Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати договір довічного утримання, укладений 23 липня 2014 року між нею, [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусам Бердичівського міського нотаріального округу [PERSON] Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 23 липня 2014 року вона, її син, [PERSON] та [PERSON] уклали договір довічного утримання, за яким передали у власність відповідачці квартиру [ADDRESS]. [PERSON] зобовязалася забезпечувати її житлом, продуктами харчування, одягом, взуттям, належним медичним обслуговуванням. Відповідачка умови договору довічного утримання не виконує. Відразу після укладення договору зникла. У судовому засіданні представник позивачки, адвокат [PERSON] позов підтримав з підстав, вказаних у позовній заяві. Пояснив додатково, що [PERSON] це син позивачки. Він помер. Свідоцтва про смерть не може надати. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. Будь-яких заяв до суду не направляла, позов не оспорила. Зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді. Дослідивши докази, суд доходить висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Встановлено, що 23 липня 2014 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання, який посвідчений приватним нотаріусам Бердичівського міського нотаріального округу [PERSON] За умовами договору [PERSON] та [PERSON] передали [PERSON] у власність квартиру [ADDRESS], а [PERSON] зобовязалася відповідно до пунктів 4,5 договору забезпечувати [PERSON] та [PERSON] харчуванням, доглядом, одягом, необхідною допомогою, зберегли в їхньому безкоштовному довічному користуванні вказаний будинок. Вартість матеріального забезпечення визначена сторонами у розмірі мінімальної заробітної плати ( а.с. 5). Відповідно до статті 744 ЦК У країни за договоромдовічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартируабо їх частину, інше нерухоме майноабо рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно зі статтею 755 ЦК Українидоговір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків за договором незалежно від його вини. Відповідно до положень статті 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду)у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власностіна майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 525 цього Кодексу). Свідок [PERSON] суду показала, що вона як соціальний працівник надає допомогу [PERSON] Вона їй інколи готує їжу, купує продукти харчування, ліки. [PERSON] не доглядає за [PERSON]. Вона її там ніколи не бачила. Зі слів [PERSON] знає, що вона разом з сином, підписала договір за яким квартира перейшла у власність [PERSON]. [PERSON] син позивачки. Він помер рік тому. [PERSON] падчерка [PERSON] Свідок [PERSON] та [PERSON], сусіди позивачки, кожна суду показали, що [PERSON] ніякої допомоги [PERSON] не надає. Вони взагалі ніколи не бачили, щоб [PERSON] відвідувала [PERSON]. Та проживає одна. Відповідно до частини третьої статті 10 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачкою доведено факт невиконання відповідачкою умов договору довічного утримання. Згідно з частини другої статті\~614 ЦК України\~особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх належних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність свої вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідачка не скористалася своїм правом зявитися до суду чи спрямувати свого представника та не довела факту належного виконання нею умов договору, зокрема надання належного догляду, необхідної допомоги, харчування позивачці. А тому, через невиконання умов договору довічного утримання, договір укладений між позивачкою та відповідачкою слід розірвати. У задоволенні позову в частині розірвання договору довічного утримання, укладеного 23 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] суд відмовляє, виходячи з такого. Відповідно до статті 757 ЦК України майно, що належить співвласникам на праві спільної сумісної власності, зокрема майно, що належить подружжю, може бути відчужене ними на підставі договору довічного утримання (догляду). У разі смерті одного із співвласників майна, що було відчужене ними на підставі договору довічного утримання (догляду), обсяг зобов'язання набувача відповідно зменшується. Договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача ( стаття 755 ЦК України). Відповідно до свідоцтва про право власності від 17.10.2005 та витягу про реєстрацію права власності від 23.11.2005, квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] та [PERSON], в рівних частках кожному. Тобто, кожен з відчужувачів передав [PERSON] у власність належну йому ? частку квартири взамін забезпечення харчуванням, одягом, належним доглядом зі сторони [PERSON] Оскільки у разі розірвання договору, відчужував набуває право власностіна майно, яке було передане, і має право вимагати його повернення, - [PERSON] наділена лише правом вимагати розірвання договору в частині, що стосується її майна. [PERSON] з позовом про розірвання договору довічного утримання, з підстав невиконання набувачем умов договору, не звертався. З пояснень представника позивача та показань свідків встановлено, що [PERSON] помер. Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідачки в дохід держави судовий збір у розмірі 551,2 грн., від сплати якого позивачка була звільнена при звернення до суду.

Outcome: partial