Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

У березні 2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») \~звернувся \~до \~суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості \~за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 січня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено договір про надання кредиту у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.\~У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов вказаного кредитного договору станом на 31.01.2018 року заборгованість по поверненню позики становить 80585 грн. 87 к., з яких: тіло кредиту 1994 грн. 10 к., заборгованість за відсотками 69613 грн. 99 к., пеня та комісія 4664 грн. 17 к., 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3813 грн. 61 к. - штраф (процентна складова). Посилаючись на ці обставини, позивач прохав стягнути з відповідача суму заборгованості. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про підтримання позовних вимог \~та розгляд справи за його відсутності. \~ Відповідач у судове засідання двічі не зявився без повідомлення причин, незважаючи на те, що про дату, час і місце судового засідання повідомлявся за місцем реєстрації. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 12 січня 2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір з використанням платіжної картки «Кредитка «Універсальна», за яким остання отримала кредитний ліміт коштів в розмірі 2000 грн. з кінцевим терміном їх повернення, що відповідає строку дії картки під 30% річних, які збільшені з вересня 2014 року до 34,8% річних, та з квітня 2015 року до 43,2% річних, а також зі сплатою комісії та пені за Умовами кредитування. Вказаний договір складається із заяви кредитора, «Тарифів надання кредиту», «Умов і правил надання банком послуг» та «Правил користування платіжною карткою». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає договір про надання банківських послуг, що укладено між нею та банком, та підтверджено її підписом у заяві. Отже, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються\~главою 71\~ЦК України\~та загальними нормами\~Цивільного кодексу\~щодо зобов`язань. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів (п. 1 ст.\~11, ч. ч. 1, 2 ст.\~509 ЦК України). Відповідно до вимог ст.\~526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.\~530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За частиною 1\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника разом з позикою і процентів від її суми, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Станом на 31 січня 2018 року банком розрахована заборгованість відповідача за кредитним договором, яка складає 80585 грн. 87 к., з яких: тіло кредиту 1994 грн. 10 к., заборгованість за відсотками 69613 грн. 99 к., пеня та комісія 4664 грн. 17 к., 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3813 грн. 61 к. - штраф (процентна складова). При цьому з 1 вересня 2014 року позивач застосував при проведенні розрахунку процентну ставку - 34,8, а з 01.04.2015 року - 43,2. Відповідно до положень\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки не пізніше, як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Таким чином, із змісту\~\~наведеної норми вбачається, що зміна процентної ставки за кредитним договором має визначатись сторонами у договорі. Обґрунтовуючи підвищення процентної ставки в односторонньому порядку позивач вказував, що таке право йому надано положеннями пункту 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг. Між тим, вказані Умови не містять реквізитів щодо їх ідентифікації, а саме відсутній їх номер, дата, підпис позичальника, вказані Умови\~\~мають підпис лише керівника Банку. Отже, встановлене свідчить про відсутність доказів на підтвердження того, що відповідач\~\~погодилась\~\~саме на зазначені Умови надання\~\~кредиту, а тому посилання в договорі\~\~на відповідні Умови,\~\~що стосуються саме цих Умов є безпідставними.\~\~ Враховуючи, що підпис відповідача на наданому\~\~позивачем тексту Умов\~\~відсутній,\~\~то зміна процентної ставки застосована\~\~позивачем є односторонньою її зміною, що заборонено наведеними правовими нормами. За таких обставин підстав для застосування підвищеної процентної ставки немає. Отже, за період з вересня 2014 року по 31 січня 2018 року підлягає застосуванню відсоткова ставка у 30% річних. Таким чином, суд не може прийняти як належний доказ надані позивачем розрахунки заборгованості процентів за користування кредитом та загальної заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача. Так, з урахуванням того, що після 1 вересня 2014 року платежі по процентам відповідачем не здійснювалися, розмір заборгованості по процентам відповідача перед Банком станом на 31 січня 2018 року становить 3184 грн. 16 к. (1994 грн. 10 к. (заборгованість за тілом кредиту) х 30% : 360 днів х 1248 днів (кількість днів, за яку нараховується заборгованість, а саме: з 01.09.2014 року по 31 січня 2018 року)) + 1110 грн. 30 к. (раніше нараховані проценти за користування кредитом станом на 1.09.2014 року). Однак, крім цього, банком ще нараховано відповідачу пеню, комісію та штрафи, передбачені п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до якого при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф згідно тарифів в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову та п. 2.1.1.12.6.1, відповідно до якого у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями сплачується пеню відповідно до Тарифів у розмірі базової процентної ставки по договору/30 (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. (одноразово). Разом з тим суд вважає безпідставним одночасне нарахування та стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією у розмірі 4664 грн. 17 к. і штрафів (500 грн. - фіксованої частини штрафу і 3813 грн. 61 к. - процентної складової штрафу). Так, статтями\~546,\~549 ЦК України\~визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, іншими видами забезпечення. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме: пунктами 1.1.5.21, 1.1.5.25 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Тому, враховуюче викладене, суд вважає, що пеня та штрафи нараховані банком за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов'язань. За такого, з позичальника за порушення строків виконання грошових зобов'язань може бути стягнутий тільки один вид неустойки. А тому, враховуючи обставини справи, розмір заборгованості за тілом кредиту та процентів, суд вважає за необхідне стягнути заборгованість за пенею та комісією, відмовивши у стягненні штрафів з метою запобігання подвійного притягнення відповідача до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а саме порушення строків виконання грошових зобов'язань по сплаті кредиту та процентів. Такі висновки суду узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, що викладені ним у\~\~постанові\~\~від\~\~21 жовтня 2015 року\~\~№6-2003цс15\~\~і\~\~постанові від 11 жовтня 2017 року №6-1374цс17. На підставі викладеного суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи розмір задоволених позовних вимог 12.21%.

Outcome: partial