Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернувся з позовом до ТОВ «СИРІУС-ЛТД» про визнання договору про співробітництво недійсним. Позивач зазначав, що 22 квітня 2016 року між ним та ТОВ «СИРІУС-ЛТД» було укладено договір про співробітництво. За умовами вищевказаного договору передбачено, що позивач зобов'язується надати відповідачу технічну документацію та оригінали правовстановлюючих документів на приміщення за адресою: [ADDRESS], та приміщення за адресою: [ADDRESS], а відповідач зобов'язується провести капітальний ремонт відповідно до умов цього договору для подальшої здачі вказаних в договорі приміщень в оренду. Відповідно до п. 2.1.1., відповідач взяв на себе зобов'язання провести в приміщенні за адресою: [ADDRESS], та приміщення за адресою: [ADDRESS], капітальний ремонт та підготувати дані приміщення для здачі в оренду. Також відповідач взяв на себе обов'язок провести капітальний ремонт власними інструментами та механізмами з дотриманням діючих технічних умов на ремонт житлових приміщень. Пунктом 2.1.3. зазначено, що капітальний ремонт приміщень відповідач здійснює за власні кошти. Позивач не фахівець з права, в момент підписання договору про співробітництво не усвідомлював своїх дій та наслідків. Вказаним договором встановлено обов'язок позивача після узгодження плану реконструкції приміщення не чинити перешкод у здійсненні капітального ремонту, а по закінченню капітального ремонту, передати відповідачу право власності на приміщення за адресою: [ADDRESS] та приміщення за адресою: [ADDRESS]. Вважає, що ці умови договору є несправедливими та такими, що грубо порушують закони України. Крім того, вважає, що відповідач навмисно, шляхом введення позивача в оману, намагається в подальшому отримати матеріальну вигоду. Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати договір про співробітництво від 22.04.2016 р., укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «СИРІУС-ЛТД», недійсним. Заперечуючи проти позову ТОВ «СИРІУС-ЛТД» звернулося до [PERSON] із зустрічним позовом про визнання права власності, в якому зазначав, що після укладання вищевказаного договору, ТОВ «СИРІУС-ЛТД», з метою належного виконання обов'язків та недопущення порушень умов договору, приступило до виконання вказаного договору, які в подальшому виконало в повному обсязі, що підтверджується актом повного виконання реконструкції приміщення від 26 квітня 2017 року. З вищевказаного акту, а саме п. 2) вбачається, що відповідач за зустрічним позовом шляхом підписання цього акту підтверджує виконання реконструкції та капітального ремонту. Від так, в порушення п.п. 2.2.3 договору про співробітництво від 22 квітня 2016 року, відповідач [PERSON] взяті на себе обов'язки, визначені умовами вказаного договору належним чином не виконав, що відповідно призвело до порушення майнових прав ТОВ «СИРІУС-ЛТД», а тому позивач змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Посилаючись на викладене, позивач за зустрічним позовом просив суд визнати за ТОВ «СИРІУС-ЛТД» (код ЄДРПОУ 40405090) право власності на нежиле приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 232,2 кв.м., та на нежиле приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 545,0 кв.м. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом підтримав, надав пояснення аналогічні позовній заяві, просив про задоволення позову. Зустрічний позов не визнав, заперечував проти його задоволення в повному обсязі. В судовому засіданні представники відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ТОВ «СИРІУС-ЛТД» Самарін А.С. та Пелех В.В. позовні вимоги за первісним позовом не визнала і просили відмовити у їх задоволенні. Зустрічний позов підтримали, надали пояснення аналогічні зустрічній позовній заяві, просили про її задоволення в повному обсязі. Судом встановлено, що 22 квітня 2016 року між позивачем за первісним позовом [PERSON] та відповідачем ТОВ «СИРІУС-ЛТД» було укладено договір про співробітництво (а.с.8-10). За умовами вищевказаного договору передбачено, що позивач [PERSON] зобов'язується надати відповідачу ТОВ «СИРІУС-ЛТД» технічну документацію та оригінали правовстановлюючих документів на приміщення за адресою: [ADDRESS], та приміщення за адресою: [ADDRESS]. після узгодження плану реконструкції приміщень позивач [PERSON] не має чинити перешкод у здійсненні капітального ремонту відповідачу ТОВ «СИРІУС-ЛТД». Також відповідач взяв на себе обов'язок провести капітальний ремонт власними інструментами та механізмами з дотриманням діючих технічних умов на ремонт житлових приміщень. Право власності позивача [PERSON] на спірні приміщення підтверджується свідоцтвами про право власності від 15 березня 2008 року та 16 травня 2008 року (а.с.6,7). Пунктом 2.1.3. договору зазначено, що капітальний ремонт приміщень відповідач здійснює за власні ТОВ «СИРІУС-ЛТД» кошти. Відповідно до п. 2.2.3. зазначеного договору, по закінченню капітального ремонту, позивач [PERSON] зобов'язаний передати відповідачу ТОВ «СИРІУС-ЛТД» право власності на приміщення за адресою: [ADDRESS], та приміщення за адресою: [ADDRESS]. 25 квітня 2016 року між сторонами було погоджено план реконструкції приміщення, що підтверджується відповідним Актом (а.с.36). Згідно Акту повного виконання реконструкції приміщення від 26 квітня 2017 року, відповідно до договору про співробітництво між сторонами, відповідач ТОВ «СИРІУС-ЛТД» виконало взяті на себе зобов'язання щодо реконструкції та приведення приміщення за адресою: [ADDRESS], та приміщення за адресою: [ADDRESS], у відповідний технічний стан для подальшої експлуатації даного приміщення шляхом здачі в оренду (а.с.37). Відповідно до п.2 зазначеного Акту, позивач [PERSON] шляхом підписання цього акту підтвердив виконання реконструкції та капітального ремонту відповідно до узгодженого раніше плану. Згідно статті 1130 Цивільного кодексу України, за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників. Відповідно до статті 1131 ЦК України, договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності. Згідно ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною 1 ст.230 ЦК України, передбачено якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Дослідивши письмові матеріали справи в сукупності, суд дійшов висновку, що доводи позивача за первісним позовом [PERSON] є необґрунтованими та недоведеними, оскільки в договорі про співробітництво, укладеного між сторонами 22 квітня 2016 року, чітко та зрозуміло зазначено, що по закінченню капітального ремонту, позивач [PERSON] зобов'язаний передати відповідачу ТОВ «СИРІУС-ЛТД» право власності на приміщення за адресою: [ADDRESS], та приміщення за адресою: [ADDRESS], а в п.2 Акту повного виконання реконструкції приміщення від 26 квітня 2017 року своїм підписом [PERSON] підтвердив, що реконструкція та капітальний ремонт спірних приміщень виконано відповідно до узгодженого раніше плану. Таким чином, сторонами було виконано умови договору про співробітництво від 22 квітня 2016 року належним чином та в повному обсязі, а отже і умови зазначеного договору було сторонами прийнято та погоджено в установленому законодавством порядку. З огляду на викладене, суд вважає, що у задоволенні первісного позову слід відмовити, оскільки його вимоги є безпідставними. Згідно ч.1 ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як зазначалося вище, відповідно до п. 2.2.3. договору про співробітництво від 22 квітня 2016 року, по закінченню капітального ремонту, позивач [PERSON] зобов'язаний передати відповідачу ТОВ «СИРІУС-ЛТД» право власності на приміщення за адресою: [ADDRESS], та приміщення за адресою: [ADDRESS]. Умови договору виконані сторонами в повному обсязі, договір недійсним судом не визнано. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення зустрічних позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved