Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

У березні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна, визнання права власності. На обґрунтування позову вказав, що проживав із відповідачкою, яка в цей час перебувала та продовжує перебувати у зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком, в період з жовтня 2004 р. по квітень 2013 р. однією сім'єю без реєстрації шлюбу, домовившись, що усе майно, що буде придбане за час їх проживання буде їх спільним майном. В цей період ними було спільно придбано: стінку «Атос», вартістю 1640 грн., м'який куточок «Президент», вартістю 1500 грн., кухонний куточок, вартістю 450 грн., вимуровано з каміння ракушняка вигрібну яму та душ - 3000 грн., металеву ванну, вартістю 730 грн., килим, розміром 2,5м*4м, вартістю 800 грн., двокамерний холодильник «Норд», вартістю 2560 грн., телевізор «Самсунг», вартістю 2560 грн., супутникову антенну на 3 рижки, вартістю з установкою 1000 грн., кухонний комбайн «Оріон», вартістю 600 грн., мікрохвильову піч «Самсунг», вартістю 1030 грн., газову плиту «Гефест», вартістю 1200 грн., килим «Космос», розміром 4м*4м, вартістю 1300 грн., віконні занавеси, розміром 4м*1,2м, вартістю 1000 грн., два металопластикові вікна, розміром 1м*0,8м, вартістю 1460 грн., три дерев'яних вікна, розміром 1,6м*1м, три двері, вартістю 3700 грн., металеву арку для винограду, вартістю 1800 грн., а всього майна на суму 32250 грн. Посилаючись на викладене просить поділити між ними майно та визнати за ним право власності на: килим, розміром 2,5м*4м, вартістю 800 грн., двокамерний холодильник «Норд», вартістю 2560 грн., телевізор «Самсунг», вартістю 4800 грн., супутникову антенну, вартістю 1000 грн., стінку «Атос», вартістю 1640 грн., мікрохвильову піч «Самсунг», вартістю 1030 грн., металеву ванну, вартістю 730 грн., килим «Космос», розміром 4м*4м, вартістю 1300 грн., а всього майна на суму 13800 грн. зі стягненням на його користь з відповідачки різниці у вартості майна в сумі 2265 грн. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, пославшись на викладене, а також на те, що право спільної власності між сторонами виникло з підстав не заборонених законом. Відповідач та її представник проти задоволення позову заперечили, пославшись на його необґрунтованість. Вивчивши доводи позову, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази, надані сторонами, судом в межах заявлених позовних вимог, встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідач [PERSON] з 21.11.1987 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], виданим Новоодеським райвідділом РАГСу Миколаївської області 21.11.1987 р. В період з жовтня 2004 р. по квітень 2013 р. [PERSON] та [PERSON] підтримували тісні стосунки, допомагали один одному у побутових та господарських справах, в тому числі і щодо побудови вигрібної ями та душу у домоволодінні відповідачки [PERSON], що підтверджується показаннями допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 14.05.2011 р. на ім'я [PERSON] придбано холодильник Норд 275, вартістю 2560 грн. та ним же придбано 30.05.2008 р. - СВЧ «Самсунг», вартістю 1039 грн., 18.05.2010 р. металеву ванну, вартістю 729,00 грн., 23.10.2006 р. меблевий набір «Атос», вартістю 1640 грн., супутникову антенну, вартістю 1000 грн., що підтверджується наданими суду кредитним договором від 14.05.2011 р., копією чека №3 від 30.05.2008 р., товарним чеком від 18.05.2010 р., копією чека №1 від 23.10.2006 р., копією чека №1 від 05.07.2006 р. 25.06.2013 р. позивач [PERSON] звертався до суду із позовом до [PERSON] про поділ майна, набутого під час спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а [PERSON] із зустрічним позовом, підписаним від її імені її представником про поділ спільного майна, набутого під час спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, які ухвалою суду від 25.02.2014 р. залишені без розгляду. Згідно положенням ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ст.ст.3,4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом України. Ч. 2 ст. 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, які не є вичерпними, а відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Суд під час розгляду і вирішенні цивільної справи визначає спосіб захисту виходячи із закону, який регулює конкретні правовідносини, і тих юридичних фактів, що обумовлюють виникнення цих правовідносин та цього спору. Обрання способу захисту позивачем здійснюється ним на власний розсуд. Позивач, звернувшись до суду із позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного сумісного майна, визнання права власності на його частину, стверджував, що перелічене ним у позові майно було придбано ним із відповідачем за їх спільні кошти під час їх спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, як членами однієї сім'ї. Відповідно положенням ст. 368 ЦК України, на які посилається у позові позивач, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час їх шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом, а майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Ст. 355 ЦК України передбачено, що право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Ст.3 СК України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. При цьому сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать засадам суспільства. Ст. 25 СК України вставлено, що жінка і чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі і мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. За положеннями ст. 74 СК України набуте за час спільного проживання жінкою і чоловіком, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно належить їм на праві спільної сумісної власності у разі, коли вони також не перебувають в будь-якому іншому шлюбі. Враховуючи наведе, судом не може бути захищено права позивача, про порушення якого він стверджує, у спосіб ним обраний з підстав, визначених у позові. Так позивач вказує, що право спільної із відповідачем власності на перелічені ним речі виникли з підстав їх спільного проживання як членів сім'ї в період з жовтня 2004 р. по квітень 2013 р., що прямо суперечить вищенаведеним положенням ст. 74 СК України. Враховуючи наведене позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed