Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

У березні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, так як вона продовжує навчання, в якому вказала, що відповідач є її батьком. Вона навчається у Чорноморському національному університеті ім. Петра Могили на денній формі навчання, в звязку з чим потребує фінансової допомоги. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно на її утримання до закінчення нею навчання. але не більше як до досягнення нею 23 річного віку. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просила задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки яка продовжує навчання. Вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України, розмір аліментів може бути визначений у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-КГ №045720 виданого 30.03.2000 р., [PERSON] народилась 19.09.1999 року, її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до довідки Чорноморського національного університету ім. Петра Могили від 06.09.2017 р. [PERSON] навчається на 1 курсі в інституті філології з 01.09.2017 за контрактом, денної форми навчання зі спеціальності 035.04 «Германські мови та літератури» до 30.06.2021 р. (а.с.9). Відповідно до договору №565/17 укладеного між Чорноморським національним університетом ім. Петра Могили та [PERSON], остання отримує освітню послуги на денній формі навчання, строком з 01.09.2017 по 30.06.2021, ступіню вищої освіти бакалавр, зі спеціальності «Германські мови та літератури» (а.с.8). Приймаючи до уваги, що відповідач визнав позов повністю, суд приходить до переконання що відповідач має можливість надавати матеріальну допомого своїй повнолітній дитині, яка навчається та потребує такої допомоги, щомісячно, від дня подання позовної заяви до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою віку 23 років. При цьому, оскільки мінімальний розмір аліментів визначений ч.2 ст. 182 СК України лише для неповнолітніх дітей, та прожиткового мінімуму для дітей віком від 18 до 23 років не передбачено законодавством, то в частині визначення мінімального розміру аліментів «не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму» слід відмовити. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 704,80 грн. На підставі ст.ст. 199, 200 СК України, ст.ст. 12,13, 263-265, 430 ЦПК України, суд,

Outcome: partial