Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

У вересні 2014 року заявник звернувся до Ленінського районного суду з заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON], [INFO], метричного запису про народження та хрещення, де матір'ю помилково вказано «[PERSON]», замість вірного [PERSON]». Встановити факт належності [PERSON] договору про право забудування земельної дільниці від 18.05.1927 року, де вона помилково вказана по-батькові «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». Встановити факт належності [PERSON], [INFO], свідоцтва про народження, в якому помилково вказано ім'я матері «[PERSON]», замість вірного «[PERSON]». Встановити факт належності [PERSON] заповіту від 11.09.1971 року, де вона вказана з прізвищем «[PERSON]» (прізвищем першого чоловіка, шлюб з яким розірвано) та по-батькові «[PERSON]». В обгрунтування своєї заяви заявник зазначив, що при оформленні документів на спадщину у нього виникли проблеми, оскільки в документах, а саме у метричному запису книги Харківського Римсько-Католицького Приходського костелу про народження та хрещення його бабусі [PERSON], у свідоцтві про народження його матері [PERSON], у заповіті від 11.09.1971 року та у договорі про право забудування земельної дільниці від 18.05.1927 року помилково не вірно вказано по батькові матері - [PERSON] (рос. мовою [PERSON]) - «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]», не вірно зазначено ім'я та по батькові його прабабусі - [PERSON] (рос. мовою [PERSON]) - «[PERSON]» замість вірного [PERSON]» та «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]», а також не вірно зазначено ім'я його бабусі - [PERSON] (рос. мовою [PERSON]) - «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». За час життя його матері, бабусі та прабабусі ними не були виправлені вищевказані помилки. Зазначені обставини перешкоджають йому отримати свідоцтво про право на спадщину, у зв'язку з чим він вимушений був звернутися до суду з даною заявою про встановлення факту належності документів. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у ній. Представник зацікавленої особи - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] до судового засідання не з'явилася. Про дату, місце та час слухання справи повідомлена була належним чином. Причини неявки суду не відомі. За таких обставин, на підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність представника зацікавленої особи приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, вислухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали заяви, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Ленінським відділом РАЦС м. Харкова, заявник [PERSON] є сином [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) (а.с. 6). 05.02.1965 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, актовий запис № 691. Прізвище дружини було замінено на «[PERSON]» (а.с. 9). 30 жовтня 1973 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується копією про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданогоРАЦС Московського району (а.с. 8). 24 березня 1979 року мати заявника - [PERSON] вдруге уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]», про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено відповідний запис за № 144 та підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7). [INFO] мати заявника - [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с. 16). Відповідно копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого відділом актів цивільного стану м. Харкова, батьками [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). [INFO] [PERSON], яка є бабусею заявника [PERSON], померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 1085, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану 03.02.2001 року (а.с. 16). Згідно Заповіту, складеного 11.09.1971 року прабабусею заявника [PERSON] - [PERSON], остання за життя все своє майно заповіла в рівних частинах кожній дочці, [PERSON], та онучці, [PERSON] (а.с. 14). Судом також було встановлено, що в теперішній час, при оформленні документів на спадщину у заявника виникли проблеми, оскільки в документах помилково не вірно вказані імена та по-батькові його матері - [PERSON] (рос. мовою [PERSON]), бабусі - [PERSON] (рос. мовою [PERSON]) та прабабусі - [PERSON] (рос. мовою [PERSON]). Так, у метричному запису книги Харківського Римсько-Католицького Приходського костелу про народження та хрещення бабусі заявника - [PERSON] (рос.мовою [PERSON]), яка народилася [INFO], помилково вказано ім' я її матері [PERSON] (рос.мовою [PERSON]) замість вірного [PERSON]» (а.с. 11). У свідоцтві про народження [NUMBER] матері заявника [PERSON] (рос.мовою [PERSON]) помилково зазначено ім'я її матері «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]» (а.с. 10). У договорі про право забудування земельної дільниці від 18.05.1927 року, не вірно зазначено по-батькові прабабусі заявника - [PERSON] - «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]» (а.с. 12-13). У заповіті від 11.09.1971 року, у якому не вірно зазначене по-батькові [PERSON] замість вірного «[PERSON]» (а.с. 14). За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по батькові, місце чи час народження, місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Суд може встановлювати факти належності особі документів, в т.ч. й заповіту. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження, якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, оскільки в правовстановлюючих документах на підставі яких заявник [PERSON] як спадкоємець має оформити спадкові права є описка (помилка), виправити яку неможливо у зв'язку із смертю осіб, на ім'я яких були видані відповідні документи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved