Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

У березні 2020 року представник Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» засобами поштового зв`язку звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.06.2018 року між Акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір у вигляді заяви про приєднання № 464159811 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). На підставі даної заяви позивач відкрив відповідачу поточний рахунок в гривнях на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», надав платіжну картку типу «Моя картка» та персональний ідентифікаційний код, встановив кредитну лінію з лімітом кредитування в сумі 27 000 грн. Кредитний договір діє до повного виконання клієнтом всіх грошових зобов`язань за кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання банком клієнту кредиту/встановлення ліміту кредитування. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за вказаним договором за відповідачем рахується заборгованість, яка становить 31 080,53 грн. та складається з: 26 933,35 грн. - загальна сума основної заборгованості; 3 674,96 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 59,80 грн. - загальна сума заборгованості за РКО; 338,30 грн. - загальна сума нарахованої пені; 55,85 грн. - розмір 3 % річних на суму простроченого кредиту; 18,27 грн. - розмір 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів. З урахуванням поданої заяви від 04.08.2020 року про зменшення позовних вимог, представник позивача просив суд стягнути з відповідача суму кредитної заборгованості в розмірі 20 729,42 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102 грн. 30.03.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 16.04.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Представник позивача звернувся до суду з клопотанням, в якому просив провести розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] 02.09.2020 року звернувся до суду з заявою, в якій просив розглядати справу за його відсутності, зменшені позовні вимоги визнав повністю. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 13.06.2018 року між сторонами у справі укладено кредитний договір шляхом погодження заяви про приєднання № 464159811 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до п. 3.1 блоку 3 заяви про приєднання № 464159811, шляхом підписання цієї заяви про приєднання до договору клієнт безпосередньо приєднався до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви про приєднання розміщена на інтернет сторінці банку www.oschadbank.ua та укладено з банком договір складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, кредитного договору. Відповідно до п. 3.4.2 блоку 3 заяви банк надає клієнту платіжну картку типу MasterCard World Debit «Моя картка» та ПІН - конверт до неї. Згідно з п. 1.3 договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб клієнт засвідчує, що він перед укладенням договору самостійно ознайомився з розміщеною на офіційному сайті Банку www.oschadbank.ua інформацією, необхідною для отримання кредиту, яка містить інформацію про наявні та можливі схеми кредитування, яка є достатньою для прийняття усвідомленого рішення. Відповідно до п. 1.7 вказаного договору, датою укладення кредитного договору є дата підписання заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) уповноваженим представником банку; датою надання кредиту (частин кредиту) є дата використання клієнтом кредиту (кредитних коштів). Датою встановлення кредиту є дата направлення повідомлення про узгодженні умови кредитування. Кредитний договір діє до повного виконання клієнтом всіх грошових зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до умов п. 1.14.1 договору, клієнт зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором. Згідно з п. 1.16 договору, за користування кредитом клієнт зобов`язаний сплачувати банку проценти в порядку та розмірах, визначених в заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії. Відповідно до п. 1.24 договору, за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені кредитним договором, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяли в період, за яких нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15 % від суми простроченого платежу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договір є підставою виникнення зобов`язань. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем на підтвердження заявлених вимог також надано розрахунок заборгованості за кредитним договором, копію паспорта відповідача. Згідно доданого до заяви про зменшення позовних вимог розрахунку заборгованості, станом на 24.06.2020 року наявна заборгованість у відповідача в розмірі 20 729,42 грн., що складається з основної заборгованості (прострочена) в розмірі 20 331,32 грн., пені за прострочену заборгованість в розмірі 338,30 грн. та комісії за розрахунково-касове обслуговування (прострочена) в розмірі 59,80 грн. Частиною 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача наявної заборгованості за кредитним зобов`язанням. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним судового збору, тобто 1 051 грн., а іншу частину судового збору в розмірі 1 051 грн. стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved