійсними не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів. Такі позови не підлягають задоволенню. Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі за № 6-1288цс17 (постанова від 06.09.2017 р.), однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. Проте позивач не довела в суді факту безповоротного ухилення відповідачів від нотаріального посвідчення біржового договору № 98-308 Ц купівлі-продажу нерухомого майна від 28.03.1998 р. та втрати нею можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити цей договір. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позовна заява позивача не підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed