Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

У березні 2019 року позивач звернулася до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, відповідно до якого позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований 04.06.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції. Спільне життя з відповідачем не склалося, на даний час сторони проживають окремо. Позивач вважає, що збереження сім`ї неможливо, у зв`язку з чим, просить позов задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. (а.с.22). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с.11). В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, а також п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 04.06.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Розільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 47 (а.с.10). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, наявним в матеріалах справи( а.с.12). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Майнові суперечки між сторонами відсутні. В порядку ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Причиною розпаду сім`ї єпостійні конфлікти, внаслідок яких припинилися шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , існує лише формально і підлягає розірванню. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судовий збір по справі складає 768,40 грн., який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду та розподілу не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: approved