Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

У вересні 2018 року представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що [PERSON], є матір'ю малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Батько дитини зазначений відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. З 15 травня 2018 року відповідачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [PERSON] є інвалідом з дитинства, перебуває на обліку в Маріупольській міській лікарні № 7. 15 листопада 2017 року було встановлено, що в КЗ «Маріупольське територіальне медичне об'єднання здоров'я дитини та жінки» перебуває дитина [PERSON] (хлопчик»), який 20 жовтня 2017 року був переведений з пологового будинку [ADDRESS]. 20 листопада 2017 року до Служби у справах дітей по Кальміуському району від [PERSON] надійшла заява про тимчасове влаштування малолітнього сина [PERSON], [INFO], у зв'язку зі складними життєвими обставинами. Відповідачці було роз'яснено про порядок повернення дитини у родину та вона була попереджена про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов'язків відносно дитини. З 22 листопада 2017 року та по теперішній час малолітній [PERSON] перебуває в КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області» та за час перебування дитини в дитячому будинку, відповідачка відвідувала сина регулярно. Згідно акту обстеження умов проживання від 09 серпня 2018 року за місцем мешкання [PERSON] за адресою: [ADDRESS], умови для проживання малолітньої дитини не створені, в будинку антисанітарія. На теперішній час стан здоров'я батьків, соціальна історія перешкоджає задоволенню потреб дитини, середовище не сприяє подоланню складних життєвих обставин. На підставі викладеного представник позивача просив відібрати малолітнього [PERSON], [INFO], у матері [PERSON], [INFO], без позбавлення її батьківських прав, а також стягнути аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу) щомісяця, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на особистий рахунок дитини, відкритий у відділенні «Ощадбанк». Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області», в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи Кальміуського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради, [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], дитина [PERSON] народився [INFO] року та його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON] уклала 15 травня 2018 року шлюб з [PERSON]. Відповідно до заяви відповідачки, біологічним батьком дитини є [PERSON]. Відповідно до довідки МСЕК №0879487, [PERSON], є інвалідом з дитинства. Згідно повідомлення про дитину, яка залишилась без батьківського піклування, з 20 жовтня 2017 року в ВПН «1 КЗ «Маріупольське територіальне медичне об'єднання здоров'я дитини та жінки», перебуває дитина без батьківського піклування: [PERSON] (хлопчик), [INFO], мати дитини [PERSON] Згідно заяви [PERSON]від 18 жовтня 2017 року, остання просить тимчасово влаштувати її дитину, до вирішення соціальних проблем з приводу житла, для подальшого проживання разом з дитиною. Відповідно до акту від 23 листопада 2017 року, дитина [PERSON],[INFO], передана ВПН «1 КЗ «Маріупольське територіальне медичне об'єднання здоров'я дитини та жінки». 24 листопада 2017 року Кальміуським РЦ соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради надано інформацію щодо родини [PERSON], відповідно до якої встановлено, що родина перебуває в складній життєвій ситуації, з низким рівнем забезпеченості, власне житло відсутнє. [PERSON] має схильність до девіантної поведінки у вигляді істерик, агресивності та інфантильності, через що часто конфліктує із іншими. Так, [PERSON] з даного приводу була надана психологічна консультація. [PERSON] неодноразово рекомендувалось співробітництво із центром зайнятості, однак рекомендації виконані не були, крім того з боку останнього відсутня мотивація щодо участі в процесі виховання. Стан батьків перешкоджає задоволенню потреб дитини, батьківський потенціал слабкий. Відповідно до актів-роз'яснень від 12 грудня 2017 року, 23 квітня 2018 року відповідачці було роз'яснено про відповідальності батьків за ухилення від утримання, виховання та навчання дитини. Актами відвідування та актами обстеження умов проживання родини, встановлено, що умови для проживання малолітньої дитини не створені, в будинку антисанітарія, для дитини відсутнє спальне місце, постільна білизна, ванночка, горщик, підгузки, одежа, іграшки, посуд для годування, гігієнічні засоби. В будинку на трьох дорослих мається одне спальне місце. Дитина [PERSON], [INFO], з 23 листопада 2017 року по теперішній час перебуває установі ДБ змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку». Дитина має ряд захворювань, які підлягають лікуванню. Витягом з протоколу №13 від 16 серпня 2018 року встановлено доцільність звернення до суду з вимогами про відібрання дитини у матері без позбавлення її батьківських прав. Згідно ст. 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини 1 статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для їх життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Як вбачається зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Позивачем доведено, що обидва відповідачка не можуть виконувати свої батьківські обов'язки по вихованню та утриманню неповнолітньої дитини, покинула її, разом із нею не мешкає, що підтверджується письмовими доказами, наданими представником позивача, а також заявою самої відповідачки, яка визнала позовні вимоги в повному обсязі, а тому позов про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. Оскільки судом встановлено, що відповідачка участь у матеріальному забезпечені дитини не приймає, з цих підстав позов в частині стягнення з відповідачки аліментів на утримання її малолітньої дитини також підлягає задоволенню.

Outcome: approved