Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що між ним та відповідачем було укладено договір про користування електричною енергією, за яким здійснювалось електропостачання до житлового будинку по вул. Зоряна, 36 в с. Петропавлівська Борщагівка. 14 листопада 2016 року працівниками відповідача було виявлено зупинку розрахункового засобу обліку шляхом постійного магнітного поля на розрахунковий механізм, електроенергія, що споживалась, не обліковується, та був складений акт про порушення. При вилученні та демонтажу лічильника було проведено з порушенням встановленого порядку. У подальшому після засідання комісії було складено протокол засідання та прийнято рішення про відшкодування збитків за порушення правил користування електричною енергією за період з 16 листопада 2013 року по 14 листопада 2016 року в розмірі 102 012,46 грн. Вважає прийняте рішення таким, що не відповідає чинному законодавству, прийняте без проведення експертизи для підтвердження розкрадання електричної енергії, факту його втручання в роботу приладів обліку, заниження показників. На підставі даного рішення відповідач вручив йому повідомлення про оплату за листопад 2016 року на суму 102 012,46 грн. Вважає рішення таким, що грубо порушує його права.Просив суд визнати неправомірним рішення комісії Публічного акціонерного товариства «Київобленерго», оформлене протоколом №037 від 24 листопада 2016 року на засіданні комісії по розгляду Акту про порушення №032665 від 14 листопада 2016 року щодо [PERSON]; зобовязати ПАТ «Київобленерго» здійснити перерахунок суми до сплати за користування електричною енергією, що постачається за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Зоряна, 36, згідно з умовами договору №9750 від 02 липня 2007 року; судові витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Просила задоволити позов. У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, подав суду письмові заперечення проти позову. У судове засідання представники третя особа [PERSON] не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оглянувши телефон, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що 02 липня 2007 року між [PERSON], [PERSON] та ЗАТ «А.Е.С.Київобленерго» укладено договір про користування електричною енергією на території населеного пункту №9750, а саме користування елекритчною енергією з споживачем на житловий будинок в с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Зоряна, 36. За умовами укладеного договору постачальник має право на доступ до засобів обліку споживача для зняття показів засобів обліку та проведення технічної перевірки, а споживач зобовязаний забезпечити доступ представників власника мереж та постачальника до засобів обліку споживача для зняття показів засобу обліку, проведення технічної перевірки (п.2,3 договору). При розгляді справи судом не встановлено, що споживачем [PERSON] чинились перешкоди у доступі працівникам до засобів обліку за період з листопада 2013 року або те, що представники ПАТ «Київобленерго» не мали доступу до лічильника. Відповідно до п.53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, в тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акту свої зауваження. У разі відмови споживача в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. 14 листопада 2016 року працівниками Києво-Святошинського РП ПАТ «Київобенерго» виявлено було виявлено зупинку розрахункового лічильника шляхом постійного магнітного поля на розрахунковий механізм, електроенергія, що споживалась, не обліковувалась, що є порушенням п.48 ПКЕЕ. Про виявлене порушення було складено акт про порушення №К032665. Акт про порушення був підписаний трьома представниками енергопостачальника, а також він містить підпис споживача [PERSON] Відповідно до пояснень [PERSON], що містяться в акті, останній не погоджувався щодо здійснення будь-яких неправомірних дій з лічильником. Також був складений акт технічної повірки розрахункового засобу обліку електричної енергії 220/380В №261774, за яким висновок первинної перевірки: облік не враховує електроенергію, висновок технічної перевірки: облік працює. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 4 Цивільного кодексу України постанови Кабінету Міністрів є актами цивільного законодавства, тому Правила користування електричною енергією для населення, затверджені Постановою КМУ від 26.07.1999 № 1357, є обов'язковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форми власності. Відповідно ПКЕЕН Розмір завданих енергопостачальнику збитків розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків, але не більше терміну позовної давності. Методика застосовується незалежно від наявності або відсутності укладеного між споживачем та енергопостачальником договору про користування електричною енергією та при проведенні розрахунку збитків не враховується наявність у споживача пільг з оплати спожитої електроенергії. При цьому необхідно зауважити, що відповідно до [PERSON] обчислюється не розмір штрафу, а вартість недоврахованої електричної енергії. Відповідно до п. 3.1 [PERSON], ця [PERSON] застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕН:1) пошкодження або відсутності на приладах обліку пломб з відбитками тавр про повірку приладів обліку (за умови наявності акта про збереження пломб, складеного в порядку, установленому ПКЕЕН, або іншого документа, який підтверджує факт пломбування приладів обліку, та за умови втручання споживача в роботу приладів обліку); 2) пошкодження або відсутності пломб з відбитками тавр електропередавальної організації або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про збереження пломб, складеному в порядку, установленому ПКЕЕН, або в іншому документі, який підтверджує факт пломбування приладів обліку, установлення індикаторів та передачу на збереження приладів обліку електричної енергії, відповідних пломб та індикаторів; 3) пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, використання фазозсувного трансформатора тощо (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу (власнику або наймачу об'єкта) приладів обліку, установлених пломб та індикаторів); 4) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) без порушення схеми обліку; 5) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку; 6) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника; 7) використання «штучного нуля», що призвело до споживання необлікованої електричної енергії. Відповідно до п.3.3 [PERSON] розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії; за кількістю днів: п. б) у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричних мереж енергопостачальника - із дня набуття споживачем права власності на електроустановку чи права користування електроустановкою, або із дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, та до дня усунення порушення. Відповідно до п.3.5 [PERSON] у разі виявлення у споживача порушень підключення поза приладом обліку, визначається за формулою (2.7) [PERSON]. Підпунктом 2.7. Методики, визначено, що у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 5 пункту 2.1 цієї [PERSON], та за наявності Договору, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії (W, кВт.год) визначається за формулою: W доб.с.п.н. = Р с.п. t вик.с.п. Кв. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004р. під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об'єктивний і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і Законом України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності. За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У статті 16 ЦК України визначений загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів, а також зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Проте, варто враховувати, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ст.26 Закону України «Про електроенергетику» споживач несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Органом державного регулювання діяльності в електроенергетиці є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (ст.11 Закону України «Про електроенергетику»). Згідно із п.53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357, якщо між споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди щодо користування електричною енергією, її оплати, збереження приладів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку. Пунктами 6 та 7 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 2006 року № 122, встановлено, що у разі відмови споживача відшкодувати збитки підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення збитків здійснюється у судовому порядку. Рішення енергопостачальника щодо визначення розміру та порядку відшкодування збитків, завданих йому внаслідок викрадення електричної енергії, може бути оскаржено в установленому законом порядку. Згідно п.6.42 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ 31.07.1996 року № 28, споживач має право оскаржити рішення комісії в суді. У разі задоволення судом скарги споживача постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) скасовує відповідний акт про порушення. Спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта, визначення розміру коштів, належних до оплати, здійснення платежів вирішуються у судовому порядку (п.6.43 Правил НКРЕ). Верховним Судом України у постанові № 6-4цс11 від 6.11.2011 року зроблено правовий висновок про те, що акт є лише фіксацію порушення, яке було виявлено під час проведення постачальником енергії перевірки дотримання Правил, і згідно зі ст.57 ЦПК України є доказом, який у разі виникнення спору повинен оцінюватися судом відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, і його оскарження не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту судом цивільних прав та інтересів особи. Крім цього, Верховний Суд України визначаючи таку правову позицію, зазначив, що акт розглядається на засіданні комісії із запрошенням споживача, яка при доведеності зафіксованих актом обставин, від імені енергопостачальника та відповідно до [PERSON] може визначити негативні для споживача наслідки. Отже, Верховний Суд України у своєму рішенні встановив неможливість оскарження лише акту і вказав, що негативні наслідки наступають для споживача саме на підставі рішення комісії. Враховуючи правову позицію Верховного Суду України, вимоги ст.ст.3, 15 ЦПК України та ст.16 ЦК України, п.53 Правил КМУ, п.6 та 7 Порядку, п.6.42 Правил НКРЕ, п.25 Договору колегія суддів приходить висновку про можливість оскарження споживачем рішення комісії з метою захисту своїх прав та обов'язків, оскільки останнє тягне за собою негативні наслідки для нього. Згідно із п.п.42, 48 Правил КМУ споживач зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: порушення правил користування електричною енергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно Правил акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. N 562 [PERSON] визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Згідно із абз. 7 п. 38 ПКЕЕН Енергопостачальник зобов'язаний проводити не менш як один раз на 6 місяців контрольний огляд засобів обліку у побутових споживачів відповідно до затверджених графіків. Проте, в матеріаліх справи відсутні докази щодо виконання відповідачем зобов'язання жодного разу. Тим більше,

Outcome: dismissed