Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

у вересні 2016р. позивач пред»явив в Голосіївському районному суді м.Києва позов до Державного підприємства «Антонов» (далі - ДП «Антонов», Відповідач 1), Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» (далі - ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», Відповідач 2), третя особа [PERSON] - про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участі наземних транспортних засобів. Зазначав, що 12.04.2016р. о 08 годині 15 хвилин в смт.Гостомель по вул.Леонтовича третя особа [PERSON], керуючи автобусом «ЛАЗ» днз [NUMBER], володільцем якого є ДП «Антонов», у порушення п.13.1 ПДР, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого сталося зіткнення з належним йому на праві власності автомобілем «Тойота» д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження цього автомобіля. Постановою судді Ірпінського міського суду Київської області від 29.04.2016р. в справі №367/3357/16-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Посилався на те, що в момент ДТП [PERSON] перебував у трудових правовідносинах з ДП «Антонов» та керував транспортним засобом «ЛАЗ» д.н.з [NUMBER], виконуючи свої трудові обов»язки, тому цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну з вини третьої особи, відповідно ст.ст. 1172, 1187 ЦК України має нести ДП «Антонов». Зазначав, що цивільно-правова відповідальність ДП «Антонов», як володільця джерела підвищеної небезпеки «ЛАЗ» днз [NUMBER], застрахована ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на підставі договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу серії АІ/9261073 від 30.12.2015р. 15.05.2016р. він, в передбаченому Законом України «Про обов»язкове страхування цівільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку, звернувся до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, надав необхідну для сплати страхового відшкодування інформацію. За страховим випадком, що стався 12.04.2016р., ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» був складений страховий акт №ГО-2331/КВІ та прийнято рішення про виплату йому страхового відшкодування в розмірі 17 805,43грн, про що його повідомлено листом №16/06/14-04. Не погодившись із сумою страхового відшкодування, він, з метою визначення розміру шкоди, заподіяної йому, як власнику пошкодженого автомобіля, звернувся до суб»єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON], яким 30.08.2016р. був складений протокол №465 огляду транспортного засобу Тойота д.н.з.[NUMBER] та Звіт №465 оцінки транспортного засобу та визначено вартість матеріального збитку, завданого власнику цього автомобіля внаслідок пошкодження при ДТП в сумі 55 032,84 грн. Тому, з урахуванням положень ст.1194 ЦК України, ст.ст. 9, 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», сплаченого страхового відшкодування в сумі 17 805,43грн, просить стягнути з ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» страхове відшкодування в розмірі 32 194,57 грн. Матеріальну шкоду в розмірі 5 032,84 грн, яка становить витрати, необхідні для повного відновлення транспортного засобу, без врахування страхового відшкодування, відповідно вимог ст.ст. 22, 1192, 1172 ЦК України, просить стягнути з ДП «Антонов». Також зазначає, що внаслідок неправомірних дій третьої особи йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає в переживаннях та стражданнях з приводу пошкодження його транспортного засобу, того, що особи, відповідальні за збитки не відновлюють його порушене право. У зв'язку із відсутністю необхідної суми коштів, він тривалий час не може провести ремонтно-відновлювальні роботи автомобіля, внаслідок чого засмітився його салон, що, в свою чергу, потребує додаткових витрат на його відновлення, дана обставина пригнічує його та завдає йому моральних страждань. Також, втративши можливість користуватись своїм транспортним засобом, він змушений був витрачати час на пошук альтернативного транспортного засобу з метою забрати з лікарні та допомогти в пересуванні містом у повсякденному житі члену своєї родини. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінює в 25 000 грн, яку, на підставі ч.1 ст.1172 ЦК України, просить стягнути з ДП «Антонов». Відповідно п.9 роділу ХІII ЦПК України «Перехідні положення» (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, дану справу, провадження в якій відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, суд розглядає за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з»явилися, звернулися до суду із заявою та клопотанням про розгляд справи в їх відсутності. Представник відповідача ДП «Антонов», будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з»явився, надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на неможливість явки для розгляду даної справи, зазначивши про призначення судового засідання Святошинським районним судом м.Києва о 16-30 годин цього ж дня в іншій справі, в якій ДП «Антонов» є відповідачем. Разом з тим, суд, з урахуванням різниці в часі призначених судових засідань в даній справі (12-00 годин) та зазначеного в клопотанні засідання Святошинського районного суду м.Києва (16-30 годин), що складає 4,5 години, не вважає повідомлену представником відповідача причину поважною, крім того, враховує, що суду не повідомлено про неможливість відповідача забезпечити явку іншого представника, що також свідчить про неповажність причин неявки представника Відповідача 1. Представник відповідача ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» та третя особа, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з»явилися повторно, причини неявки суду не повідомили. Неявка учасників справи та їх представників, за наведених обставин, з урахуванням положень ч.1, п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті. Представник відповідача ДП «Антонов» подав письмові заперечення на позовну заяву, в яких просив позовні вимоги залишити без задоволення, вважаючи їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. За змістом письмових заперечень, ДП «Антонов» є власником автобуса «ЛАЗ» д.н.з. [NUMBER]; проти позову заперечує, з огляду на те, що: ДП «Антонов» не викликалось в статусі сторони процесу в справі №367/3357/16-п про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, відносно [PERSON]; до відкриття провадження Голосіївським районним судом в даній справі за позовом [PERSON] Державному підприємству «Антонов» не було відомо про причини ДТП; позивач до ДП «Антонов» з вимогою про поновлення його порушеного або невизнаного права не звертався; за страховим випадком ПрАТ «Страхова компанія ЮНІВЕС» відповідно ст.ст. 12, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» складено страховий Акт №ГО-2331/КВ1 від 13.06.2016р. та здійснено виплату позивачу страхового відшкодування в розмірі 17 805,43 грн., відповідно вимог цього Закону та умов договору страхування; із зазначеною сумою позивач фактично погодився, отримавши її; визначений ФОП [PERSON] розмір матеріального збитку 55 032,84 грн. перевищує ліміт відповідальності, передбачений страховим полісом, та розмір отриманого позивачем страхового відшкодування; дата, час та місце проведення технічного огляду Відповідачу 1 не повідомлялися. Також зазначив, що ДП «Антонов» не погоджується зі ступенем ремонтного впливу (заміна, ремонт чи фарбування), зазначеному в наданому позивачем Протоколі огляду транспортного засобу №465 (додаток до Висновку №465 від 30.08.2016 року, складеного ФОП «Дикий та партнери»), оскільки всі пошкоджені внаслідок ДТП деталі, на думку експерта, підлягають заміні. Вважає, що витрати на ремонт автомобіля шляхом заміни пошкоджених деталей не є реальними збитками позивача, скільки не враховують залишкову вартість таких замінених деталей та загальний розмір збитків на розмір залишкової вартості замінених деталей не зменшувався. Заперечуючи проти позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, послався на те, що страхове відшкодування в розмірі 17 805,43 грн сплачено позивачу з дотриманням встановлених ст.ст. 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строків; позивачем не надано доказів заподіяння йому моральної шкоди; розмір відшкодування моральної шкоди є завищеним, не ґрунтується на принципах розумності та справедливості, відсутній його розрахунок. За змістом наданих суду письмових заперечень представника Відповідача 2, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» вважає позовні вимоги необґрунтованими, просить у їх задоволенні відмовити, посилаючись на те, що строк експлуатації пошкодженого автомобіля [NUMBER] перевищує 7 років, та відповідно Звіту №080616-1 від 08.06.2016р. про оцінку вартості матеріальної шкоди складеного суб'єктом оціночної діяльності [PERSON] (надалі - Звіт №080616-1 від 08.06.2016р.), вартість відновлювального ремонту цього автомобіля, з урахуванням зносу, складає 17 805,43грн. без ПДВ; виплативши страхове відшкодування в такій сумі, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» виконало свої зобов'язання в повному обсязі. Також відповідно письмових пояснень, представник відповідача посилається на застосування ФОП [PERSON] при складанні ремонтної калькуляції, на якій грунтується складений ним Висновок №465 експертного дослідження, цін на запчастини, які підлягають заміні, значно вищих за середньо-ринкові ціни; безпідставне збільшення цін на розмір ПДВ, про яке значено в «поясненнях» до калькуляції. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, з таких мотивів. Правилами ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов»язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно ч.ч. 1, 5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. У судовому засіданні встановлено, що 12.04.2016р. о 08:15 годині на вул.Леонтовича в смт.Гостомель Київської обл. сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автобуса ЛАЗ д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], внаслідок якої був пошкоджений зазначений автомобіль, власником якого, відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, є позивач. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм автобуса ЛАЗ д.н.з. [NUMBER] [PERSON], що встановлено постановою Ірпінського міського суду Київської області від 29.04.2016р. в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП (№367/3357/16-п), яка набрала законної сили. Зазначена постанова, відповідно ч.6 ст.81 ЦПК України, є обов'язковою для суду при розгляді даної справи за позовом [PERSON] в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Під час керування транспортним засобом автобусом «ЛАЗ» днз [NUMBER], який, згідно свідоцтва про реєстрацію, належить ДП «Антонов», при вчиненні ДТП [PERSON] був працівником ДП «Антонов», водієм автотранспортних засобів 1 класу, та перебував при виконанні своїх трудових обов'язків. Згідно визначених ч.1 ст.1166 ЦК України загальних підстав відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1172 ЦК України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов»язків. Відповідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Отже, цивільно-правову відповідальність за шкоду, завдану з вини [PERSON], як працівника ДП «Антонов», яке є власником джерела підвищеної небезпеки, відповідно ст.ст. 1166, 1172, 1187 ЦК України, має нести ДП «Антонов». Цивільно-правова відповідальність ДП «Антонов», як власника джерела підвищеної небезпеки - автобуса ЛАЗ днз [NUMBER], на час ДТП була застрахована ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на підставі договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно Полісу серії АЕ/6250173 від 30.12.2015р. Згідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв»язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно ст.9 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (п.9.1). Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого (абз.1п.9.2). Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування (п.9.4). 15.05.2016 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» із заявою про виплату страхового відшкодування у зв'язку із пошкодженням 12.04.2016р., внаслідок зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди, належного йому автомобіля [NUMBER]. На замовлення ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» ФОП [PERSON] складено Звіт №080616-1 від 08.06.2016р. про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої володільцю автомобіля [NUMBER], (далі - Звіт №080616-1 від 08.06.2016р.), відповідно якого, загальна вартість матеріальної шкоди, завданої володільцю автомобіля [NUMBER], визначеної з урахуванням зносу, складає 17 805,43грн. ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» 13.06. 2016р. був складений страховий Акт № ГО-2331/КВ1 по договору страхування №АІ9261073 від 30.12.2015р. та прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування за шкоду майну, в розмірі 17 805,43 грн. 13.06.2016 ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» перераховано страхове відшкодування [PERSON] на ремонт автомобіля [NUMBER] по ДТП від 12.04.2016р. в розмірі 17 805,43 грн без ПДВ. Листом № 16/06/14-04 від 14.06.2016р. ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» повідомила позивача про відсутність підстав для перегляду розміру виплаченого 13.06.2016 страхового відшкодування. Позивач, не погодившись із сумою страхового відшкодування, з огляду на зазначену в рахунку-фактурі від 26.05.2016 офіційного ділера ТОЙОТА ТОВ «ВіДі Автострада» вартість деталей автомобіля, що були пошкоджені при ДТП 12.04.2016р., які не підлягають ремонту (скло двері, двері кузову, бампер задній, ковпак запаски в загальній сумі 58 786,84 грн - а.с.35), звернувся до суб»єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] з метою визначення розміру матеріального збитку, завданого йому пошкодженням при ДТП автомобіля [NUMBER]. 30.08.2016р. ФОП [PERSON] був складений Протокол №465 огляду транспортного засобу Тойота д.н.з.[NUMBER] та Звіт №465 оцінки транспортного засобу, згідно якого, вартість матеріального збитку, завданого власнику цього транспортного засобу внаслідок пошкодження при ДТП 12.04.2016р., складає 55 032,84 грн. Суд вважає покласти в основу рішення саме висновки Звіту №465 оцінки транспортного засобу, складеного ФОП [PERSON], з огляду на те, що сума вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача визначена суб»єктом оціночної діяльності з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу, строк експлуатації якого становить понад 7 років, про що зазначено у Звіті; дослідження пошкодженого автомобіля [NUMBER] проводилось в присутності власника [PERSON] на СТО за адресою: м.Київ, вул.Грушева, 19; про дату, час та місце проведення технічного огляду другий учасник ДТП і керівництво страхової компанії, у якій застраховано його цивільно-правову відповідальність, завчасно повідомлені телеграмами, що вбачається з протоколу огляду транспортного засобу. При цьому суд вважає необґрунтованими та недоведеними відповідно вимог ст.81 ЦПК України, заперечення представників ДП «Антонов» та ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» стосовно вказаного звіту, відповідно яких, у складеному ФОП [PERSON] звіті, ціни на запчастини, які підлягають заміні, значно вищі за середньо-ринкові ціни; ціни безпідставне збільшені на розмір ПДВ, оскільки такі заперечення спростовуються змістом ремонтної калькуляції, з якої (а.с 190 зворот) вбачається, що вартість відновлювального ремонту з ПДВ складає суму 105 675,63 грн, а не заявлену позивачем до стягнення суму; висновки ФОП [PERSON]; зазначені в Звіті №465 ціни на запчастини, що підлягають заміні, в цілому, узгоджуються із зазначеною в рахунку-фактурі від 26.05.2016 офіційного ділера ТОЙОТА ТОВ «ВіДі Автострада» вартістю деталей автомобіля (а.с.35); представники відповідачів не заявляли клопотань про призначення автотоварознавчої експертизи у спростування доводів позивача та доведення обґрунтованості своїх заперечень. Решта наведених вище доводів представника ДП «Антонов» в письмових запереченнях щодо відшкодування матеріальної шкоди, суперечать положенням ч.6 ст.82 ЦПК України, а також не доведені відповідно ст.81 ЦПК України; а отримання позивачем страхового відшкодування в сумі 17 805,43 грн. не є підтвердженням згоди позивача з виплаченою йому сумою розміром. З урахуванням наведеного, заявлені до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» позовні вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в заявленій сумі 32 194,57 грн, яка становить різницю між передбаченим страховим полісом лімітом відповідальності ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» в розмірі 50 000,00 грн та виплаченим позивачу страховим відшкодуванням в сумі 17 805,43грн. Згідно ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно наведеного правила ст.1194 ЦК України, та наведених вище положень ст.ст. 1166, 1172, 1187 ЦК України, з ДП «Антонов» на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром матеріальної шкоди, завданої пошкодженням належного йому автомобіля, і страховою виплатою, що 5 032,84 грн. Позивачем також заявлені позовні вимоги до ДП «Антонов» про відшкодування моральної шкоди в сумі 25 000,00 грн, якої він зазнав внаслідок пошкодження належного йому автомобіля в результаті неправомірних дій третьої особи [PERSON], яка полягає в переживаннях та стражданнях, зокрема, у зв»язку з фактом пошкодження його транспортного засобу, неможливістю протягом тривалого часу - з моменту ДТП - провести ремонтно-відновлювальні роботи автомобіля через відсутність потрібної суми коштів, необхідністю витрачання часу на пересування містом альтернативним способом. За змістом ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Разом з тим, частиною 1 статті 1172 ЦК України встановлено правило відшкодування юридичною або фізичною особою шкоди, завданої їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Суд вважає, що позивач дійсно зазнав душевних страждань, у зв»язку із пошкодження належного йому автомобіля [NUMBER], неможливістю протягом тривалого часу - з моменту ДТП - провести ремонтно-відновлювальні роботи автомобіля через брак потрібної для здійснення ремонту коштів, необхідністю витрачання часу на пересування містом альтернативним способом, та приходить до висновку про обґрунтованість, виходячи з положень ст.ст. 23, 1167, 1172 ЦК України, вимог про покладення обов»язку по її відшкодування на ДП «Антонов». Разом з тим суд вважає, що позивач, відповідно правил ст.81 ЦПК України не обґрунтував заявленого ним розміру відшкодування в сумі 25 000,00 грн. Тому суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди та визначає розмір відшкодування, виходячи з характеру, обсягу страждань, можливості відновлення немайнових втрат позивача, тяжкості вимушених змін в його житті. При цьому, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним визначити розмір відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди, в розмірі 2 000,00 грн. Позивачем при звернені в суд з позовом сплачено судовий збір в ромірі 802,00 грн, згідно довідки ПАТ «Привабт Банк» від 28.09.2016 від G6IS-IDKV-91L4-1E1J. Суд покладає на сторони судовий збір відповідно положень ст.ст.133 ч.ч. 1, 2; 141 ч.1 ЦПК України, ч.ч. 1, 2 п.1 п.п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме - з ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 476,68 грн; з ДП «Антонов» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 325,32 грн, а також - на користь держави недоплачений позивачем при зверненні в суд за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди судовий збір в сумі 300,40 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial