Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

У вересні 2018 року позивач [PERSON] товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Позовна заява мотивована тим, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 02.04.2015 р. [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3125,12 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 21.04.2017 р. позичальник [PERSON] померла. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є її чоловік - відповідач [PERSON] 11.03.2018 р. банк направив до приватного нотаріуса претензію кредитора. 15.07.2018 р. до спадкоємця було направлено лист-претензію, однак ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті позичальника заборгованість за кредитним договором складає 5799,55 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 2849,42 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 575,75 грн., заборгованість з комісії та пені 2374,38 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою суду від 20.11.2018 р. було витребувано від приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області [PERSON] засвідчену копію спадковї справи після смерті [PERSON] Представник позивача в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про розгляд справи, про що свідчить розписка. Згідно заяви від 17.09.2018 р. просить справу розглядати у відсутність представника позивача. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив 14.11.2018 р., згідно якого просить залишити позов без задоволення, оскільки спадкової справи після смерті [PERSON] не заведно, про що свідчить витяг зі Спадкового реєстру; відсутнє будь-яке рухоме чи нерухоме майно, що знаходилося би у власності [PERSON], про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відстуність спадкового майна не дає можливості встановити вартість для визначення межі відповідальності відповідача. Долучені до позову документи не можуть підтверджувати факт існування боргу, оскільки не є первинними обліковими бухгалтерськими документами; умови та правила надання банківських послуг та правила користування платіжною карткою не можуть підтверджувати факт існування боргу, бо не підписані позичальником. Розрахунок заборгованості може бути надуманим. Вислухавши відповідача, повно і всебічно дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 02.04.2015 р. [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3125,12 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 21.04.2017 р. [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 21.04.2017 р. серії І-ГЮ № 205253, та не оспорюється відповідачем. На момент смерті позичальника, за кредитним договором існувала заборгованість за кредитом та процентами, нарахованими та несплаченими до дня смерті позичальника у розмірі 5799,55 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 2849,42 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 575,75 грн., заборгованість з комісії та пені 2374,38 грн. Дізнавшись про смерть позичальника, 11.03.2018 р. позивач направив на адресу приватного нотаріуса [PERSON] претензію кредитора. Статтями\~1216,\~1218 ЦК України\~передбачено, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини другої\~статті 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом\~\~відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга\~статті 1220 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 1282 ЦК України\~спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Згідно відповіді приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області [PERSON] №671/01-16 від 04.12.2018 р., яка надійшла до суду 05.12.2018 р. №17791, спадкова справа до майна померлої 21.04.2017 р. [PERSON] приватним нотаріусом не заводилася. Разом із тим, обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилався на те, що відповідач [PERSON] спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу\~він не заявив про відмову від неї. Відповідач [PERSON] перебував у зареєстрованомі шлюбі з [PERSON] з 27.03.1998 р., що підтверджується ксерокопіями відповідних сторінок паспортів вказаних осіб. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач [PERSON] протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, заявив про відмову від прийняття спадщини. У копіях паспортів [PERSON] та [PERSON] зазначена адреса реєстрації: смт.Клевань, вул. І. Франка, буд. 94 Рівненський район Рівненська область. Таку ж адресу зазначено у Генеральній угоді про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 02.04.2015 р. Вирішуючи спір по суті, судом встановлено, що згідно з Договором дарування, посвідченим 30.08.2001 р. приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу [PERSON], 63.5/100 частини житлового будинку з господарськими прибудовами, що знаходяться в смт.Клевань Рівненського району Рівненської області по вул. І.Франка, 94 на праві спільної часткової власності належить [PERSON] Як пояснив в судовому засіданні відповідач [PERSON], [PERSON] доводиться йому матірю, інша ж частина будинку належить взагалі іншій особі. Отже, у звязку з тим, що власником нерухомості, у якій проживало та було зареєстроване подружжя є [PERSON], тому на вказане майно інститут спільної сумісної власності подружжя не поширюється. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 08.11.2018 р. спадкове майно у боржника відсутнє. Беручи до уваги положення ст.12 ЦПК України, де зазначається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані та не доведені, та такі, що не підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, судові витрати згідно\~Закону України «Про судовий збір»\~позивачу поверненню не підлягають і покладаються на позивача.\~

Outcome: dismissed