Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

У березні 2019 року позивач звернувся до суду із названою позовною заявою, у якій вказує, що між Київським обласним Фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та [PERSON] 09.06.2010 року було укладено кредитний договір № 1205, згідно якого [PERSON] отримав довгостроковий кредит строком на 9 років для добудови житлового будинку, загальною площею 140,00 м2 у [ADDRESS] в сумі 50 000,00 гривень. За користування кредитом встановлена плата у розмірі 3% річних. На виконання кредитних зобов`язань [PERSON] провів виплату у розмірі 34192,92 грн. [INFO] позичальник помер. Відповідачі у справі як спадкоємці позичальника, не проводять виплату по кредиту, тому виникла заборгованість, яка складає - 57123,16 грн. Позивач, посилаючись на вказані обставини справи та на ст. ст. 509, 526, 527, 530, 541, 546, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 5 ЦПК України, просить суд: -визнати боржником по кредитному договору (добудова) від 09.06.2010 № 1205 [PERSON] ; -визнати боржником по кредитному договору ( добудова) від 09.06.2010 № 1205 [PERSON] ; -визнати боржником по кредитному договору (добудова) від 09.06.2010 №1205 [PERSON] ; -стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь Київського обласного Фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі загальну суму боргу 57123,16 грн, в т.ч. по поверненню кредиту 21432,00 грн, по сплаті відсотків за користування кредитом 2952,68 грн, по нарахованих штрафних санкціях ( пені) - 32735,48 грн; -судовий збір у сумі 1921,00 грн стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь Київського обласного Фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі; -за порушення грошового зобов`язання стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь Київського обласного Фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі інфляційні нарахування в сумі 2503,00 грн та три проценти річних у сумі 704,90 грн за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати Київському обласному Фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі; -стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь Київського обласного Фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі частину кредиту, що залишилась до сплати у сумі 3572,00 грн. 03.04.2019 року ухвалою Володарського районного суду Київської області було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 03.05.2019 року. Зобов`язано позивача надати до канцелярії суду оригінали документів, які містяться у кредитній справі відповідача. Позивач виконав ухвалу суду та 23.04.2019 року суду було надано оригінали документів , які містяться в кредитній справі [PERSON] ( а.с. 238). 19.04.2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] , яка зазначає, що дійсно її чоловік [PERSON] 09.06.2010 року уклав кредитний договір (добудова) № 1205 ( дата початку погашення кредиту - 13.07.2012 року, дата закінчення погашення кредиту - 09.06.2019 року). Зазначає, що на даний час договір переведення боргу з позивачем не укладався, а твердження позивача що вона сплачуючи чергові платежі кредиту в період з 22.09.2015 року по 03.06.2016 року фактично визнала за собою обов`язки по погашенню боргу, вважає такі твердження безпідставними та надуманими. Щодо вимог позивача про стягнення солідарно боргу на суму 57123,16 грн, в т.ч. тіла кредиту в розмірі 21432,00 грн, по сплаті відсотків за користування кредитом 2952,68 грн, по нарахованим штрафним санкціям ( пеня) 32735,48 грн, - звертає увагу суду на те, що позивачу було достовірно відомо про смерть [PERSON] станом на 09.03.2016 року, а відтак вважає , що позивачем було пропущено строки у межах яких кредитор здійснюючи власні активні дії може реалізувати своє суб`єктивне право. Вказує, що позивачем не дотримано передбачених ст.1281 ЦК України строків ( а.с.225-229). 23.04.2019 року до суду надійшов відзив надіслала [PERSON] , яка вказує, що позивач звернувся знаючи про відкриття спадщини поза строками встановленими ст.1281 ЦК України. Окрім того вказує, що вона ніякого відношення до кредитного договору не має, оскільки своєї згоди на його укладення не надавала, не підписувала договору поруки. Окрім того посилається на ст.ст. 91,1054 ЦК України, ст.1 Закону України « Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» зазначає, що позивач не є ні фінансовою установою, ні кредитною , не внесений до державного реєстру фінансових установ і в нього відсутнє право на надання банківських та будь-яких інших фінансових послуг, зокрема щодо кредитування фізичних осіб та відповідне нарахування відсотків по кредитам та штрафних санкцій. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог та застосувати позовну давність ( а.с. 245-248). 25.04.2019 року подав відзив на позовну заяву [PERSON] , який стверджує що позовні вимоги є безпідставними, оскільки відсутні будь-які докази, які їх підтверджують. Вказує, що позивач пропустив шестимісячний строк пред`явлення вимог кредитора до спадкоємців, оскільки про відкриття спадщини після [PERSON] позивач дізнався 09.03.2016 року. Просить суд відмовити у задоволенні позову ( а.с. т.2 а.с.1-15). 03.05.2019 та 28.05.2019 року позивач подав до суду відповідь на відзив, яким доводить до відому суду, що у лютому 2019 року надійшла копія договору про поділ спадщини від 08.10.2018 року. Згідно вказаного договору відповідачі у справі , які є спадкоємцями першої черги зобов`язані повідомити кредитора про відкриття та прийняття спадщини. Вказує, що відповідачі свідомо не повідомляли позивача про відкриття спадщини, знаючи про грошове зобов`язання з метою уникнення виконання умов кредитування. Окрім того у відповіді на відзив від 28.05.2019 року позивач вказує, що [PERSON] та [PERSON] знали про умови кредитування та були з ними ознайомлені, оскільки ними було надано заяви-згоди на отримання кредиту та їм було відомо про правові наслідки отримання кредитування. Позивач звертає увагу суду, що до позовної заяви додано обгрунтований розрахунок пені по кредиту та рішення про застосування фінансових санкцій за порушення позичальником умов кредитної угоди. На вимоги щодо погашення заборгованості, що виникла з відносин кредитування не поширюється позовна давність. Просить суд задовольнити позов у повному обсязі ( а.с. т.2 а.с.16-22, 41-50). В порядку ст.199 ЦПК України 28.05.2019 року суд отримав заперечення [PERSON] , яка вказує, що права та обов`язки сторін за даним кредитним договором, який вона не укладала суперечить загальним засадам цивільного судочинства щодо свободи договору відповідно до якого укладення договору носить добровільний характер і ніхто не може бути примушений до вступу в договірні відносини. Заява-згода підписана нею не породжує жодних правових наслідків. Стверджує , що не визнає за собою зобов`язання [PERSON] за кредитним договором ( добудова) від 09.06.2010 року № 1205, оскільки вона не є стороною цього договору. Посилаючись на п.9.3 договору , згідно якого зміни та доповнення оформляються додатковими договорами сторін зазначає, що вона не є стороною кредитного договору ( а.с. т.2 51-57). Відповідно до ч. 8 ст. 178, ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позицію позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, спадкову справу, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що 09.06.2010 року [PERSON] та Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі уклали кредитний договір ( добудову) № 1205 ( а.с.27-29). Кредит строком на 9 років для добудови житлового будинку, загальною площею 140,00 м2 у [ADDRESS] в сумі 50 000,00 гривень. За користування кредитом встановлена плата у розмірі 3% річних ( а.с.27). Згідно строкового зобов`язання (додаток 1 до кредитної угоди) строк погашення кредиту починався з 13 липня 2012 та діяв по 09 червня 2019 року ( а.с.31). Графік погашення кредиту щоквартально до 5 - числа місяця, що настає за звітним періодом, а за 4 квартал - до 30 листопада поточного року ( а.с.31) . [INFO] [PERSON] помер, про що 19.10.2015 року складено відповідний актовий запис № 80 ( а.с.30, 159). Досліджена спадкова справа ( а.с.155 - 224) до майна померлого [PERSON] [INFO] , вказує, що з заявами про прийняття спадкового майна до нотаріуса звернулись спадкоємці першої черги : донька спадкодавця [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ( а.с.156), син спадкодавця [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ( а.с.157), дружина спадкодавця [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ( а.с.158). До спадкового майна відноситься: - Ѕ частина легкового автомобіля « Opel Astra» реєстраційний номер [NUMBER] ; - автомобіль ВАЗ 21099, державний номерний знак [NUMBER] ; - &#188; житлового будинку за адресою : [ADDRESS] . Спадкоємці 08.10.2018 року уклали договір про поділ спадщини, яким [PERSON] виділено з спадкового майна Ѕ частина легкового автомобіля « Opel Astra» реєстраційний номер [NUMBER] ,2005 року випуску та ј частки житлового будинку , розташованого за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , Ѕ частки автомобіля ВАЗ 21099, державний номерний знак [NUMBER]; [PERSON] Ѕ частки автомобіля ВАЗ 21099, державний номерний знак [NUMBER] ( а.с.85) Свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] отримала 10.10.2018 року ( а.с.195) , [PERSON] та [PERSON] 10.10.2018 року ( а.с.196,198). Частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступних міркувань. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. За ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»). Відповідно до частини першої статі 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Разом з тим положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року у справі № 6-33цс15. Відповідно до частини другої статті 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням. З урахуванням зазначеного доцільно говорити не про відповідальність спадкоємців за боргами спадкодавця, а саме про наступництво спадкоємцями боргів спадкодавця. Згідно роз`яснень, які містяться в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 5 від 30.03.2012 рок, при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК України, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (п. 5 ст. 1219, ст. 1282 ЦК України). З урахуванням цих положень закону суд дійшов висновку, що після смерті боржника за кредитним договором - [PERSON] та за наявності спадкоємців першої черги: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відбулася заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину, тобто відбувається заміна боржника в кредитному зобов`язанні на спадкоємців, які надалі несуть відповідальність перед банком у межах вартості майна, одержаного у спадщину (ВССУ від 14 грудня 2016р. у справі 557/950/15-ц). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17 квітня 2013 року у справі № 6-18цс13. Виходячи з аналізу норм законодавства, суд прийшов до висновку , що до спадкоємців переходять не тільки права, а й обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 Цивільного кодексу). Відкриття спадщини відбувається в день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст. 46, 1220 ЦК). Отже, разом із можливим цінним майном спадкоємці також успадковують і зобов`язання, які випливають із цивільно-правових угод. Обов`язок повідомлення кредитора спадкодавця про відкриття спадщини покладено на спадкоємців, якщо їм відомо про його борги (ст. 1281 ЦК). Матеріали справи вказують, що відповідачі достеменно знали про наявність у спадкодавця кредитних зобов`язань, зокрема за кредитним договором № 1205 від 09.06.2010 року, а відтак спадкоємці повинні повідомити кредитора, який протягом шести місяців від дня, коли міг дізнатися про смерть боржника, має пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину. Строк вимоги не має значення. Тому, навіть якщо строк повернення фіндопомоги не настав, кредитор зобов`язаний повідомити спадкоємців про факт існування таких правовідносин між кредитором та померлим. У разі коли кредитору не було відомо про смерть боржника, строк пред`явлення вимоги до спадкоємців становить шість місяців від настання строку вимоги (ч. 3 ст. 1281 ЦК). Кредитор, який пропустив ці строки, позбавляється права вимоги. Наведене вище положення повністю спростовує посилання відповідачів викладене у відзивах та запереченнях про пропуск звернення позивача з вимогою про відшкодування суми боргу по кредиту ( а.с. 225-229; т.2 а.с. 13; т.2 а.с. 54-57). Загалом спадкоємці повинні задовольнити вимоги кредитора повністю в межах вартості успадкованого майна (ч. 1 ст. 1282 ЦК). Спадкова справа вказує , що відповідачі успадкували : - Ѕ частина легкового автомобіля « Opel Astra» реєстраційний номер [NUMBER]; - автомобіль ВАЗ 21099, державний номерний знак [NUMBER] ; - &#188; житлового будинку за адресою : [ADDRESS] . А відтак вимога позивача, щодо повернення суми не виплаченої на день смерті суми кредиту, є співмірною та заявленою в межах вартості спадкового майна. З моменту смерті позичальника, як свідчить розрахунок вимог банку, нарахування процентів, пені банком не було припинено, однак фактично заборгованість на день смерті позичальника [PERSON] складає - 21432,00 грн. та відсотки за користування кредитом складає суму - 2 309,72 грн ( а.с.24). Таким чином суд вважає безпідставними вимоги позивача щодо подальшого нарахування після смерті позичальника ( [PERSON] ) відсотків, комісії, неустойки за кредитним договором. Важливим фактом є те, що спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором лише у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Підсумовуючи вище викладене суд зазначає наступне. Так, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] успадкували кредитні зобов`язання, які виникли внаслідок укладення [PERSON] кредитного договору (добудова) № 1205 від 09.06.2012 року та після смерті останнього спадкоємці повинні повернути увесь залишок кредиту відразу оскільки сплата кредиту частинами у даному випадку не може бути застосована ( ВС\\КЦС у справі № 759/12484/15-ц від 11.03.2019 року), що складає - 21432,00 + 2309,72 , всього 23741,72 грн. За наведених вище обставин нараховані позивачем штрафні санкції не підлягають стягненню, так як їх нарахування відбулося вже після смерті позикодавця, а спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. А відтак у цій частині позову суд відмовляє у задоволенні позовних вимог. Щодо застосування строку звернення до суду з вимогою про стягнення боргу слід зазначити, що позивачем не було пропущено даний строк оскільки свідоцтво про спадщину кожен з відповідачів отримав 10.10.2018 року, а до суду позов надійшов у березні 2019 року тобто в межах строку визначного ст. 1218 ЦК України. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»). Відповідно до частини першої статі 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). А спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Суд вважає, що оскільки зі смертю боржника зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Відповідно до ст.80 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх заперечнь. Не підлягають доказуванню обставини, встановлені судовими рішеннями. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінка доказів - завершальний етап процесу доказування. Вона полягає в перевірці судом доброякісності засобів доказування, що має на меті визначити їх доказову силу. Враховуючи викладене, суд приходить до наступних висновків: -про задоволення позовних вимог в частині стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Київського обласного Фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі , яка на час смерті [PERSON] ( 17.10.2015) складає: борг по кредиту у розмірі 21 432,00 грн; відсотки за користування кредитом - 2 309,72 грн, всього - 23 741, 72 грн; -про відмову у задоволенні вимог позивача, зокрема в частині щодо стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь Київського обласного Фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі : по нарахованих штрафних санкціях ( пені) - 32 735,48 грн; за порушення грошового зобов`язання інфляційні нарахування в сумі - 2 503,00 грн та три проценти річних у сумі 704,90 грн за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати Київському обласному Фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та частину кредиту, що залишилась до сплати у сумі 3 572,00 грн. Вимога позивача про стягнення судових витрат із відповідачів солідарно не узгоджується із нормами ЦПК України, оскільки на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідачів пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Тому суд врахувавши, що позовні вимоги було задоволено на 37 відсотків приходить до висновку, що стягненню підлягає 710,77 грн судового збору, розподіливши їх порівну між трьома відповідачами , слід стягнути по 236,92 грн з кожного на користь позивача. На підставі викладено та

Outcome: partial