Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] (далі - позивач)звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до Михайлівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (далі - відповідач) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON]. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що [INFO] померла його тітка [PERSON], яка за життя заповідала йомувсе належне їй майно. У позовній заяві позивач також зазначив, що після смерті [PERSON]відкрилася спадщина, яка складається, у тому числі, з земельної ділянки, площею 8,4822 гектарів, з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Михайлівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Також позивач вказує на те, що після смерті заповідача [PERSON], він у встановлений строк звернувся до Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області, з метою оформлення спадщини за заповітом, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, оскільки ним не подано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме: Державного акту на право власності на земельну ділянку від 30 травня 2003 року серії [NUMBER] про що 27 липня 2017 року державним нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії. Водночас, у позовній заяві позивач [PERSON]посилається на те, що вказаний Державний акт було випадково зіпсовано та знищено, при цьому отримати його дублікат позивач не може, оскільки з 01 січня 2013 року видача Державних актів на землю не здійснюється, натомість право власності на земельну ділянку реєструється у новоствореному Реєстрі речових прав на нерухоме майно. Посилаючись на законність набуття права власності на нерухоме майно спадкодавцем [PERSON], позивач [PERSON]просив визнати за ним у порядку спадкування за заповітом право власності на зазначений вище об'єкт нерухомого майна - земельну ділянку. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, при цьому 31.01.2018 подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав і просив задовольнити їх у повному обсязі, також просив розглядати справу за його відсутності. Раніше у судовому засіданні 07.11.2017 позивач також підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Михайлівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської областіу судове засідання не з'явився, при цьому 18.12.2017 відповідач також подав суду заяву, в якій не заперечував розглядати справу без участі його представника. Дослідивши в судовому засіданні наявні у справі письмові докази, суд дійшов такого. [INFO] [PERSON] померла у віці 85 років у смт. Ольшанське, Миколаївського району Миколаївської області (а. с. 5). Позивач [PERSON]є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], що підтверджується копією заповіту, який був складений 01 березня 2012 року у селищі Ольшанське, Миколаївського району Миколаївської області та посвідчений секретарем виконкому Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області (а. с. 6). В матеріалах справи міститься копія Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ - 4803660312017 від 26 липня 2017 року, з якої слідує, що за життя [PERSON], на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 30 травня 2003 року серії [NUMBER] на праві власності належала земельна ділянка, площею 8,4822 гектарів, з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Криничанської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (а. с. 7 - 9). Рішенням Михайлівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області припинено юридичну особу - Криничанську сільську раду Миколаївського району Миколаївської області; вирішено вважати Михайлівську сільську раду Миколаївського району Миколаївської області правонаступником активів та пасивів, всіх майнових прав та обов'язків Криничанської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (а. с. 12). З копії спадкової справи № 53/2017, заведеної 16 березня 2017 року Четвертою Миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області слідує, що усю спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON], шляхом подання заяви від 16 березня 2017 року про прийняття спадщини до Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області. Також, як слідує з копії матеріалів спадкової справи, інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має (а. с. 25 - 33). При цьому, 27 липня 2017 року державний нотаріус Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Ігнатенко В.С. винесла постанову про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] на земельну ділянку, площею 8,4822 гектарів, з цільовим призначенням: для ведення сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Криничанської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, у зв'язку з тим, що [PERSON] не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії ( а. с. 11). Разом з тим, незважаючи на відмову нотаріального органу у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з положеннями ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. ч. 1. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Інших спадкоємців після смерті [PERSON], крім позивача[PERSON], не має. Таким чином, згідно з положеннями ст. ст. 1217, 1218 ЦК України позивач успадкував усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті останнього. До таких успадкованих позивачем прав відноситься і право на вищезазначену земельну ділянку, яке фактично було набуте спадкодавцем [PERSON]на законних підставах та у незаборонений спосіб. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1, п. 1) ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивач не може захистити своє спадкове майнове право, тому воно підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved