Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

У вересні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, посилаючись на те, що 15 жовтня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 337 вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. З січня 2015 року вони проживають окремо. Всі витрати по утриманню дитини несе [PERSON], добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини [PERSON] не надає. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1000 гривень, щомісячно. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, вислухавши думку учасників процесу, зясувавши дійсні обставини справи і дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають спільну дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК № 273853. Відповідно до довідки ДП «Арксі Побут» від 06 жовтня 2015 року № 173, вбачається, що з 23 жовтня 1992 року [PERSON] дійсно проживає та зареєстрована в гуртожитку за адресою: вул. Білогородська, 134, кім. 221 в м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області, та разом з нею проживає та знаходиться на її утриманні дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно до наявного в матеріалах справи акту депутата Боярської міської ради V скликання 2006-2011 рр. Києво-Святошинського району Київської області від 07 жовтня 2015 року, [PERSON] за адресою: вул. Білогородська, 134, кім. 221 в м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області не проживає, дочка [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO], кім. 22, м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області та знаходиться на утриманні матері [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. [PERSON] не надала суду доказів, що розмір аліментів у сумі 1\~000 грн. щомісячно є обґрунтованим, і не довела, що відповідач [PERSON] спроможний сплачувати вказану суму. За таких обставин суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази дійшов висновку про задоволення позову частково і стягнення з відповідача [PERSON] щомісячно аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку, з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У решті позову суд відмовляє у його задоволенні, оскільки позивачем не надано належних доказів у його обґрунтування.

Outcome: partial