Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

У березні 2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач просить суд: 1) встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON] , який помер [INFO] приходився [PERSON] , яка померла [INFO] - сином; 2) визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обґрунтований тим, що померла [INFO] [PERSON] являлась матір`ю позивача, а [PERSON] , який помер [INFO] являвся рідним братом позивача. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області її брат [PERSON] був визнаний недієздатним. Спочатку їх матір, а в подальшому позивач була опікуном [PERSON] . Позивач у позові вказувала, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , її батькам - [PERSON] та [PERSON] , а також брату [PERSON] належала у спільній власності квартира [ADDRESS] . [INFO] помер її батько [PERSON] , після його смерті спадщину прийняла матір позивача та брат. Після прийняття спадщини у Білоцерківському МБТІ за [PERSON] було зареєстровано 1/3+1/6 частини квартири, а за [PERSON] 1/3+1/6 частин квартири. Після цього, [INFO] помер [PERSON] та спадщину після його смерті матір фактично прийняла, але юридично не оформила та [INFO] померла. Позивач, будучи спадкоємцем за заповітом, вчасно прийняла спадщину шляхом подання 19.09.2019 року заяви про прийняття спадщини. Однак, оформити належним чином свої права не має можливості, оскільки право власності на 1/2 частку квартири, яку мати успадкувала після смерті сина, юридично не оформлена. Крім того, не зберіглось свідоцтво про народження [PERSON] . Посилаючись на відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на спадщину позивач звернулась до суду з даним позовом. 17.03.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 23.03.2020 року ухвалою судді прийнято справу до провадження, відкрито провадження та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження. 14.04.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду, витребувано з Першої Білоцерківської державної нотаріальної контори належним чином завірені копії спадкових справ щодо майна померлих: [PERSON] , який помер [INFO] (спадкова справа № 427/97); [PERSON] , який помер [INFO] ; [PERSON] , померлої [INFO] (спадкова справа № 267/2019). Учасники справи в судове засідання не з`явились, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. 12.06.2020 року представник позивача - адвокат Шевчук Ю.І., звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглядати без його участі та участі позивача, позов просив задовольнити. Представник відповідача - Білоцерківська міська рада Київської області, засобами поштового зв`язку звернувся з клопотанням, в якому просив слухати справу без участі представника за наявними матеріалами у справі на розсуд суду. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.01.2015 року. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.06.2019 року. Відповідно до копії заповіту, посвідченого державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області 29.02.2012 року, [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON] . Відповідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] являються [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (справа № 357/1475/13-ц) за заявою [PERSON] , встановлено опіку над недієздатним [PERSON] , [INFO] , призначено [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] , [INFO] . Зі змісту вищевказаного рішення суду встановлено, що рішенням Білоцерківського міського суду Київської області від 30.05.1989 року [PERSON] , який є братом заявника, визнано недієздатним. Відповідно до зворотної частини копії ордеру [NUMBER] від 21.09.1973 року на квартиру [ADDRESS] , що виданий [PERSON] , вказано склад сім`ї: [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - донька. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 16.08.1996 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом № 6-1148, виданого 24.04.2000 року державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори, спадкоємцями майна [PERSON] , померлого [INFO] є дружина [PERSON] та син [PERSON] . Спадкове майно складається з 1/3 частини квартири під [ADDRESS] . 28.02.2020 року постановою державного нотаріуса Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] на квартиру під [ADDRESS] . Постанова нотаріуса мотивована відсутністю доказів родинних відносин спадкодавця [PERSON] та [PERSON] . Крім того, в постанові нотаріуса вказано, що факт прийняття спадщини померлою [PERSON] після померлого [PERSON] підтверджується їх спільною реєстрацією та проживанням на день його смерті за адресою: [ADDRESS] згідно довідки № 5584 , виданої 03.10.2019 року Центром надання адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Пунктом першим частини першої статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відсутність свідоцтва про народження [PERSON] , на думку суду, може впливати на обсяг прав позивача у справі. Враховуючи наведене, оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність юридичного факту родинних відносин, а тому наявні правові підстави для встановлення факту, що [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно зі статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] , який помер [INFO] , 24.11.1986 року склав заповіт, яким усе своє майно заповів [PERSON] . Крім того, спадкодавець [PERSON] , яка померла [INFO] , 29.02.2012 року склала заповіт, яким усе своє майно заповіла [PERSON] , [INFO] . За життя [PERSON] не оформила належним чином правовстановлюючих документів на відповідну частину квартири після смерті сина, оскільки проживала з ним на час його смерті, враховуючи відсутність поданої позивачем заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті брата. Наведене підтверджується листом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області від 04.05.2020 № 665/01-16, в якому зазначено, що після померлого [INFO] [PERSON] спадкова справа у Першій Білоцерківській міській державній нотаріальній конторі Київської області не заводилась. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 16.08.1996 року спірна квартира належала на праві спільної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З наявних у справі доказів, а також встановлених вище обставин справи вбачається, що після смерті [PERSON] та [PERSON] їх частики на квартиру в порядку спадкування перейшли [PERSON] . Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи наявність складеного [PERSON] заповіту, яким усе своє майно вона заповіла позивачу, яка своєчасно звернулась із заявою від 19.09.2019 року про прийняття спадщини, а також відсутність інших спадкоємців щодо майна померлої, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної вимоги про визнання за позивачем права власності на квартиру в порядку спадкування.

Outcome: approved