Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Сімейні відносини з [PERSON] не склалися, а тому останній самоусунувся від своїх обов'язків по утриманню дитини. Відповідач є працездатною, забезпеченою людиною і має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. За таких обставин [PERSON] просила стягнути з відповідача на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2 255,00 грн. з 15.08.2016 року до досягнення дитиною 23 років. Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти обов'язку батька сплачувати кошти на утримання дитини, при цьому не погоджувався із їх розміром, що визначений позивачем. За твердженням [PERSON] він офіційно працює та регулярно отримує заробітну платню, а тому вважає, що розмір аліментів має обраховуватися із його заробітку та до досягнення дитиною повноліття. Заслухавши пояснення сторін, та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів, сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.05.1999 року. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.10.2014 року шлюб розірвано. Від цього шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. В судовому засіданні встановлено, що після розлучення відповідач самоусунувся від своїх обов'язків по вихованню та утриманню їх спільної дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За правилами ст. 181 САК України кошти на утримання дитини за рішенням суду (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. За довідкою від 14.11.2016 року №1 [PERSON] офіційно працює на посаді водія-кур'єра ПП «Бестлайн-Сервіс», регулярно отримує заробітну плату і його щомісячий дохід складає у середньому 7 917 грн. 17 коп. За таких обставин, у суду відсутні підстави для стягнення аліментів у твердій грошові сумі. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, крім іншого, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Зі змісту ст. 180 СК України вбачається, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Позивач обґрунтовуючи суму позову в 2 255,00 грн. безпідставно ототожнювала аліменти на утримання дитини із додатковими та можливими витратами. При цьому, в судовому засіданні сторонни обговорили реальні витрати на утримання [PERSON], [INFO] і узгодили розмір аліментів у розмірі ? частини середньомісячного доходу відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно вимог статей 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 199 СК України встановлює обов'язок батьків утримувати повнолітню дитину до досягнення нею двадцяти трьох років, або припинення навчання, якщо дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. За таких обставин, вимога позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення дитиною 23-років за відсутності умов які визначені ст. 199 СК України є передчасною та безпідставною. Таким чином, враховуючи зазначене та надані в судовому засіданні докази і пояснення, суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов частково та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісячно починаючи з 06.09.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Судовий збір з відповідача за розгляд позовної вимоги щодо стягнення аліментів підлягає стягненню в порядку ст. 88 ЦПК України в розмірі 551,20 грн. на користь держави. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial