overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

У березні місяці 2017 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 27 січня 2017 року народилася донька, [PERSON]. Позивачка зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем припинилися, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно допомогу на утримання дружини та дитини не надає. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить стягнути з відповідача на своє утримання аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною трьох років. В судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав свої заперечення в яких просив у задоволені позову відмовити, посилаючись на те, що він не працює та перебуває на обліку в Царичанському районному центрі зайнятості, а тому змоги сплачувати аліменти на утримання дружини не має. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 27 січня 2017 року народилася донька, [PERSON]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обовязки щодо утримання дружини та дитини відповідач не виконує. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, аліменти до досягнення дитиною трьох років. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до норм ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

У березні місяці 2017 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], 23квітня [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обовязки щодо утримання своєї доньки відповідач не виконує, дитина знаходиться на утримання матері. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 23 квітня 2014 року народився син, [PERSON]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, шлюб був розірваний,сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обовязки щодо утримання дитини відповідач не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, а також його можливість надавати утримання . Враховуючи розмір отримуваної відповідачем щомісячної заробітної плати, суд вважає, що з відповідача на корить позивача слід сягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

У березні місяці 2017 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обовязки щодо утримання своєї дитини відповідач не виконує. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позову. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні, що викладені в позовній заяві, наполягали на задоволені позовних вимогах. Відповідач та його представник в судовому засіданні, проти задоволення позовних вимогах заперечував частково, просили зменшити розмір аліментів до розміру в 1\~000,00 грн., щомісячно, оскільки більше змоги платити не має. Заслухавши думку сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка та відповідач проживали однією сімєю, від якої у них 08 жовтня 2015 року народився син, [PERSON]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обовязки щодо виховання та утримання дитини, відповідач не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1 000,00 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

У березні місяці 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 01 липня 2000 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого у них 02 січня 2001 року народився син, [PERSON]. Позивач зазначає, що подружнє життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач до суду не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 липня 2000 року. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

У березні місяці 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 04 червня 2005 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, проте подружнє життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач до суду не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 червня 2005 року. Від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб і сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

У березні місяці 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 14 листопада 2009 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого у них 20 травня 2010 року народився син, [PERSON]. Позивач зазначає, що подружнє життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач до суду не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 листопада 2009 року. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

У березні місяці 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 17 травня 2003 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого у народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що подружнє життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач до суду не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 травня 2003 року. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

У березні місяці 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 26 вересня 2003 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, проте подружнє життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 вересня 2003 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб і сім'ю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

У березні місяці 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 27 серпня 2011 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого у них 11 лютого 2012 року народилася донька, [PERSON]. Позивач зазначає, що подружнє життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач до суду не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 серпня 2011 року. Від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

У березні місяці 2017 року заявник звернулася із заявою в суд, яку мотивує тим, що [INFO] померла її рідна сестра [PERSON]. Після її смерті вона звернулася до Першої Хмельницької державної нотаріальної контори із заявою для прийняття спадщини однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв»язку із тим, що в свідоцтві про право особистої власності на квартиру прізвище власника зазначено дошлюбне - [PERSON]. Допущена помилка прізвища спадкодавця унеможливлює успадкувати майно, що належить її рідній сестрі. Державним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру у зв»язку із помилкою у прізвищі спадкодавця, внести виправлення до правовстановлюючого документу органом, що його видав не має можливості. Просить задоволити заяву та встановити факт приналежності правовстановлюючого документу. В судовому засіданні заявник подану заяву підтримала та просить її задоволити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти задоволення заяви про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право особистої власності на квартиру не заперечує. Заслухавши доводи заявника та представника заінтересованої особи, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. Її рідна сестра, [PERSON] прийняла спадщину, звернувшись до Першої Хмельницької державної нотаріальної контори з відповідною заявою, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Факт родинних відносин між ними підтверджується свідоцтвами про їх народження. Однак нотаріус Першої Хмельницької державної нотаріальної контори відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав розбіжності прізвища спадкодавця та прізвища вказаного у правовстановлюючому документі - свідоцтві на право особистої власності на квартиру [ADDRESS], в якому замість правильного прізвища «[PERSON]» зазначено дошлюбне «[PERSON]». Вказана помилка позбавляє заявника отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Виправити помилку у правовстановлюючому документі, органом, що його видав, здійснити неможливо. Факт приналежності означеного правовстановлюючого документу виданого на ім»я [PERSON] - [PERSON] підтверджується сукупністю доказів: копією заповіту, копіями квитанцій про внесення пайових внесків членом житлово-будівельного кооперативу [PERSON]. Факт родинних стосунків між ними як рідних сестер підтверджується копіями їхніх свідоцтв про народження та копіями свідоцтв про одруження. Тому слід встановити факт приналежності правовстановлюючого документу [PERSON], яка померла [INFO]. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

У березні місяці 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, який обґрунтовує його тим, що 04 липня 2008 року між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Дельтабанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2202/0708/88-041 від 04 липня 2008 року за умовами якого банк надав позичальнику кошти в сумі 50 000 доларів США строком до 04 липня 2018 року включно із сплатою відсотків за користування кредитними коштами із сплатою процентів в розмірі 11.9 % річних. В забезпечення виконання зобов»язань за цим кредитним договором між ПАТ «Сведбанк» та позивачем 04.07.2008 року було укладено договір поруки № 2202/0708/88-041-Р-1. Позивач вважає, що порука припинилась внаслідок наступного. 25 травня 2012 року між публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги. За вказаним договором та додатком №1 до нього. Правол вимоги за кредитним договором « 2202/0708/88-041 та договором поруки № 2202/0708/88-041-Р-1 від 04 липня 2008 року було передано відповідачеві. 02.10.2015 року [PERSON] України прийняв постанову № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк». Проте, 26 серпня 2015 року між ПАТ «ДельтаБанк» звернувся із позовом до позичальника та до нього як поручителя по кредитному договору про стягнення кредитної заборгованості в солідарному порядку достроково. При цьому із розрахунку кредитної заборгованості вбачається, що заборгованість за основним зобов»язанням виникле ще в травні місяці 2014 року Разом з тим, що вимога про погашення простроченої заборгованості у сумі 9 400,98 доларів США сформована лише 13 серпня 2015 року, більш ніж через один рік після настання строку виконання основного зобов»язання. Умова, викладена в договорі поруки від 04.07.2008 року у пункті 10 передбачено, що договір набуває чинності з моменту його підписання та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

У березні місяці 2017 року позивач звернувся із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем 02 серпня 2003 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Полонського РУЮ у Хмельницькій області, актовий запис № 123. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та доньку Дарину, [INFO]. Подружні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння, що призвели до припинення шлюбних відносин. Збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримав, наполягає на його задоволенні. Просить суд не надавати терміну для примирення, оскільки вони з жовтня місяця 2015 року спільно не проживають та він фактично утворив іншу сімю, тому шлюб за таких обставин збережений бути не може. Відповідач в судовому засіданні наполягає на розірванні шлюбу. Наміру продовження подружніх відносин не має, просить не надавати терміну для примирення, так як сімя розпалась остаточно і шлюб за таких обставин збережений бути не може. Суд, заслухавши доводи позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 02 серпня 2003 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Полонського РУЮ у Хмельницькій області, актовий запис № 123. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та доньку Дарину, [INFO]. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, фактично припинили шлюбні відносини понад один рік та наміру їх відновлювати сторони не мають, спільного господарства не ведуть. Позивач фактично утворив іншу сімю, тому суд не вбачає підстав для надання сторонам терміну для примирення. За наведених обставин шлюб підлягає розірванню, оскільки сімя розпалась остаточно та збережена бути не може. Неповнолітні діти залишаються проживати з матірю. На підставі наведеного та

Outcome: approved