Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

У березні 2014 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області до [PERSON], третя особа [PERSON] про звернення стягнення на майно, передане в іпотеку. Позивач зазначив, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» (на даний час «Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України») та [PERSON] 04 серпня 2010 року було укладено договір відновлюваної кредитної лінії № 1064. Банк зобов'язався надати [PERSON], третій особі, на умовах Кредитного договору, який зобов'язався повернути в передбачені договором строки отриманий кредит в сумі 1 000 000 грн. та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 20% процентів річних та комісійні винагороди в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором. Загальний термін користування кредитом складає 10 (десять) років, при цьому дата остаточного погашення Кредиту не пізніше 04 серпня 2020 року. На забезпечення виконання зобов'язань за договором відновлюваної кредитної лінії від 04.08.2010 року укладено іпотечний договір № 2319 від 04.08.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренком A.B., згідно з яким майновий поручитель [PERSON] передав в іпотеку, а Банк прийняв в іпотеку в порядку і на умовах, визначеному в Іпотечному договорі, нерухоме майно - двокімнатну квартиру загальною площею 74,3 кв.м., житловою площею 39,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На підтвердження права власності Іпотекодавця на вищевказану квартиру було надано Свідоцтво про право власності на квартиру, серії [NUMBER] від 24 січня 2002 гоку, видане Головним Управлінням житлового забезпечення Київської міської державної .адміністрації на підставі наказу від 11 січня 2002 року № 36 - С7КІ, що зареєстроване в КМБТІ 25 січня 2002 року, реєстраційний номер 994407, номер запису 42047 в книзі 322 - 242. [PERSON] наданий кредит в строки, встановлені Кредитним договором, не погасив, внаслідок чого у Позичальника виникла заборгованість по кредиту. В березні місяці 2013 року позивачу стало відомо, що [INFO] майновий поручитель [PERSON], помер. 22 листопада 2013 року третя Київська державна нотаріальна контора своїм листом повідомила AT «Ощадбанк», що 19 листопада 2013 року видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], що належала померлому [INFO] [PERSON], на ім'я його дружини [PERSON]. Посилаючись на ст.42 Закону України «Про іпотеку», позивач зазначив, що відповідачка як спадкоємець майнового поручителя [PERSON], має внести на рахунок Банку суму заборгованості позичальника перед Банком, але не зважаючи на неодноразові нагадування, [PERSON] та [PERSON] в установу Банку не з'явились, суму заборгованості не погасили. Станом на 27.01.2014 р. заборгованість за кредитним договором №1064 від 04.08.2010 року в сумі 1.177.659 грн. 18 коп., складається з: - 812 494,00 грн. - загальна сума не простроченого кредиту (основного боргу); - 136 053,03 грн. - загальна сума прострочених чергових платежів за кредитом (по основному боргу); - 173 712,75 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; - 13 513,54 грн. - сума нарахованих відсотків за січень 2014 року (з 01.01.2014 року - 26.01.2014 року); - 19 943,26 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату основних платежів за кредитом; - 21 942.60 - загальна сума пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування за кредитом. Початкова вартість майна переданого в іпотеку, визначена шляхом проведення оцінки суб'єктом оціночної діяльності ПП «КОНСАЛТ -СЕРВІС», а саме двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] становить 1 012 397 грн. 00 коп. Відповідно до вимог частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку» та ч.1 та ч.2 ст. 33 цього Закону позивач просив: 1. Звернути стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру загальною площею 74.3 кв.м., житловою площею 39,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], власника [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.11.2013 року, «ідентифікаційний номер [NUMBER]), в рахунок погашення заборгованості за договором відновлюваної кредитної лінії № 1064 від 04.08.2010 року в сумі 1 177 659 (один мільйон сто сімдесят сім тисяч шістсот п'ятдесят дев'ять) грн.18 коп., що було передано [PERSON] в іпотеку за іпотечним договором №2319 від 04.08.2010 року, на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області, р/р 37399505114677 в ОПЕРУ філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк». МФО 322669, код ЧТОУ 09322277, встановивши початкову ціну реалізації предмета іпотеки в сумі 1 012 397 (один мільйон дванадцять тисяч триста дев'яносто сім ) грн. 00 коп., шляхом реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів. 2. Стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі - Головного управління по м. Києву та Київській області на р/р 3739004 в АТ «Ощадбанк», МФО 320047, код ЄДРПОУ 02760815 судові витрати по сплаті судового витрати в сумі 3 654 грн. 00 коп. Представник відповідача, заперечуючи проти задоволення позовних вимог у редакції, яка зазначена у позовній заяві (клопотання а.с. 193, т-1) зазначила, що між позивачем та [PERSON] 04 серпня 2010 року було укладено договір відновлюваної кредитної лінії № 1064. Згідно з пунктом 1.3. Кредитного договору кредит надається на споживчі цілі готівкою у вигляді відновлюваної кредитної лінії окремими частинами (траншами) на період до 04 серпня 2020 року. Виконання зобов'язань за договором відновлюваної кредитної лінії від 04.08.2010 року було забезпечено іпотечним договором № 2319 від 04.08.2010 року, укладеним між Банком та майновим поручителем [PERSON], який підписав договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренком A.B. зареєстровано в реєстрі за № 1577. Предметом Іпотечного договору визначено нерухоме майно - двокімнатну квартиру загальною площею 74,3 кв.м., житловою площею 39,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Пунктом 1.4 Іпотечного договору сторони визначили вартість квартири у сумі 2.044.483 грн.. У позовній заяві Банк визначив вартість квартири у сумі 1.012.397 грн.., проти зазначеної суми відповідач заперечує, посилаючись на те, що вартість квартири значно підвищилась за рахунок знецінення гривні по відношенню до долара. Середня вартість квадратного метра у вказаному будинку становить 2.879,15 грн., що перевищує вартість предмету іпотеки, зазначену позивачем у 2,7 рази. Посилаючись на зазначені обставини представник відповідача заявив клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої доручено КНДІСЕ. Ухвалою суду від 19 листопада 2014 року була призначена судова будівельно-технічна експертиза. Згідно із висновком експерта від 07.02.2015 року встановлена ринкова вартість квартири [ADDRESS], яка у цінах на час оцінки становить 3.677.392 грн. У вересні 2014 року представник третьої особи позичальника [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів від Банку на підтвердження отримання зазначеної у договорі суми. На виконання запиту Банком направлені відповідачем підтверджуючі документи про видачу кредиту позичальнику на суму, обумовлену кредитним договором. У квітні 2015 року позивач звернувся із заявою про збільшення позовних вимог на 06.04.2015 року у сумі 1.762.370,23 грн. У судовому засіданні представник позивача додатково пояснив, що відповідач проживає у квартирі, яка передана у іпотеку, у цій же квартирі зареєстрований, але фактично не проживає син. Вона проживала до 2002 року у квартирі 206 по вул. Радянська Україна. У шлюбі перебувала з 28.06.1958 року. На зміну позовних вимог, позивач просив не зазначати початкову вартість квартири у судовому рішенні. Відповідач та її представник починаючи з квітня 2015 року (справа передана від іншого судді) у судові засідання не з'являлись, у призначене на 13 жовтня 2015 року судове засідання надійшла заява відповідача про хворобу без надання підтверджуючих документів, вона отримала судову повістку через рекомендоване повідомлення про вручення повістки 16.07.2015 року, її представник не з'явилась без пояснення будь яких причин. Третя особа також не з'явилась у судове засідання, отримавши судову повістку на 13 жовтня 2015 року через рекомендоване повідомлення про вручення повістки 16.07.2015 року його матір'ю [PERSON] Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області (далі Банк) та [PERSON] 04 серпня 2010 року було укладено договір відновлюваної кредитної лінії № 1064. Пунктом 1.1 Кредитного договору Банк зобов'язався надати позичальнику на умовах Кредитного договору, а Позичальник зобов'язався отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені Кредитним договором строки отриманий кредит в сумі 1 000 000,00 (один мільйон) грн. 00 коп. та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 20% процентів річних та комісійні винагороди в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором. На забезпечення виконання зобов'язань за договором відновлюваної кредитної лінії № 1064 від 04.08.2010 року між Банком та майновим поручителем [PERSON] було укладено іпотечний договір № 2319 від 04.08.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренком A.B. зареєстровано в реєстрі за № 1577 (надалі - Іпотечний договір) згідно з яким [PERSON] передав в іпотеку, а Банк прийняв в іпотеку в порядку і на умовах, визначених в Іпотечному договорі, нерухоме майно - двокімнатну квартиру загальною площею 74,3 кв.м., житловою площею 39,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві власності Іпотекодавцю згідно із Свідоцтвом про право власності на квартиру, серії [NUMBER] від 24 січня 2002 року, виданим Головним Управлінням житлового забезпечення Київської міської державної .адміністрації на підставі наказу від 11 січня 2002 року № 36 - С7КІ, що зареєстроване в Комунальному підприємстві Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 25 січня 2002 року, реєстраційний номер 994407, номер запису 42047 в книзі 322 - 242. В березні місяці 2013 року від дружини [PERSON], позичальника, стало відомо, що [INFO] [PERSON], помер, що підтверджено копією свідоцтва про смерть [PERSON], серії [NUMBER] від 23.04.2013 року, виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис № 7195. На запит Банку від 17.07.2013 року третя Київська державна нотаріальна контора, 22 листопада 2013 року повідомила AT «Ощадбанк» про те, що 19 листопада 2013 року було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], що належала померлому [INFO] [PERSON], на ім'я його дружини [PERSON], до якої як спадкоємця [PERSON], перейшли усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Листом від 18 грудня 2013 Банк звернувся до спадкоємця майнового поручителя про внесення на рахунок Банку суми заборгованості позичальника перед Банком, після невиконання пропозиції Банку, останнім направлено з вимогою протягом 30 календарних днів виплатити суму заборгованості Банку та нарахованих і прострочених процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасне погашення заборгованості, що не було виконано. Звертаючись до суду у березні 2014 року з позовом про звернення стягнення на майно, передане у іпотеку, представник позивача посилався на те, що вимоги Банку не були виконані спадкоємцем, між тим заборгованість за кредитним договором № 1064 від 04.08.2010 року була визначена на 27.01.2014 року у сумі в сумі 1.177.659 грн.18 коп., яка складалася з: - 812 494,00 грн. - загальна сума не простроченого кредиту (основного боргу); - 136 053,03 грн. - загальна сума прострочених чергових платежів за кредитом (по основному боргу); - 173 712,75 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; - 13 513,54 грн. - сума нарахованих відсотків за січень 2014 року (з 01.01.2014 року - 26.01.2014 року); - 19 943,26 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату основних платежів за кредитом; - 21 942.60 - загальна сума пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування за кредитом. У процесі розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги до розміру заборгованості до суми 1 762 370 (один мільйон сімсот шістдесят дві тисячі триста сімдесят) грн. 23 коп., яка складається з: 656 239.00 грн. - загальна сума не простроченого кредиту (основного боргу); 292 308,03 грн. - загальна сума прострочених чергових платежів за кредитом (по основному боргу); 394 087,53 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 16 112,31 грн. - загальна сума нарахованих відсотків за березень 2015 р.; 3118.50 грн. - загальна сума нарахованих відсотків за квітень 2015 р. (з 01.04.2015 р. - 06.04.2015 р. включно); 84 661,74 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату основних платежів за кредитом; 110 028,50 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом; 77 477.73 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за основним боргом; 105 595,53 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам; 9 941.57 грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості за основним боргом: 12 799,79 грн.) - загальна сума 3% річних від прострочених сум по відсоткам, яка була передане [PERSON] в іпотеку за іпотечним договором № 2319 від 04.08.2010 року, на користь позивача шляхом реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів та стягнути з [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 654 грн. Як передбачено ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. (ч.1) До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. (ч.2) Згідно із ст. 1050 ЦК про наслідки порушення договору позичальником встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. (ч.1) Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. (ч.2) Судом встановлено, що пп. 1.1 Кредитного договору Банк зобов'язався надати позичальнику на умовах Кредитного договору, а Позичальник зобов'язався отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені Кредитним договором строки отриманий кредит в сумі 1 000 000,00 (один мільйон) грн. 00 коп. та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 20% процентів річних та комісійні винагороди в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором. З матеріалів справи слідує, що Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, видавши позичальнику [PERSON] за його заявами поданими протягом серпня 2010 - грудня 2011 року суму передбачену кредитним договором про надання кредиту в рамках кредитної лінії на споживчі цілі (а.с. 51-95, т.1) Позичальнику неодноразово Банком направлялися листи - повідомлення про наявну заборгованість, але позичальник в установу банку не з'являвся, суму заборгованості не погасив. 17 квітня 2013 року, в зв'язку з невиконанням Позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором. Банком було направлено лист - вимогу №21/03 - 1064/19, яким Банк зобов'язав [PERSON] погасити заборгованість за кредитним договором №1064 від 04.08.2010 року, а саме сплатити залишок заборгованості по кредиту, сплатити прострочену заборгованість, сплатити нараховані відсотки та пеню в строк не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дня одержання листа-вимоги. Також 17 квітня 2013 року за № 21/03 - 1064/20 направлено лист про усунення порушення на ім'я майнового поручителя [PERSON], яким Банк попередив його про вжиття заходів щодо погашення заборгованості в примусовому порядку шляхом звернення стягнення на майно, передане в іпотеку, в разі непогашення Позичальником заборгованості по Кредитному договору. Натомість, [PERSON] наданий кредит в строки, встановлені Кредитним договором, не погашав, внаслідок чого у Позичальника виникла заборгованість по кредиту, яка визначена на 27.01.2014 року у сумі 1.177.659 грн. 18 коп. на підставі вищенаведеного розрахунку. Надалі стало відомо про те, що [INFO] майновий поручитель [PERSON] помер, дружина померлого поручителя [PERSON] надала копію свідоцтва про смерть чоловіка [PERSON], серії [NUMBER] від 23.04.2013 року, виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис № 7195. На запит Банку від 17.07.2013 року про надання інформації щодо спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус третьої Київської державної нотаріальної контори 22 листопада 2013 року повідомив, що 19 листопада 2013 року було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], що належала померлому [INFO] [PERSON], на ім'я його дружини [PERSON]. Відповідно до положень ст. 23 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, спадкоємцем [PERSON] є його дружина [PERSON] до якої перейшли усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Представник відповідача, заперечуючи проти задоволення позовних вимог у редакції позовної заяви щодо визначення вартості квартири у сумі 1.012.397 грн., посилаючись на те, що вартість квартири значно підвищилась за рахунок знецінення гривні по відношенню до долара. Середня вартість квадратного метра у вказаному будинку становить 2.879,15 грн., що перевищує вартість предмету іпотеки, зазначену позивачем у 2,7 рази. За клопотанням представника відповідача ухвалою суду від 19 листопада 2014 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу для відповіді на питання: Яка ринкова вартість двокімнатної квартири [ADDRESS], власника [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.11.2013 року. (а.с. 201, том-1) Висновок судової будівельно-технічної експертизи за № 16554 від 27.02.2015 року (а.с. 25, том-2): Ринкова вартість квартири № 131 на дату оцінки складає - 3.677.392 грн. За останніми уточненими позовними вимогами Банку 17.04.2015 року представник позивача посилається, що заборгованість за кредитним договором №1064 від 04.08.2010 року, визначена у сумі 1 762 370 (один мільйон сімсот шістдесят дві тисячі триста сімдесят) грн. 23 коп., яка складається з: 656 239.00 грн. - загальна сума не простроченого кредиту (основного боргу); 292 308,03 грн. - загальна сума прострочених чергових платежів за кредитом (по основному боргу); 394 087,53 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 16 112,31 грн. - загальна сума нарахованих відсотків за березень 2015 р.; 3118.50 грн. - загальна сума нарахованих відсотків за квітень 2015 р. (з 01.04.2015 р. - 06.04.2015 р. включно); 84 661,74 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату основних платежів за кредитом; 110 028,50 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом; 77 477.73 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за основним боргом; 105 595,53 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам; 9 941.57 грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості за основним боргом: 12 799,79 грн.) - загальна сума 3% річних від прострочених сум по відсоткам. Представник Банку просив звернути стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.11.2013 року, що була передана [PERSON] в іпотеку за іпотечним договором № 2319 від 04.08.2010 року, на користь Банку шляхом реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів. Згідно із п.36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у У разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (стаття 23 Закону України «Про іпотеку»). Досліджуючи зібрані судом докази, у їх числі письмові заперечення представника відповідача у клопотанні про непогодження з позовними вимогами у частині оцінки предмета іпотеки та висновок судової будівельно-технічної експертизи, проведеної за клопотанням представника відповідача на підставі ухвали суду, експертом КНІДСЕ від 07.02.2015 року, яким встановлено, що ринкова вартість квартири [ADDRESS] у цінах на час оцінки становить 3.677.392 грн., а також докази щодо отриманої суми позичальником, витребувані за його клопотанням, суд дійшов висновку про задоволення позову за уточненими вимогами без зазначення вказаної у вимогах позовної заяви оцінки предмету іпотеки. З огляду на викладене суд вважає, що слід звернути стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру загальною площею 74,3 кв. м., житловою площею 39.9 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] і належить [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.11.2013 року, «ідентифікаційний номер [NUMBER] в рахунок погашення заборгованості за договором відновлюваної кредитної лінії № 1064 від 04.08.2010 року у межах розміру заборгованості в сумі 1 762 370 (один мільйон сімсот шістдесят дві тисячі триста сімдесят) грн. 23 коп. на користь Публічного акціонерного товариством «Державний ощадний банк України» шляхом реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів та стягнути судовий збір у сумі 3 654 грн. З врахуванням викладених обставин на підставі ст.ст. 526, 625, 575, 590, 1050, 1054, 1281, 1282 ЦК України, ст.ст. 7, 23, 33, 42 Закону України «Про іпотеку» та

Outcome: approved