Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з наведеним вище позовом, в якому з урахування уточнення заявлених вимог просив звільнити з-під арешту належне йому майно, а саме транспортний засіб VOLVO 360, державний номер [NUMBER]. В обґрунтуваннях позовних вимог [PERSON] посилався на те, що у вересні 2015 року він звернувся до ВРЕВ ДАІ з обслуговування м. Бровари та Броварського району Київської області з наміром зняти з реєстраційного обліку належний йому автотранспортний засіб VOLVO 360, державний номер [NUMBER], 1985 року випуску, № кузова XLB344213FC086861. Однак у знятті з обліку позивачу було відмовлено з підстав наявності арештів, накладених на належне йому авто на підставі постанов ВДВС Броварського району від 09 серпня 2000 року, 11 листопада 2005 року № В226\~129 5, від 02 травня 2006 року № В21143 2. З питань зняття арешту із вказаного вище майна [PERSON] звернувся до Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції в Київській області, де йому стало відомо, що на примусовому виконання у відділі у період з 30 березня 1999 року по 28 лютого 2013 року перебувало виконавче провадження № 3209083 з примусового виконання виконавчого листа № 2-47АЄ, виданого 11 вересня 1991 року Калушським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів заробітку, починаючи з 05 вересня 1991 року до його повноліття. В рамках зазначеного виконавчого провадження неодноразово накладалися арешти на майно позивача, зокрема постановою від 09 серпня 2000 року (17 липня 2010 року); постановою від 11 листопада 2005 року та постановою від 22 травня 2006 року. 28 лютого 2013 року державним виконавцем ВДВС Броварського МРУЮ [PERSON] на підставі п.6 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки 01 серпня 2009 року передбачений законом строк для даного виду стягнення закінчився, дитина досягла повноліття. Проте, під час закриття виконавчого провадження жоден з накладених арештів не був знятий. На звернення позивача до Відділ державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції в Київській області щодо зняття арешту та заборони відчуження майна, що належить [PERSON], повідомлено про неможливість вирішення даного питання та рекомендовано звернутися до суду із відповідним позовом. У звязку з наведеним, враховуючи те, що [PERSON] на даний час позбавлений змоги в повному обємі користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, позивач був змушений звернутися до суду із вказаним вище позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав письмову заяву, в якій вказував, що уточнені позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в його відсутності. До початку слухання справи по суті від старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції в Київській області [PERSON] надійшло клопотання, в якому вказано, що проти розгляду даної справи заперечення відсутні та зазначено прохання розглянути справу без участі представника Броварського міськрайонного управління юстиції. Додатково повідомлено, що згідно перевірки Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та журналу вхідних документів про відкриття виконавчих проваджень встановлено, що у відділі на примусовому виконанні не перебуває відкритих виконавчих проваджень стосовно позивача [PERSON] Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що транспортний засіб марки VOLVO, модель 360, державний номер: 17484КК, 1985 року випуску, № шасі XLB344213FC086861 належить позивачу [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АІС 196953 (а.с. 17). З матеріалів справи вбачається, у вересні 2015 року позивач, маючи намір зняти вказане вище авто з реєстрації, звернувся до ВРЕВ ДАІ з обслуговування м. Бровари та Броварського району Київської області, де йому стало відомо про наявність обтяжень. Звернувшись до Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції в Київській області позивачу було повідомлено про те, що на примусовому виконання у відділі перебувало виконавче провадження № 3209083 з примусового виконання виконавчого листа № 2-47АЄ, виданого 11 вересня 1991 року Калушським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з позивача [PERSON] на користь [PERSON] (прізвище якої змінено на «Бербець») аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів заробітку, починаючи з 05 вересня 1991 року до його повноліття (а.с. 18-19). Судом також зясовано, що у процесі вчинення виконавчого провадження на належне позивачу майно неодноразово накладався арешт, зокрема, постановою державного виконавця відділу ДВС Броварського міськрайонного управління юстиції [PERSON] від 11 листопада 2005 року накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна (а.с. 20, 55). Постановою ДВС у місті Бровари та Броварському районі від 22 травня 2006 року накладено арешт та заборону здійснювати відчуження транспортного засобу VOLVO 360, державний номер: 17484КК, 1985 року випуску, що належить позивачу (а.с. 21). Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 23000602 від 25 березня 2009 року зареєстровано арешт рухомого майна та заборонено відчужувати належне [PERSON] авто VOLVO 360, державний номер: 17484КК (а.с. 43-44). Крім того, з відповіді Регіонального сервісного центру МВС України в Київській області зясувалося, що на вказаний вище транспорт позивача арешт накладався ще й на підставі постанови ВДВС Броварського району від 09 серпня 2000 року (а.с.54-56). З матеріалів справи встановлено, що 28 лютого 2013 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції [PERSON] винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 3209083, оскільки закінчився передбачений законом строк для даного виду стягнень (а.с. 22). З копії зазначеної постанови державного виконавця вбачається, що борг на повноліття, тобто на 01 серпня 2009 року складає 17\~841 грн. 61 коп. У звязку з тим, що виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого документу №\~2-47АЄ, у процесі виконання якого накладалися обтяження, закінчено [PERSON] звернувся до ВДВС Броварського МРУЮ із письмовою заявою щодо звільнення з-під арешту належного йому майна. Листом №\~45390\~від 18 вересня 2015 року ВДВС Броварського МРУЮ повідомив, що оскільки на час винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження існував борг зі сплати аліментів, арешт з майна не знятий та рекомендував звернутися до суду з відповідним позовом (а.с. 25). На даний час заборгованість за вказаним вище виконавчим документом відсутня, що підтверджується письмовою посвідченою нотаріально заявою стягувача [PERSON] (а.с. 26). За правилами ч.\~2. ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу, до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. З матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження № 3209083 на даний час закінчене, оскільки дитина досягла повноліття, про що державним виконавцем винесено відповідну постанову. Однак, питання про зняття арешту, накладеного на транспортний засіб позивача [PERSON] у процесі здійснення виконавчого провадження № 3209083, в постанові від 28 лютого 2013 року не вирішено. У ст. 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України). За змістом ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод\~у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що в випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Оцінивши наявні письмові докази, враховуючи те, що підстав для подальшого перебування під обтяженням спірного рухомого майна судом не встановлено, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Згідно із ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» в разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. На підставі викладеного,

Outcome: approved