Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 10.02.2016 року, просив забов'язати відповідача не чинити йому перешкод у спілкуванні та вихованні дочки; встановити йому дні та час зустрічі з дитиною [PERSON], [INFO]: кожну другу та четверту суботу та неділю місяця з 10:00 год. до 20:00 год. за місцем його проживання та один робочий день серед тижня з 15:00 год. до 21:00 год. за місцем його проживання у м. Червонограді Львівської області; надати можливість проводити літній відпочинок з дочкою у такі дні: з 8 по 14 червня, з 15 по 22 липня та з 18 по 24 серпня. В обгрунтування позову послався на те, що 18.11.2008 року шлюб з відповідачем розірвано. Від шлюбу у сторін є дочка [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу між сторонами існують неприязні відносини, відповідач забрала дитину з м. Червонограда, де остання проживала та навчалась у школі № 1 та переїхала проживати у с. Зашків Жовківського району Львівської області. Відповідач припинила давати йому дитину та чинить йому перешкоди у спілкуванні з нею. Позивач у судовому засіданні свої вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнала, пояснила, що дочка проживає з нею, вона не чинить відповідачеві перешкоди у спілкуванні з дитиною. Представник органа опіки та піклування - Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що підтримуєрішення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 22.12.2015 року № 231. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке. Судом установлено, що шлюб між сторонами розірвано 18.11.2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 18.11.2008 року [NUMBER]. Від подружнього життя у сторін є дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження. Дитина проживає з відповідачем. Згідно з витягу з рішення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 22.12.2015 року № 231 про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини, участь батька [PERSON] у вихованні малолітньої дочки [PERSON], [INFO], є доцільною. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Рівність прав батьків щодо дитини закріплена у положеннях статті 141 СК України (далі - СК), де також зазначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою (ст. 142 СК). Відповідно до ст. 150 СК батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до частин 1, 3 ст. 151 СК батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Згідно зі статтею 153 СК мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст. 155 СК). Відповідно до частин 2, 3 статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно із положеннями частин 1, 2 статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від одного з батьків, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до змісту статті 159 СК якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Отже, виходячи з інтересів дитини та умов її нормального виховання, ураховуючи її вік, висновок органа опіки та піклування про доцільність участі позивача у вихованні дитини, беручи до уваги визнання відповідачем нижченаведеної частини вимог позивача, суд дійшов висновку, що участь позивача у вихованні своєї неповнолітньої дочки [PERSON] є доцільною та необхідною, тому позивачеві необхідно встановити спосіб його участі у вихованні дочки у виді періодичних побачень з нею кожну другу та четверту суботу та неділю місяця з 10:00 год. до 20:00 год. та один робочий день серед тижня з 15:00 год. до 21:00 год. з покладенням на нього обов'язку забирати та відвозити дитину за місцем проживання відповідача. Встановити позивачеві періоди відпочинку разом з його дочкою: з 8 по 14 червня, з 15 по 22 липня та з 18 по 24 серпня. Позов у частині зобов'язання відповідача не чинити перешкоди позивачеві у спілкуванні та вихованні дочки задоволенню не підлягає, оскільки позивачем на підтвердження цих обставин не подано суду жодного доказу, а відповідач у судовому засіданні пояснила, що нею не чинились перешкоди позивачеві у спілкуванні з дочкою та у її вихованні ним. Отже, позов задовольняється частково. Враховуючи часткове задоволення позову,

Outcome: partial