Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

У вересні 2018 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що з метою отримання банківських послуг відповідач підписав заяву № б/н від 28.09.2016 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 3800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 24.06.2018 року утворилась заборгованість в сумі 11736,45 грн., яка складається із: 2197,66 грн. - тіло кредиту; 4201,44 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4302,28 грн. - нараховано пені; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 535,07 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без участі представника позивача. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що дійсно у 2016 році отримав кредит у ПАТ КБ «Приват Банк», за яким частково погашав заборгованість. Позовні вимог в частині стягнення тіла кредиту, відсотків та штрафів визнав. Не погодився з нарахованою банком пенею. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», який змінив назву на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», і [PERSON] 28.09.2016 року укладено кредитний договір №б/н, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 3800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.9). Між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання [PERSON] анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно зі змістом якої останній погодився, що вказана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку становлять між сторонами договір про надання банківських послуг. Пунктом 2.1.1.5.5. умов та правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених вказаним кредитним договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6 умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 24.06.2018 року утворилась заборгованість в сумі 11736,45 грн., яка складається із: 2197,66 грн. - тіло кредиту; 4201,44 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4302,28 грн. - нараховано пені; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 535,07 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.8). Проте, відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн + 5% від суми позову. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказана позиція викладена у постановах Верховного Суду України № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року та № 6-1374цс17 від 01 жовтня 2017 року. Отже, законодавством не передбачено подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, вимоги АТ КБ «Приват Банк» в частині стягнення з відповідача пені в сумі 4302,28 грн. задоволенню не підлягають. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення вимог позивача та стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за вказаним вище кредитним договором в загальній сумі 7434,17 грн., з яких 2197,66 грн. - тіло кредиту; 4201,44 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 535,07 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь АТ КБ «ПриватБанк» сплачений позивачем судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Outcome: partial