Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду із зазначеною вище позовною заявою. Вказувала, що з 28.04.2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, постійно виникають сварки, в даний час вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, вважає збереження сімї неможливим, просила їх шлюб розірвати та посилаючись на відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача, позивач просила стягнути з останнього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність в якій позов підтримала у повному обсягу. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в тому числі шляхом розміщення відповідного оголошення в газеті, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 28.04.2007 року сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується даними копії свідоцтва про шлюб, який зареєстровано виконкомом Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис № 22 (а.с. 3). Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відомостями наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження (а.с. 4). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно довідки від 24.02.2016 року № 02-21-22/413 Виконавчого комітету Узинської міської Ради, [PERSON] та її син [PERSON], [INFO] зареєстровані за адресою: [INFO] (а.с.5). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, матеріальний стан та стан здоровя платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини в матеріалах справи не містяться. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Богданова». Згідно ст. 367 ЦПК України, рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню. Відповідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатила при подачі позову до суду в розмірі 551 грн. 20 грн. та витрати пов»язані із викликом відповідача до суду шляхом опублікування оголошення в пресу в розмірі 400 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved