Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

У вересні 2015 року позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Як підставу позову зазначив, що 28 березня 2007 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», на теперішній час публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № CL-701/437/2007, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 32\~162,64 доларів США на купівлю автомобіля «MITSUBISHI GALANT» строком до 26.03.2013 року зі сплатою відсотків у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі. Згідно п. 1.1 ч. 2 кредитного договору відповідач зобовязався своєчасно погашати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом в порядку і строки, визначені на умовах кредитного договору. Для розрахунку відсотків за користування кредитом прийнято використовувати фіксовану процентну ставку у розмірі 11,99 % (п. 3 ч. 1 кредитного договору). В порушення умов кредитного договору та вимог закону відповідач не здійснює погашення кредиту та сплату відсотків у строки та у розмірах, встановлених кредитним договором. Згідно п. 3.1.1 кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами Позичальник зобовязаний сплатити Банку пеню у розмірі 1 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно з кредитним договором. Відповідно до п.п. 3.1.2, 3.1.3 кредитного договору за прострочення виконання боргових зобовязань понад 15 календарних днів Позичальник, крім пені, додатково сплачує на користь Банку штраф у розмірі 0,01 % від суми прострочених боргових зобовязань, але не менше 25,00 гривень. За прострочення виконання боргових зобовязань понад 30 календарних днів Позичальник, крім пені та штрафу, додатково сплачує Банку штраф у розмірі 0,02 % від суми прострочених боргових зобовязань, але не менше 50,00 гривень. У звязку з вищезазначеним, заборгованість відповідача за кредитним договором складає 191 519,73 гривень, що встановлено в рішенні Шевченківського районного суду Харківської області від 17.05.2010 року. Крім того, з метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON] перед Банком укладено договір застави автотранспортного засобу № РСL-701/437/2007 від 28.03.2007 року, згідно з умовами якого предметом застави встановлено легковий автомобіль марки «MITSUBISHI GALANT», реєстраційний № [NUMBER], рік випуску 2006, колір сірий, кузов № 4МВSRDJ1А7Е701194, тип легковий седан-в, правовстановлюючий документ свідоцтво про реєстрацію ТЗ: АХС 023734, видане РЕВ МВ № 1 [PERSON] в Харківській області 27.03.2007 року (п. 3.1 Договору застави). Пунктом 6.4 Договору застави закріплено, що звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя може здійснюватись, зокрема, шляхом продажу предмета застави із укладенням договору купівлі-продажу з іншою особою. На підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.03.2011 року і договору відступлення права вимоги від 18.03.2011 року, Банк відступив, а товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором і договором застави, укладеними між Банком та відповідачем. Таким чином, до позивача перейшли усі права Банку щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором і договором застави. Представник позивача просить звернути стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № CL-701/437/2007 від 28.03.2007 року у розмірі 191\~519,73 гривень шляхом визнання за ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету застави за договором застави автотранспортного засобу № РСL-701/437/2007 від 28.03.2007 року, а саме легкового автомобіля марки «MITSUBISHI GALANT», реєстраційний № [NUMBER], що належить [PERSON], за ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид рухомого майна на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності, на час продажу, з наданням позивачу всіх повноважень продавця, стягнувши з відповідача витрати, повязані зі збереженням та реалізацією предмету застави, передати предмет застави в управління позивача на період його реалізації з метою його збереження, вилучити у відповідача та передати позивачу комплект ключів від автомобіля та стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 3\~654,00 гривень. У судове засідання сторони не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних доказів. Представник позивача підтримув позов, наполягав на його задоволенні, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Представник відповідача визнала позов у повному обсязі і не заперечувала проти його задоволення. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 березня 2007 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № CL-701/437/2007, згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 32\~162,64 доларів США на купівлю автомобіля «MITSUBISHI GALANT» строком до 26.03.2013 року зі сплатою відсотків у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі (а.с. 4-10). Згідно п. 1.1 ч. 2 кредитного договору відповідач зобовязався своєчасно погашати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом в порядку і строки, визначені на умовах кредитного договору. При цьому для розрахунку відсотків за користування кредитом було прийнято використовувати фіксовану процентну ставку у розмірі 11,99 % (п. 3 ч. 1 кредитного договору). В порушення умов кредитного договору та вимог закону відповідач не здійснює погашення кредиту та сплату відсотків у строки та у розмірах, встановлених кредитним договором. Згідно п. 3.1.1 кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами Позичальник зобовязаний сплатити Банку пеню у розмірі 1 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно з кредитним договором. Відповідно до п.п. 3.1.2, 3.1.3 кредитного договору за прострочення виконання боргових зобовязань понад 15 календарних днів Позичальник, крім пені, додатково сплачує на користь Банку штраф у розмірі 0,01 % від суми прострочених боргових зобовязань, але не менше 25,00 гривень. За прострочення виконання боргових зобовязань понад 30 календарних днів Позичальник, крім пені та штрафу, додатково сплачує Банку штраф у розмірі 0,02 % від суми прострочених боргових зобовязань, але не менше 50,00 гривень. Як вбачається з рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 17.05.2010 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 191 519,73 гривень (а.с. 20). Крім того, з метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON] перед Банком укладено договір застави автотранспортного засобу № РСL-701/437/2007 від 28.03.2007 року (а.с. 12-15). Згідно з умовами договору предметом застави встановлено легковий автомобіль марки «MITSUBISHI GALANT», реєстраційний № [NUMBER], рік випуску 2006, колір сірий, кузов № 4МВSRDJ1А7Е701194, тип легковий седан-в, правовстановлюючий документ свідоцтво про реєстрацію ТЗ: АХС 023734, видане РЕВ МВ № 1 [PERSON] в Харківській області 27.03.2007 року (п. 3.1 Договору застави). Пунктом 6.4 Договору застави передбачено звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя, зокрема, шляхом продажу предмета застави із укладенням договору купівлі-продажу з іншою особою. На підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.03.2011 року і договору відступлення права вимоги від 18.03.2011 року Банк відступив, а товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором і договором застави, укладеними між Банком та відповідачем (а.с. 21-37). Таким чином, до позивача перейшли усі права Банку щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором і договором застави. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Положеннями ст.ст. 610, 611 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання та на вимогу кредитора зобовязаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобовязання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків на підставі ст. 624 ЦК України. У відповідності до вимог ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Статтею 589 ЦК України встановлено, що у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 21-24, 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються, крім іншого, заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні, та спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає, зокрема, продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Питання вилучення у [PERSON] комплекту ключів на автомобіль судом не розглядається як таке, що вирішується у порядку виконання рішення суду. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved