Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, зазначивши, що згідно договору № б/н від 23.07.2010 року відповідач отримала кредит у розмірі 500,00 грн. (п'ятсот гривень) у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач неналежно виконував умови договору, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість, і в позовній заяві позивач вимагає стягнути з відповідача 4121,02 (чотири тисячі сто двадцять одну гривню дві копійки), з яких 500,00 гривень заборгованість за кредитом; 1298,59 гривня заборгованість по процентах за користування кредитом; 1650,00 гривень заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень (фіксована частина) та 172,43 гривень (процентна складова). В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, до суду подав заяву, відповідно до якої просить справу слухати без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Вимоги суду надати докази та належні розрахунки по справі не виконав. Відповідач [PERSON] проти позову заперечила, пояснила, що дійсно коли її прізвище було [PERSON] зверталася до позивача за видачею кредитної картки, картку переоформляла у зв'язку із зміною прізвища, з вказаної кредитної картки брала гроші лише раз, в наступному повністю розрахувалася за вказаним кредитом, в зв'язку з цим просить в позові відмовити. Окрім цього подала суду дві квитанції про поповнення карткового рахунку. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних мотивів. Судом встановлено, що 23 липня 2010 року [PERSON] подала до публічного акціонерного товариства «Приватбанк» «Анкету -заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку», в якій вказала бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою Кредитка «Універсальна»/Gold в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, 23.07.2010 року вказана анкета-заява отримана банком. В той же час в позовній заяві позивач посилається на те, що надав відповідачу кредит шляхом встановлення кредитного ліміту 500 (п'ятсот) гривень на платіжну картку. В розрахунку заборгованості за договором № б/н від 23.07.2010 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON], станом на 31-07-2015 (далі - розрахунку) вказано, що сальдо поточної заборгованості (тіло кредиту) станом на 26-09-2011 року становить 513,88 грн. Зважаючи на пояснення відповідача, останній було видано кредитну картку, однак відомості про те, який строк дії кредитної картки, та який кредитний ліміт було встановлено на неї, в матеріалах справи відсутні, також такі дані не надано позивачем, ухвалу суду про надання кредитної справи по договору № б/н від 23.07.2010 року (а.с. 63) позивачем не виконано. Ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч.ч.1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (далі - умови), до якого приєдналася [PERSON], за користування відновлювальною кредитною лінією встановлена: базова процентна ставка 2,5% в місяць, що становить 30% річних, яка нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів в році, умовами також передбачено пільговий період до 55 днів, під час якого нарахування процентів здійснюється за ставкою 0,01% річних; розмір щомісячних платежів, що включають плату за використання кредитних коштів у звітному періоді в розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, які підлягають внесенню до 25 числа місяця наступного за звітним; комісія за зняття готівки в розмірі 4%; комісія за зняття власних коштів 1%; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, яка розраховується за формулою: базова процентна ставка за договором / 30 (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць (нараховується один раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше); штраф при порушенні термінів платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів 500 грн.+5% від суми заборгованості по кредитному ліміту із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій;процентна ставка на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування 3,75 % в місяць. Також розрахунок не є достовірним, оскільки проведені в ньому нарахування не відповідають Умовам, з якими ознайомлена відповідач, оскільки при вибірковій перевірці розрахунку відсотків, де ставка відсотків становить 30% на 360 днів, встановлено, що за період: з 01-04-2014 по 30-04-2014, який становить 29 днів, позивачем нараховано 38,89 грн. відсотків, тоді як відповідно до Умов правильним було б нарахування відсотків в розмірі 12,08 грн. (500 грн. заборгованості Х 29 днів / 360 днів х 30% = 12,08 грн.); з 01-07-2015 по 30-07-2015, який становить 29 днів позивачем нараховано 77,76 грн. відсотків, тоді як відповідно до Умов правильним було б нарахування відсотків в розмірі 12,08 грн. (500 грн. заборгованості Х 29 днів / 360 днів х 30% = 12,08 грн.). За період з 01-03-2014 по 28-03-2014 з поточної заборгованості 0,00 грн. нараховано 2,22 грн. відсотків. Врозрахунку відсутнє розмежування пені та комісії, в зв'язку з чим неможливо визначити розмір пені, яку просить стягнути позивач та спосіб її нарахування, а також неможливо визначити розмір комісії, яку просить стягнути позивач, і вимога суду (а.с. 49) про надання розрахунку, в якому розмежовано нарахування пені та комісії, позивачем проігнорована. Виходячи з вказаного, суд приходить до висновку, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не містить достовірних даних. Відповідно до квитанцій поповнення карток № [NUMBER] від 10.06.2013 року та № [NUMBER] від 06.05.2014 року було внесено поповнення на 100 гривень та 600 гривень відповідно, згідно з поясненнями відповідача ці квитанції підтверджують сплату нею кредиту. Такі платежі відсутні в розрахунку по справі, доданому до матеріалів справи. Перевірити, чи саме по кредитному договору № б/н від 23.07.2010 року, як стверджує позивач, укладеному між сторонами, було проведено сплату коштів, не видалось можливим у зв'язку з відсутністю відомостей про номер платіжної картки, виданої відповідачу по справі та строк її дії в матеріалах справи (вимога суду (а.с. 56) про надання відомостей про номер платіжної картки, виданої відповідачу, та строк її дії позивачем проігнорована) і через невиконання позивачем ухвали суду про надання кредитної справи по договору № б/н від 22.05.2012 року. Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, перерахованих в ст. 11 ЦК України, зокрема на підставі договорів. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст.ст. 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк відповідно до умов договору. Враховуючи вищенаведене, зважаючи на те, що всупереч вимогам ухвали суду від 23 жовтня 2015 року позивач не надав суду кредитну справу по кредитному договору № б/н від 23.07.2010 року, укладеному між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON], в матеріалах справи відсутні докази досягнення згоди з усіх істотних умов договору кредиту, тобто укладення між позивачем та відповідачем кредитного договору № б/н від 23.07.2010 року, так як позивачем надано лише докази того, що відповідач звертався за отриманням кредиту шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, однак суду не надані відомості про номер картки, виданої відповідачу та строк її дії, докази того, що на кредитну картку, яка була видана відповідачу був встановлений кредитний ліміт та визначені інші істотні умови кредитного договору, відсутні достовірні дані про час та розмір отриманих відповідачем від позивача коштів. Згідно з ч. 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ч.3 ст.27 ЦПК України встановлено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Враховуючи, що позивач не надав докази укладення кредитного договору № б/н від 23.07.2010 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON], а також не виконав у встановлений строк ухвалу суду про надання кредитної справи і не надав Бережанському районному суду кредитну справу по кредитному договору № б/н від 23.07.2010 року, укладеного між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON], з якої можна було б встановити факт укладення такого кредитного договору та досягнення згоди з усіх істотних умов вказаного договору, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Outcome: dismissed