Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

У березні 2020 року заявниця [PERSON] звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про продовження обмежувального припису. На обґрунтування вимог посилається на те, що постановою Донецького апеляційного суду від 28.08.2019 року вимоги [PERSON] , заінтересована особа [PERSON] , про видачу обмежувального припису задоволені, видано обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: [ADDRESS] , відносно [PERSON] , [INFO] , у вигляді обмеження за яким заборонено на 6 місяців: перебування у місці спільного проживання з [PERSON] ( [ADDRESS] ); наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання/перебування, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] ; особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її в будь-який спосіб, спілкуватися з нею; вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб. Протягом часу з 28.08.2019 року по теперішній час [PERSON] неодноразово порушував обмеження, які були визначені судом, що підтверджується постановою Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 19.02.2020 року. Також відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно [PERSON] відкрито кримінальне провадження №12019050800001889 від 05.11.2019 року за ч.1 ст.382 КК України (не виконання рішення суду). Просила суд врахувати, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано за рішенням суду.\~ З 13.09.2019 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , 2012 р.н., та [PERSON] , 2014 р.н. Також останній має заборгованість за послуги споживчого кооперативу «Еліт-Вікторія» на загальну суму 29590,66 грн. Вважає, що зазначені обставини можуть сприяти до вчинення [PERSON] інших випадків домашнього насилля або більш тяжких правопорушень по відношенню до заявниці або дітей, тому просила дію обмежувального припису, встановленого постановою Донецького апеляційного суду від 28.08.2019 року продовжити. Заявниця [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій наполягала на задоволенні вимог заяви. Заінтересована особа [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій заперечував проти задоволення вимог заяви. Фіксування судового процесу у підготовчому судовому засіданні та розгляду справи по суті не здійснювалося у відповідності до ст.247 ЦПК України. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження обставин, на які посилалася заявниця, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Згідно ст.350-7 ЦПК України за заявою осіб, визначених статтею 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу. Судом встановлено, що постановою Донецького апеляційного суду від 28.08.2019 року вимоги [PERSON] , заінтересована особа [PERSON] , про видачу обмежувального припису задоволені, видано обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: [ADDRESS] , відносно [PERSON] , [INFO] , у вигляді обмеження за яким заборонено на 6 місяців: перебування у місці спільного проживання з [PERSON] ( [ADDRESS] ); наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання/перебування, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] ; особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її в будь-який спосіб, спілкуватися з нею; вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб. Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 21 червня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Постановою Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 19 лютого 2020 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч.2 ст.173-2 КУпАП України, на підставі п.7 ст.247 КУпАП, закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно [PERSON] відкрито кримінальне провадження №12019050800001889 від 05.11.2019 року за ч.1 ст.382 КК України (не виконання рішення суду). Згідно постанови старшого державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Мазур М.А. від 06.11.2019 року та інформації про виконавче провадження від 18.02.2020 року, відкрито виконавче провадження ВП №60523684 з примусового виконання судового наказу, виданого Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області 05.11.2019 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей:\~ [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи утримання з 13.09.2019 року. Відповідно до ч.1 ст.350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі. Згідно з п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вичиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Згідно з п.2 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, подружжя. Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 та п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника, із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Положеннями ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. За заявою осіб, визначених частиною першою цієї статті, на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з частиною четвертою цієї статті (ч.4 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Отже, проводячи аналіз поданих доказів, на підставі установлених судом обставин, суд вважає, що наявні очевидні ризики повторного заподіяння домашнього насильства [PERSON] відносно колишньої дружини [PERSON] , тому, з метою застосування превентивного засобу методу стримування та попередження повторення неправомірних дій зі сторони кривдника, суд вважає, що заява обґрунтована та до кривдника необхідно продовжити обмежувальний припис. Що стосується скарг [PERSON] на те, що заявниця не надає можливості бачитись з дітьми, то з цього приводу останній може звернутись до Служби у справах дітей або в судовому порядку. Відповідно до ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч.4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved