Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] предявила через суд зазначений позов, посилаючись на те, що 20.11.2013 р. помер її батько [PERSON], який 14.11.2013 р. склав заповіт, посвідчений приватний нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за яким все належне йому майно заповідав своїй доньці (позивачу). Маючи намір прийняти спадщину, позивач звернулася до приватного нотаріуса, який посвідчував заповіт, утім, отримала відмову через пропуск встановленого законом строку для прийняття спадщини. На переконання позивача строк пропущений з поважних причин, оскільки позивач вважала наявність заповіту належним доказом права на спадщину, та мала сумнів щодо наявності у спадкодавця майна, яке необхідно оформлювати. У січні 2015 р. позивач дізналася про розгляд Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області спору щодо майнових прав померлого [PERSON] та з метою взяти участь у справі подала до приватного нотаріуса [PERSON] заяву про відкриття спадкової справи та визнання її спадкоємцем, утім, отримала розяснення про необхідність звернення до суду з питання визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Посилаючись у позові на те, що встановлений ст. 1270 ЦК України строк пропущений з поважних причин, у позові й заявлено відповідну вимогу про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини у 2 місяці. Позивач позов підтримала повністю, просила суд здійснювати розгляд у її відсутності, про що надала суду відповідну заяву (75). Представник відповідача в окремо наданій суду заяві повідомив суд про визнання відповідачем позову та просив суд здійснювати розгляд справи у відсутності відповідача та його представника. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову повністю, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Як встановлено судом на підставі наданих суду у порядку ст.ст. 57-59 ЦПК України доказів [PERSON] є донькою [PERSON], який помер 20.11.2013 р. (а.с. 5,6). 14.11.2013 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 4) був посвідчений заповіт, за яким [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті та на що за законом він матиме право заповідав [PERSON] (позивач). Відповіддю від 26.02.2015 р. приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 8) на заяву [PERSON] про відкриття спадкової справи розяснила про пропуск з боку [PERSON] строку для подання заяви про прийняття спадщини та рекомендувала звернутися до з суду з означеного питання. За ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом, та до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК). Як встановлено судом на підставі пояснень позивача позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, та суд погоджується із доводами позивача щодо поважності причин пропуску встановленого шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини (ст. 1270 ЦК). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, для суду, враховуючи вищенаведене, а також те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вбачаються підстави для задоволення заяви та надання позивачеві додаткового строку для прийняття спадщини тривалістю три місяці, який, тобто строк, на переконання суду буде достатнім для здійснення позивачем/спадкоємцем своїх прав та обовязків. Питання про розподіл судових витрат вирішено уу відповідності до ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved