Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути в майнову шкоду у сумі 29 629,01 грн. та судові витрати у справі, посилаючись на ті підстави, що 17.10.2014 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуваням [PERSON], внаслідок чого було пошкоджено автомобіль [NUMBER] тому позивачем було відшкодовано потерпілій особі за відновлювальний ремонт грошові кошти у сумі 108 135,28 грн., після чого позивачу було виплачено ПАТ «СК «Українська страхова група» виплату страхового відшкодування у сумі 81 439,27 грн., а тому за таких обставин сума збитків, які не відшкодовані відповідачем у справі становить 29 629,01 грн. Ухвалою суду, яку занесено до протоколу судового засідання від 10.01.2018 року, за клопотанням представника позивача, до участі у розгляді справи, у якості третьої особи, залучено - ПАТ «СК «Українська страхова група». Представник позивача у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, однак представником позивача подано клопотання про про слухання справи без участі представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач та/або її представник у судове засідання не з'явились, про слухання справи позивач повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не надала. Представником третьої особи надано до суду письмові пояснення на позов, згідно яких ПАТ «СК «Українська страхова група» у повному обсязі виконало свої зобов'язання за укладеним полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/6434264 та Договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 97-2804-14- 00005, укладеним з [PERSON] Також, представником третьої особи подано до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності зз урахуванням наданих письмових пояснень. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 17.10.2014 року о 09.30 год. [PERSON], в м.Києві по вул. Вишгородській, 21, керуючи автомобілем [NUMBER], під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахувала дорожню обстановку, не мала змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем [NUMBER], що призвело до механічного пошкодження зазначених транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР. Постановою Подільського районного суду м. Києва [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до п. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На момент ДТП транспортний засіб «Інфініті» д.н.з. [NUMBER] застраховано ПАТ «СК «Українська страхова група», згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/6434264. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно страхового акту №:1.0001.14.16773 / VESKO31798, встановлено, що ремонт авто [NUMBER] становить 108 135,28 грн. Згідно платіжного доручення №141 344 позивач 14.11.2014 року виплатив [PERSON] страхове відшкодування у сумі 108 135,28 грн. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». ПРТ СК «Страхування» 19.03.2015 року звернулось до ПАТ «СК «Українська страхова група» із заявою від 16.03.2015 року про стягнення заборгованості у порядку регресу, яку було задоволено та 05.06.2015 року позивачу було виплачено грошові кошти у сумі 81 433,27 грн. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 4 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Позивачем було надіслано на адресу відповідача претензію вих.№ЛВ0020833 від 29.02.2016 року про регресні вимоги в якій він просив протягом 30-ти днів з моменту отримання цієї претензії у добровільному порядку сплатити на рахунок ПАТ «СК «Страхування» суму боргу у розмірі 29 629,01 грн. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно із положеннями ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Таким чином, в позивачем доведено, що відповідач не виконала свої зобов'язання, передбачені договором страхування перед позивачем. Згідно ч. 18 ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. За таких обставин, суд вважає доведеним позивачем завданий йому розмір матеріального збитку, вартість матеріального збитку складає 29 629,01 грн. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Згідно п. 3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує витрати на проведення експертизи лише в разі якщо він визначений законом строк не направив свого представника для огляду транспортного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Аналізуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку, що позивач виконав всі покладені на нього зобов'язання, а тому у нього виникає повне право звернутися безпосередньо до відповідача з вимогою про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди у порядку регресу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 1600 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved