Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія є гроші» м. Дніпро звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання позики., мотивуючи вимоги тим , що 02.05.2018 між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та відповідачем [PERSON] було укладено договір №1832709916-002486 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, в електронному вигляді. Відповідно до повідомлення від 02.05.2018 позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] позику в сумі 1500 гривень на строк до 23-00год. 11.05.2018, із сплатою процентів у розмірі 2% за кожен день користування позикою, що становить 730 процентів річних. Проте, відповідач не повернув суму позики в зазначений у договорі термін, в зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 11.10.2018 становить 12925,50грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 1500грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 4540,50грн.; заборгованість за пенею - 6885грн.. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія є гроші» м. Дніпро у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у вступному слові позовні вимоги не визнав, пояснив, що жодних договорів не укладав, кредитів не отримував. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. На підтвердження позовних вимог до позовної заяви додано документ, під назвою «Договір №1832709916-002486 Надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту» датований 02.05.2018, із зазначенням сторін: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] . Документ містить на кожному аркуші відтиски печатки ТОВ «Фінансова компанія є гроші», штемпелю «Копія вірна», та факсиміле підпису [PERSON] .. На останньому аркуші документу під назвою «Договір №1832709916-002486 Надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту» у графі «позичкодавець» міститься друкований запис «Електронний підпис /[PERSON]./», а у графі Позичальник «СМС КОД: 606539 Електронний підпис / [PERSON] /». Будь-яких автентичних (рукописних) підписів осіб у цьому документі не міститься. Аналогічні форма завірення та записи містяться й у документі під назвою: «Графік розрахунків». Також, додано «Розрахунок заборгованості за договором №1832709916-002486 від 02.05.2018 станом на 11.10.2018», який скріплений відтиском печатки ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та факсиміле підпису [PERSON] . До позову додано документ із назвою «Повідомлення» системи «Platon» за підписом директора ТОВ «Платежі Онлайн», відповідно до якого «02.05.2018 через вказану систему платежів «Platon» (ТОВ «Платежі Онлайн») було проведено успішно видачу займу на сайті EGROSHI.COM (1500,00) на картку клієнта». Також зазначені дата та час проведення операції - 02.05.2018 08:05:48, сума операції 1500 грн., номер карти - [NUMBER] , номер транзакції 22524-83485-82568, опис платежу - «перевод для займа №2486», код авторизації - 003076. Відповідно до копії договору співробітництва №2829 від 28.12.2017 між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та ПАТ КБ «Приватбанк», предметом договору є надання останнім послуг першій, пов`язаних із здійсненням Перекладу засобів і проведення Виплат. За цим договором визначено технологічного партнера - ТОВ «Платежі онлайн», представлене торгівельною маркою Platon. За текстом цього договору (п.2.1.7) ТОВ «Фінансова компанія є гроші» зобов`язується проводити захист своїх даних через Технологічного партнера ТОВ «Платежі онлайн». Інших правовідносин між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та «Платежі онлайн» цим договором не врегульовано. Додана до позовної заяви копія додатку 1 («Керівництво по підключенню до платіжного шлюзу») не містить реквізитів договору, до якого укладено цей додаток, підписаний представниками ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та ПАТ КБ «Приватбанк». Зазначені у цьому додатку основні принципи роботи ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та Технологічного партнера ТОВ «Платежі онлайн» передбачають обмін повідомленнями у відповідності зі специфікаціями, формування та направлення «запитів на проведення Перекладу» Р2Р card credit. При цьому, Технологічний партнер, при отриманні від ТОВ «Фінансова компанія є гроші» запитів аналізує отримане повідомлення на відповідність певному вище формату, коректність, зазначених у запиті реквізитів переказу; проводить перевірку валідності карти, лімітів, виробляє передачу даних на кредитування карти в платіжні системи. Потім формує і направляє відповідь. Інші додані до позову документи: копії виписки з ЄДРПОУ та статуту ТОВ «Фінансова компанія є гроші», протоколу №2 зборів засновників цієї компанії не стосуються предмету позову - стягнення заборгованості з відповідача за договором №1832709916-002486 від 02.05.2018р. про надання позики. У позовній заяві позивач зазначає, що договір №1832709916-002486 укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення цього договору. Також позивач зазначає, що ідентифікатором, відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» є СМС повідомлення з кодом 606539, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін». Відповідно до п.2.6 Правил про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Фінансова компанія є гроші» договір є укладеним з моменту зарахування коштів (суми позики або фінансового кредиту) на поточний рахунок Клієнта (Позичальника), якщо інше не встановлено Договором. При вирішенні питання щодо обґрунтованості позовних вимог, суд враховує наступні норми права. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За нормами ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.2 ст.1954 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, а згідно з п.2 ч.1 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ст.13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит укладається в письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді із накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів). Відповідно до ч.3 ст. 100 ЦПК України, учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про електронні довірчі послуги», автентифікація - електронна процедура, яка дає змогу підтвердити електронну ідентифікацію фізичної, юридичної особи, інформаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи та/або походження та цілісність електронних даних. Пунктом 20 цієї частини передбачено, що ідентифікація особи - процедура використання ідентифікаційних даних особи з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, в результаті виконання якої забезпечується однозначне встановлення фізичної, юридичної особи або представника юридичної особи; Частиною 1 ст. 14 цього Закону визначено, що електронна ідентифікація здійснюється за допомогою засобів електронної ідентифікації, що підпадають під схему електронної ідентифікації, затверджену Кабінетом Міністрів України. Особливі вимоги відповідно до цього Закону пред`являються до кваліфікованої електронної довірчої послуги. Відповідно до ч. 6 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством. Порядок засвідчення наявності електронного документа (електронних даних) на певний момент часу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №680. Пунктом 3 цього Порядку передбачено, що надання послуги фіксування часу включає: реєстрацію звернень, на підставі яких формується електронна позначка часу; формування електронної позначки часу за допомогою особистого ключа центру сертифікації; передачу користувачеві послуги фіксування часу сформованої електронної позначки часу; реєстрацію та збереження електронної позначки часу, переданої користувачеві послуги фіксування часу. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Статтею 11 цього Закону визначений Порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до ч. 3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього Закону визначено форми підписання електронного правочину: 1) електронним підписом або електронним цифровим підписом відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронним підписом одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частинами 1, 2 ст.83 ЦПК України передбачено подання доказів сторонами та іншими учасниками справи безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Як передбачено ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому, положення статей 509, 527, 530, 551, 610, 612, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, на які посилається позивач судом не застосовано з тих мотивів, що позивачем не доведено факт виникнення будь-яких зобов`язань між позивачем та відповідачем. Крім того, суду не надано будь-яких доказів того, що саме відповідачем було застосовано будь-яким способом ідентифікатор (СМС повідомлення з кодом 606539), зокрема, відсутні докази отримання відповідачем будь-яким чином цього одноразового ідентифікатора, а також відсутні докази реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача. Повідомлення системи «Platon» (ТОВ «Платежі Онлайн»), на яку посилається позивач, як підтвердження надання відповідачу грошей, не містить жодних ідентифікуючих даних про клієнта, а саме відповідача [PERSON] : із фрагментів номеру карти, що відображені в даному повідомленні, неможливо встановити належність карти (рахунку) саме [PERSON] .. Крім того, у повідомленні зазначений код авторизації, що відрізняється від ідентифікатора. Також зазначене повідомлення не підтверджує обставин передачі саме позивачем будь-яких коштів відповідачу. Отже, дослідивши подані сторонами докази, суд дійшов висновку, що будь-яких доказів того, що суми позики або фінансового кредиту були зараховані на поточний рахунок саме [PERSON] , суду не надано. У тому числі запитів ТОВ «Фінансова компанія є гроші» до Технологічного партнера ТОВ «Платежі онлайн» щодо перерахунку коштів відповідачу. Відсутні будь-які докази того, що позивачем прямо або опосередковано передано відповідачеві на виконання договору №1832709916-002486 від 02.05.2018р. суму коштів у розмірі 1500грн.. Належних, допустимих та достатніх доказів у контексті вище перелічених норм законодавства щодо виникнення між позивачем та відповідачем зобов`язальних правовідносин суду не надано. Розрахунок заборгованості за договором №1832709916-002486 від 02.05.2018р. не є доказом наявності або відсутності договірних зобов`язань між сторонами, а є доповненням до позовної заяви із зазначенням обрахунку позивачем позовних вимог майнового характеру та має інформаційний характер у контексті ціни позову. За таких обставин суд констатує недоведеність позивачем факту укладення із відповідачем договору №1832709916-002486 від 02.05.2018р. та отримання відповідачем від позивача будь-яким чином коштів. У зв`язку з наведеним, суд доходить висновку про недоведеність порушення прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, й відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed