Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

У вересні 2015 року заявник [PERSON] заклад «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2» Дніпропетровської обласної ради» звернувся до суду з заявою, заінтересована особа: [PERSON], про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що [PERSON] хворий на заразну форму туберкульозу та становить загрозу розповсюдження цієї хвороби. Заявник зазначив, що [PERSON] необхідно отримати стаціонарне лікування від туберкульозу, проте він відмовляється від його проходження. Оскільки [PERSON] порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу, заявник просив суд ухвалити рішення, яким примусово госпіталізувати [PERSON] до [PERSON] закладу «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2» Дніпропетровської обласної ради» на строк три місяці, починаючи з дня фактичної госпіталізації. До судового засіданні представник заявника надала заяву з проханням розглядати справу без їхньої участі та підтримала заяву свого довірителя, просила суд задовольнити її в повному обсязі.. Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 ЦПК України заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не викликався, адже за даними протитуберкульозного закладу, він становить загрозу розповсюдження туберкульозу. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України Про протидію захворюванню на туберкульоз, визначено, що туберкульоз це соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу. Хворий на заразну форму туберкульозу хворий на туберкульоз, у мокротинні якого виявляються мікобактерії туберкульозу, який є джерелом інфекції для осіб, які з ним контактують (п. 13 ч. 1 ст.1 Закону України Про протидію захворюванню на туберкульоз). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] хворий на заразну форму туберкульозу та перебуває на обліку в [PERSON] закладі «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2» Дніпропетровської обласної ради» (а.с. 4). Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України Про протидію захворюванню на туберкульоз на хворих на туберкульоз та інфікованих мікробактеріями туберкульозу покладено обовязки дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоровя під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; проходити у встановлені строки обовязкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоровя; дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. За приписами ч.1 ст.11 Закону України Про протидію захворюванню на туберкульоз у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Згідно з висновком [PERSON] закладу «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2» Дніпропетровської обласної ради» № 232 від 11.07.2015 [PERSON] підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу на строк три місяці (а.с.3). Зважаючи на те, що [PERSON] порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу, [PERSON] підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу. За положеннями п. 3 ч. 1 ст. 11 Закону України Про протидію захворюванню на туберкульоз примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити заяву [PERSON] закладу «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2» Дніпропетровської обласної ради», примусово госпіталізувати [PERSON] до [PERSON] закладу «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2» Дніпропетровської обласної ради» на строк три місяці, починаючи з дня фактичної госпіталізації. Відповідно до норми п.7 ч.1 ст.367, ч.2 ст.286 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення. На підставі ст.ст.1, 11, 20, 25 Закону України Про протидію захворюванню на туберкульоз,

Outcome: approved