Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

У вересні 2010 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до [PERSON] (надалі відповідач-1) , [PERSON] (надалі відповідач -2) про стягнення кредитної заборгованості. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно умов комплексного кредитного договору № 11/м-2007 від 11.07.2007 року відповідачу1 було надано кредит на споживчі потреби у розмірі 88643,24 грн., строком до 10.07.2013 року, на умовах щомісячного погашення кредиту за встановленим графіком та сплатою відсотків 25 % річних за користування кредитом. Відповідно до умов договору погашення боргу має відбуватися щомісяця із сплатою процентів з кожного місяця. Долученою до позовної заяви довідкою розрахунком підтверджено, що отриманий кредит відповідач не виплачує за умовами договору. В якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань щодо погашення Кредиту, сплати процентів, інших передбачених Договором платежів, а також можливих штрафних санкцій, [PERSON] виступила поручителем [PERSON] за Кредитним договором, згідно з яким вона поручилась за виконання останнім взятих на себе зобов'язань в повному обсязі. В зв'язку з викладеним, оскільки відповідачі не виконують взяті на себе зобов'язання, відповідач-1, кредит не повертає, представник позивача просить стягнути солідарно з відповідачів кредитну заборгованість, яка станом на 27.08.2010 становить 93772,92 грн.; витрати по сплаті державного мита в сумі 937,73 грн., витрати по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без його участі та без участі відповідача, прийняти заочне рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі на виклики суду повторно не з'явилися, про день, час, місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Суд, вивчивши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи за наданими доказами та позовні вимоги задовольнити. Як вбачається з матеріалів справи згідно умов комплексного кредитного договору № 11/м-2007 від 11.07.2007 року відповідачу 1 було надано кредит на споживчі потреби у розмірі 88643,24 грн., строком до 10.07.2013 року, на умовах щомісячного погашення кредиту за встановленим графіком та сплатою відсотків 25 % річних за користування кредитом. Відповідно до умов договору погашення боргу має відбуватися щомісяця із сплатою процентів з кожного місяця. Долученою до позовної заяви довідкою розрахунком підтверджено, що отриманий кредит відповідач не виплачує за умовами договору. В якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань щодо погашення Кредиту, сплати процентів, інших передбачених Договором платежів, а також можливих штрафних санкцій, [PERSON] виступила поручителем [PERSON] за Кредитним договором, згідно з яким вона поручилась за виконання останнім взятих на себе зобов'язань в повному обсязі. Станом на 27.08.2010, заборгованість за Кредитним договором, з врахуванням штрафних санкцій, становить 93772,92 грн. З огляду на викладене, судом встановлено, що Позичальник належним чином свої зобов'язання не виконує, що є порушенням Закону України «Про банки та банківську діяльність» та умов Кредитного договору. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частина 2 статті 554 Цивільного кодексу України визначає також, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Оскільки Відповідач -1 не виконує зобов'язання взяті на себе за кредитним договором, поручителем якого виступає відповідач -2, позивач правомірно звернувся з вимогою до відповідача- 1 як боржника за основним зобов'язанням та відповідача-2 як поручителя про стягнення з них солідарно суми заборгованості за Кредитним договором. Згідно з цивільним законодавством України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Оскільки відповідач-1, згідно договору взяті на себе зобов'язання не виконав, у передбачений строк борг не повернув, а умови кредитного договору не суперечать діючому на час його укладання законодавству, суд вважає необхідним солідарно стягнути з відповідачів суму боргу в розмірі 93772,92 грн. Відповідно до статті 88 ЦПК України, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати по сплаті державного мита в сумі 937,73 грн., витрати по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн. На підставі ст.ст. 11,14,15,16, 22, 512, 514, 520, 546, 572, 573,574, 576, 582, 583, 584, 585, 586, 587, 589, 590 ЦК України,

Outcome: approved