Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

У березні 2014 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до КП «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району у м. Києві про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. 03 липня 2014 року позивач припаркував свій автомобіль біля вказаного будинку, наступного дня, 04 липня 2014 року, з даху зазначеного будинку впав великий пласт кахлю з цеглою на автомобіль, що належить на праві власності позивачу, внаслідок чого завдані механічні пошкодження. Позивач вказує, що за таких обставин йому була завдала матеріальна та моральна шкода, а тому просить стягнути з відповідача на свою корить матеріальну шкоду, завдану внаслідок пошкодження автомобіля «Audi A-6», д.н.з. [NUMBER], у сумі 94665,01 грн. та відшкодувати за рахунок відповідача моральну шкоду, яку позивачем оцінено у 10000 гривень. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Вказала, що після пошкодження автомобіля позивачем було здійснено оцінку завданого збитку, при огляді транспортного засобу були присутні два представники відповідача, з боку яких жодних зауважень не надійшло. Автомобіль позивач відремонтував за власні кошти, однак незважаючи на попереднє досягнення згоди з відповідачем з приводу відшкодування матеріальної шкоди, останнім не було сплачено вартість понесених позивачем збитків. Такими діями відповідача позивачу було завдано моральну шкоду, що виразилась у моральних стражданнях, переживаннях, зміні звичайного способу життя. Родина позивача, яка користувалася пошкодженим автомобілем, була позбавлена такої можливості протягом липня 2013 року. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, просила суд відмовити у задоволенні позову. Зазначила, що вина підприємства у завданні шкоди позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля відсутня, оскільки напередодні були сильні зливи та штормове попередження, що на думку представника відповідача зумовило падіння з даху будинку пласту кахлю з цеглою. Крім того, позивачем були порушені Правила дорожнього руху, оскільки автомобіль стояв біля будинку постійно, у той час це була гостьова стоянка. Разом з тим, факт нанесення шкоди представником відповідача не заперечувався. Представник відповідача також заперечувала з приводу розміру завданої матеріальної шкоди, вказала, що такий розмір є завищеним. Судом було роз'яснено право відповідача заявити клопотання про призначення у справі судової експертизи з метою з'ясування розміру понесених збитків, однак представник відповідача таким правом не скористалася. Свідки [PERSON] та [PERSON], допитані у судовому засіданні, підтвердили, що вони безпосередньо бачили, як 04 липня 2013 року з даху будинку [ADDRESS] відірвався величезний пласт кахлю з цеглою та впав на два автомобілі «Audi A-6» та «Honda Civic», що були припарковані біля будинку. Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Audi A-6», д.н.з. [NUMBER], 2010 року випуску, належить [PERSON] 04 липня 2013 року на автомобіль «Audi A-6», д.н.з. [NUMBER], що був напередодні припаркований біля будинку [ADDRESS], з даху вказаного будинку впав пласт кахлю з цеглою, чим було завдано механічні пошкодження автомобілю. Такі обставини підтверджені висновком старшого ДІМ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 08 липня 2013 року, та не заперечувалися сторонами по справі. За рішенням Оболонської районної у м. Києві ради від 30 червня 2005 року № 30/16 будинок [ADDRESS] переданий у господарське відання КП «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району у м. Києві. (а.с. 60-62) У відповідності до положень ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов'язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі, тощо. За правилами ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом під час розгляду справи по суті, 04 липня 2013 року на автомобіль «Audi A-6», д.н.з. [NUMBER], що належить на праві власності позивачу, з даху будинку, який перебуває на балансі у відповідача, впав пласт кахлю з цеглою. Під час нанесення пошкоджень автомобіль був припаркований біля будинку [ADDRESS]. Відповідачем не було вжито заходів щодо своєчасного проведення поточного ремонту даху будинку, не вжито превентивних заходів щодо попередження нанесення шкоди майну фізичних або юридичних осіб, зокрема, не відгороджено аварійно небезпечну ділянку, тощо. Посилання представника відповідача на форс-мажорні обставини, спричинені несприятливими погодними умовами, не можуть бути прийняті судом в якості обставин, що звільняються відповідача від відповідальності за нанесення шкоди. Відповідно до листа Українського гідрометеорологічного центру від 10 лютого 2014 року 03 липня 2013 року була гроза, 02 липня 2013 року складено два штормових попередження, 04 липня 2013 року - малохмарно, опадів не було. Натомість, відповідачем не надано суду доказів причинно-наслідкового зв'язку між погодними умовами у період 02 - 04 липня 2013 року та падінням з даху будинку пласту кахлю з цеглою. Відповідно до звіту про оцінку автомобіля, складеного 09 липня 2013 року оцінювачем фізичною особою - підприємцем [PERSON], матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Audi A-6», д.н.з. [NUMBER], з результаті його пошкодження складає 94665,01 грн. При цьому, при огляді транспортного засобу та складанні протоколу були присутні два представники відповідача Кравченко В.М. та Кононець В.В., зауважень від яких з приводу переліку пошкоджень не надійшло. (а.с. 9-32) Представник відповідача заперечувала проти розміру нанесеної матеріальної шкоди, однак жодних доказів на підтвердження своїх заперечень суду не надала, клопотань про призначення у справі судової експертизи не заявляла. Відтак, суд вважає доведеними факт нанесення позивачу матеріальної шкоди, у зв'язку з пошкодженням його майна (автомобіля), та вину відповідача у завданні такої шкоди. Судом встановлено, що на час завдання шкоди договори страхування автомобіля позивачем укладені не були. За таких обставин, суд вирішує задовольнити позов в частині стягнення матеріальної шкоди та вирішує стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у сумі 94665,01 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині відшкодування за рахунок відповідача моральної шкоди, завданої позивачу, останній посилається на те, що внаслідок пошкодження його майна [PERSON] було завдано моральну шкоду, що виразилася у моральних стражданнях, переживаннях, стані невизначеності, вимушеній зміні звичного способу життя. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року (зі змінами від 25 травня 2005 року) визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд повинен наводити у рішенні відповідні мотиви. Матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] проживає разом зі своєю дружиною та двома дітьми, один з яких є неповнолітнім. Пошкоджений автомобіль використовувався, у тому числі, для задоволення родинних потреб, однак внаслідок завдання шкоди позивач та його родина були позбавлені такої можливості протягом майже одного місяця. Положеннями статей 23, 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа несе відповідальність за шкоду, завдану майну фізичної особи, у тому числі за відшкодування моральної шкоди. Позивач оцінив розмір завданої моральної шкоди у сумі 10000 гривень. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову про відшкодування моральної шкоди та вважає правильним зменшити розмір відшкодування моральної шкоди, визначений позивачем, до 2000 гривень з урахуванням обставин справи та засад розумності, виваженості та справедливості. У задоволенні решти позовних вимог суд вирішує відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1190,25 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial