Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення в сумі 18 589 грн. 08 коп. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] є споживачем теплової енергії, яка відпускалась Шепетівським підприємством теплових мереж для опалення квартири [ADDRESS]. Загальна опалювальна площа квартири становить 32,3 кв.м, теплопостачання квартири забезпечується внутрішньобудинковою системою централізованого опалення. Облік нарахувань та оплати за послуги з теплопостачання квартири відображається на особовому рахунку № [NUMBER]. Відповідач своєчасно оплати послуг за теплопостачання не здійснював, внаслідок чого заборгованість станом на 01.09.2018 року становить 18 589 грн. 08 коп. За укладеним між Шепетівської міською радою та ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» концесійним договором від 02.12.2011 року у концесію товариству передано цілісний майновій комплекс Шепетівського підприємства теплових мереж. Рішенням Шепетівської міської ради Хмельницької області № 10 від 26.04.2012 року ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» з 01.05.2012 року визначена виконавцем послуг з централізованого опалення, централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведеня. 18 липня 2018 року Шепетівським міськрайонним судом видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості по сплаті послуг з централізованого опалення, однак ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 31.07.2018 року даний судовий наказ скасовано та роз'яснено право на звернення до суду із тими самими вимогами в позовному порядку. Тому, просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в сумі 18 589 грн. 08 коп. та судові витрати. 08.10.2018 року представник відповідача [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову та зазначила, що між відповідачем та ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» немає ніяких договірних відносин щодо постачання теплової енергії в належну їм квартиру, оскільки між ними не існує жодного правочину чи договору. Окрім того, вони неодноразово повідомляли про відключення від системи централізованого опалення. Причиною відключення стало, те що позивач не надавав належних послуг по опалюванню та на протязі багатьох років температурний режим квартири був нижчим від встановлених норм. Окрім того, згідно акту ПП «Управлінська компанія «Управдом» від 09.12.2016 року встановлено, що квартира [ADDRESS] відключена від системи централізованого опалення, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу за послуги централізованого опалення є безпідставними. 26.10.2018 року представник позивача подав відповідь на відзив, в якому позовні вимоги підтримує в повному обсязі та вказав, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення за договором, який було опубліковано в газеті «Шепетівка» №19(33) від 10.05.2012 року та газеті «Шепетівський вісник» №76 від 08.07.2014 року Крім того, листом виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 19.07.2012 року №Ш-355 відповідачу відмовлено у наданні дозволу на встановлення індивідуального опалення, оскільки на момент звернення відповідача не дотримувався «Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого опалення». Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, з підстав викладених у ньому. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що рішенням Шепетівської міської ради № 10 від 26.04.2012 року позивач визначений з 01.05.2012 року виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання холодної води, централізованого водовідведення. Постановами НКРЕ № 374 від 17.04.2014 року, № 146 від 17.10.2014 року, № 634 від 03.03.2015 року, № 1171 від 31.03.2015 року, №1091 від 09.06.2016 року, рішеннями виконавчого комітету Шепетівської міської ради № 339 від 29.12.2010 року, № 206 від 02.10.2013 року та №292 від 30.10.2017 року встановлено тарифи на послуги з централізованого опалення, що надаються позивачем. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується помісячним розрахунком нарахування та оплати за послуги теплопостачання по особовому рахунку № [NUMBER]. Згідно акту ПП «Управлінська компанія «Управдом» від 09.12.2016 року слідує, що власник квартири [ADDRESS], самовільно виконав від'єднання опалювальних приладів в трьох кімнатах, кільцювання стояків з встановленням кранів для випуску повітря та ізоляцію трубопроводів. Верховний Суд України неодноразово висловлював свою правову позицію щодо питання відключення від мереж централізованого опалення, зокрема в постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-96цс12) та від 11 листопада 2015 року (справа № 6-1192 цс15), міститься висновок, відповідно до якого питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, зі змінами, що внесені постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року № 1268, в яких з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачено відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів. Відповідно до п. 25 зазначених Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (у редакції зі змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 6 листопада 2007 року № 169), установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 26 вересня 2012 року у справі № 6-96цс12. Згідно ст. 322 ЦК України,власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 383 ЦК України також визначено, що власник житла повинен використовувати належне йому майно (квартиру, будинок) за цільовим призначенням, тобто для проживання, забезпечувати його схоронність, утримувати у належному санітарному та технічному стані, утримуватись від руйнування або псування, підвищувати благоустрій житла та ін. Ремонт та інші зміни власник має право проводити, якщо вони не призведуть до порушень або обмежень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог та правил експлуатації будинку. Таким чином, саме відповідач зобов'язаний підтримувати систему централізованого опалення в квартирі у належному стані, а у випадку встановлення індивідуальної системи опалення, таке відключення не повинно бути самовільним. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов згідно зі ст. 525 ЦК України не допускається, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. З огляду на викладене, позивач мав право проводити нарахування плати за послуги навіть за умови фактичного неотримання відповідачем послуг з теплопостачання при самовільному відключенні від мереж центрального теплопостачання, тобто в разі неотримання послуги споживачем з його вини. Відповідачем в односторонньому порядку порушені умови договору, який фактично був укладений згідно відкритого особового рахунку, оскільки він самовільно, без законних підстав відключив свою квартиру від мереж централізованого опалення, що в свою чергу не є підставою для звільнення його від обов'язку здійснювати оплату за послуги теплопостачання. Посилання відповідача на відсутність укладеного договору суд до уваги не бере з наступних підстав. Судом встановлено, що договір про надання послуг по утриманню будинку і прибудинкової території між ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» та [PERSON] не укладався, однак такий договір фактично мав місце, оскільки позивач надавав житлово-комунальні послуги, а відповідач отримує ці послуги. Сам по собі факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг у повному обсязі, оскільки згідно зі статтею 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують такі права та обов'язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачами. Зазначену правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року № 6-2951цс15 та від 30 жовтня 2013 року № 6-59цс13. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язання по оплаті наданих послуг, за період з листопада 2012 року по вересень 2018 року виникла заборгованість, яка становить 18 589 грн. 08 коп. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості чи про правомірність відключення квартири [ADDRESS] від мережі централізованого опалення відповідачем суду не подано. Відповідно до п. 11 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою КМУ № 1198 від 03.10.2007, самовільне втручання в діючі системи теплопостачання та теплоспоживання забороняється. Враховуючи, що відповідач самовільно відключив квартиру від мережі централізованого опалення, це не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання обов'язків щодо оплати за надані послуги з централізованого опалення. Тому, за умови встановлення факту надання відповідними організаціями житлово-комунальних послуг по утриманню будинку, зокрема надання послуг з подачі теплової енергії до будинку, який не відключено від мереж централізованого опалення, відсутність договору з обслуговування, що має бути укладено між власником квартири і відповідним надавачем послуг не звільняє таку особу від несення витрат на утримання спільного майна. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. Саме таку правову позицію було висловлено Верховним Судом України в постанові від 11 листопада2015 року у справі № 6-1192цс15, яка є обов'язковою для судів. Разом з тим, суд знаходить підлягаючою до задоволення заяву представника відповідача про застосування позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність згідно ст. 257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки. Як вбачається з матеріалів справи, 04.07.2018 року ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» 04.07.2018 року звернулося до суду з заявою про видачу судового про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого опалення і такий наказ був виданий 18.07.2018 року. В подальшому ухвалою судді Шепетівського міськрайонного суду від 31.07. 2018 року вищезазначений наказ було скасовано. Після скасування судового наказу 03.09.2018 року ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» звернулось до суду з відповідним позовом та просило стягнути заборгованість за послуги з централізованого опалення з жовтня 2012 року по серпень 2018 року. За таких обставин, суд вважає, що стягненню підлягає заборгованість за послуги з централізованого опалення в межах строку позовної давності за період з липня 2015 року по вересень 2018 року, в сумі 13908 грн.98 коп., оскільки в липні 2018 року позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу, тобто перебіг позовної давності було перервано. Таким чином, доводи відповідача про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду заслуговують на увагу. З огляду на викладене, відповідач належним чином не виконав свої обов'язки щодо оплати наданих позивачем житлово-комунальних послуг, в результаті чого за період з липня 2015 року по вересень 2018 року виникла заборгованість, яка становить 13 908 грн. 98 коп., що підтверджено помісячним розрахунком заборгованості, тому з відповідача в користь позивача слід стягнути заборгованість за надані послуги в сумі 13 908 грн. 98 коп. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial