Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

У вересні 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських відносно малолітньої дочки [PERSON] -[PERSON], [INFO] Позов мотивує тим, що відповідач рідний батько [PERSON], [INFO], однак покинув сім»ю, коли дочці було три місяці більше не появлявся і дитиною не цікавився та не цікавиться до тепер. Вона систематично займається вихованням дочки, а з часу укладення шлюбу з 2016 її чоловік фактично замінив дочці рідного батька. У зв'язку з не виконанням відповідачем [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON]. своїх батьківських обов'язків, передбачених ст.150 Сімейного кодексу України, просила позбавити його батьківських прав. Ухвалою судді Городоцького районного суду від 22.10.2018 відкрито провадження у справі за даним позовом (а.с.31) В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, крім того додала, що відповідач тривалий час не сплачував аліменти, вона зверталась із заявою про порушення кримінального провадження на [PERSON], таким способом змусила його брати участь в утриманні малолітньої дочки. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, проте, після спору щодо аліментів, умисно не надає дозволу на лікування дитини за кордоном. Така поведінка відповідача, погано впливає на психіку дитини та стан її здоров'я. Просила позов задовольнити. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в позові просив відмовити з огляду на те, що чекає коли дитина досягне віку з якого він може спілкуватись з нею не травмуючи її психіку. Не заперечив, що дочки не бачив з її трьохмісячного віку та не бере участі у вихованні (а.с.46-47) Представники органу опіки та піклування Новороздільської міської ради надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, покладаються на розсуд суду (а.с.41) Заслухавши пояснення позивача [PERSON], вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] народилась [INFO] року, батьками якої у Свідоцтві про її народження серії [NUMBER], вказано: батько -[PERSON], мати - [PERSON] (а.с.7) Згідно рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 13.08.2013 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.8) Відповідно до Рішення № 79 від 23.03.2017 Новороздільської міської ради Львівської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON], орган опіки та піклування виконкому вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] [INFO]. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов'язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, свідомо не виконує свої батьківські обов'язки і не намагається їх виконувати. Позивач не перечить відповідачу відвідувати дочку, цікавитися її навчанням, влаштовувати на суспільно корисні гуртки для всебічного її розвитку. Умовою по ухиленню від обов'язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов'язками. Про таке свідчить мотивування відзиву поданого відповідачем, викладене в ньому переконує суд в умисному ухиленні [PERSON] від виконання батьківських обов'язків відносно своєї дитини. Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Однак, в суді встановлено, і доведено зібраними належними та допустимими доказами, що відповідач з народження дитини, яка досягла на тепер, повних вісім років, взагалі не спілкувався і не спілкується з дочкою. Попередити відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дитини, на переконання суду, результатів не дасть з огляду на те, що відповідач проживає в іншому районі, дитину в школі не провідував і не провідує, аліменти розпочав сплачувати зі слів позивача, з моменту звернення її про порушення кримінального провадження про ухилення від сплати аліментів, крім того, як ствердила позивач, робота відповідача пов'язана з поїздками за кордон, у зв'язку з чим він сплатив всю заборгованість по аліментам протягом чотирьох місяців. Відповідно до положень ст.81 ч.1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ст. З Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю (батьком). З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним в інтересах дитини. За такого, суд знаходить право позивача порушеним, тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 733 грн. 41 коп.

Outcome: approved