Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

у березні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 03 липня 2013 року. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини вони припинили, мешкають окремо. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, які проживають з відповідачкою. Позивач, належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, до суду не з`явився. Надав заяву, в якій позов підтримав, просив розглянути справу за його відсутності, надав згоду на заочний розгляд справи (а.с. 3). Відповідачка [PERSON] , належним чином повідомлено про розгляд справи, що підтверджено її підписом в рекомендованих повідомлення, однак до суду не з`явилась, не повідоми суд про поважні причини неявки, на надала відзиву (а.с. 21, 26). Окрім того, за правилами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідачка викликалась до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади (а.с.23). За положеннями ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Частинами 1, 2 ст.281 ЦПК України встановлено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Позивач надав письмову згоду на заочний розгляд справи. Враховуючи вищевказані обставини та норми закону, суд дійшов висновку про наявність умов для заочного розгляду даної справи та ухвалив заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст.112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Позивач та відповідачка перебувають у шлюбі з 03 липня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 03 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хорольського районного управління юстиції у Полтавській області (а.с. 8). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] (а.с. 9, 10). Шлюбні відносини сторони не підтримують з січня 2018 року, мешкають окремо, примирення не досягли. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідачка не подала клопотання про відновлення дошлюбного прізвища, суд вважає необхідним залишити їй прізвище [PERSON] .

Outcome: approved