Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] міської ради Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16.10.2014 р. помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями №3 по вулиці Сидора Ковпака в м. Кременчуці, в якому проживав померлий на момент смерті та приватизованої земельної ділянки площею 0,0692 га. Дружина померлого [PERSON], відмовилась від спадщини на користь своєї доньки [PERSON]. [PERSON] звернулась до Першої кременчуцької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини, але при перевірці документів для оформлення спадщини після [PERSON] державний нотаріус Першої кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON] видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо житлового будинку, що знаходиться за адресою: Полтавська область, м.Кременчук, вул.С.Ковпака, буд.3, який належав померлому 16.10.2014 року [PERSON], спадкоємицею якого за законом, є [PERSON]. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями 3 по вулиці Сидора Ковпака в м. Кременчуці Полтавської області, загальною площею 75,7 кв. м., житлова площа, 30,8 кв.м. після померлого батька 16.10.2014 р. [PERSON] в порядку спадкування за законом. Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позові. Представник відповідача [PERSON] міської ради Полтавської області [PERSON] просить суд слухати справу без участі представника відповідача, при вирішені спору покладалися на розсуд суду. Представник третьої особи Першої [PERSON] державної контори [PERSON] у судове засідання не прибула, попередньо надіславши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 16 жовтня 2014 року помер батько позивачки, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ №279509 від 16 жовтня 2014року, видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції в Полтавській області (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями №3 по вулиці Сидора Ковпака в м. Кременчуці, в якому проживав померлий на момент смерті та приватизованої земельної ділянки площею 0,0692 га, що розташована за цією ж адресою, переданої для будівництва та обслуговування жилого будинку. [PERSON] відмовилась від спадщини на користь [PERSON], остання в свою чергу подала заяву про прийняття спадщини за законом, що підтверджується довідкою Першої кременчуцької державної нотаріальної контори від 20.04.2015 року (а.с. 8). При зверненні до Першої [PERSON] державної нотаріальної контори, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON], оскільки спадкоємцем не надано правовстановлюючого документа на житловий будинок, що успадковується, а згідно довідки [PERSON] МБТІ право власності на житловий будинок зареєстровано на підставі договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою посвідчений Другою кременчуцькою державною нотаріальною конторою 06.02.1963 року за реєстровим номером 325. Відповідно до\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Пунктом 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п. 3.1 Роз'яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до\~ст. 1216 Цивільного кодексу України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України\~визначено, що до складу спадщини входять\~усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. розяснено: Пунктом 3.1. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. В даному спорі право власності спадкодавця [PERSON]. не підтверджується належними правовстановлюючими документами, оскільки за життя правовстановлюючий документ був втрачений. Відповідно нотаріусом обґрунтовано відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, а отже виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. У своєму інформаційному листі ВССУ звертав увагу судів на таке: Пунктом 3.3 За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця та\\або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. У відповідності з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» при відсутності інших спадкоємців зі заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. також розяснено: Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. [PERSON] згідно ст. 1268 ЦК України в шестимісячний термін прийняла спадщину після померлого батька [PERSON], це підтверджується доданими до позовної заяви документами, зокрема виданим Свідоцтвом про право на спадщину на земельну ділянку та Витягом про реєстрацію спадкової справи та довідкою Першої кременчуцької державної нотаріальної контори від 20.04.2015 року. Відсутність документів які підтверджують право власності померлого не позбавляє позивача можливості успадкувати житловий будинок з господарськими спорудами. Згідно довідки, наданої КП '[PERSON] міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради від 22.04.2015 р. за № 61/1496 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в м. Кременчуці по вулиці С.Ковпака, 3 належить [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою, посвідченого Другою кременчуцькою державною нотаріальною конторою за р.№325 від 06.02.1963 року. Згідно останньої сторінки Будинкової книги житловий будинок з господарськими будівлями 3, що знаходиться в м. Кременчуці по вулиці С.Ковпака, зареєстрований за [PERSON]. Правовстановлюючий документ на будинок з невідомих причин був втрачений. Відповідно ч. 1,3 ст. 1296 ЦК України,- Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до п. 5 ч. 1\~ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили. З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved