Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

У вересні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 23 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 267. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначила, що сімейні стосунки з відповідачем не склалися. Почавши подружнє життя та ведучи з відповідачем спільне господарство вона зрозуміла, що у них різні погляди на життя, права та обов'язки подружжя, ведення господарства, виховання дитини та відношення до сім'ї в цілому, що призводило до постійних сварок. Поява в родині дитини тільки ускладнила їх взаємини. Відповідач зневажливо ставився до неї, не розділяв її інтереси та уподобання, не цікавився її життям. Свої обов'язки чоловіка та батька по піклуванню та підтримці її та їх сина відповідач майже ніколи не виконував. Чоловік зловживав спиртними напоями. У 2007 році під час однієї із сварок, знаходячись у нетверезому стані, він навіть ударив її. Після цього їй довелося разом з дитиною піти від чоловіка. З цього часу сторони мешкають окремо, загального господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, взаємних обов'язків подружжя не виконують. На даний час позивач разом з дитиною проживають у будинку її матері. Вважає, що сім'я фактично розпалася, примирення між нею та відповідачем не можливе. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Доповнила, що чоловіка не кохає. Вважає відновлення і збереження родини з відповідачем неможливим. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що дійсно сім років сторони живуть окремо, шлюбно-сімейні відносини з дружиною він не підтримує, загальне сімейне господарство не ведуть. Дружину не кохає. Вважає відновлення і збереження родини з позивачем неможливим. Суд, вислухавши пояснення і доводи сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 23 липня 2005 року був зареєстрований шлюб сторін, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 267 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Харкова 07.02.2006 року (а.с. 4). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, спільного сімейного господарства не ведуть, втратили почуття кохання один до одного. При таких обставинах суд вважає, що родина існує формально, що розпалася вона остаточно і відновлена бути не може. На підставі викладеного,

Outcome: approved