Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

У березні 2019 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, заінтересована особа - орган опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки над недієздатною фізичною особою. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Васалатія К.А. від 15 березня 2019 року відкрито провадження у справі за вказаною заявою. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 серпня 2019 року судді Андрейчуку Т.В. передано на розгляд цивільну справу за заявою [PERSON] . Свої вимоги [PERSON] мотивував тим, що він є сином [PERSON] [PERSON] стверджував, що його батько страждає на хронічний стійкий психічний розлад, внаслідок чого не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На сьогодні [PERSON] не може самостійно пересуватись та забезпечувати свої потреби. З цих підстав заявник просив суд визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку та призначити його опікуном над його батьком. Заявник в судовому засіданні вимоги, викладені у заяві підтримав, просив суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні проти задоволення заяви [PERSON] не заперечувала. Суд, заслухавши вступні слова заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] (а. с. 4). [PERSON] хворіє на органічне ураження головного мозку, поєднане з недоумством. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року у справі була призначена судово-психіатрична експертиза, у висновку якої від 27 березня 2020 року №193 зазначено, що внаслідок органічного ураження головного мозку поєднаного ґенезу (судинно-дисметаболічного) з недоумством [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад (F-02.8 за МКХ-10). За своїм психічним станом [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а. с. 44-46). Ч. 1 ст. 30 ЦК України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Ст. 296 ЦПК України визначено коло осіб, які можуть бути заявниками у справах про визнання фізичної особи недієздатною. До членів сім`ї фізичної особи відповідно до ст. 3 СК України належать особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Це, зокрема, чоловік (жінка) діти, батьки, непрацездатні особи, які перебувають на утриманні, інші родичі, які проживають з особою і ведуть спільне господарство (ст. 64 ЖК України). Аналізуючи зміст наведених норм, суд вважає, що [PERSON] є належним заявником у даній справі. Зважаючи на те, що [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад, внаслідок якого він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд приходить до висновку про необхідність визнати [PERSON] недієздатним. За приписами ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Процедура встановлення опіки та призначення опікуна над недієздатною фізичною особою визначена Правилами опіки та піклування, затвердженими спільним наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року №34/166/131/88 (далі - Правила). Так, п. 3.3. Правил передбачено, коло осіб, які можуть бути опікунами та необхідний перелік документів, за наявності яких можливо призначити особу опікуном. Зокрема, якщо опіка призначається над повнолітньою особою, - одним з таких документів є рішення суду про визнання даної особи недієздатною. З наведеного вбачається, що орган опіки і піклування вправі звернутися до суду з поданням про встановлення опіки і призначення опікуна над недієздатною фізичною особою лише після отримання рішення суду про визнання такої особи недієздатною. Таким чином, вимоги [PERSON] про встановлення опіки та призначення опікуна над [PERSON] до визнання цієї особи недієздатною є передчасними та задоволенню не підлягають.

Outcome: partial