Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

У березні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про оголошення померлим її чоловіка [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви посилається на те, що на початку квітня 2014 року її чоловік, [PERSON] , пішов з дому та по теперішній час не повернувся, жодних відомостей від нього не надходило. По факту безвісного зникнення чоловіка заявниця зверталась до органів досудового слідства, однак розшук [PERSON] результатів не дав. Вказує, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2016 року [PERSON] , [INFO] , визнано безвісно відсутнім. На підставі вказаного заявниця звертається до суду з зазначеною заявою. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2020 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. В судовому засіданні заявниця вимоги заяви підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладені в ній обставини та на наявні в матеріалах справи докази. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, згідно листа, надісланого на адресу суду, просили розглядати справу без їх участі та ухвалити рішення на розсуд суду. Заслухавши заявницю, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 22 липня 1967 року Південно-Сахалінським відділом РАЦС було зареєстровано шлюб між [PERSON] , 1944 року народження, та [PERSON] , 1947 року народження, актовий запис № 655, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Звертаючись до суду із заявою про оголошення свого чоловіка померлим, заявниця посилається на те, що зазначене необхідне їй для оформлення своїх спадкових прав. Крім вказаного, з поданої заяви вбачається, що обставини за яких [PERSON] зник безвісти, відбулись в м. Дніпрі (Дніпропетровськ), зокрема, останній пішов з дому та не повернувся. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2016 року, яке набрало чинності 21.03.2016 року, [PERSON] , [INFO] , визнано безвісно відсутнім. Фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. (ст. 46 ЦК України). Згідно ст. 47 ЦК України за правовими наслідками оголошення фізичної особи померлою прирівнюється до правових наслідків, які настають у разі смерті фізичної особи, а саме: на майно такої особи відкривається спадщина. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Відповідно до п. 13 Постанови ПВСУ № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Окрім того, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою (ч. 1 ст. 48 ЦК України). Таким чином, з урахуванням вище викладеного, суд вважає, що викладені обставини у заяві доведені заявником та знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved