Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

У березні 2017 р. позивач звернулася зі вказаним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, а саме в два місяці. В обґрунтування позову вказує, що 08.06.2016 р. померла мати позивача [PERSON], після чого відкрилася спадщина на спадкове майно, яке належало померлій на праві власності. При зверненні позивача до нотаріальної контори нотаріусом було запропоновано звернутись до суду у зв'язку із пропуском строку прийняття спадщини. Строк був нею пропущений з поважних причин, оскільки вона проживала разом із покійною матірю, є співвласницею квартири та вважала себе такою, що прийняла спадщину. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за відсутності свого представника. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи докази: копію свідоцтва про смерть від 09.06.2016 р.; копію свідоцтва про народження; копію свідоцтва про укладення шлюбу; копію свідоцтва про право власності №405-4 від 05.12.1997 р.; копію рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 17.11.2010 р. по справі №2-3581/2010 р.; копію витягів про державну реєстрацію прав від 05.01.2011; копію технічного паспорту станом на 23.09.2010 р.; акт від 27.02.2017 р. про місце проживання [PERSON]; копію свідоцтва про смерть від 08.01.2010 р.; лист №32/01-16 від 17.02.2017 р. приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON]; довідки №2589 від 17.02.2017 р. та №2951 від 27.02.2017 р. відділу реєстрації місця проживання громадян; копію витягу про реєстрацію с Спадковому реєстрі (а.с. 5,6,7,8,9-10,11,12,13,14,15,16,17,18,19,20), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. 08 червня 2016 р. померла [PERSON], після чого відкрилася спадщина на спадкове майно, яке належало померлій на праві власності. За життя [PERSON] заповіту не складала. Спадкоємцем першої черги за законом є донька померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження, про укладення шлюбу, інших спадкоємців першої черги немає. На час відкриття спадщини, позивач проживала разом з матірю [PERSON], що підтверджується актом з місця мешкання від 27.02.2017 р.. Позивач вважала, що оскільки вона також є співвласницею квартири [ADDRESS], мешкає разом з матірю з 2008 року, вона є такою, що прийняла спадщину. В листі від 17.02.2017 р. № 32/01-16 приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], до якої позивач звернулася із заявою з приводу прийняття спадщини за законом після померлої 08.06.2016 р. матері [PERSON], рекомендувала звернутися до суду у звязку з пропуском строку прийняття спадщини. На час відкриття спадщини, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою з місця мешкання від 17.02.2017 р. № 2589. На даний час в квартирі зареєстрована та мешкає позивач [PERSON], що підтверджується довідкою від 27.02.2017 р. № 2951. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України суд, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Ураховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, даних щодо юридичної обізнаності особи. Після дослідження та оцінки доказів у справі, докази, надані позивачем відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, судом вважаються належними та допустимими, та згідно зі ст. ст. 58, 59 ЦПК України свідчать про обґрунтованість та законність позовної вимоги, тому є підстави для задоволення позову, оскільки причина пропущення позивачем строку для прийняття спадщини є поважною, так як позивач помилково розумів порядок набуття права на спадщину. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного, ст. ст. 3, 1217, 1272 ЦК України, та

Outcome: approved