Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

У березні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Родовід банк» (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір № 77.1/АК-00806.08.2, відповідно до умов якого, банк відкриває позичальнику не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 15723,00 доларів США терміном по 23 квітня 2015 року включно, процентна ставка за кредитним договором встановлюється у розмірі 7,70% річних. Проте, відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Тому позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 77.1/АК-00806.08.2 від 23.04.2008 року: сума заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 10766,04 грн., сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 3828659,86 грн., сума трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості - 19687,81 грн., сума інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 8730,90 грн., оскількм протягом розгляду даної справи відповідачем була частково погашена заборгованість за кредитним договором № 77.1/АК-00806.08.2 від 23.04.2008 року. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги, з урахуваням уточненої позовної заяви, підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, а саме визнали борг в сумі 10766,04 грн., а також просили суд зменшити розмір неустойки, яка підлягає застосуванню до відповідача до розміру, який відповідає 100% суми збитків, завданих відповідачем на сьогоднішній день, а саме - 10766,04 грн., крім того просили застосувати до вимог стосовно сплати 3% річних строк позовної давності в три роки, а в решті позовних вимог відмовити. Суд, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У судовому засіданні встановлено, що 23 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір № 77.1/АК-00806.08.2, відповідно до умов якого, банк відкриває позичальнику не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 15723,00 долари США терміном по 23 квітня 2015 року включно. Згідно п. 1.5 договору, процентна ставка за кредитами за цим договором встановлюється в розмірі 7,70% річних. Щомісячна плптп за обслуговування кредиту встановлюється в розмірі 0,2500% від суми наданого кредиту (п. 1.5.1 договору). Відповідно до п. 3.1.1 договору, позичальник зобов`язується починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами у сумі 187,18 доларів США та нарахованими процентами шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок банку. Пунктом 3.1.2 договору передбачено, що позичальник зобов`язується повернути одержані кредити згідно з умовами цього договору не пізніше 23 квітня 2015 року. Згідно п. 3.6 договору, позичальник зобов`язується за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, сплачувати банку за кожний день прострочення пеню у розмірі 1,6% від суми простроченої заборгованості. Пунктом 5.2 договору передбачено, банк має право у разі недотримання позичальником умов цього договору вимагати, в односторонньому порядку дострокового його розірвання, повернення одержаних кредитів, сплати нарахованих за ними процентів, відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору. Відповідно до п. 5.3 договору, банк має право відмовитися від надання позичальнику передбачених цим договором кредитів частково або в повному обсязі, вимагати в односторонньому порядку дострокового повернення наданих кредитів, сплати нарахованих за ними процентів за фактичний термін їх користування, а також відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав кошти у розмірі 15723,00 доларів США, що підтверджується копією заяви на видачу готівки № 1367_33 від 23.04.2008 року Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було частково погашено заборгованість за кредитним договором № 77.1/АК-00806.08.2 від 23 квітня 2008 року, що підтверджується копіями Заяв на переказ готівки: № 1870_3 від 30 жовтня 2015 року - 440,00 доларів США, еквівалент у гривнях - 10077,75 грн.; № 1870_6 від 08 жовтня 2015 року - 1720,00 доларів США, еквівалент у гривнях - 36584,69 грн.; № 1870_5 від 12 жовтня 2015 року - 750,00 доларів США, еквівалент у гривнях - 16122,16 грн.; 1870_16 від 01 грудня 2015 року - 784,00 доларів США, еквівалент у гривнях - 18775,30 грн.; 1870_24 від 07 грудня 2015 року - 600,00 доларів США, еквівалент у гривнях - 14189,17 грн.; 3350_19 від 25 січня 2016 року - 26,36 доларів США, еквівалент у гривнях - 653,52 грн.; 3350_13 від 25 січня 2016 року - 5700,00 доларів США, еквівалент у гривнях - 141315,33 грн.; № 3350_14 від 25 січня 2016 року - 7000,00 грн.. Згідно із розрахунком заборгованості станом на 27 січня 2016 року, заборгованість відповідача за договором № 77.1/АК-00806.08.2 від 23 квітня 2008 року становить: сума заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 10766,04 грн., сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 3828659,86 грн., сума трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості - 19687,81 грн., сума інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 8730,90 грн.. Враховуючи те, що відповідачем не погашено заборгованість за платою за обслуговування кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості, суд вирішив позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості за платою за обслуговування кредиту у розмірі 10766,04 грн. задовольнити. З даного розрахунку вбачається, що позивач просить стягнути суму пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості у розмірі 3828659,86 грн., проте представником відповідача надано суду заяву про зменшення розміру неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання) (п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»). Враховуючи те, що відповідачем було погашено заборгованість за кредитним договором № 77.1/АК-00806.08.2 від 23 квітня 2008 року, крім того пеня у розмірі 3828659,86 грн. значно перевищує розмір заборгованості, суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягнути суму пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості у розмірі 10766,04 грн.. Що стосується позовних вимог про стягнення суми трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості у розмірі 19687,81 грн., то відповідачем було подано заяву про застосування строку позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості відповідача станом на 27 січня 2016 року, де зазначено, що сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам за весь період, тобто з 2008 року, становить 19687,81 грн., суд вирішив застосувати строк позовної давності та стягнути з відповідача суму трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості по кредитам та процентам за період з 11.03.2012 по 11.03.2015 року у розмірі 11951,04 грн. та суму трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту за період з 11.03.2012 по 11.03.2015 року у розмірі 665,47 грн.. Крім того, суд ухвалив позовні вимоги в частині стягнення суми інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту у розмірі 8730,90 грн. задовольнити частково, та стягнути з відповідача суму суми інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту за період з 11.03.2012 по 11.03.2015 року у розмірі 4240,20 грн.. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Отже, враховуючи вищевикладене, суд вирішив стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 77.1/АК-00806.08.2 від 23 квітня 2008 року у сумі 38388,79 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 3654,00 грн..

Outcome: partial