Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

У березні 2021 р. [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з наведеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10.02.2021р. приблизно о 09:30 год., він припаркував свій автомобіль Мерседес-Бенц державний номерний знак [NUMBER] на вул.Прорізній,10 в.м.Києві. Після відвідування лікувального закладу, повернувшись на місце паркування автомобіля, його там не виявив. Зателефонував у поліцію, підозрюваючи викрадення свого автомобіля. Проте, повідомивши номер автомобіля, було з`ясовано, що автомобіль евакуйовано на штрафний майданчик. Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) складено постанову серії АА № 00006614 від 12.02.2020р. за порушення правил паркування і було видано акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 10.02.2020р. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2020р. у справі № 753/5980/20 визнано вказану вище постанову протиправною та скасувано. Позивач зазначає, що такими діями спричинено моральну шкоду, яка виразилась у моральних стражданнях, оскільки, будучи інвалідом першої групи, позбавлений був користуватися своїм автомобілем, переніс нервовий стрес через зникнення автомобіля. Позивач просить суд стягнути: з Товариства з обмеженою відповідальністю «Евакуатор Сервіс» 1270 грн. за транспортування автомобіля на штрафний майданчик; з Головного управління Національної поліції у м.Києві - 144,00 грн. за зберігання автомобіля на штрафному майданчику; з Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) - 50 000,00 гр. на відшкодування моральної шкоди. Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 16.03.2021р. відкрито провадження про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Головним управлінням Національної поліції у м.Києві направлено відзив на позовну заяву, в якій вказується про відсутність порушення з боку поліції; за наявності чинного рішення суду про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивач не позбавлений можливості звернутися, з належним чином завіреною копією судового рішення, до відповідного управління Казначейства із заявою про повернення з бюджету сплачених коштів з наданням оригіналу або копії документу, що підтверджує сплату та перерахування кошів до бюджету. Відтак, питання щодо стягнення з органів поліції коштів, як вказано у позові, не може бути предметом спору, оскільки за вказаних обставин це питання вирішується у позасудовому поряду. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. За матеріалами справи встановлено, що 10.02.2021р. приблизно о 09:30 год., позивач припаркував автомобіль Мерседес-Бенц державний номерний знак [NUMBER] на вул.Прорізній,10 в.м.Києві. Після відвідування лікувального закладу, повернувшись на місце паркування автомобіля, його там не виявив. Пізніше було виявлено, що автомобіль евакуйовано на штрафний майданчик. Як зазначено позивачем, Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) складено постанову серії АА № 00006614 від 12.02.2020р. за порушення правил паркування і було видано акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 10.02.2020р. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2020р. у справі № 753/5980/20 визнано вказану вище постанову протиправною та скасувано. Позивач сплатив ТОВу «Евакуатор Сервіс» 1270,00 грн. за транспортування евакуацію ТЗ [NUMBER] та за зберігання автомобіля на розрахунковий рахунок ГУНП у м.Києві - 144,00 грн. (квитанції від 10.02.2020р., а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З наданого позивачем акту № 2 від 10.02.2020р. огляду та на затримання транспортного засобу вбачається, що примусово було транспортовано автомобіль Мерседес державний номерний знак [NUMBER] (а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог в частині стягнення з ТОВ «Евакуатор Сервіс» на користь позивача 1270,00 грн. як матеріальної шкоди. Разом з тим, суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення з Головного управління Національної поліції у м.Києві 144,00 грн., оскільки за наявності рішення суду, яким скасовано постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, кошти сплачені до бюджету повертаються казначейством, куди необхідно звернутися із заявою з наданням рішення суду та документів, підтверджуючих здійснення оплату. Щодо вимог позивача до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), слід зазначити наступне. Сам факт скасування постанови, якою притягнуто особу до адміністративної відповідальності, не тягне обов`язковий наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідача заподіяли позивачу моральної шкоди (постанова Верховного суду від 21.10.2020 року по справі № 312/262/18). Згідно положень п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 5 визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Таким чином, позивач повинен надати докази як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності службової особи органу державної влади, так і докази спричинення йому моральної шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Отже, у заявлених позивачем до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) вимогах про стягнення моральної шкоди слід відмовити. Позивач як інвалід 1 групи, інвалід війни (а.с.11) відповідно до положення ч.1.ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України стороні, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За таких обстави, суд вважає за необхідне стягнути з ТОВ «Евакуатор Сервіс» на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial