Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» звернулось до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовує тим, що між Виконавцем в особі ТОВ «Відшкодування» та Замовником в особі [PERSON] 10.07.2015 року було укладено Договір про надання правових послуг № 2015/07/000328/ДПР та Додаткову угоду до нього. За умовами Договору № 2015/07/000328/ДПР [PERSON] доручила позивачу, а позивач взяв на себе зобов'язання надавати їй правові послуги з метою встановлення причин дорожньо-транспортної пригоди, встановлення винної особи, отримання страхового відшкодування, отримання інших виплат, відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної їй як Замовнику чи іншій особі, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 05 липня 2015 р. Також між ними було укладено Додаткову угоду про надання правових послуг до Основного договору від 10.07.2015 року. Додатковою угодою було визначено обов'язок Замовника оплатити Виконавцю грошові кошти у розмірі 30% від суми отриманих виплат (а саме: отриманого страхового відшкодування та інших додаткових виплат, які мали місце в результаті наданих Виконавцем послуг), крім витрат на поховання підтверджених документально. На підставі вищезазначеного Договору та Додаткової угоди позивач як виконавець надав послуги позивачу як замовнику, у результаті яких відповідач отримала страхове відшкодування, що означає виконання Договору № 2015/07/000328/ДПР внаслідок чого виник обов'язок відповідача сплатити гонорар позивачу як виконавцю. Таким чином, за виконану позивачем як виконавцем роботу, відповідач зобов'язана оплатити йому 13 154,40 грн. ((45 348,00 - 1 500,00)*30/100%) винагороди за надання правових послуг. Позивач зазначає, що ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» неодноразово надсилала листи відповідачу з роз'ясненням обов'язку оплатити винагороду за надання юридичних послуг, однак, вказані листи залишились відповідачем без виконання. За вказаних обставин позивач просить суд стягнути з відповідача вищезазначену суму грошових коштів. В судове засідання учасники справи не з'явились. Представник позивача попередньо направив суду письмове клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, в поданому клопотанні зазначив, що позовні вимоги підтримує та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] втретє підряд (23.02.2018 року, 28.03.2018 року та 08.05.2018 року) в судове засідання не з'явилась без поважних причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась судом завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заяв про розгляд справи без її участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За письмовою згодою представника позивача, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що між ТОВ «Відшкодування» як виконавцем та [PERSON] як замовником 10.07.2015 року було укладено Договір про надання правових послуг № 2015/07/000328/ДПР та Додаткову угоду до нього, що підтверджується їх ксерокопіями (а.с. 5-6, 7). Відповідно до п. 1 Договору № 2015/07/000328/ДПР [PERSON] доручає, а Виконавець (ТОВ «Відшкодування») бере на себе зобов'язання надавати Замовнику правові послуги з метою встановлення причин дорожньо-транспортної пригоди, встановлення винної особи, отримання страхового відшкодування, отримання інших виплат, відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної Замовнику чи іншій особі, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 05 липня 2015 року. У п. 2.2 Договору передбачено обов'язок Замовника своєчасно оплачувати надані послуги, передбачені умовами Договору, а також додаткові послуги Виконавця, якщо вони виходять за межі предмету договору, за умови попереднього узгодження з Замовником. Відповідно п. 1 Додаткової угоди про надання правових послуг, передбачених Договором, Замовник зобов'язаний оплатити Виконавцю грошові кошти у розмірі 30 % від суми отриманих виплат (а саме: отриманого страхового відшкодування та інших додаткових виплат, які мали місце в результаті наданих Виконавцем послуг), крім витрат на поховання підтверджених документально. На підставі вищезазначеного Договору та Додаткової угоди Виконавець надав послуги Замовнику, у результаті яких Замовник отримав страхове відшкодування, що означає виконання Договору № 2015/07/000328/ДПР внаслідок чого виник обов'язок Замовника сплатити гонорар Виконавцеві. Виконання Договору № 2015/07/000328/ДПР щодо [PERSON] підтверджується вчиненням таких дій: - Збір інформації, вивчення та правовий аналіз обставин ДТП, яка мала місце 05.07.2015р.; - Отримання інформації з бази даних МТСБ України щодо наявності полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; - Перевірка отриманої інформації на предмет можливості отримання страхового відшкодування у справі [PERSON], відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; - Збір та систематизація документів, передбачених ст. 35.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; - Визначення максимально можливої для отримання Замовником суми страхового відшкодування; - Подання заяви та відповідних документів до страхової компанії з метою отримання страхового відшкодування на користь Замовника (копія заяви додається); - Ведення листування та переговорів із представниками страхової компанії та медичних закладів, що підтверджується ксерокопіями зазначених листів (8-9, 10). В результаті вчинення позивачем вищезазначених дій, МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування на користь відповідача [PERSON] Так, на користь [PERSON] МТСБУ здійснило виплату 45 348,00 грн., з яких 1 500,00 грн. - витрати на поховання. Таким чином, згідно умови Додаткової угоди про надання правових послуг від 10.07.2015 року, [PERSON] зобов'язана оплатити 13 154,40 грн. ((45 348,00 - 1 500,00)*30/100%) винагороди за надання правових послуг. Внаслідок неналежного виконання зобов'язання за договором № 2015/07/000328/ДПР та Додатковою угодою відповідач заборгувала позивачу загальну суму коштів за надані послуги у розмірі 13 154,40 грн. Судом є встановленим, що 09 листопада 2015 року, 08 вересня 2016 року, 18 листопада 2016 року та 09 листопада 2017 року позивачем на адресу відповідача [PERSON] направлялись листи з роз'ясненням обов'язку оплатити винагороду за надання юридичних послуг, які залишились нею без виконання, що підтверджується їх ксерокопіями (а.с. 11, 12, 13, 14). Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем повністю виконано свої обов'язки згідно з Договору № 2015/07/000328/ДПР, а відповідач [PERSON] не виконала свої зобов'язання, порушивши п. 2.2 Договору № 2015/07/000328/ДПР та п. 1 Додаткової угоди. Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.05.2017 р. ТОВ «Відшкодування» змінило назву на ТзОВ «Юридична компанія «Відшкодування» (а.с. 15). Частиною 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись оплатити винагороду позивачу за надання юридичних послуг, відповідач [PERSON] порушує зобов'язання за даним договором та укладеною до нього додатковою угодою. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. А положення ст. 599 ЦК України, передбачають, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Судом є встановленим, що відповідач [PERSON] істотно порушила умови Договору про надання правових послуг № 2015/07/000328/ДПРта Додаткової угоди до неї, укладених 10.07.2015 року, ухиляючись оплатити винагороду позивачу за надання юридичних послуг, Оскільки судом встановлено, що відповідач не дотримує умов укладеного договору, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором, не оплатила винагороду позивачу за надання юридичних послуг,а право позивача невиконанням зобов`язання порушено, тому воно підлягає судовому захисту. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований тому підлягає до задоволення. Також, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, в рахунок повернення сплаченого ним судового збору, підлягають до стягнення кошти в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн., відповідно до платіжного доручення № 320 від 28.11.2017 року (а.с. 4).

Outcome: approved