Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 08.02.2016 року між позивачем та [PERSON] укладено договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9060080, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу, за умовами, якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER]. 12.11.2016 року о 04 годині 50 хвилин по проспекті Лобановського, 114/3 в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER]. Постановою Солом'янського районного суду м.Києва від 13.12.2016 року встановлено, що [PERSON] визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП, а також встановлено, що відповідач [PERSON], з явними ознаками алкогольного сп'яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 та ст. 130 КУпАП України. В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Рено» д.н.з. [NUMBER]. Враховуючи наявність Полісу, власник пошкодженого «Рено» д.н.з. [NUMBER] звернувся до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] було проведено його огляд про, що складено протокол огляду транспортного засобу та складено Звіт № 601, згідно матеріальний збиток, завданий власнику пошкодженого транспортного засобу «Рено» д.н.з. [NUMBER] складає 173 279,85 гривень. 25.01.2017 року позивачем складено розрахунок страхового відшкодування, згідно якого розмір збитку складає 50 000,00 гривень. 25.01.2017 року ПрАТ «СК «Альфа Страхування» складено страховий акт № 1950.609.16.01.01 на суму 50 000,00 гривень. 06.02.2017 року позивачем здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 50 000,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 3123 від 06.02.2017 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 08.02.2016 року між позивачем та [PERSON] укладено договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9060080, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу, за умовами якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER]. 12.11.2016 року о 04 годині 50 хвилин по проспекті Лобановського, 114/3 в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER]. Постановою Солом'янського районного суду м.Києва від 13.12.2016 року встановлено, що [PERSON] визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП, а також встановлено, що відповідач [PERSON], з явними ознаками алкогольного сп'яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 та ст. 130 КУпАП України. На момент розгляду справи зазначена вище постанова суду від 29.12.2016 року набрала законної сили. Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, особою, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 12.11.2016 участю автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER], є водій [PERSON] На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винної особи, яка керувала автомобілем «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER], була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» на підставі Договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (у формі полісу) № АІ/9060080 від 08.02.2016 р. Строк дії договору з 08.02.2016 р. по 07.02.2017 (а.с. 4). 25.01.2017 року позивачем складено розрахунок страхового відшкодування, згідно якого розмір збитку складає 50 000,00 гривень. 25.01.2017 року ПрАТ «СК «Альфа Страхування» складено страховий акт № 1950.609.16.01.01 на суму 50 000,00 гривень. На підставі вказаного акту, 06.02.2017 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи на загальну суму 50 000 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 16). Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом використання, збереження а бо утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно підпункту «в» пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі. Судом встановлено, що шкоду заподіяно з вини відповідача, позивачем сплачено страхове відшкодування, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 50 000,00 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved