Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

У березні 2016 року заявник [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опікуна. Свої заявлені вимоги обґрунтовує тим, що його син - [PERSON] є інвалідом 2 групи з дитинства безстроково, страждає на олігофренію в стадії дебільності. Син проживає та зареєстрований разом із матір'ю та заявником, шлюб між якими офіційно розірваний, проте вони проживають однією сім'єю. Син самостійно себе не обслуговує, оскільки стан здоров'я почав погіршуватись, постало питання про визнання його недієздатним та призначення опікуна. Просить суд заяву задовольнити, визнати [PERSON] недієздатним та призначити його опікуном над недієздатним сином. Заявник в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Опікунської ради виконавчого комітету Харківської міської ради - в судове засідання не з'явився, про час, дату, місце судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, дослідивши доводи заявника, оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Заявник [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджує свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а. с. 7). [PERSON], [INFO], є інвалідом 2 групи з дитинства безстроково, що підтверджує довідка Сер. МСЕ- №061042 (а. с. 12). Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.04.2016 року по справі було призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №431, [PERSON]у теперішній час виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у формі помірної розумової відсталості. [PERSON]за своїм психічним станом в теперішній час не здатний усвідомлювати значення свої дій та керувати ними (а. с. 25-27). Згідно статті 39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та/або керувати ними. Відповідно до статті 41 Цивільного кодексу України, над недієздатною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Відповідно до частини 1 статті 55 Цивільного кодексу України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Згідно статті 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до частини 4 статті 63 Цивільного кодексу України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносин з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Згідно частини 1 статті 241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до частини 2, 3 статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до частини 1, 3, 4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, щозаява [PERSON], зацікавлена особа: Опікунська рада виконавчого комітету Харківської міської ради, про визнання особи недієздатною та призначення опікунапідлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved