Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

у вересні 2017 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що 27.07.2006 року, з метою отримання банківських послуг, відповідач підписав заяву б/н, відповідно до якої отримав кредит у розмірі 1500,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Оскільки зобовязання за договором позичальник належним чином не виконує, а тому станом на 15.08.2017 року має заборгованість. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 13383,59 грн. та судовий збір. У судове засідання сторони не зявилися, представник позивача направив клопотання (а.с.37) про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин, два рази належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою реєстрації (а.с. 49,56). Виходячи з викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. У відповідності зі ст.281 ЦПК України суд розглядає справу в заочному порядку та дослідивши надані письмові докази, прийшов до такого висновку. Суд, дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що 27.07.2006 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк Приватбанк та [PERSON] укладений Договір про надання банківських послуг без номера, що складається із Заяви позичальника разом з Памяткою клієнта, Умов і Правил надання банківських послуг та [PERSON], за умовами якого банк надав позичальнику кредит, шляхом видачі платіжної кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с. 11). За умовами договору (п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов) після отримання від клієнта всіх документів, банк самостійно встановлює кредитний ліміт, який має право в будь-який час змінити, що є безумовною згодою клієнта про прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту (а.с.21). [PERSON] банку щомісячний платіж становить 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн та не більше залишку заборгованості вноситься до 25 числа місяця, наступного за звітним. Базова процентна ставка в місяць нараховується на залишок заборгованості і становить 3,0 % (а.с.12). За зняття готівки передбачена сплата комісії: в банкоматах і пунктах видачі готівки 3% від суми операції, в банкоматах інших банків України 3% + 5 грн., в закордонних банкоматах 3% + 15грн. За несвоєчасну сплату заборгованості (при виникненні прострочення більше ніж на 50 грн.) 1% від загальної суми заборгованості, але не менше 10 грн. За моніторинг неактивної карти в розмірі залишку засобів на карт рахунку, але не більше 10 грн. в місяць (а.с.12). Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов і Правил, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань більше ніж на 30 днів клієнт зобовязаний сплатити штраф, розмір якого встановлено тарифами договору (а.с.22). За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. [PERSON] ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 15.08.2017 заборгованість за даним кредитним договором перед банком становить 13383,59 грн, з яких: 1834,46 грн заборгованість за тілом кредиту; 2886,90 грн. - заборгованість за процентами; 7548,73 нарахована пеня; 1113,50 грн. заборгованість по судовим штрафам (а.с.9-10). В той час, за змістом ст. 549 ЦК України пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Таким чином, ставлячи питання про одночасне стягнення пені та штрафу, банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобовязання, що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Оскільки п.п. 2.1.1.12.2.2.,2.1.1.12.6.1 Умов (стягнення пені) та п. 2.1.1.7.6 (стягнення штрафу) визначена відповідальність за несвоєчасне виконання зобовязань, а відтак одночасне їх застосування є неприпустимим. Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиції Верховного Суду України викладеній у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015р. Таким чином, оскільки умовами договору передбачено першочергове стягнення неустойки у вигляді штрафу (п. 2.1.1.7.6),а тому суд вважає, що вимога позивача про стягнення пені (п.п. 2.1.1.12.2.2.,2.1.1.12.6.1), яка передбачена Договором, є безпідставною. В той час, п. 2.1.1.7.6 Умов передбачена сплата штрафу за порушення строків платежів по будь якому з грошових зобовязань за діючим Договором більш ніж на 30 днів, розмір якого встановлено тарифами договору (а.с.22). За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобовязання щодо погашення заборгованості за кредитним договором в установлені договором строки, позивач внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню у звязку з чим з відповідачана користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором без номеравід 27.07.2006 р., яка виникла станом на 15.08.2017 р., у розмірі: 1834,46 грн заборгованість за тілом кредиту; 2886,90 грн. - заборгованість за процентами; 1113,50 грн. заборгованість по судовим штрафам, а всього 5834,86 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в розмірі 688 грн. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed