Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] громади в особі виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Яковлева Інна Миколаївна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] помер його брат [PERSON]. Після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS], що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло. Про смерть брата позивача повідомили, коли він перебував в іншій державі, а саме в Росії, де мешкає та проживає, а потім позивач перебував в Ізраїлі. [INFO] померла мати позивача [PERSON]. У 2015 році позивач повернувся до України для того щоб оформити спадщину після смерті матері. 06.06.2015 позивач звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Яковлевої І.М. з заявою про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON]. Однак йому було відмовлено в оформлені спадщини, оскільки ним пропущено щестимісячний строк для подачі заяви на прийняття спадщини та рекомендовано було звернутися до суду. Своєчасно до нотаріальної контори позивач не звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON], оскільки він працює за межами території України, знаходився постійно у відрядженні до інших держав, а саме до Ізраїля. На підставі зазначеного, позивач просив суд визначити йому додатковий строк в шість місяців для прийняття спадщини після смерті рідного брата [PERSON], померлого [INFO] року. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, на задоволенні позову наполягав. Представник відповідача [PERSON] громади в особі виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомив. Третя особа Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явилися, надали заяву з проханням слухати справу у відсутність їх представника та винести рішення на розсуд суду. Суд, вислухавши представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України. За змістом ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з часу її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч.3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №3514 (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді ? частину квартири [ADDRESS]. Своєчасно, а саме впередбачений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори позивач не звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки перебував у відрядженні за межами території України. Після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини, а саме 06 червня 2015 року, позивач звернувся до Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Яковлевої І.М. Однак 10 липня 2015 року отримав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з пропуском шестимісячного строку звернення з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч.3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд України у своєму рішенні від 26 вересня 2012 року, прийнятому у справі № 6-85цс12 за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права (ч.3 ст. 1272 ЦК України) у подібних правовідносинах, зробив правовий висновок про те, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Дослідивши, всі докази у їх сукупності, суд вважає, що безспірних доказів поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не надав. Суд, не може погодитися з посиланням позивача щодо пропуску строку прийняття спадщини після смерті брата [PERSON]з поважних причин, а саме у зв'язку з перебуванням останнього у відрядженні за межами території України, оскільки в порушення ст.ст.10,60 ЦПК України, доказів цього позивачем не надано. Докази, які були надані позивачем у судовому засіданні, суд не може прийняти до уваги, оскільки в період часу, який потрібен був позивачу для прийняття спадщини, останній перебував на території України та мав можливість подати заяву про прийняття спадщини у передбачений законом шестимісячний строк, що підтверджується довідкою Державної прикордонної служби України від 15.06.2016. На підставі вищезазначеного, враховуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову позивачу у задоволенні їх позову в повному обсязі. З урахуванням результату розгляду справи та у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на рахунок позивача.

Outcome: dismissed