Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи тим, що вироком Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 04 лютого 2016 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та засуджено за ст. 186 ч.2 КК України із застосуванням вимог ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі. За вказаним кримінальним провадженням позивачка була потерпілою, оскільки [PERSON] скоїв відносно неї злочин, який виразився у пограбуванні останньої та заволодінні її майном - золотим ланцюгом вагою 13,08 г, 585 проби, вартістю 9156 грн., золотим хрестиком вагою 2 г, 585 проби вартістю 870 грн. Таким чином, [PERSON] своїми діями заподіяв позивачці матеріальну шкоду на загальну суму 10026 грн. Також відповідачем позивачці була спричинена моральна шкода, оскільки вона злякалась за власне життя, перенесла нервовий зрив та душевне потрясіння, в результаті чого був втрачений на тривалий час її звичайний ритм життя. Моральну шкоду оцінює у 5000 грн. Просила стягнути з [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду в сумі 10026 грн., моральну шкоду в сумі 5000 грн. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду з Ольшанської виправної колонії №53 Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області надійшла розписка про отримання відповідачем судової повістки та позовної заяви. Письмових заперечень [PERSON] не надіслав. Оскільки відповідач про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але письмових заперечень до суду не надіслав, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вироком Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 04 лютого 2016 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та засуджено за ст. 186 ч.2 КК України із застосуванням вимог ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі. Вироком суду встановлено, що [PERSON] 14.06.2015 року, приблизно о 13-20 годині, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, знаходячись біля будинку №130 по пр.Нахімова в м.Маріуполі, переслідуючи мету, направлену на відкрите викрадення чужого майна, з подальшим зверненням його у свою власність, підійшов до потерпілої [PERSON], та, діючи умисно, шляхом ривку, зірвав з шиї останньої золотий ланцюг вагою 13,08 г, 585 проби, вартістю 9156 грн., золотий хрестик вагою 2 г, 585 проби вартістю 870 грн., після чого [PERSON] з викраденим майном з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на свій розсуд, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на суму 10026 грн. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що завдана злочином матеріальна шкода відповідачем не відшкодована, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивачки у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 10026 грн. Виходячи з правил статей 4, 5 ЦПК і статей 127, 128 КПК України потерпілий, тобто особа, якій злочином заподіяно майнову чи моральну шкоду, має право пред'явити позов про її відшкодування у кримінальному процесі або в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст. 23 ч.2 п.1,2 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Згідно із роз'ясненнями, наданими у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25 травня 2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з роз'ясненнями, даними у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25 травня 2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості. Суд вважає, що враховуючи обставини вчинення злочину відносно позивачки, їй спричинена моральна шкода, оскільки є беззаперечним той факт, що внаслідок безповоротної втрати майна, а також страху за своє життя, вона зазнала душевних страждань, також позивачка пережила емоційне потрясіння від скоєння злочину відносно неї. При встановленні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, завданої позивачці, суд виходить з принципів справедливості та розумності, враховує фактичні обставини справи: вартість майна та його значимість для позивачки, обставини вчинення злочину, глибину, характер і тривалість страждань. Між тим, розмір визначений позивачкою у 5 000 гривень є завищеним. З урахуванням конкретних обставин справи, суд приходить до висновку, що достатньою і справедливою буде компенсація моральної шкоди в розмірі 2000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у сумі 551,20 грн. за вимоги майнового характеру та 551,20 грн. за вимоги немайнового характеру, а всього 1102,40 грн.

Outcome: partial