Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Краматорської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу їй належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі окрім неї зареєстровані також її син [PERSON], його дружина [PERSON] та їх неповнолітній син [PERSON], які є відповідачами по справі і які у вказаній квартирі не мешкають з лютого 2015 року у звязку з виїздом за межі України, а саме до м.Санкт-Петербург, Російська Федерація, де проживають до останнього часу. Це є перешкодою у здійсненні нею права власності. Речі та інше майно, яке належать відповідачам в квартирі відсутні, ключів від квартири вони не мають. Враховуючи зазначене просила суд визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою №2 у будинку №32 по вул. Богдана Хмельницького у м. Краматорську, Донецької області. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала до суду заяву, у якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила суд розглянути справу у її відсутність. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Надали до суду заяви, у яких визнали позовні вимоги у повному обсязі та просили суд розглянути справу у їх відсутність. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 19.11.2007 року, посвідченого нотаріусом Першої Краматорської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. (а.с. 7) Згідно довідки КП «СЕЗ» від 01.07.2016 р. за адресою: м. Краматорськ, вул. Богдана Хмельницького, 32/2 зареєстровані: [PERSON] (позивач по справі), [PERSON], [PERSON], [PERSON] відповідачі по справі. (а.с.6) Статтею 401 Цивільного кодексу України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Відповідно до ч. 1 ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Конституційний суд України у своєму рішенні №5-рп/99 від 03.06.1999р. у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім'ї» зазначив, що ЖК України, визнаючи гарантії права громадян на житло, встановлює права і обов'язки наймача жилого приміщення та членів його сім'ї, які проживають разом з ним, за договором найму, обов'язковим елементом якого є плата за користування житлом та за комунальні послуги. Частина друга статті 64 цього Кодексу передбачає, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Аналогічні положення щодо членів сім'ї власника будинку (квартири) містить частина четверта статті 156 Кодексу. Таким чином, законодавець не встановив вичерпного переліку осіб, які належать до кола членів сім'ї наймача, але визначив критерії, за якими осіб, не пов'язаних шлюбними або родинними стосунками, віднесено до них. Відтак суд вважає, що відповідачі по справі є членами сімї позивача за кровним спорідненням. Отже, виходячи з приписів ч.1 ст.405 ЦК України у відповідачів по справі виникло право користування квартирою №2 у будинку №32 по вул. Богдана Хмельницького у м. Краматорську, власником якої є [PERSON], з тих підстав, що вони є членами її сімї і які постійно мешкали разом із нею. Частиною 1 ст.71 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Спеціальною підставою припинення права членів сімї наймачі житла на користування цим житлом відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України є відсутність члена сімї без поважних причин понад шість місяців, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того факту, що між [PERSON] та відповідачами була досягнута домовленість про встановлення інших умов втрати [PERSON], [PERSON], [PERSON] права на проживання у квартирі позивача, а ні ж їх відсутність без поважних причин понад шість місяців. З акту про не проживання від 01.07.2016 року вбачається, що відповідачі зареєстровані за адресою: [INFO], але не проживають у ньому з березня 2015 року. (а.с. 5) Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] про визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою №2 у будинку №32 по вул. Богдана Хмельницького у м. Краматорськ Донецької області підлягає задоволенню.

Outcome: approved