Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

У березні 2014 позивач ТОВ «ВІЛІЯ» звернулось до суду з вимогами до відповідача[PERSON], третя особа [PERSON], про визнання договору купівлі продажу нежитлового приміщення площею 84,5 кв. м., розташованого за адресою: [ADDRESS], укладеного між позивачем та відповідачем, посвідчений приватним нотаріусом КМНО [PERSON], недійсним. Позивач зазначає, що 01.07.2013 між ним та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення. За умовами договору третя особа та відповідач самостійно, без погодження з позивачем, визначили вартість відчужуваного приміщення у розмірі 721550,00 грн. Оплата за договором повинна була бути здійснена 01.08.2013 у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача. Разом з тим, на момент звернення із позовом до суду оплата за договором не здійснена. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязіз підстав, викладених у позові, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, місце судового засідання був належним чином повідомлений, незалежно від причин, суд розглядає справу за наявністю у справі доказів у відсутність відповідача. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа [PERSON].у судовому засіданніпозов не підтримав та просив відмовити в його задоволенні. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи, оголосивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 07.02.2013 на загальних зборах учасників ТОВ «ВІЛІЯ», оформлених протоколом загальних зборів № 07/02-13 (а. с. 8), було прийнято рішення про продаж приміщення загальною площею 84,5 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS]. 25.02.2013 позивач видав довіреність на ім'я [PERSON], посвідчену приватним нотаріусом КМНО [PERSON], реєстровий номер 375 (а. с. 9), для пошуку потенційного покупця вказаного приміщення та укладення в подальшому від імені позивача договору купівлі-продажу. 01.07.2013 було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення між позивачем в особі [PERSON] та відповідачем [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом КМНО [PERSON], реєстровий номер 1460 (а. с. 10-12). Відповідно до договору оплата повинна була бути здійснена не пізніше 01.08.2013 у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача за реквізитами: п/р 260063011369 у ПАТ «ПРАЙМ-БАНК», м. Київ, МФО 300669. Як вбачається з довідки ПАТ «ПРАЙМ-БАНК» від 17.10.2013 № 2237/09, за період з 19.09.2012 по 17.10.2013 рух коштів по рахунку п/р 260063011369 відсутній (а. с. 16). 16.10.2013 позивач, після того як дізнався про укладення договору на невідомих йому умовах, припинив дію довіреності від 25.02.2013 та 18.10.2013 року звернувся з позовом до Печерського районного суду м. Києва про розірвання договору купівлі-продажу. В подальшому позивачу стало відомо, що 24.09.2013 [PERSON] та [PERSON] уклали договір про внесення змін до договору купівлі-продажу нежилого приміщення, яким змінили порядок розрахунків між позивачем та відповідачем. Відповідно до договору про внесення змін в розрахунок за приміщення покупець передає продавцю власний простий вексель, емітований на користь продавця, номінальною вартістю 721 550,00 грн., та визначено, що з моменту передачі векселя всі зобов'язання по оплаті приміщення покупцем виконані. 24.09.2013 відповідач та третя особа підписали акт прийому-передачі векселя серія АА № 1602141, відповідно до якого дата погашення векселя 23.09.2022. За правилом, передбаченим ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ст. 203 ЦК України, загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину: 1. зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2. особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3. волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4. правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5. правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6. правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. За приписами ч.1 ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Як встановлено судом, вексель та договір про внесення змін до договору купівлі-продажу нежилого приміщення, як і сам договір купівлі-продажу нежилого приміщення третя особа позивачу не передавала та про існування даних документів він дізнався з матеріалів судової справи про розірвання договору купівлі-продажу. За змістом ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. З огляду на те, що позивач не знав про умови договору, не погоджував ціну та не надавав повноважень третій особі використовувати в розрахунках ціні папери, суд приходить до висновку, що правочин вчинений його представником з перевищенням повноважень, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved