Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

У вересні 2015 року Запорізький національний технічний університет Міністерства освіти і науки України звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за навчання. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28.09.2013 року, між Запорізьким національним технічним університетом та відповідачем було укладено договір про надання освітніх послуг з підготовки фахівця з вищої освітою № 0509021/48. Відповідно до умов договору позивач мав надати відповідачу освітні послуги, а відповідач зобов'язувався своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та у строки, встановлені договором. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за договором відповідач має заборгованість в сумі 1306,80 грн., а тому позивач просить стягнути її одночасно з судовими витратами з відповідача. У судове засідання представник позивача не з`явився, в своїй письмовій заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, встановивши такі факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що 28 вересня 2013 року, між Запорізьким національним технічним університетом та [PERSON] було укладено договір про надання освітніх послуг з підготовки фахівця з вищої освітою № 0509021/48. За вказаним договором [PERSON] був зарахований на 1 курс заочного відділення за контрактом на навчання, за спеціальністю «Інтелектуальні технології мікросистемної радіоелектронної техніки». Пунктами 4.2 та 4.3 договору була передбачена сума оплати за надання освітніх послуг та терміни її сплати в університет. Відповідно до п.3.3 вказаного договору, передбачено, що у разі якщо замовник (студент) за власною ініціативою, вирішить з будь-яких причин не продовжувати навчання, він зобов`язаний повідомити про це навчальний заклад в письмовій формі протягом 10 календарних днів. В разі відсутності письмового повідомлення освітні послуги за семестр вважаються наданими до терміну видання наказу про відрахування. Також, відповідно до п.3.4, у випадку дострокового відрахування замовник повинен звернутися до відділу бухгалтерського обліку для остаточного розрахунку і повернення коштів за надану освітню послугу або внесення коштів на погашення боргу за надану послугу. Проте, в порушення вказаних умов договору, відповідачем жодна з цих дій виконана не була. Відповідно до п 6.1, дія договору припиняється у випадку відрахування замовника (студента) з навчального закладу згідно із законодавством, а також у випадку систематичного порушення або невиконання умов договору. Статтею 45 Закону України «Про вищу освіту», особи, які навчаються у вищих навчальних закладах, можуть бути відраховані за невиконання навчального плану . Наказом від 13 березня 2014 року відповідач був відрахований з університету з 2 семестру 2013/2014 навчального року за невиконання навчального плану. З особистої карти студента [INFO], що стартова вартість навчання склала 1306,80 грн., яка відповідачем сплачена не була, у зв`язку з чим на його адресу 02.02.2015 року був надісланий лист-претензія про необхідність погашення боргу за навчання, але жодних дій збоку [PERSON] щодо погашення вказаної суми заборгованості вчинено не було. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача. Оскільки відповідач в судовому засіданні не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, крім того протягом дії договору не сплачував плану за навчання, тобто зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, суд вважає, що зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved