Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виселення його з [ADDRESS] та стягнення судового збору в розмірі 1 378 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Київської міської ради народних депутатів № 142 від 15.05.1995 року було передано будинок за адресою: [ADDRESS], в повне господарське відання АТ ХК «Київміськбуд», цим же рішенням визнано статус будинку - гуртожиток. У 1996 р . гуртожиток за вказаною адресою: було передано на баланс ЖУ «Південне» ДП «Екос» АТ ХК «Київміськбуд». Відповідно до договору № 3 від 05.01.2012 р. про надання доступу до житлового приміщення укладеного між ЖУ «Південне» ДП «Екос» АТ ХК «Київміськбуд» та [PERSON], підприємство надало [PERSON] доступ до житлового приміщення площею 26,2 кв.м. кімнати [ADDRESS], з терміном дії договору з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року. Відповідно до договору № 3 від 05.01.2012 р. про відшкодування комунальних послуг на приміщення, що здані в оренду та утримання будинку укладеного між ЖУ «Південне» ДП «Екос» АТ ХК «Київміськбуд» та [PERSON], останній відшкодовує АТ ХК «Київміськбуд» вартість комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкової території за житлове приміщення, що передане [PERSON] у користування, а саме житлове приміщення площею 26,2 кв.м. кімната [ADDRESS], з терміном дії договору з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року без права його пролонгації. Позивач, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», відповідно до розпорядження Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 08.11.2012 р. № 733 «Про закріплення основних засобів» отримало в господарське відання та на баланс житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Кімната [ADDRESS], неприватизована і є майном комунальної власності територіальної громади міста Києва віднесеним до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та переданим в господарське відання та на баласт позивача. А тому, на думку позивача останній є титульним володільцем спірного майна та правомочним щодо вимоги про виселення відповідача [PERSON] з належного йому майна і має право вживати заходів по недопущенню самовільного зайняття неприватизованих квартир (кімнат), які перебувають у комунальній власності та звертатися до суду з позовами при виселення з квартир (кімнат) згідно чинного законодавства. Позивач усно та приписом від 03.07.2016 року повідомляв відповідача [PERSON] про необхідність добровільного звільнення незаконно утриманого житлового приміщення, кімнати [ADDRESS], однак відповідач [PERSON] ігнорує всі вимоги позивача і в добровільному порядку не звільняє незаконно зайняте житлове приміщення. В ході судового розгляду представники позивача підтримали позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просили суд позов задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що будь-яких правових підстав для проживання [PERSON] в кімнаті [ADDRESS]. Відповідач та представник відповідача в ході судового розгляду заперечував проти задоволення позову, обґрунтовуючи тим, що [PERSON] був поселений до кімнати на відповідній правовій підставі, а саме згідно Договору по наданню доступу до житлового приміщення, тривалий час мешкає в вказаній кімнаті, сплачує комунальні послуги і зазначені платежі приймають позивачем, а отже він не може бути виселена без надання іншого жилого приміщення. Представник третьої особи Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації надали суду письмові пояснення, якими підтримують позовні вимоги КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. В судовому засіданні достовірно встановлено, що рішенням Київської міської ради народних депутатів № 142 від 15.05.1995 року було передано будинок за адресою: [ADDRESS], в повне господарське відання АТ ХК «Київміськбуд», цим же рішенням визнано статус будинку - гуртожиток. У 1996 р. гуртожиток за вказаною адресою: було передано на баланс ЖУ «Південне» ДП «Екос» АТ ХК «Київміськбуд». 05.01.2012 р. між ЖУ «Південне» ДП «Екос» та [PERSON] укладено договір № 3 про надання доступу до житлового приміщення, за умовами якого підприємство надало [PERSON] доступ до житлового приміщення площею 26,2 кв.м. кімнати [ADDRESS], з терміном дії договору з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року. Судом встановлено, що відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації № 1605 від 12.09.2012 р. «Про безоплатне прийняття відомчого житлового фонду, службового житла, зовнішніх інженерних мереж ПАТ «ХК «Київміськбуд» до комунальної власності територіальної громади м.Києва» було вирішено прийняти до комунальної власності територіальної громади м.Києва відомчий житловий фонд та передати його до сфери управління районних в м.Києві державних адміністрацій. Відповідно до договору № 3 від 05.01.2012 р. про відшкодування комунальних послуг на приміщення, що здані в оренду та утримання будинку укладеного між ЖУ «Південне» ДП «Екос» АТ ХК «Київміськбуд» та [PERSON], останній відшкодовує АТ ХК «Київміськбуд» вартість комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкової території за житлове приміщення, що передане [PERSON] у користування, а саме житлове приміщення площею 26,2 кв.м. кімната [ADDRESS], з терміном дії договору з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року без права його пролонгації. Розпорядженням Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 08.11.2012 року № 773 «Про закріплення основних засобів» прийняте рішення до комунальної власності територіальної громади міста Києва майно, в тому числі житловий будинок за адресою: [ADDRESS], закріплено на праві господарського відання за комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району». На виконання розпорядження від 08.11.2012 року № 773, наказом комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» від 08.11.2012 року №75/05 «Про прийняття на баланс та обслуговування житлових будинків по [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS] та [ADDRESS] (а.с. 9), з 01.11.2012 року житловий будинок за адресою: [ADDRESS] прийнято на баланс підприємства та передано на утримання і обслуговування ТОВ Фірма «Квартет» ЛТД, на підставі договору. Рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 року № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово- комунальним господарством міста Києва (а.с. 10-12) КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» перейменовано з комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» та віднесено його до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації. Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.01.2015 року №1 «Про затвердження статуту комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва», затвердженого статут комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», державну реєстрацію якого за № 10682050018002669 проведено 28.01.2015 року державним реєстратором реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві, що підтверджується копією статуту з написом про його реєстрацію (а.с. 40-44). Згідно до статут КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», підприємство створене з метою забезпечення ефективного управління, належного утримання житлового та нежитлового фонду, утримання прибудинкових територій, об'єктів благоустрою та отримання прибутку. На виконання рішення Київської міської ради від 09.10.2014 року № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово- комунальним господарством м. Києва» у зв'язку з припиненням договірних відносин з обслуговуючою організацією ТОВ Фірма «Квартет» ЛТД та на підставі наказу від 29.02.2016 року № 40/05, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» приступило до управління та є безпосереднім виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій житлового фонду, переданого до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, в тому числі житлового будинку за адресою: [ADDRESS], який обслуговується (утримується) силами структурного підрозділу КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» - Житлово-експлуатаційною дільницею 106. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, що 05.01.2012 року між ДП «ЕКОС» та [PERSON] укладеного договір №3 про наданню доступу до житлового приміщення терміном з 01.01.2012 року до 31.12.2012 року. Так, 05.01.2012 року між ДП «ЕКОС» та [PERSON] укладено договір №2 про відшкодування комунальних послуг на приміщення, що здані в оренду та утримання прибудинкової території терміном з 0101.2012 року до 31.12.2012 року. За своїм змістом та умовами договір №3 про наданню доступу до житлового приміщення є не що іншим як договором найму житлового приміщення. Відповідно до положень ст. 759 ЦК за договором найму ( оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Як вбачається строк дії договору №3 про наданню доступу до житлового приміщення та договору №2 про відшкодування комунальних послуг на приміщення, що здані в оренду та утримання прибудинкової території передбачено до 31 грудня 2012 року. Після закінчення вказаного вище строку з відповідачем не було укладеного нового договору оренди, при цьому останні продовжив проживати у кімнаті гуртожитку та сплачувати рахунки за надані послуги. Відповідно до п.п. 3.3 договору про надання доступу до житлового приміщення передбачені виключні умови, за якого можливі виключні умови дострокового розірвання договору, а саме: п.3.3.1 У разі виникнення виробничої необхідності у Підприємства; п.3.3.2 Виконання Об'єкта не за призначенням та порушення правил користування ним; п. 3.3.3 У разі невнесення Замовником плати за надані послуги понад тридцять днів; п. 3.3.4 Постановки будинку, в якому знаходиться об'єкт, на капітальний ремонт або проведення реконструкції; п. 3.3.5 Не укладання договору про надання комунальних послуг згідно п. 6.1.7 даного Договору або прострочення в оплаті комунальних та інших експлуатаційних послуг згідно такого договору більш ніж на тридцять днів. Як встановлено у судовому засіданні, на протязі всього часу проживання [PERSON] в повній мірі виконує умови договору зі свого боку, щомісячно, вчасно здійснює оплату комунальних та інших експлуатаційних послуг, використовує орендоване житлове приміщення за призначенням т не порушує користування ним. У відповідності до положень ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Після закінчення вказаного вище строку з відповідачем не було укладеного нового договору оренди, при цьому останній продовжив проживати у кімнаті гуртожитку та сплачувати рахунки за надані послуги. Власник орендованого приміщення у визначений законом строк після закінчення договору оренди з будь-якими запереченнями до відповідача щодо його подальшого проживання у гуртожитку не звертався. Що свідчить про те, що договір був продовжений на той же строк. Так як лише 03.07.2016 року, начальником ЖЕД-106 [PERSON] на ім'я [PERSON] був винесені приписи щодо звільнення жилої площі в зв'язку з закінченням терміну дії договору. Зазначене вище свідчить проте, що між сторонами існували цивільно - правові відносини які регулюються нормами ЦК України. Враховуючи те, що правовідносини які склалися між сторонами по справі регулюються нормами ЦК України, висновок суду про наявність підстав для виселення відповідача без надання іншого жилого приміщення згідно до вимог ст. 116 ЖК, як особи яка самоправно зайняла жиле приміщення, є таким що не ґрунтується на вимогах закону та матеріалах справи. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 25 лютого 2015 року № 6-231цс14 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України. Конституцією України у ст.47 закріплює, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 9 Житлового кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше, ніж з підстав і в порядку, визначених законом. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. ( ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України) Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. ( ч.1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» до [PERSON], третя особа - Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація виселення є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат, у зв'язку з ухваленням судом рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed