Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і відповідачем [PERSON], зареєстрований 29 вересня 2007 року виконкомом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис №\~78, та відновити їй дошлюбне прізвище Удовенко. В обґрунтування позову зазначала, що з 29 вересня 2007 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON], від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через абсолютно протилежні і несумісні погляди на подружнє життя, взаємні права та обовязки подружжя, що стало причиною виникнення між ними сварок. Напружені стосунки в сімї призвели до того, що вона втратила до відповідача почуття любові та поваги. З грудня 2015 року подружніх відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Вважає подальше спільне життя сторін і збереження даного шлюбу неможливим, оскільки їхня сімя фактично розпалася. Після розірвання шлюбу бажає відновити своє дошлюбне прізвище Удовенко. Позивач [PERSON] у суді позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеному, просила позовні вимоги задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, провівши заочний розгляд справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 29 вересня 2007 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис №\~78. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що з грудня 2015 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. У ст. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вимога [PERSON] про відновлення їй дошлюбного прізвища Удовенко ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved