Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

У березні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 15 березня 2016 року [PERSON] подала до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» ( далі - ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень») заяву про приєднання до Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та заяву № 5241083161 від 15 березня 2016 року на отримання кредиту , підписанням якої підтвердила згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» становлять кредитний договір між нею (позичальником) та цим позикодавцем, а також , що отримала примірник кредитного договору та погодила отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень». Відповідно до Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» умови разом із заявою про приєднання і заявою на отримання кредиту становлять кредитний договір. 30.07.2018 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги № 20180730, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а останнє приймає належні кредитору права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» і боржниками ( портфель заборгованості). Згідно п.1.2 договору відступлення прав вимоги внаслідок передачі портфеля заборгованості за цим договором ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заміняє ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» у кредитних договорах , що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до Реєстру боржників за кредитними договорами ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 17400,6 грн., з яких: 7698,81 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1007,71 грн. - сума заборгованості за відсотками; 3794,08 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 4900 грн. - сума заборгованості за пенею. Позивач зазначає, що з 30.07.2018 року ним не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідно до п.7.2 Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» до вимог, що виникають з кредитного договору або у зв`язку з ним, застосовується позовна давність у десять років. На підставі викладеного та вимог ст.ст. 525, 526, 530, 610, ч.1 ст. 625, ч.2 ст.1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 17400,6 грн. та понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн. Представник позивача просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] 14.08.2020 року надала відповідь на позовну заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає частково, а саме: в частині стягнення тіла кредиту в розмірі 7698,81 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 1007,71 грн. В іншій частині позов не визнала, посилаючись на те, що плата за управління кредитом у розмірі 2.69 процентів від суми кредиту, тобто за дії, які кредитодавець здійснює на власну користь і без зазначення цих послуг за вказану комісію, є незаконними відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, відповідач зазначила, що обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення пені та застосування до неї збільшеної позовної давності, позивач посилається на Загальні умови отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», однак матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими умовами вона (відповідач) була ознайомлена і погодилася з ними, підписуючи кредитний договір, а також те, що вказані документи на момент отримання нею кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати неустойки. Оскільки ці умови не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору. Також просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності до нарахування пені, яка була нарахована ще 28.07.2018 року. Подалі [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позов визнає частково. Перевіривши матеріали справи та надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 15 березня 2016 року між [PERSON] та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» був укладений кредитний договір шляхом підписання заяви про приєднання до Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та заяву № 5241083161 від 15 березня 2016 року на отримання кредиту, відповідно до якого отримала кредит в сумі 9800,00 грн. строком на 36 місяців зі сплатою 11,99 % річних від суми боргу за договором та щомісячних процентів у розмірі 2,69% від суми кредиту за його користування згідно з графіком платежів та із зазначенням щоденної пені в розмірі 0,3% від загальної суми прострочення, підписанням якої підтвердила згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» становлять кредитний договір між нею (позичальником) та позикодавцем . Факт отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 8000 грн. підтверджується копією платіжного доручення № 177632106 від 15 березня 2015 року та не оспорюється відповідачем. Між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 30.07.2018 року було укладено договір відступлення прав вимоги № 20180730, за умовами якого ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а останнє приймає належні кредитору права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» і боржниками (портфель заборгованості). Згідно витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 20180730 від 30 липня 2018 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 17400,6 грн., з яких: 7698,81 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1007,71 грн. - сума заборгованості за відсотками; 3794,08 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 4900 грн. - сума заборгованості за пенею. Листом від 7 серпня 2018 року ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» повідомило [PERSON] про те, що право вимоги щодо її заборгованості в сумі 17400,6 грн. (станом на 30 липня 2018 року) відступлено на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договорувідступлення прав вимоги № 20180730 від 30 липня 2018 року. Листом від 7 серпня 2018 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» повідомило [PERSON] про те, що станом на 30 липня 2018 року заборгованість за кредитним договором № 5241083161 від 15 березня 2016 року складає 17400,6 грн., з яких: 7698,81 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1007,71 грн. - сума заборгованості за відсотками; 3794,08 грн. -плата за управління кредитом; 4900 грн. - сума заборгованості за пенею, і цю заборгованість слід сплатити ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», яке набуло право вимоги на підставі договору факторингу, укладеного з ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» 30 липня 2018 року. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Статтею 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України). Частиною першою статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Відповідно до статей 526, 530, 610, ч.1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З наданого позивачем розрахункузаборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 30 липня 2018 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 17400,6 грн., з яких: 7698,81 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1007,71 грн. - сума заборгованості за відсотками; 3794,08 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 4900 грн. - сума заборгованості за пенею. Цю заборгованість за кредитним договором відповідач [PERSON] визнала частково, а саме: в частині стягнення тіла кредиту в розмірі 7698,81 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 1007,71 грн. В частині заборгованості за кредитом в сумі 3794,08 грн. відповідач позов не визнала, посилаючись на те, що плата за управління кредитом у розмірі 2.69 процентів від суми кредиту, тобто за дії, які кредитодавець здійснює на власну користь і без зазначення цих послуг за вказану комісію, є незаконними відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Суд погоджується із запереченнями відповідача [PERSON] щодо неправомірного нарахування заборгованості за кредитом в сумі 3794,08 грн. як плату за управління кредитом з наступних підстав. Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком кредитної установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Так як надання кредиту - це обов`язок кредитної установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. У постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 №6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком в кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит, а саме - за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта, є незаконним. Несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Аналогічні правові позиції висловлені у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року в справі № 6-2071цс16 та у постанові Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі 404/1339/15 ц, і які враховуються судом при розгляді цієї справи відповідно до ч.4ст. 263 ЦПК України. Таким чином, суд вважає, що плата за управління кредитом в рорзмірі 2,69% від суми кредиту є платою за послуги, що супроводжують кредит, а саме - за компенсацію сукупних послуг кредитодавця за рахунок позивача, що є незаконним у силу ч.5 ст.11, чч.1, 2, 5, 7 ст.18 закону «Про захист прав споживачів». Також суд погоджується з позицією відповідача щодо неправомірності вимог позивача щодо стягнення нарахованої за кредитним договором пені в розмірі 4900 грн. з наступних підстав. Так, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення пені та застосування до неї збільшеного строку позовної давності, позивач посилається на Умови отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень». Між тим матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими умовами відповідач [PERSON] була ознайомлена і погодилася з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та заяву № 5241083161 від 15 березня 2016 року на отримання кредиту, де містяться умови надання кредиту, розмір нарахування процентів та щоденної пені, однак відсутні відомості щодо збільшення строку застосування до виниклих правовідносин спеціальної позовної давності, передбаченого ч.2 ст. 258 ЦК України. Суд вважає з урахуванням правової позиції,яку висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц (провадження № 14-131цс19), що оскільки надані до позовної заяви копія Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» не містить підпису позичальника [PERSON] , тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору. [PERSON] у відзиві на позов просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності до нарахування пені, яка була нарахована за кредитним договором ще 28.07.2018 року у сумі 4900 грн. Зазначене підтверджується розрахунками заборгованості, наданими позивачем до суду. Згідно п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, суд вважає, що з боржника [PERSON] на користь нового кредитора ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 8706,52 грн., з яких: 7698,81 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1007,71 грн. - сума заборгованості за відсотками. В задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 1051,75 грн.

Outcome: partial