Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з таким позовом в якому (з врахуванням подальших уточнень) вказував, що 27 липня 2015 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 3/4 часток житлового будинку №4 по провул. Юрка Тютюнника (раніше пров. Жовтневий) в м. Вознесенську та відповідної частки земельної ділянки площею 0,0673 га., розташованої за цією ж адресою, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Співвласником майна, а саме власником іншої 1/4 частки вказаного будинку та відповідної частки спірної ділянки є позивач. [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, належним чином прийняв спадщину та частину її (частку в житловому будинку) оформив, проте не може оформити частку в спірній ділянці в нотаріальному порядку з підстави втрати правовстановлюючого документа на майно та неможливості отримання його дублікату (поновлення). Враховуючи вказані обставини [PERSON] просив визнати за ним право власності на 3/4 частки земельної ділянки площею 0,0673 га., розташованої по провул. Юрка Тютюнника, 4 в м. Вознесенську, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в порядку спадкування після смерті [PERSON] Водночас, виходячи з втрати правовстановлюючого документа та неможливості його поновлення [PERSON] на підставі ст. 392 ЦК України просив визнати за ним право власності на 1/4 частку спірної ділянки. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявилися, проте від останнього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Вознесенської міської ради в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Представник третьої особи Управління Держгеокадастру у Вознесенському районі в судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, питання щодо задоволення позову залишила на розсуд суду. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі вказаних осіб, оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про їх права та взаємовідносини. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 27 липня 2015 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 3/4 часток житлового будинку №4 по провул. Юрка Тютюнника (раніше пров. Жовтневий) в м. Вознесенську та відповідної частки земельної ділянки площею 0,0673 га., розташованої за цією ж адресою, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Співвласником майна, а саме власником іншої 1/4 частки вказаного будинку та відповідної частки спірної ділянки є позивач. [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, належним чином прийняв спадщину та частину її (частку в житловому будинку) оформив, проте не може оформити частку в спірній ділянці в нотаріальному порядку з підстави втрати правовстановлюючого документа на майно та неможливості отримання його дублікату (поновлення). Проте факт належності спадкодавцю 3/4 часток спірного майна повністю підтверджується: -засвідченою копією Державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 16); -копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 22-24); -довідкою Управління Держгеокадастру у Вознесенському районі Миколаївської області від 29 серпня 2016 року (а.с. 5); -належністю спадкодавцю за життя 3/4 часток в будинку, який розташований на спірній ділянці (а.с. 9-11). Згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1225, ч. 1 ст. 1226 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом. Судом встановлено, що позивач належним чином прийняв спадщину, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обовязкову частку, судом не виявлено. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, зокрема успадкування [PERSON] 3/4 часток житлового будинку, виходячи з неможливості поновлення (отримання дублікату) правовстановлюючого документу в адміністративному порядку таяк наслідок того, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що його право підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на 3/4 частки спірної ділянки в порядку спадкування за законом. Водночас згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що позивач, як власник, втратив правовстановлюючий документ на землю та не може його поновити. Водночас його право власності на 1/4 частку спірного майна повністю підтверджується: -засвідченою копією Державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 16); -копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 22-24); -довідкою Управління Держгеокадастру у Вознесенському районі Миколаївської області від 29 серпня 2016 року (а.с. 5); -належністю йому 1/4 частки в будинку, який розташований на спірній ділянці (а.с. 9-11), що вказує на обгрунтованість його вимог в цій частині, які підлягають задоволенню.

Outcome: approved