Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому з урахуванням уточнень, просила визнати припиненою поруку за договором поруки від 08.08.2008 №010/96-03/810, укладеним між нею та ВАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», правонаступником якого є відповідач, посилаючись на те, що звертаючись до суду з позовом до позичальника банк пропустив строк на таке звернення, а тому за правилами ч. 4 ст. 559 ЦК України порука є припиненою. Позивач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності та в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, місце судового засідання був належним чином повідомлений, незалежно від причин, суд розглядає справу за наявністю у справі доказів у відсутність відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 08.08.2008 між ВАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», правонаступником якого є відповідач, та [PERSON] було укладено кредитний договір № 010/96-03/807, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 600000 доларів США на строк до 07.08.2023. Того ж дня, між [PERSON] та відповідачем, з метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, було укладено договір поруки №010/96-03/810. Відповідно до п.4.1 договору поруки він набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Отже, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем) (постанова Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року № 6-53 цс 14). Позивач зазначає, що позичальник [PERSON] не здійснив жодного платежу згідно графіку погашення кредиту по кредитному договору, перший платіж він повинен був здійснити 30.09.2008, тобто з цього моменту починає перебігати шестимісячний строк пред'явлення вимоги до поручителя. З матеріалів справи вбачається, що відповідач звернувся із відповідним позовом до позивача за межами строку на таке звернення, а саме лише 23.04.2009, що свідчить про наявність підстав встановлених ч. 4 ст. 559 ЦК України, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved