Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

У вересні 2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] помер її дядько - [PERSON], якому на праві приватної власності належала квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Після смерті дядька, позивач, як спадкоємець за законом, у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру. Тому позивач просить визнати за нею право власності на квартиру в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву у якій просить суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача Павлоградської міської ради Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву у якій просить суд про розгляд справи за його відсутності, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с.8/. Померлий [PERSON] доводився позивачу рідним дядьком, так як батько позивача - [PERSON] та [PERSON] були рідними братами, оскільки їх батьками були [PERSON] та [PERSON]. Зазначене підтверджується свідоцтвом про народження та про укладення шлюбу позивача, свідоцтвами про народження [PERSON] та [PERSON] /а.с. 6-7/ . 15 жовтня 1987 року [PERSON] було видано ордер на житлове приміщення №2549, на право заселення до квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] /а.с.9/. У відповідності до ч.2 ст.19-1 Закону України «Про кооперацію», у разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.11 своєї постанови №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», при вирішенні спорів про право власності на жилий будинок, на квартиру в житлово-будівельному або житловому кооперативі, на інші будівлі судам слід виходити з роз'яснень, які дані Пленумом Верховного Суду України у прийнятих ним постановах з цих питань. Крім цього, слід враховувати, що при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі. Судом встановлено, що [PERSON] був членом Житлово-будівельного кооперативу №27«Надежда». Відповідно до довідки голови ЖБК №27«Надежда» всі пайові внески за квартиру [ADDRESS] були сплачений останнім у повному обсязі 25 січня 1993 року /а.с. 12/. Відповідно до ч.3 ст.384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Оскільки [PERSON] сплачено пайові внески за квартиру, він став її власником. 05 серпня 2011 року позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Павлоградського міського нотаріального округу Іщика М.В. від 20 вересня 2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно /а.с.10/. Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на отримання спадщини. У відповідності до ч.1,2 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У відповідності до ч. 3 ст.1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Оскільки на час відкриття спадщини батько позивача помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, позивач є спадкоємцем другої черги після смерті [PERSON] за правом представлення. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки позивач є спадкоємцем другої черги за правом представлення, спадкодавцю належало спірне майно на праві приватної власності, а спадкоємці попередньої черги відсутні, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved