Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07 квітня 2016 року відкрито провадження у справі. Разом з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на машиномісце, загальною площею 15,3 кв.м., по [ADDRESS], та квартиру [ADDRESS] що належать на праві власності відповідачу. Згідно зі ст.151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Положеннями ст. 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, а саме позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, тощо. Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. (п. 4 Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову») Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Як убачається з позовної заяви, позивач порушує питання про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором від 29 листопада 2007 року у розмірі 48960,00 доларів США. Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно машиномісце по [ADDRESS], та квартира [ADDRESS] належать на праві власності [PERSON]. Обґрунтовуючи свої вимоги щодо забезпечення позову, представник позивача зазначає, що невжиття заходів, направлених на забезпечення позову, може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки сума заборгованості відповідача є значною, від добросовісного виконання своїх зобов'язань щодо повернення кредиту відповідач ухиляється. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, та заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач є співмірними із заявленими позивачем вимогам. Відтак, суд ухвалює задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на машиномісце по [ADDRESS], та квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved