Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

у березні 2019 року [PERSON] звернулася до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.07.2017 року, мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у них не склалося, вони не зійшлися характерами та поглядами на життя, тривалий час не проживають разом, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, а тому просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », визначити місце проживання дитини з нею. У судове засідання сторони не з`явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити (а.с. 12), відповідач позов визнає ( а.с. 15). Виходячи з викладеного, у відповідності зі ст. ст. 200 ч. 4, 206 ч. 4 ЦПК України, суд вирішив за можливе розглянути справу без участі сторін на підготовчому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 01 липня 2017 року зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8-9). Сторони мають одну малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Згідно довідки Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області № 02-45/128 від 20.03.2019 року, позивач [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , спільно з дочкою - [PERSON] , 2018 р.н. (а.с. 11). Згідно з повідомленням виконавчого комітету Чорнухинської селищної ради відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.27). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, у них різні характери та погляди на життя, вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства, що свідчить про те, що сторони втратили почуття любові, взаємної поваги та взаєморозуміння, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому суд доходить висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати та визначити місце проживання дитини з матір`ю. Прізвище відповідачки [PERSON] після розірвання шлюбу залишити - « [PERSON] », за її заявою. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позов задоволено, а тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір. Разом з тим, враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності зі ст. 142 ЦПК України, позивачці слід повернути судовий збір в сумі 384,20 грн. з державного бюджету та стягнути з відповідача на її користь 384,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved