Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

у вересні 2014року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зобов'язання здійснити дії, мотивувала тим, що в записах трудової книжки та положеннях трудових договорів містяться неточності, які перешкоджають їй в трудовій діяльності, а саме унеможливлюють реєстрацію у центрі зайнятості нового трудового договору та здійснення підготовки документів для здачі кваліфікаційного іспиту на право на зайняття нотаріальною діяльністю в подальшому. До початку судового розгляду позивач звернулася до суду з заявою про зменшення позовних вимог.Остаточно визначила та наполягалана задоволенні вимог щодо внесення змін до трудових договорів між [PERSON] та приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - [PERSON], та щодо зобов'язання Голосіївського районного центру зайнятості м. Києва зробити виправлення та зміни у трудових договорах між [PERSON], та приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - [PERSON] та зареєструвати вищевказані зміни та записи у всіх відповідних документах та реєстрах. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила суд проводити розгляд справи без її участі та задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засіданні не з'явився, надіслав до суду листа, в якому просив розглянути справу за його відсутності на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 травня 2003 р. позивачка [PERSON] була прийнята на роботу консультантом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] на підставі трудового договору, який був зареєстрований Голосіївським районним центром зайнятості м. Києва 16.07.2003 року за № 1301.29 квітня 2005 р. із займаної посади позивачку було звільнено за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпПУ. Про це приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]відповідно виданінаказ №3 від 31 травня 2003 року, наказ №5 від 29 квітня 2005 року та внесено запис до трудової книжки. 01 березня 2007 р. позивачка знову була прийнята на посаду консультанта приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] на підставі трудового договору, зареєстрованого у Голосіївському РЦЗ м.Києва 02.03.2007 року за № 277.24 лютого 2011 р. із займаної посади позивачку було звільнено за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпПУ. Про це приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] відповідно видані наказ №7 від 01 березня 2007 року, наказ №1 від 24 лютого 2011 року та внесено запис до трудової книжки. У трудовому договорі між працівником і фізичною особою, який був зареєстрований Голосіївським районним центром зайнятості м. Києва 16.07.2003 р. за №1301, у графі «вид діяльності (професія)» посада позивачки не зазначена, а в трудовому договорі між працівником і фізичною особою, який був зареєстрований Голосіївським районним центром зайнятості м. Києва 02.03.2007 р. за №277, у графі «вид діяльності (професія)» посада позивачки значиться як «бакалавр з правознавства», що не відповідає наказам приватного нотаріуса, а також Державному класифікатору професій. Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом були усунені вказані неточності шляхом внесення записів № 13 та 14 у трудову книжку[PERSON], але ці записи не підтверджені особистим підписом посадової особи центру зайнятості та не засвідчені печаткою центру зайнятості. Таким чином, внаслідок допущених помилок у трудових договорах в частині відсутності зазначення посади позивачки, трудові права позивачки істотно порушуються та позбавляють її законного права підтвердження трудового стажу за виконуваною посадою «консультанта» в період з 2003 по 2011рр. Згідно ст. 21 Кодексу законів про працю України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. У відповідності ст. 241 Кодексу законів про працю України у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа або за довіреністю уповноважена нею особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. У відповідності до п. 15 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №260 від 08.06.2001 Посадова особа центру зайнятості підтверджує особистим підписом записи, унесені фізичною особою до трудової книжки працівника, і засвідчує їх печаткою. Судом встановлено, що трудові договори між [PERSON] та приватним нотаріусомКиївського міського нотаріального округу - [PERSON], зареєстровані Голосіївським районним центром зайнятості м. Києва відповідно 16.07.2003 року за № 1301 та 02.03.2007 року за № 277 на момент виявлення позивачем неточностей є розірваними та знятими з реєстрації у Голосіївському районному центрі зайнятості м. Києва. Таким чином, суд вважає положення трудового договору такими, що не відповідають наказам приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу - [PERSON], записам у трудовій книжці та фактичним обставинам виконання роботи [PERSON].,за посадою «консультант», що істотно порушує трудові права позивачки та перешкоджає їй в трудовій діяльності, Оскільки Порядком реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №260 від 08.06.2001, а також іншим законодавством не визначено порядок внесення центрами зайнятості змін та виправлень до закритих трудових договорів, тому позивачка позбавлена у інший ніж судовий порядок, відновити свої порушені трудові права. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачкою [PERSON] обрано правильний спосіб захисту її порушеного трудового права та її вимоги є обгрунтованими, та такими що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved