overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулась до Ржищівського міського суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач, обгрунтовуючи свої позовні вимоги вказує на те, що 15 вересня 2012 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано відділом ДРАЦС Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 268. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між подружжям зіпсувалося, сторони не можуть знайти спільну мову у вирішенні сімейних проблем. Сторони проживають окремо, шлюбні стосунки припинили, не ведуть спільного господарства. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Вважаючи, що примирення неможливе, позивач просила суд ухвалити рішення, яким укладений між сторонами у справі шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON]. У судове засідання позивач не з'явилась, подавши заяву, в якій підтримала позовні вимоги та наполягала на розірванні шлюбу, просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій визнав позовні вимоги, просив розгляд справу проводити за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі, обгрунтовуючи своє рішення слідуючими доказами, - судом встановлено, що сторони проживають окремо, припинили шлюбні відносини, від шлюбу сторони маютьмалолітню дочку. Спору щодо розподілу майна між сторонами немає. Позивач вважає, що примирення неможливе та наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, подав заяву про визнання позову. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулась до Ржищівського міського суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач, обгрунтовуючи свої позовні вимоги вказує на те, що 1 вересня 1990 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Піївською сільською радою Миронівського району Київської області, актовий запис № 8. Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. Сімейне життя між подружжям не склалося, сторони не розуміють один одного, чоловік зловживає алкогольними напоями, на грунті пияцтва між ними виникають сварки та непорозуміння, які негативно впливають на душевний спокій позивача, чоловік не працює та не утримує сім'ю матеріально. Сторони проживають разом, шлюбні стосунки припинили, не ведуть спільного господарства. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Вважаючи, що примирення неможливе, позивач просила суд ухвалити рішення, яким укладений між ними шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON]. У судове засідання позивач не з'явилась, подавши заяву, в якій підтримала позовні вимоги та наполягала на розірванні шлюбу, просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій визнав позовні вимоги, просив розгляд справу проводити за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі, виходячи з такого. Судом встановлено, що відповідач вживає алкогольні напої на грунті пияцива між сторонами виникають сварки, сторони проживають разом, але припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, від шлюбу мають повнолітніх дітей. Спору щодо розподілу майна між сторонами немає. Позивач вважає, що примирення неможливе та наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, подав заяву про визнання позову. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м.Києва з позовом у якому просить шлюб, зареєстрований 18.09.1992 року Палацем реєстрації шлюбів та новонароджених м.Києва (актовий запис № 2939), розірвати посилаючись на агресивну поведінку відповідача у сім»ї, а також на фактичне припинення сімейних відносин з 2013 року, відсутність спільного господарства та спільного бюджету. У судовому засіданні позивач позов підтримала. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім'ї вважає неможливим. Рішення продумане позивачем та остаточне. Відповідач, після закінчення строку на примирення у судове засідання не з»явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення за наявності всіх умов, передбачених ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.09.1992 року про що Палацем реєстрації шлюбів та новонароджених м.Києва проведений актовий запис № 2939 та видано відповідне свідоцтво. Неповнолітніх дітей на час ухвалення рішення сторони не мають. Як стверджує позивач, на даний час сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки і мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. [PERSON] не заявляє про своє бажання зміни прізвища. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що 17.01.2004 вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу в них народилась дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. В даний час їхня сім'я розпалася. Відповідач порушує справу про розірвання шлюбу. З липня 2014 року відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, що змушує її звернутись з даним позовом до суду. Просить стягнути аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Позивач у судове засідання надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 ''Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції'' у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який 10.05.2007 було розірвано. Від шлюбу в них народилась дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Однак, спільне життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з чим з часу розірвання шлюбу вони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Відповідач, будучи здоровим та працездатним, обов'язку по утриманню дитини не виконує, матеріальної допомоги на утримання їхньої дочки не надає, проживає за власними інтересами. З огляду на рівень цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, одноособово забезпечити матеріальне благополуччя їхньої дочки, надавати їй належне виховання, медичний догляд та забезпечити її належний розвиток вона не в змозі. Вирішити питання щодо сплати аліментів на утримання дитини за взаємною згодою відповідач не бажає, що змушує її звертатись із відповідними вимогами до суду. Просить стягнути аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітків (доходів) щомісячно і до досягнення дочкою повноліття. У судовому засіданні позивач позовні вимоги змінила, просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідач у судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 ''Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції'' у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, у якому просила стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на її користь 97000 грн. та 26000грн. відповідно. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 18 листопада 2014 року в позові відмовлено за безпідставністю. Вирішено питання щодо стягнення судових витрат. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 4 лютого 2015 року рішення Київського районного суду м. Полтаві від 18 листопада 2014 року апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Полтави від 18 листопада 2014 року скасовано. Ухвалено нове, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 26000 грн. у рахунок повернення коштів за договором позики та 51,50 грн. судового збору. У решті позову відмовлено. Провадження у справі в частині позову до [PERSON] закрито з підстав передбачених п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь держави судовий збір недоплачений [PERSON] при подачі позову в сумі 777,87 грн. та 208,53 грн. відповідно. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27 травня 2015 року рішення апеляційного суду Полтавської області від 4 лютого 2015 року щодо розподілу судового збору скасовано, справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Згідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обовязковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи. Скасовуючи рішення Апеляційного суду Полтавської області від 4 лютого 2015 року у частині розподілу судових витрат, суд касаційної інстанції зазначив, що матеріалами справи підтверджено, що позивачка сплатила судовий збір при подачі позовної заяви у сумі 243 грн. 60 коп.(а.с.1). Проте, у матеріалах справи містяться ще два банківських чеки про сплату [PERSON] судового збору, а саме, від 16 жовтня 2014 року № 16102014091828 на суму 245 грн. ( а.с.24), від 18 листопада 2014 року №18112014130459 на суму 245 грн. ( а.с.42). Відповідно до п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Таким чином, ураховуючи, що 1% ціни даного позову складає 1230 грн., як за подачу позову майнового характеру. Разом з тим, при зверненні до суду з даним позовом, позивачка сплатила судовий збір 243,60+245.00+245,00 грн. = 733.60 грн. З урахуванням вищевикладеного, при подачі позову до відповідачів про стягнення боргу, позивачкою було недоплачено судовий збір, виходячи з положень п. 8 ч. 1 ст. 80 ЦПК України та п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у сумі 496,4 грн. ( 1230 грн-733,60 грн.). Таким чином, у звязку з частковим задоволенням позову , з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягнення (26000/123000=21,1% )судового збору у сумі 259,53грн. ( 1230*0,211).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин з її двоюрідним дідом [PERSON], який помер [INFO] року, посилаючись на те, що не може встановити факт родинних відносин з померлим через відсутність доказів родинних зв'язків. Встановлення даного факту потрібно їй для оформлення спадщини. Іншим шляхом встановити цей факт неможливо. В судовому засіданні заявник та предстаник заявника вимоги заяви підтримали, просили їх задовільнити. Представник зацікавленої особи до суду не з'явився, про час та місце розгяду справи повідомлений належним, заперечень до суду не надав. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], кожна з них окремо, в судовому засіданні підтвердили, що дійсно [PERSON], який помер [INFO] р. є двоюрідним дідом заявника [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення заявника, предстаника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, знаходить достатньо підстав для встановлення факту, який для заявника має юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], проживав у [ADDRESS], який помер [INFO] року є двоюрідним дідом [PERSON], [INFO]. За таких обставин суд вважає доведеним, що [PERSON] був двоюрідним дідом [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про надання права на шлюб, вказавши, що вона бажає зареєструвати шлюб з [PERSON], [INFO], проте на даний час не досягла шлюбного віку. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала свою заяву. Пояснила, що вона та [PERSON] люблять один одного, бажають зареєструвати шлюб, вона вагітна, просить суд надати їй право на шлюб, що відповідає її інтересам. Мати заявниці [PERSON] не заперечує проти реєстрації шлюбу між її неповнолітньою донькою та [PERSON], вважає, що такий шлюб відповідатиме інтересам [PERSON]. Заінтересована особа [PERSON] пояснив, що кохає [PERSON] і вони мають намір утворити сім'ю. Представник заінтересованої особи - виконавчого комітету Соболівської сільської ради в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечують. Судом встановлено, що [PERSON], яка народилась [INFO] року, та [PERSON], [INFO], вирішили укласти шлюб. Відповідно довідки за №180 від 12 вересня 2014 року, виданої Теплицькою лікарнею планового лікування, [PERSON] перебуває на обліку в жіночій консультації з приводу вагітності 9 тижнів. Частиною першою статті 22 СК України встановлено, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам Заслухавши заявника, заінтересованих осіб, суд вважає, що шлюб заявника з [PERSON] відповідатиме її інтересам, і підстав, які б перешкоджали суду надати право на шлюб, судом не встановлено. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явленого позову позивачем вказано, що 22 червня 2007 року вона з відповідачем уклала шлюб, зареєстрований Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 367. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею та перебуває на її утриманні. Батьком дитини є відповідач. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили з 29 червня 2011 року. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Кожен існує сам по собі. Причинами розпаду сім'ї стали: різні погляди на подружнє життя та ведення домашнього господарства, витрачання коштів, втрата взаєморозуміння та поваги один до одного. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору щодо розподілу майна не має. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати разом з нею. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не з'явилась. До розгляду справи подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлений. Суду про поважність причини неявки у судове засідання не повідомив. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з 29 червня 2011 року. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Батьком дитини є відповідач. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причинами розпаду сім'ї стали: різні погляди на подружнє життя та ведення домашнього господарства, витрачання коштів, втрата взаєморозуміння та поваги один до одного. Позивачка вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору щодо розподілу майна не має. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати разом з позивачкою. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явленого позову позивачем вказано, що 24 липня 2004 року вона з відповідачем уклала шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 319. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які мешкають разом з нею та перебувають на повному її утриманні. Батьком дітей є відповідач. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили з жовтня 2012 року. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Кожен існує сам по собі. Причинами розпаду сім'ї стали різні погляди на подружнє життя та ведення домашнього господарства, витрачання коштів, втрата взаєморозуміння та поваги один до одного, але головною та основною причиною є чоловіча зрада. З липня 2013 року вона мешкає з іншим чоловіком, з яким ведуть спільне господарство. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору щодо розподілу майна не має. Після розірвання шлюбу діти залишаються проживати разом з нею. Питання про стягнення аліментів на утримання дітей віршується у окремому порядку. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не з'явилась. До розгляду справи подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлений. Суду про поважність причини неявки у судове засідання не повідомив. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сімейні стосунки припинили з жовтня 2012 року. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачкою та перебувають на повному її утриманні. Батьком дітей є відповідач. Сімейне життя не склалося. Причинами розпаду сім'ї стали різні погляди на подружнє життя та ведення домашнього господарства, витрачання коштів, втрата взаєморозуміння та поваги один до одного, але головною та основною причиною стала чоловіча зрада. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Також, у судовому засіданні було встановлено, що з липня 2013 року позивачка мешкає з іншим чоловіком, з яким ведуть спільне господарство. Позивачка вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору щодо розподілу майна не має. Після розірвання шлюбу діти залишаються проживати разом з позивачкою. Питання про стягнення аліментів на утримання дітей віршується у окремому порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved