Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК«Українська страхова група»», [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. В позові зазначав, що 08 жовтня 2016 року о 21 год. 30 хв. в м. Вознесенську по вул. Тімірязєва [PERSON], керуючи автомобілем «Volkswagen Polo» реєстр. номер [NUMBER], здійснюючи маневр руху заднім ходом в бік вул. Київської, не впевнився в безпеці такого маневру та допустив зіткнення з належним позивачу автомобілем «Ford Focus» реєстр. номер [NUMBER], тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] була завдана матеріальна шкода в звязку з пошкодженням автомобіля в загальному розмірі 16 169,61 грн., в тому числі вартість відновлювального ремонту автомобіля 11 105,86 грн., втрата товарної вартості автомобіля 5 063,75 грн. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON], як володільця автомобіля «Volkswagen Polo» реєстр. номер [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК «Українська страхова група»». Після дорожньо-транспортної пригоди позивач звернувся до ПрАТ «СК «Українська страхова група»» з заявою про виплату страхового відшкодування, проте страховик виконав взяті на себе зобовязання лише частково, а саме в розмірі 10 204,69 грн., проте був зобов'язаний сплатити відшкодування в розмірі вартості відновлювального ремонту автомобіля. Крім цього не відшкодував залишок завданої шкоди у вигляді втрати товарної вартості автомобіля й інший відповідач безпосередній її заподіювач. В звязку з цим [PERSON] просив стягнути з ПрАТ «СК«Українська страхова група»» на свою користь 901,18 грн. страхового відшкодування, а з [PERSON] - 5 063,75 грн. в порядку відшкодування залишку шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. В судовому засіданні, яке проводилося без особистої участі позивача, його представник [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Заперечення проти позову обгрунтовував тим, що належний позивачу автомобіль на час розгляду справи відремонтований та розмір витрат на його ремонт є значно меншим, ніж зазначено у висновку автотоварознавчого дослідження. Крім цього просив врахувати відсутність в матеріалах справи доказів та вартості цих робіт. Представник відповідача - ПрАТ «СК «Українська страхова група»» в судове засідання не з'явився, проте надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі та письмові заперечення проти позову в яких вимоги [PERSON] не визнав. Заперечення обгрунтовував тим, що страховик повністю виконав перед позивачем обов'язок по сплаті страхового відшкодування в розмірі вартості відновлювального ремонту автомобіля за вирахуванням нарахованого податку на додану вартість запчастин в розмірі 901,18 грн., оскільки для цього відсутні передумови (позивачем не надано документального підтвердження фактичного здійснення ремонту автомобіля та понесення цих витрат). Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі позивача [PERSON] та представника відповідача ПрАТ «СК «Українська страхова група»», оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей для її вирішення. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 08 жовтня 2016 року о 21 год. 30 хв. в м. Вознесенську по вул. Тімірязєва [PERSON], керуючи автомобілем «Volkswagen Polo» реєстр. номер [NUMBER], здійснюючи маневр руху заднім ходом в бік вул. Київської, не впевнився в безпеці такого маневру та допустив зіткнення з належним позивачу автомобілем «Ford Focus» реєстр. номер [NUMBER], тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Вознесенського міськрайонного суду від 21 жовтня 2016 року відповідач був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON], як володільця автомобіля «Volkswagen Polo» реєстр. номер [NUMBER] була за страхована в ПрАТ «СК «Українська страхова група»» згідно полісу №АК/4857215 від 31 серпня 2016 року з лімітом відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну в 100 000 грн. з нульовою франшизою. За загальним правилом, передбаченим ст.ст. 1166, 1187, 1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (до яких належить діяльність з використання транспортних засобів) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме винною особою в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.ст. 22, 28, 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі, якщо цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу, як джерела підвищеної небезпеки застрахована, при настанні з його вини страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи, зокрема шкоду, повязану з пошкодженням транспортного засобу потерпілого (витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством). Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» N 4 від 01 березня 2013 року при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Разом з тим підлягають врахуванню положення п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до яких страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, а тому відшкодування такої шкоди покладається на її заподіювача. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження транспортного засобу №972 від 09 листопада 2016 року сума втрати товарної вартості автомобіля «Ford Focus» реєстр. номер [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 5 063,75 грн. та сторонами в судовому засіданні не оспорювалася. При цьому суд не може прийняти до уваги доводи відповідача [PERSON] про те, що належний позивачу автомобіль на час розгляду справи відремонтований та розмір витрат на його ремонт є значно меншим, ніж зазначено у висновку автотоварознавчого дослідження, оскільки вказані доводи не підтверджені жодними доказами, як це передбачено ст.ст. 10, 60 ЦПК України. Водночас втрата\~товарної вартості автомобіля\~- це фактично відшкодування винним у вчинені ДТП власнику автомобіля майбутніх витрат по ціні, суттєве зменшення ціни на авто при продажі. Величина втрати товарної вартості колісного транспортного засобу умовна величина зниження ринкової вартості колісного транспортного засобу, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого колісного транспортного засобу (офіційне визначення по наказу ФДМУ). Тобто розмір втрати товарної вартості автомобіля є сталою величиною та не залежить від дати проведення та вартості робіт по відновленню пошкодженого автомобіля, а лише вказує на те, скільки автомобіль втрачає в ціні в порівнянні з аналогічним транспортним засобом, який не зазнав таких механічних пошкоджень. За встановлених обставин суд вважає, що вимоги в цій частині є обгрунтованими та доведеними, а тому з [PERSON] на користь [PERSON] в порядку відшкодування шкоди слід стягнути 5 063,75 грн., як суму втрати товарної вартості належного йому автомобіля. Що стосується вимог [PERSON] до ПрАТ «СК «Українська страхова група»» про стягнення страхового відшкодування, то суд виходить з наступного. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження транспортного засобу №972 від 09 листопада 2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford Focus» реєстр. номер [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 11 105,86 грн. та сторонами не оспорювалася. Водночас згідно висновку, зокрема ремонтної калькуляції вартість ремонту автомобіля (запасних частин, які підлягають заміні) визначена з врахуванням (нарахуванням) податку на додану вартість в розмірі 20 %. Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. З матеріалів справи вбачається, що згідно платіжного доручення №2210 від 06 лютого 2017 року ПрАТ «СК «Українська страхова група»» здійснила на особистий банківський рахунок позивача платіж в розмірі 10 204,69 грн., тобто виплатила страхове відшкодування у визначеному в експертній оцінці розмірі за вирахуванням 20 % податку на додану вартість запчастин, які підлягають заміні. З матеріалів справи вбачається, що виплата здійснювалася на особистий рахунок потерпілого, в матеріалах справи відсутні докази проведення ремонтних робіт відносно пошкодженого автомобіля та відсутні докази, що страховик отримував документальне підтвердження факту оплати проведеного ремонту. За встановлених обставин суд не знаходить підстав для здійснення страховиком доплати в розмірі суми податку, а тому в задоволенні позову до ПрАТ «СК «Українська страхова група»» слід відмовити. В силу ст. 88 ЦПК України суд (з врахуванням розміру задоволених позовних вимог) розподіляє між сторонами судові витрати. Зокрема з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню: ?1 629,89 грн. витрат на правову допомогу (1 920 грн. (сплачено позивачем) х 84,89 % (розмір задоволених вимог в процентному відношенні від загального розміру вимог)); ?543,30 грн. судового збору (640 грн. (сплачено позивачем) х 84,89 % (розмір задоволених вимог в процентному відношенні від загального розміру вимог)). Судові витрати позивача відносно іншого відповідача відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved