Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в серпні 2015 року звернулося до суду через представника з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 27 жовтня 2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого, [PERSON] отримав кредит в розмірі 12000 грн. під 29% річних до 27.10.2014 року. 7 листопада 2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор (ПАТ «ВТБ Банк») відступив новому кредитору (ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів») свої права вимоги до [PERSON]. Проте відповідачем було порушено умови кредитного договору щодо своєчасного повернення кредитних коштів, відсотків за користування ними та комісійної винагороди, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі - 11530,98 грн., яку позивач просить стягнути на його користь. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати по справі в розмірі 243,60 грн. Представник позивача до суду не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, в якій вимоги позову підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до суду не з'явився, однак належним чином повідомлявся про слухання справи, про причини своєї неявки не повідомляв. Суд рахує за можливе слухати справу у його відсутність в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Так, судом встановлено, що 27 жовтня 2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 12000,00 грн. під 29 % річних, строком до 27.10.2014 року. Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати всі інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Згідно із ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Як вбачається з матеріалів справи, 7 листопада 2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір про відступлення права вимоги №071114нв, відповідно до якого первісний кредитор (ПАТ «ВТБ Банк») передав (відступив) Новому кредитору (Позивачу - ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів») свої права вимоги до Відповідача ([PERSON].), а Новий кредитор набув права вимоги Первісного кредитора за кредитним договором, укладеним з Відповідачем. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст.ст. 610-612 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 цього ж Кодексу якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Заборгованість відповідача станом на 7 листопада 2014 року становить 11530,98 грн. із них 9668,31 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 1862,67 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком суми заборгованості. Всупереч умов кредитного договору, незважаючи на повідомлення позивача,відповідач не виконав свої зобов'язання. Після відступлення ПАТ «ВТБ Банк» позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснював погашення кредитної заборгованості. З врахуванням викладеного суд приходить до висновку про доведеність факту невиконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Згідно із ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Такі витрати, понесені позивачем, складають 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved