Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

У березні 2014 року позивачка звернулася до суду із зазначеними вимогами мотивуючи їх тим, що після смерті її чоловіка [PERSON] залишилось спадкове майно. Крім неї спадкоємцями за законом є мати померлого [PERSON] та малолітня дочка померлого [PERSON] Будучи спадкоємицею за законом після померлого, 07 червня 2013 року позивачка у власних інтересах та в інтересах малолітньої дочки [PERSON] звернулася до відповідачки із заявою про прийняття спадщини. Із заявою аналогічного змісту звернулась мати померлого [PERSON] 07 червня 2013 року позивачка, у власних інтересах, та в інтересах своєї малолітньої дочки звернулась до відповідачки до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом із заявою про посвідчення договору про поділ спадкового майна. Разом з тим, постановою нотаріуса у вчиненні вказаної нотаріальної дії позивачці було відмовлено. Посилаючись на те, що відмова нотаріуса не відповідає вимогам закону та порушує її права та права її малолітньої дочки, позивачка просила суд задовольнити пред'явлені вимоги. В ході розгляду справи до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, залучено інших спадкоємців [PERSON] та [PERSON] Також до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Дарницьку районну в м. Києві державну адміністрацію як орган опіки та піклування. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, просив суд задовольнити пред'явлені вимоги. Відповідачка проти задоволення позову заперечувала. Треті особи в судове засідання не з'явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Заслухавши пояснення представника позивачки та відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть, виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві 19 вересня 2012 рок, актовий запис № 16637. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина Будучи спадкоємицею за законом після померлого, 07 червня 2013 року позивачка у власних інтересах та в інтересах малолітньої дочки [PERSON] звернулася до відповідачки із заявою про прийняття спадщини. Із заявою відповідного змісту до нотаріуса звернулася мати померлого - [PERSON] 07 червня 2014 року позивачка звернулась у власних інтересах та в інтересах малолітньої дочки [PERSON] до нотаріуса із заявою, в якій просила до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідчити договір про поділ спадкового майна, згідно ст. 1278 ЦК України. За результатами розгляду вказаної заяви відповідачкою винесено постанову від 07 червня 2013 року № 138/с/с24/2012, якою відмовлено позивачці у посвідченні договору про поділ спадкового майна померлого [PERSON] Відмовляючи у вчиненні вищевказаної нотаріальної дії у своїй постанові відповідачка вказала, що договір про поділ спадкового майна між спадкоємцями першої черги померлого не може бути посвідчений, оскільки позивачка відповідно до вимог ч. 3 ст. 238 ЦПК України не може вчиняти правочин від імені особи, а саме своєї малолітньої дочки, законним представником якої вона є, у власних інтересах, або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є. Відповідно до ч. 1 ст. 242 ЦК України, батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх або неповнолітніх дітей. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивачка посилається на те, що вона, як законний представник є єдиною особою, яка вправі вчиняти правочини в інтересах своєї малолітньої дочки, а відтак відмова нотаріуса не ґрунтується на нормах закону, порушує її права та права її малолітньої дочки. Між тим, ч. 3 ст. 238 ЦК України імперативно встановлено, що представник не може вчиняти правочини від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є. Згідно ст. 7 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України. Законодавством на нотаріуса покладений обов'язок забезпечити, перш за все, законність та безспірність правочину. Враховуючи, що вищенаведена норма ЦК України імперативно встановлює заборону представнику вчиняти правочини від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, постанова нотаріуса про відмову у посвідченні такого правочину відповідає вимогам закону. Оскільки в ході розгляду даної справи не знайшов підтвердження факт порушення приватним нотаріусом прав позивачки, позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed