Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

У березні 2017 року заявник [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про визнання фізичної особи - [PERSON], [INFO], безвісно відсутньою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] вкінці 1998 року залишила своє місце проживання, за яким зареєстрована, та не з'являлась у ньому по цей час. Місце її фактичного проживання чи перебування нікому не відоме. [PERSON] заявник є братом, [PERSON] - матір'ю, [PERSON] - сестрою, [PERSON] - дочкою, щодо якої [PERSON] позбавлена батьківських прав, [PERSON] - сином. В листопаді 1988 року [PERSON] народила дочку [PERSON], батько якої записаний згідно статті 55 КпШСУ, та яку в лютому 1989 року передано на утримання до Харківського будинку дитини №1. Через деякий час, в другій половині 1989 року, [PERSON] залишила своє місце проживання, за яким зареєстрована, і про її місце перебування нічого не було відомо, приблизно, до червня 1995 року. 02 лютого 1992 року за заявою її матері - [PERSON], вона була оголошена в розшук Дзержинським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, але розшук результатів не дав. В 1992 році мати [PERSON] - [PERSON] звернулась до Виконкому Дзержинської районної Ради народних депутатів з заявою про встановлення опіки над своєю неповнолітньою онучкою - [PERSON] і передачу дитини їй на виховання. Своїм рішенням від 20.10.1992 року №188/2 Виконком Дзержинської районної Ради народних депутатів встановив опіку [PERSON] над її неповнолітньою онучкою [PERSON] і передав [PERSON] з дитячого будинку їй на виховання. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.07.2002 року в цивільній справі №2-3496/02 за позовом служби у справах неповнолітніх Дзержинської районної ради м. Харкова до [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] [PERSON] позбавлена батьківських прав щодо [PERSON]. [PERSON] з'явилась за своїм місцем проживання, за яким зареєстрована, приблизно в червні 1995 року і фактично проживала за зазначеною адресою приблизно до кінця 1998 року, а потім вдруге залишила своє місце проживання, за яким зареєстрована, і відсутня по цей час. На протязі 1998-2010 років зв'язок з [PERSON] підтримувався, хоча був нерегулярним. Відомості про неї були вкрай обмеженими. В другій половині 2010 року зв'язок з [PERSON] повністю перервався. З того часу будь-які відомості про неї повністю відсутні. Ні про які обставини, які б загрожували [PERSON] смертю, або які б давали підставу припускати її загибель від нещасного випадку, заявнику не відомо. Відсутність [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання, відсутність відомостей про фактичне місце її проживання або перебування і відсутність з нею зв'язку на протязі тривалого часу робить неможливою реалізацію заявником та іншими особами, які зареєстровані і проживають в квартирі за адресою 61204, [ADDRESS], законних прав і інтересів, адже вона не приймає участі в оплаті комунальних платежів, що пов'язані з квартирою, в якій вона зареєстрована, і співвласником якої є. Просить суд заяву задовольнити, визнати [PERSON], [INFO], безвісно відсутньою. Заявник [PERSON]в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, вимоги заяви підтримує в повному обсязі, просить суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Управління праці і соціального захисту населення Адміністрації Шевченківського району м. Харкова в судове засідання, надав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутністю, ставлення до заяви е повідомив. Заінтересовані особи - [PERSON], [PERSON],[PERSON]в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, вимоги заяви підтримують в повному обсязі, не заперечують проти її задоволення. Суд, дослідивши доводи заявника та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно рішення Виконавчого комітету Дзержинської районної ради народних депутатів м. Харкова від 20.10.1992 року №188/2 «Про призначення опіки над неповнолітньою [PERSON]», встановлено опіку над неповнолітньою [PERSON] та призначено їй опікуна - [PERSON]. Мотиви прийняття даного рішення - «…матір неповнолітньої [PERSON] у розшуку з 02.02.1992 року, місце її знаходження невідоме, батько записаний згідно статті 55 КпШС України…» (а. с. 23). Окрім того, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.06.2002 року (справа №2-3496/02) [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] (а. с. 22). Як вбачається із довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку, виданої дільницею №5 Комунального підприємства «Жилкомсервіс» від 23.03.2017 року №772, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON] (а. с. 20). Із свідоцтва про право власності на житло від 02.06.1999 року, виданого Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації, вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/5 частині (а. с. 21). Відсутність [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання, відсутність відомостей про фактичне місце її проживання або перебування і відсутність з нею зв'язку на протязі тривалого часу робить неможливою реалізацію заявником та іншими особами, які зареєстровані і проживають в квартирі за адресою 61204, [ADDRESS], законних прав і інтересів, як співвласників квартири. На сьогодні відомостей про її місцезнаходження немає, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до статті 43 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Підстави та порядок визнання особи безвісно відсутньою регулюються Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до частини 1 статті 247 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання особи безвісно відсутньою, оскільки заявником вжито всіх заходів щодо встановлення місця знаходження [PERSON], однак на теперішній час місце перебування останньої не встановлено. З урахування того, що з другої половини 2010 року немає відомостей про місце перебування особи, початком її безвісної відсутності буде перше січня наступного року, тобто - 01.01.2011 року. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що заява [PERSON], заінтересовані особи: Управління праці і соціального захисту населення Адміністрації Шевченківського району м. Харкова, [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання фізичної особи безвісно відсутньою підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved