overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Новосільської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначає, що 31 грудня 2013 року помер його батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, проте позивач не звернувся у нотаріальну контору у встановлений термін у звязку з тим, що не знав про наявність заповіту, складеного батьком на його імя. Просить визначити йому додатковий строк для подання заяви у нотаріальну контору для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник Новосільської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив. У відповідності до положень ст.ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Новосільської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області 02 січня 2014 року, встановлено, що [PERSON] помер 31 грудня 2013 року. За життя останній змінив своє імя з «Левко» на «Леонід», що підтверджується свідоцтвом про переміну прізвища, імені, по батькові, виданим Ізяславським районним відділом реєстрації актів громадянського стану 12 квітня 1996 року. З свідоцтва про народження позивача вбачається, що [PERSON] є його батьком. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] від 29 серпня 2016 року № 708/01-16, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. За змістом довідки Новосільської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 26 серпня 2016 року № 576 [PERSON] на день смерті проживав один у [INFO]. Згідно з заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Новосільської сільської ради 10 серпня 2000 року, за життя [PERSON] заповів все своє майно позивачу. Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька. Причину пропуску строку для прийняття спадщини суд вважає поважною. Зважаючи на вищевказане, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, визначивши для [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Миропільської селищної ради Романівського району Житомирської області, в якому зазаначив, що 17 грудня 2014 року помер його батько - [PERSON], внаслідок\~ чого відкрилася спадщина. Посилаючись на те, що\~ він є єдиним спадкоємцем [PERSON], однак, у встановлений законом строк він не подав нотаріусу заяву про прийняття даної спадщини, оскільки проживав за межами України, позивач просить визначити йому додатковий строк для подачі такої заяви.\~ В судове засідання сторони не з'явилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивач позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити, а відповідач позов визнав. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 1269, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272 частини 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Вони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Подальше сумісне життя вважає недоцільним. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ч. 9 ст. 74 ЦПК України, шляхом публікації оголошення у пресі. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 березня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). У судовому засіданні позивач зазначила, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Зазначила, що примирення між ними неможливе. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. У судовому засіданні позивач просила не змінювати своє прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 14). Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає, просить розглядати справу у його відсутності (а.с. 15). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 серпня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач прізвище не змінювала. За таких обставин, вирішення питання про зміну прізвища позивача не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулась в суд із заявою і просила встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], який помер [INFO] а саме, що останній був її рідним батьком. В обґрунтування заяви вказала, що [INFO] помер її батько - [PERSON], після смерті батька залишилось спадкове майно, однак вона не може оформити спадщину, оскільки у повторному свідоцтві про народження заявниці серії [NUMBER], виданого Пашковецькою сільською радою Старокостянтинівського району 01 липня 2016 року, її прізвище вказано «[PERSON]» та у графі «батько» вказано «[PERSON]», тоді як у свідоцтві про смерть батька серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району 10 березня 2015 року померлий вказаний «[PERSON]».Через таку розбіжність заявниця не може довести родинні відносини між нею та померлим. Заявниця подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району до суду не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, не заперечував проти задоволення заяви. Дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON], який помер [INFO] є рідним батьком [PERSON], [INFO]. Зазначені обставини підтверджуються: даними свідоцтва про смерть [PERSON]; даними свідоцтва про народження [PERSON]; даними свідоцтва про розірвання шлюбу; даними державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулась в суд із заявою про надання права на шлюб. Заявник зазначає, що народилася [INFO], має нареченого [PERSON], [INFO]. Обоє бажають офіційно зареєструвати шлюб в органах реєстрації актів громадянського стану, а також повінчатися у церкві, проте не мають такої можливості, оскільки вона не досягла шлюбного віку. В судовому засіданні [PERSON] підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Заінтересовані особи: [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що має намір укласти шлюб із заявницею, однак не має такої можливості, оскільки вона не досягла шлюбного віку. [PERSON] - мати заявниці, пояснила, що їй відомо про намір дочки вийти заміж, на що вона дала свою згоду, оскільки вважає, що це відповідає інтересам її дочки. Суд, заслухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає, що надання права на шлюб відповідає інтересам заявника, а тому підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявниця та [PERSON] з метою створення сім'ї бажають зареєструвати шлюб в державних органах реєстрації актів цивільного стану, однак перешкодою є те, що заявниця не досягла шлюбного віку. Дана обставина стверджується свідоцтвом про народження заявниці серії [NUMBER], виданим 09 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Млинівського районного управління юстиції Рівненської області, з якого вбачається, що [PERSON] народилася [INFO], тобто на даний час немає 18 років. (а.с.5) В суді також доведено, що надання права на шлюб заявниці відповідає її інтересам, за станом психічного, розумового, морального та соціального розвитку вона може перебувати у шлюбі. Відповідно до ст. 22 СК України, особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Шлюбний вік для жінки встановлюється у вісімнадцять років. Згідно ч. 2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шіснадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Оскільки судом встановлено, що заявниця на даний час досягла шістнадцяти років (її вік становить 17 років 9 місяців), надання права на шлюб відповідає її інтересам, у відповідності до ч.2 ст.23 СК України, суд вважає за можливе задовільнити її заяву. На підставі ст. 22, 23,24 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-05 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 10 січня 2009 року сторони уклали шлюб. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] Позивач не бажає жити однією сім'єю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримала позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] визнає позов та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові до-кази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 10 січня 2009 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВРАЦС Новопсковського РУЮ Луганської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис №1. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26 серпня 2016 року (а.с.3). [INFO] року у них народився син [PERSON] Ця обставини підтвер-джуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 липня 2009 року (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як роз'яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтує-ться на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розір-вати. Згідно з ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстра-цією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи ту обставину, щопісля розірвання шлюбу [PERSON] бажає відновити своє дошлюбне прізвище - [PERSON], суд приходить до висновку про задоволення цієї вимоги. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позива-чеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Пред'явлений нею позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривень 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 14 грудня 2012 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сімєю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримала позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] визнає позов та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові до-кази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 14 грудня 2012 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВДРАЦС Бориспільського МРУЮ у Київській області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис №578. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-ОК №141790 від 14 грудня 2012 року (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтує-ться на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розір-вати. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позива-чеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Предявлений нею позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривень 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 18 серпня 2007 року сторони уклали шлюб. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] Позивач не бажає жити однією сімєю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримала позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] визнає позов та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові до-кази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 18 серпня 2007 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВРАЦС Бориспільського МРУЮ Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис №475. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ОК №043256 від 18 серпня 2007 року (а.с.10). 9 вересня 2009 року у них народився син [PERSON] Ця обставини підтвер-джуються копією свідоцтва про народження серії 1-ОК №135219 від 23 вересня 2009 року (а.с.11). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтує-ться на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповіда-чем. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розір-вати. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позива-чеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 551 грив-ня 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Предявлений нею позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривень 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 19 січня 2013 року сторони уклали шлюб. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] Позивач не бажає жити однією сімєю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому позивач просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] підтримала позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] визнає позов та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові до-кази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 19 січня 2013 року сторони уклали шлюб, зареєстрований ВДРАЦС Бориспільського МРУЮ у Київській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №13. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ОК №141852 від 19 січня 2013 року (а.с.6). 11 березня 2013 року у них народився син [PERSON] Ця обставина підтверджу-ється копією свідоцтва про народження серії 1-ОК №238488 від 27 березня 2013 року (а.с.7). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтує-ться на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позива-чеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Предявлений нею позов задово-лений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривень 20 копійок.

Outcome: approved