Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

У березні 2014 року позивач звернувся до суду з названим позовом. Свої вимоги мотивував тим, що відповідач зареєстрований в гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. У квітні 2013 року він виїхав з гуртожитку. Більше півроку уповноважені особи ходили перевіряти дану обставину, складали акти про те, що [PERSON] не знаходиться в гуртожитку, не залишив особистих речей, на її ім'я не надходить кореспонденція. За цей час в гуртожиток ніхто не звертався, розшукуючи відповідача. Плату за користування гуртожитком та комунальні послуги [PERSON] не вносить. Причини відсутності відповідача понад шість місяців є неповажними. Тому просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]; зобов'язати третю особу скасувати реєстрацію місця проживання відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав, проти заочного рішення не заперечував. У судове засідання відповідач не з'явивсь. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У судове засідання третя особа Києво-Святошинський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Київській області не з'явивсь. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвали провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, обґрунтування позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. За ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а разі спору - судом. Ст 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. При розгляді справи встановлено, що за адресою [ADDRESS] в гуртожитку ТОВ «ЖКГ «Геолог» зареєстрований [PERSON], що підтверджується довідкою від 15 квітня 2014 року. П.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» визначає, що у справах про визнання наймача або членів його сім'ї такими, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. З актів про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації від 20 травня 2013 року, від 19 серпня 2013 року, від 11 листопада 2013року встановлено, що [PERSON] зареєстрований, але з 01 квітня 2013 року не проживає в кімнаті гуртожитку, витрат по утриманню майна не несе, особистих речей та речей повсякденного використання немає. На підтвердження відсутності відповідачки в гуртожитку позивач надав суду довідку, з якої вбачається, що [PERSON], [INFO] не проживає та не сплачує за кімнату. За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У ч.3 ст. 71 ЖК України наведений перелік випадків коли жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців. Судом встановлено, що з 01 квітня 2013року відповідач [PERSON] не проживає у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS], не мав перешкод в користуванні спірним житлом, своїх речей там не зберігає, житловою площею не цікавиться, витрати по його утриманню не несе, дій які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчинив, з заявами про вселення на спірну житлову площу не звертався. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] втратив право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживав понад шість місяців, що відповідно до вимог ст.ст. 29 ЦК України, ст.ст.71, 72 ЖК України дає підстави суду визнати [PERSON] таким, що втратив право користуватись житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а тому в цій частині позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, позовні вимоги про зобов'язання відділу, як третьої особи по справі, зняти з реєстрації відповідачів не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed