Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 04 вересня 2010 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Ладижинського міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 143. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. В даний час їх сім'я фактично розпалася і позивач з відповідачем стали чужими людьми. Протягом останніх років сторони проживають окремо та їх нічого не поєднує. Кожен з них живе своїм власним життям, а тому на думку позивача, про поновлення шлюбних стосунків не може йти мова і збереження сім'ї являється неможливим, у зв'язку з чим просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Зазначила, що відносини з відповідачем погіршилися ще раніше, вони припинили шлюбні відносини та проживають окремо з грудня 2015 року. Вважає, що вжиття заходів для примирення за таких обставин недоцільне та не дасть позитивного результату. Просила шлюб з відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]» та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явився. Проте подав до суду заяву, в якій просив розглянути дану справу без його участі та дає згоду на розірвання шлюбу з позивачем . Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 04 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ладижинського міського управління юстиції Вінницької області, судом встановлено, що 04 вересня 2010 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Ладижинського міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 143 (а.с. 4). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 24 березня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ладижинського міського управління юстиції Вінницької області (а.с.5). За змістом ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось. Як встановлено з показань позивача у судовому засіданні, протягом останніх років між ними напружені відносини, з грудня 2015 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. В судовому засіданні позивач, категорично наполягла на тому, що примирення між нею та відповідачем не можливе. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить лише формальний характер, у зв'язку з чим вважає можливим його розірвати, оскільки подальше його збереження буде суперечити інтересам сторін. За змістом ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved