Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що їй на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 04.09.2009 року належить квартира № 4, що розташована у будинку № 20 по вулиці Іонова у місті Донецьку. 20.08.2011 року між позивачем та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від вказаного шлюбу дітей не мають. 19.04.2012 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. За вказаною адресою також зареєстрований [PERSON], який у січні 2012 році разом із особистими речами виїхав з квартири № 4, що розташована у будинку № 20 по вул. Іонова у м. Донецьку, при цьому не знявшись з реєстрації з зазначеної квартири. З того часу відповідач не мешкає за адресою своєї реєстрації, особистих речей його в квартирі не має, за житло не піклується, комунальні платежі не сплачує, поточні ремонти не проводить. На теперішній час відповідач проживає у [INFO]. З наведених підстав позивач ставить питання про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач в судовому засіданні просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. В судове засідання не зявився відповідач, про день та час розгляду справи був повідомлений належно через виклик-повідомлення, розміщеного на веб-сторінці Дзержинського міського суду Донецької області у розділі «Виклик учасників процесу до суду, які знаходяться в зоні АТО» від 13.05.2017 року та від 29.05.2017 року. Свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає у м. Донецьку. З [PERSON] є подругами, добре спілкуються. Також зазначила, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.08.2011 року, однак у грудні 2011 року [PERSON] зібрав свої речі та пішов і з того часу в квартиру не повертався. Місце його перебування їй невідомо. Будучі в гостях у позивача, вона будь-яких речей [PERSON] не бачила. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона добре спілкується з позивачем. Повідомила, що у серпні 2011 року позивач одружилась з відповідачем та перебували у шлюбних відносинах до грудня 2011 року. На початку січня 2012 року відповідач зібрав свої речі та пішов з квартири, після чого свідок його не бачила. Також зазначила, що у [PERSON] та [PERSON] не має спільних дітей. Місце перебування відповідача їй невідомо. Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі\~статтею 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається свої майном\~\~на власний розсуд. \~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно зі\~статтею 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно\~\~позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 04.09.2009 року на праві приватної власності належить [PERSON] Відповідно довідки Комунального підприємства «Керуюча компанія Ленінського району м. Донецька» від 25.02.2014 року у квартирі № 4, що розташована у будинку № 20 по вул. Іонова у м. Донецька зареєстрований, зокрема [PERSON] Крім того, судом встановлено, що з січня 2012 року відповідач не мешкає у вказаному житловому приміщенні і не проявляє будь-якого бажання у ньому мешкати, власних речей не зберігає, обовязки з утримання житла не виконує, що підтверджується актами вуличного комітету від 15.01.2014 року і від 25.03.2014 року та поясненнями свідків. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до частини 4\~статті 9 ЖК України\~ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст.ст.\~156,\~160 ЖК України\~члени сім»ї власника повинні приймати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домової території, проведенню ремонту, оплаті комунальних послуг. Підстави позбавлення члена сім'ї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 156 ЖК України, з урахуванням вимог\~ст. 405 ЦК України, за якими члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням у обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим\~\~житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між\~\~ним і власником житла або законом. Суд, оцінивши представлені в силу\~ст. 60 ЦПК України\~докази, законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. В силу ст.88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі ст.ст.\~\~156 ЖК України,\~ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved