Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

У вересні 2016р. до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла вищевказана позовна заява [PERSON] (Позивач) до [PERSON] (Відповідач), у якій позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, що зареєстрований Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області, актовий запис 384. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 05.06.2010 року перебуває у шлюбі з Відповідачкою. Разом з тим, шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, однією сім'єю вони не проживають, спільного господарства не ведуть, спору про поділ сумісного майна подружжя у сторін немає, спільних дітей від шлюбу немає. У судове засідання Позивач не з'явився, через канцелярію суду представник Позивача подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив суд розглянути справу за його відсутності, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою, у судове засідання не з'явилася, причини неявки не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не направила. Відповідно до положень ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд дослідивши матеріали справи, заяву та довіреність, на підставі ч.1ст.225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що 05 червня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоством про шлюб (повторне) від 12.04.2016р. (а.с.5). Від шлюбу подружжя має дитину - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 15.12.2010р. (а.с.6). Також встановлено, що сторони не вбачають можливості подальшого продовження шлюбних відносин і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1.ст. 110 СК України). Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із заявлених позовних вимог та встановлених у судовому засіданні обставин вбачається, що сторони по справі втратили почуття любові та поваги один до одного, не підтримують сімейно-шлюбних відносин, окремо ведуть господарство, тобто стали чужими людьми. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому шлюб потрібно розірвати. Відповідно до ст.88 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при зверненні до суду. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved