Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

У вересні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , де третя особа Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпро ради, про визначення місця проживання дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Посилався на те, що він матеріально забезпечує дітей, створює всі умови для їх розвитку, має власне житло, а [PERSON] створила нову сім`ю, не приділяє уваги дітям і не виконує батьківських обов`язків. Вказав на те, що після припинення шлюбних відносин, сторони не можуть дійти згоди щодо місця проживання дітей, а тому просив суд визнати місце проживання малолітніх дітей з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.1-4). Не погодившись з первісним позовом, відповідач [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом про визначення місця проживання малолітніх дітей з нею, посилаючись на те, що після розірвання шлюбу, діти постійно мешкають з нею, знаходяться на повному її утриманні, мають всі необхідні умови для проживання й гармонійного розвитку, у зв`язку з чим вважає, що для найкращого забезпечення інтересів дітей, доцільним визначити місце їх проживання за місцем реєстрації і проживання матері, бабусі і дідуся за адресою: [ADDRESS] (а.с.43-46). Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначена цивільна справа надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Скрипник О.Г. 12.09.2018 (а.с.20). Ухвалою суду від 28 вересня 2018 року справу прийнято до розгляду та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.22). Ухвалою суду від 11 січня 2019 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , де третя особа Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпро ради, про визначення місця проживання дітей, зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , де третя особи - Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпро ради, Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Індустріальної районної у м.Дніпро ради, [PERSON] , [PERSON] , про визначення місця проживання дітей, та об`єднано позови в одне провадження. (а.с.117а). Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2019, вищезазначена цивільна справа надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Подорець О.Б. у зв`язку з перебуванням судді Скрипник О.Г. у відрядженні (а.с.140). Ухвалою від 03 квітня 2019 року прийнято справу до свого провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.141). Ухвалою суду від 24 квітня 2019 року доручено Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпро ради надати висновок про визначення місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.158). Ухвалою суду від 09 липня 2019 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до розгляду по суті (а.с.204). 04 грудня 2019 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити з підстав викладених у ньому. Проти задоволення зустрічної позовної заяви заперечував, підтримав наданий відзив на зустрічний позов. Представник позивача за первісним позовом [PERSON] - [PERSON] надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, на задоволенні позову наполягала. Зазначила, що на сьогоднішній день діти мешкають по черзі з кожним із батьків, а саме один тиждень вони мешкають разом з батьком, другий з матір`ю. Відповідач за первісним позовом [PERSON] має зв`язок з чоловіком, який є мешканцем Білорусії та знаходиться там у розшуку органами поліції за вчинення шахрайства та не сплати аліментів. Незважаючи на навчальний рік, те, що діти відвідували навчальні заклади, мати покинула дітей на похилих батьків і поїхала до Білорусії. Позивач [PERSON] має постійний дохід, може створити і створює всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дітей, задовольнити гармонійний розвиток їх особистості в атмосфері любові та матеріальної забезпеченості. Батько наймає няню по догляду за дітьми, в той час, коли він на роботі. Пояснила, що у спілкуванні відповідача з дітьми, [PERSON] ніколи не чинив перешкоди. Відповідач за первісним позовом [PERSON] проти задоволення первісного позову заперечувала та наполягала на задоволенні зустрічного позову, з підстав викладених у ньому. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] пояснив, що [PERSON] батьківські обов`язки виконує належним чином. Відповідач є приватним підприємцем, має вільний графік роботи, а тому щоденно приділяє достатньо уваги дітям. [PERSON] проживає за зареєстрованим місцем проживання з дітьми та батьками. Батьки відповідача мають достатні джерела доходів та власне житло для комфортного проживання їх родини. [PERSON] здатна забезпечити гармонійний та достатній розвиток дітям, що повністю відповідатиме їх інтересам, а тому доцільніше буде визначити місце проживання дітей разом з матір`ю та підтримувати постійний зв`язок дітей з батьком. Представник третьої особи Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради Онуфрак І.І. підтримала наданий суду висновок, в якому вважають доцільним визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] (а.с.152-155). Третя особа Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпро ради, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи за відсутності їх представника та просили ухвалити рішення, яке відповідає інтересам дітей. Третя особа [PERSON] проти задоволення первісного позову заперечувала. Зазначила, що [PERSON] не дає [PERSON] спілкуватися з [PERSON] . [PERSON] про дітей піклується та матеріально забезпечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Суд, вислухавши учасників справи, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За змістом\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою ст.\~15, частиною 1 ст.\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено\~статтею 7 СК України, згідно з положеннями якої жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі статтями\~141,\~150,\~153,\~155 СК України\~мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень\~статті 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (стаття 9 Конвенції про права дитини). Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Наведеними нормами закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися, зокрема, при вирішенні питань про місце проживання дитини у випадку, коли її батьки проживають окремо; про тимчасове розлучення з одним із батьків у зв`язку з необхідністю виїхати за межі країни, у якій визначено місце проживання дитини, з іншим із батьків з метою отримання освіти, лікування, оздоровлення та з інших причин, обумовлених необхідністю забезпечити дитині повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя. Відповідно до\~статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття охоплює, зокрема, втручання держави в такі аспекти життя, як опіка над дитиною, право батьків на спілкування з дитиною, визначення місця її проживання. Так, рішенням у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява N 2091/13) ЄСПЛ, установивши порушення статті 8 Конвенції, консолідував ті підходи і принципи, що вже публікувались у попередніх його рішеннях, які зводяться до визначення насамперед найкращих інтересів дитини, а не батьків, що потребує детального вивчення ситуації, урахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання для всіх сторін. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків. При цьому при вирішенні питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформулювати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 червня 2009 року. 21 травня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська (а.с.59). Від шлюбу сторони по справі мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровського районної у місті Дніпрі ради №4/4-479 від 23.04.2019 рекомендовано визначити місце проживання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , 1985 року народження, що забезпечить повноцінний фізичний та духовний розвиток дітей, сприятиме найкращому забезпеченню їх інтересів. [PERSON] та [PERSON] були вислухані судом у відсутності батьків, в присутності представника Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпро ради Онуфрак І.І. Так, [PERSON] пояснив, що проживає з батьком, ходить до шкоди, відвідує секції. У батьківському домі у нього є своя кімната. Три рази на тиждень до тата приходить [PERSON] , має бажання проживати разом з [PERSON] у матері. [PERSON] , в свою чергу, суду пояснив, що проживає з матір`ю, часто відвідує батька. Утім, [PERSON] би проживати з братом [PERSON] та з батьками. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що сім`ю знає близько 5 років. Коли [PERSON] працює, вона водить до школи [PERSON] . Зазначила, що [PERSON] подобається жити з батьком, з матір`ю спілкується часто. [PERSON] приїздить до батька рідко. Батько дуже відповідально ставиться до своїх батьківських обов`язків. Свідок [PERSON] суду повідомила, що [PERSON] проживає з батьком, [PERSON] - з матір`ю. [PERSON] рідко відпускає [PERSON] до матері. Зазначила, що була свідком телефонної розмови, в якій [PERSON] забороняв [PERSON] зі школи їхати до матері. Шкільні збори відвідує як мати, так і батько і обидва піклуються про своїх дітей. Всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд приходить до висновку, що як у [PERSON] , так і у [PERSON] наявні однакові належні матеріально-побутові умови для проживання дітей, вони позитивно характеризуються, сторони можуть у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дітей, задовольнити гармонійний розвиток їх особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, обоє з батьків відповідально ставляться до виконання своїх батьківських обов`язків, мають стабільний дохід. Проте, окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2 від 27 листопада 1992 року, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). За таких обставин, виходячи з того, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин, а саме того щоб не допустити розлучення дітей, тим більше, що брати бажають проживати разом, враховуючи думку обох дітей, ту обставину, що у судовому засіданні 04.12.2019 суду стало відомо, що [PERSON] перейшов проживати до матері, суд вважає визначити місце проживання обох дітей з матір`ю, а тому зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі, а у первісному позові [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з урахування результату розгляду справи за зустрічним позовом слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп., а за первісним позовом судові витрати залишити за позивачем [PERSON] .

Outcome: approved