Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

У березні 2015 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 21 травня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 211. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне життя із відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, подружжя проживає окремо, припинене ведення спільного господарства. Через відсутність порозуміння втрачене бажання бути один з одним. Вважає, примирення не можливе, шлюб набув формального характеру і зберігати його є не доцільним. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не зявилася, про місце, час та дату судового засідання повідомлялася належним чином, до початку розгляду справи подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала. У разі неявки у судове засідання відповідача, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із копії свідоцтва про шлюб, яка міститься у матеріалах справи вбачається, що 21 травня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а. с. 4) Судом встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін 02 листопада 2011 року народилася дочка [PERSON], про що свідчить наявна у матеріалах справи копія свідоцтва про її народження (а.с. 5). 08 травня 2015 року, з метою збереження сімї, сторонам надавався строк для примирення два місяці. Проте, в наданий судом строк сторони не примирилися. Постановою № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року передбачено, якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один із них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що сторони після наданого строку на примирення не примирилися, а позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved