Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

У березні 2016 р. до суду від позивача надійшов позов про звільнення майна з під арешту. В обґрунтування позову було вказано, що рішенням Оболонського р/с м. Києва від 28.05.2012 р. з позивача стягнуто на користь [PERSON] 3910 грн. матеріальної шкоди та 534 грн. судових витрат. 10.04.2012 р. Оболонським р/с м. Києва було видано виконавчий лист № 2-977. Як вказує позивач, 24.09.2012 р. постановою № 33867039 державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ м. Києва, було накладено арешт на все належне мені майно та оголошено заборону на його відчуження. При цьому 12.08.2016 р. позивачем було у повному обсязі сплачено суму заборгованості, що підтверджується квитанцією. Зі слів позивача, він звернувся із заявою до відділу ДВС Оболонського РУЮ в м. Києві про зняття арешту з належного позивачу майна, останньому було повідомлено, що виконавче провадження щодо нього знищено. При цьому було повідомлено, що ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві не мають правових підстав для зняття арешту. Тому просить суд зняти арешт з всього майна, що належить [PERSON] накладений постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ м. Києва № 33867039 від 24.09.2012 р. У судовому засіданні представник позивача не з'явився, надіслав свою заяву щодо підтримки позову. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надіслав свою заяву щодо слухання справи у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як з'ясовано судом, рішенням Оболонського р/с м. Києва від 28.05.2012 р. з позивача стягнуто на користь [PERSON] 3910 грн. матеріальної шкоди та 534 грн. судових витрат. 10.04.2012 р. Оболонським р/с м. Києва було видано виконавчий лист № 2-977. У відповідності до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» Визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 3 зазначеної статті визначено, що постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих ДІЙ та застосованих, державним виконавцем штрафів, тта все майно боржника або на окремі предмети. Як з'ясовано судом, 24.09.2012 р. постановою № 33867039 державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ м. Києва, було накладено арешт на все належне мені майно та оголошено заборону на його відчуження. При цьому 12.08.2016 р. позивачем було у повному обсязі сплачено суму заборгованості, що підтверджується квитанцією. За змістом ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Таким чином суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВГІ № 33867039 від 24.09.2012 р. винесеної відділом ДВС Оболонського РУЮ в м. Києві. На підставі викладеного,

Outcome: approved