Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

У березні 2017 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. У позовній заяві зазначено, що 08 жовтня 2005 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. У шлюбі у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинилися ще з грудня 2007 року, проте офіційно шлюб сторони розірвали лише 03 квітня 2013 року. У зв'язку із тим, що відповідач з того часу не надавав жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, позивачка була змушена звернутись до Василівського районного суду Запорізької області з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення коштів на своє утримання до досягнення донькою трирічного віку. Відповідно до рішення Василівського районного суду Запорізької області від 17 січня 2008 року, позов [PERSON] задоволено та зобов'язано відповідача сплачувати на її користь аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття, почавши стягнення з 10 грудня 2007 року, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте, навіть після винесення даного судового рішення, відповідача жодним чином не надавав матеріальної допомоги навіть у розмірі встановлених судом аліментів. Всі питання щодо виховання доньки вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні матері. Для розвитку дитини позивачка прикладає всі свої зусилля та можливості. Відповідач ніяким чином не піклується про доньку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу - створились умови, які шкодять інтересам дитини. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків. Тому, позивачка просить суд позбавити [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]; судові витрати покласти на Відповідача. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду нотаріально засвідчену заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовними вимогами згоден, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи Служби у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Давиденко В.С. в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з клопотанням розглядати справу за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Крім того, надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Вивчивши письмові докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає необхідним задовольнити позов, виходячи з наступних підстав: Відповідно до п.2) ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав судом, якщо вони ухиляється від виконання своїх обов'язків. Судом встановлено, що 08 жовтня 2005 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. У шлюбі у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинилися ще з грудня 2007 року, проте офіційно шлюб сторони розірвали лише 03 квітня 2013 року. У зв'язку із тим, що відповідач з того часу не надавав жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, позивачка звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення коштів на своє утримання до досягнення донькою трирічного віку. Відповідно до рішення Василівського районного суду Запорізької області від 17 січня 2008 року, позов [PERSON] задоволено та зобов'язано відповідача сплачувати на її користь аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття, почавши стягнення з 10 грудня 2007 року, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте, навіть після винесення даного судового рішення, відповідач жодним чином не надає матеріальної допомоги навіть у розмірі встановлених судом аліментів. Всі питання щодо виховання доньки вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні матері. Для розвитку дитини позивачка прикладає всі свої зусилля та можливості. Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину та створити належні умови для її фізичного, духовного та морального розвитку. Відповідач ніяким чином не піклується про доньку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу - створились умови, які шкодять інтересам дитини. Відповідно до ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. 22 серпня 2017 року Василівською районною держаною адміністрацією Запорізької області як Органом опіки та піклування, було складено висновок №01-33/1005 про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача по справі [PERSON], відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки, тому необхідно позбавити останнього батьківських прав відносно [PERSON] Витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved