Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики, посилаючись на те, що 01 червня 2014 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, згідно умов якого [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі 40\~000 доларів США. Договір позики був укладений у формі, яка відповідає вимогам ст. ст. 207, 1047 ЦК України, оскільки [PERSON] 01 червня 2014 року надав розписку про отримання ним коштів у сумі 40\~000 доларів США, які зобовязався повернути до 03 червня 2016 року. [PERSON] взяті на себе зобовязання щодо повернення грошових коштів у сумі 40\~000 доларів США не виконав. Станом на 01 серпня 2016 року еквівалент 40\~000 доларів США складає 992261,76 грн.. За офіційним курсом НБУ 100 доларів США в еквіваленті становить 2480,6544 грн.. Сума заборгованості [PERSON] складає 996991,99 грн., яка складається із суми позики 992261,76 грн., 3 % річних за прострочення повернення позики 4730,23 грн.. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики у розмірі 992261,76 грн., 3 % річних в розмірі 4730,213 грн. та стягнути судові витрати. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] поданий позов підтримав та просив його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Оскільки представник позивача у судовому засіданні не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши думку представника позивача, зясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 01 червня 2014 року позичив у [PERSON] 40 000 доларів США і зобовязався повернути грошові кошти до 03 червня 2016 року, про що власноручно видав письмову розписку. Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як пояснив у судовому засіданні представник позивача, до даного часу відповідач [PERSON] грошові кошти не повернув. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Вимогами ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У судовому засіданні було встановлено, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання по поверненню коштів за договором позики, а тому позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути 996 991 грн. 99 коп.. Звертаючись з позовом до суду позивач зазначив, що станом на 01 серпня 2016 року 100 доларів США в еквіваленті до національної валюти гривні становить 2480,6544грн.. Станом на 01 серпня 2016 року 40000 доларів США в еквіваленті становить 992261,76 грн.. Згідно наявних матеріалів справи вбачається, що станом на 01 серпня 2016 року розмір заборгованості [PERSON] перед [PERSON] становить 996 991 грн. 99 коп., яка складається із суми боргу 992\~261 грн. 76 коп., три відсотки річних 4730 грн. 23 коп. . Оскільки відповідач [PERSON] не виконує взятих на себе за договором позики зобовязань, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України на користь позивача.

Outcome: approved