Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що 30.07.2005 вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу в них народилися дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Сімейне життя в них не склалось внаслідок різності характерів та поглядів на життя. Безвідповідальне ставлення відповідача до сімейного життя, до своїх обов'язків, його неврівноважений характер та зловживання спиртними напоями призводили до частих сварок та скандалів, які часто переростали в бійку. Внаслідок викладеного вони припинили подружні стосунки. Їхня сім'я існує формально. З огляду на рівень цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності забезпечити матеріальне благополуччя дитини, медичний догляд та забезпечити належний розвиток дітей за рахунок лише її коштів вона не в змозі. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, вона змушена звернутись з даним позовом до суду. Відповідач не має постійного місця роботи, внаслідок чого його заробіток (дохід) є нерегулярним та мінливим, вважає, що для належного забезпечення утримання дітей аліменти слід стягнути в твердій грошовій сумі. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі 350 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивач у судове засідання надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не прибув, до суду повернулася надіслана йому повістка з відміткою про те, що за одержанням повістки він не з'явився, що свідчить про його відсутність за місцем проживання. Враховуючи, що відповідно до стст. 74 ч. 5, 122 ч. 3 ЦПК України у разі, якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, судова повістка надсилається цій фізичній особі за адресою її місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку; у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, - слід вважати, що судова повістка [PERSON] вручена належним чином, а тому судовий розгляд справи проводиться у відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у ній доказів - у порядку заочного розгляду. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно наданих суду доказів 30 липня 2005 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від спільного проживання вони мають дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Діти постійно проживають у сім'ї матері [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріально сім'ю не підтримує, інших утриманців не має, здоровий та працездатний, однак матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Ці обставини підтверджуються: свідоцтвами про народження [PERSON] та [PERSON], свідоцтвом про шлюб, довідкою № 592 від 03.03.2014, виданою Красилівською ЖЕК. Відповідно до стст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно стст. 10, 11 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Однак відповідачем у ході судового розгляду справи не надано будь-яких доказів, які б спростовували твердження позивача, свідчили про його неспроможність сплачувати аліменти, наявність інших дітей, непрацездатних дружини, батьків. Враховуючи викладене, те, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги [PERSON] на утримання дітей, будучи спроможним надавати таку допомогу, стан здоров'я та матеріальне становище позивача і відповідача, відсутність у платника аліментів інших утриманців, непрацездатних дружини, батьків, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь дочки [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі по 350 грн. щомісячно на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved