Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

У вересні 2013 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що їй належить ? частини житлового будинку з відповідною частиною господарчих та побутових будівель і споруд, що знаходиться в [ADDRESS] на земельній ділянці 600 кв.м. Власником іншої ? частини вказаного житлового будинку є [PERSON] На даний час між ними стали виникати спори, щодо користування будинком та земельною ділянкою за вказаною адресою. Просить провести поділ домоволодіння в натурі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; визначити порядок користування земельною ділянкою площею 600 кв.м., яка вказаною адресою. В лютому 2014 року [PERSON] звернулася з зустрічною позовною заявою до [PERSON], третя особа - Третя Херсонська державна нотаріальна контора про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом. В обґрунтування зазначила, що домоволодіння [ADDRESS] належало її дідові [PERSON], який [INFO] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене домоволодіння. Спадкоємцем першої черги була його дружина [PERSON] Єдина донька спадкодавців [PERSON], яка є матір'ю позивача за зустрічним позовом померла [INFO]. Бабуся фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. [INFO] померла її бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на ? частину вищезазначеного домоволодіння як частку у спільному майні подружжя. Спадкоємцями після смерті [PERSON] та [PERSON] стали онуки, позивач за зустрічним позовом [PERSON] та її брат [PERSON] Вона з братом проживала та була прописана у спадковому домоволодінні. Вони фактично прийняли спадщину, але не оформили своїх спадкових прав. [INFO] помер брат позивача за зустрічним позовом [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на ? частину спірного домоволодіння Спадкоємицею першої черги стала його дочка [PERSON], яка на той час була неповнолітня. Відповідно до закону в термін шість місяців [PERSON] повинна була подати заяву про прийняття спадщини за законом до держнотконтори за місцем знаходження спадщини. Зважаючи на той факт, що вона була неповнолітня, заяву від її імені повинна була подати її мати [PERSON], як законний представник. Заява подана не була. [PERSON] не може бути визнана такою, що прийняла спадщину. Позивач за зустрічним позовом з 1981 року та по теперішній час проживає та зареєстрована у спірному буднику, сплачує комунальні платежі, в т.ч. за електроенергію, водопостачання, відбудувала спадковий будинок і робить в ньому поточні ремонти. Також прийняла на себе управління земельною ділянкою, на якій розташоване домоволодіння, доглядає за нею, саджає та обробляє огород, сплачує земельний податок. На сьогодні їй стало відомо, що [PERSON], в порушення чинного законодавства, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку після смерті [PERSON] Просить визнати свідоцтво про право на спадщину за законом від 29.03.2013 року, посвідченого Третьою державною нотаріальною конторою за реєстровим номером № 3, виданого після смерті [PERSON] на право власності [PERSON] на спадкове майно у вигляді ? частини житлового будинку [ADDRESS] недійсним; визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку № 14 з надвірними будівлями та спорудами за вказаною адресою в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. 10 липня 2014 року представник позивача за первісним позовом надала на адресу суду уточнення до позовної заяви, в яких просить поділити домоволодіння [ADDRESS] між співвласниками [PERSON] та [PERSON] відповідно до часток кожного згідно судової будівельно-технічної експертизи №010/2014 від 30.04.2014 року: виділити у власність [PERSON] із домоволодіння [ADDRESS] - 45/100 частин у житловому будинку літ. «А» приміщення 1-3 (житлова) площею 29.4 кв.м., /інвентарною вартістю 21858 грн./, 1/2 частину прибудови літ. «а» площею 13.7 кв.м. /інвентарною вартістю 6910 грн./, загальною площею 38.4 кв.м., інвентарною вартістю 28768 грн., яка менше на 5/100 ідеально приналежної частки в спірному домоволодінні; виділити у власність [PERSON] із домоволодіння [ADDRESS] - 55/100 частин у житловому будинку літ. «А» приміщення 1-4 (житлова) площею 6.5 кв.м., приміщення 1-5 (кухня) площею 6.6 кв.м., приміщення 1-6 (житлове) площею 11.6 кв.м., загальною площею 24.7 кв.м. /інвентарною вартістю 28420 грн./, 1/2 частину прибудови літ. «а» площею 13.7 кв.м. /інвентарною вартістю 6910 грн./, загальною площею 38.4 кв.м. /інвентарною вартістю 35330 грн./, яка більше на 5/100 ідеально приналежної частки в спірному домоволодінні. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за зменшення частки на 5/100 за ідеально приналежну, яка складає 3205 грн. Визначити порядок користування земельною ділянкою площею 955 кв.м. домоволодіння [ADDRESS] між співвласниками [PERSON] та [PERSON] відповідно до часток кожного згідно повторної судової будівельно-технічної експертизи №035/2014 від 03.07.2014 року. Надати у користування [PERSON] відповідно до другого варіанту повторної судової будівельно-технічної експертизи, ізольовану земельну ділянку площею 477.5 кв.м., яка відповідає ідеально приналежної площі на якій розташовані об'єкти нерухомості. По фасаду від правої бокової межі 9.88 м; поворот ліворуч вглиб земельної ділянки 12.80 м.; поворот праворуч до зовнішньої стіни житлового будинку літ. «А» - 1.50 м.; крізь зовнішню стіну житлового будинку літ. «А» та по осі перегородки між приміщеннями № 1-3 та №1-4 і 1-6 - 6.80 м.; поворот праворуч по осі зовнішньої стіни житлового будинку літ. «А» - 0.10 м.; поворот ліворуч по осі перегородки (яку необхідно возвести для поділу прибудови літ. «а») та крізь зовнішню стіну прибудови літ. «а» - 3.55 м.; від стіни житлового будинку літ. «А» - 1.0 м.; поворот ліворуч вздовж зовнішньої стіни прибудови літ. «а» - 10.50 м.; поворот ліворуч - 13.24 м.; поворот праворуч - 20.34 м. до межі тильного фасаду з відступом від правої бокової межі - 6.42 м. Надати у користування [PERSON] відповідно до першого варіанту повторної судової будівельно-технічної експертизи, ізольовану земельну ділянку площею 477.5 кв.м., яка відповідає ідеально приналежної площі на якій розташовані об'єкти нерухомості. По фасаду від правої бокової межі 9.88 м; поворот ліворуч вглиб земельної ділянки 12.80 м.; поворот праворуч до зовнішньої стіни житлового будинку літ. «А» - 1.50 м.; крізь зовнішню стіну житлового будинку літ. «А» та по осі перегородки між приміщеннями №1-3 та №1-4 і 1-6 - 6.80 м.; поворот праворуч по осі зовнішньої стіни житлового будинку літ. «А» - 0.10 м.; поворот ліворуч по осі перегородки (яку необхідно возвести для поділу прибудови літ. «а») та крізь зовнішню стіну прибудови літ. «а» - 3.55 м.; від стіни житлового будинку літ. «А» - 1.0 м.; поворот ліворуч вздовж зовнішньої стіни прибудови літ. «а» - 8.70 м.; поворот ліворуч - 12.24 м.; поворот праворуч - 22.02 м. до межі тильного фасаду з відступом від правої бокової межі - 7.42 м. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір, вартість проведення судової будівельно-технічної експертизи №010/2014 від 30.04.2014 року та вартість повторної судової будівельно-технічної експертизи №035/2014 від 03.07.2014 року В судовому засіданні представники позивача первісні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, зустрічні позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що в зустрічній позовній заяві не міститься жодних правових обґрунтувань порушення норм закону, які б давали можливість визнати свідоцтво недійсним, просили задовольнити первісні позовні вимоги та відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимогах. Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) в судовому засіданні проти задоволення первісних позовних вимог заперечувала та просила задовольнити зустрічні позовні вимоги. Представник третьої особи за зустрічним позовом в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, судом встановлено, що згідно актового запису № 4043 свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.10.2000 року, [INFO] помер батько позивача за первісним позовом - [PERSON] Після його смерті залишилася спадщина - ? частина домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. За ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 25.02.2015 року встановлено, що спадкоємець, який на час відкриття спадщини був неповнолітньою особою, для прийняття спадщини не повинен вчиняти будь-яких дій, його бездіяльність (якщо він не заявив про відмову від спадщини) є юридичним фактом і свідчить про прийняття спадщини. 29.03.2013 року до Третьої Херсонської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON], яка діє на підставі довіреності від імені [PERSON]. На підставі її заяви заведено спадкову справу № 121/2013 на ім'я [PERSON] 29.05.2013 року державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори Місюр В.М. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого остання є спадкоємицею ? частини житлового будинку [ADDRESS], розташованого на земельній ділянці площею 600,0 кв.м., яке зареєстровано за № 3-169. Суд вважає, що вказані дії свідчать про фактичне вчинення дій позивачем щодо прийняття спадщини після смерті батька. 22.09.2009 року державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори Черкашиною Н.І. [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно яких вона є спадкоємцем ? частини житлового будинку [ADDRESS], розташованого на земельній ділянці, площею 600,0 кв.м. та які зареєстровані за № 2-1411 та № 2-1413. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) (ч. 1 ст. 377 ЦК України). Згідно ч.ч.1, 4 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] показали, що вони знайомі зі сторонами по справі, оскільки були сусідами. Пояснили, що похоронами [PERSON] займалася його сестра [PERSON], однак з приводу розподілу домоволодіння пояснити нічого не могли. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що при похованні [PERSON] брала участь [PERSON], на його похоронах були присутні його колишня дружина [PERSON] разом з дочкою. Пояснив, що в реконструкції будинку та ремонті вони участі не приймали. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] в частині поділу домоволодіння в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Представник відповідача не надала суду належних і допустимих, безспірних і достовірних доказів на підтвердження обставин, викладених в зустрічній позовній заяві. Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. У зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст. 11 ЦПК України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки факту порушення при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в судовому засіданні не встановлено, тому підстав для визнання зазначеного свідоцтва недійсним немає.

Outcome: approved