Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] та [PERSON] про розподіл будинку та господарських будівель в натурі. У ході розгляду справи судом замінено відповідача [PERSON] на [PERSON] В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що їй на праві власності належить 1/2 частина будинку [ADDRESS] Друга частина вказаного будинку належить відповідачам по даній справі. Однак, між позивачем та відповідачами виникають спори про порядок користування і володіння будинком та надвірними будівлями, а саме: погребом «Б», вбиральнею «В», вбиральнею «Г», сараєм «Д», колодязем «К». Угоди про спосіб виділення часток із загального майна не досягнуто, тому позивач змушена звернутися до суду із даним позовом, в якому просить поділити житловий будинок, житловою площею 67,0 кв.м., загальною площею 172,6 кв.м., та господарські будівлі, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], передавши [PERSON], [PERSON], [PERSON] і визначити за ними право приватної власності на відокремлені частини житлового будинку та господарські споруди, що відповідають розміру часток кожної із сторін у спільному майні. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання її представник [PERSON] надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі просив здійснювати поділ будинку відповідно до варіанту № 1 будівельно-технічної експертизи, та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позов визнала, не заперечувала проти поділу будинку за варіантом № 1 згідно будівельно-технічної експертизи. Також, просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] подарувала [PERSON] ? частину житлового будинку із відповідними надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], про що свідчить копія Договору дарування частини житлового будинку від 30 травня 2013 року, який посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. (а.с. 5-6). Також, відповідно до п. 1.2. вищевказаного Договору дарування частини житлового будинку вбачається, що в цілому житловий будинок позначений за планом земельної ділянки літерою «А-1» (черепашниковий, обкладений цеглою), має житлову площу 67,0 кв.м., загальну площу 172,6 кв.м., з надвірними будівлями: погріб, позначений на плані літерою «Б», вбиральня, позначена на плані під літерою «В», вбиральня, позначена на плані під літерою «Г, сарай, позначений на плані під літерою «Д», колодязь, позначений на плані під літерою «К», огорожа, позначена на плані під літерою «N». Рік побудови будинку - 1980. Матеріалами справи встановлено, що інша ? частина вищевказаного житлового будинку не зареєстрована, однак згідно записів у погосподарській книзі та копії інвентаризаційної справи належить [PERSON]. Також, із сторінок по господарської книги вбачається, що відповідач [PERSON] лише зареєстрована у спірному будинку та права власності на нього немає. У відповідність до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Як вбачається зі ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Пленум Верховного Суду України в п. 7 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року роз'яснив, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. З пояснень сторін та матеріалів справи встановлено, що будинок у натурі не поділений, між сторонами будь-яка домовленість щодо користування його окремими приміщеннями відсутня. Згідно із висновком експерта №12206/15-43/11560/16-43, складеного за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 29 липня 2015 року залишкова вартість домоволодіння [ADDRESS] без урахування вартості земельної компоненти (земельної ділянки) складає 364 701 грн., у тому числі: житлового будинку «А-1» з верандами «а» та «а1» - 338 566 грн., надвірних будівель та споруд - 26 135 грн. Зазначеним висновком та додатком до висновку запропоновано два варіанти розподілу по 1/2 частки домоволодіння [ADDRESS] На думку суду, найбільш доцільним та наближеним до ідеальних часток співвласників є перший варіант розподілу будинку №12, згідно якого [PERSON] виділяється частина житлового будинку, а саме, приміщення: кухня 1-1, площею 13,3 кв.м., веранда 1-2, площею 17,0 кв.м., житлова 1-3, площею 18,5 кв.м., коридор 1-4, площею 12,6 кв.м., житлова 1-5, площею 14,8 кв.м., ванна 1-6, площею 3,2 кв.м., котельня 1-7, площею 4,1 кв.м., з урахуванням надвірних будівель та споруд: погріб «Б», вбиральня «В», ? огорожі, колодязь, що у загальній вартості по домоволодінню складає 180 599 грн., та частка у домоволодінні становить - 50/100. При цьому, [PERSON] виділяється частина житлового будинку, а саме, приміщення: веранда 2-1, площею 24,5 кв.м., житлова 2-2, площею 15,2 кв.м., кладова 2-3, площею 5,6 кв.м., житлова 2-4, площею 18,5 кв.м., коридор 2-8, площею 6,5 кв.м., кухня 2-5, площею 6,1 кв.м.., санвузол 2-6, площею 4,6 кв.м., коридор 2-7, площею 4,6 кв.м., з урахуванням надвірних будівель та споруд сарай «Д», ? огорожі «N», що загальною вартістю по домоволодінню складає 184 102 грн., та частка у домоволодінні становить - 50/100. Крім того, із вказаного варіанту № 1 вбачається, що відступ від ідеальних часток ? та ? співвласників в одиницях площі є незначною, та в одиниці вартості на 1751,50 грн. у [PERSON] є більшою, а у [PERSON] на 1751,50 грн. є меншою. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. За таких обставин, суд приходить до висновку про виділ в натурі [PERSON] та [PERSON] житлового будинку та надвірні будівлі і споруди відповідно до запропонованого варіанту № 1. Разом з тим, враховуючи те, що частка [PERSON] у домоволодінні трохи зменшилася, суд вважає за необхідне стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 1751,20 грн. Позовні вимоги [PERSON] про визнання за позивачем та відповідачами права власності на відокремлені частини житлового будинку та господарські споруди задоволенню не підлягають, так як такі вимоги є безпідставними та не спрямовані на захист прав позивача, а відповідачі, в свою чергу, таких вимог не пред'являли. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: partial