Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

У вересні 2015 року ПАТ «Енергобанк» (далі по тексту - позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), в якому просить стягнути з останнього заборгованість в розмірі 211444,51грн. за договором № 00-000858-10 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA від 16 липня 2014 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16 липня 2014 року, між ПАТ «Енергобанк» та [PERSON] було укладено договір № 00-000858-10 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA. На виконання умов договору ПАТ «Енергобанк», надав [PERSON] кредитні кошти, проте відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань за цим договором щодо вчасного повернення суми кредиту та плати за його користування (відсотків), що призвело до виникнення заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. В ході розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги в частині розрахунку заборгованості за договором № 00-000858-10 від 16.07.2014 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISА, що станом на 19.08.2015 року становить 211444,51 грн., з яких: заборгованість за кредитом 155690,98 грн., заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості - 22295, 24 грн., заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт - 2366,74 грн., заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості - 1050,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами 30041,54 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила суд про його задоволення, проти ухвалення заочного рішення у справі заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 16 липня 2014 року між ПАТ «Енергобанк» та [PERSON] було укладено договір № 00-000858-10 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA. На виконання умов вказаного договору ПАТ «Енергобанк» відкрило [PERSON] картковий рахунок з відновленою кредитною лінією з лімітом використання 150000,00 грн. на строк 365 днів з моменту підписання договору. У зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, виникла заборгованість, яка згідно наданого ПАТ «Енергобанк» розрахунку, станом на 19.08.2015 року становила 211444,51 грн., з яких: 155690,98 грн. простроченої заборгованості за кредитом; 22295,24 грн. заборгованості за штрафами за виникнення заборгованості; 2366,74 грн. заборгованості за штрафом за несанкціонований овердрафт; 1050,00 грн. заборгованості за штрафами за виникнення простроченої заборгованості; 30041,54 грн. заборгованості за нарахованими процентами. (а.с.118-127). Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не було надано належних доказів в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження погашення кредитної заборгованості. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, умов Договору та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь ПАТ «Енергобанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 00-000858-10 від 16.07.2014, яка у в загальному розмірі складає 211444,51 грн., а також, підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 3171,67 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved