Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

У березні 2017 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до [PERSON] про стягнення боргу. 07 липня 2017 року судом було проголошено заочне рішення по даній цивільній справі, яким було задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до [PERSON] про стягнення боргу у повному обсязі та стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» заборгованість за кредитним договором №130531-104546 від 31.05.2013 в розмірі 35780,00 грн. та суму судового збору у розмірі 1600,00 грн. Після чого, 08 лютого 2019 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про перегляд вказаного заочного рішення та 16 квітня 2019 року відповідною ухвалою суду заяву відповідача було задоволено, заочне рішення скасовано ї справу призначено до судового розгляду. Так, в позовній заяві представник позивача вказував на те, що 31.05.2013 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. Згідно умов договору [PERSON] зобов`язаний повернути отримані грошові кошти в розмірі 1000,00 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 280,00 грн., що разом складає 1280,00 грн. у строк до 13.03.2013 року. Однак, в порушення взятих на себе зобов`язань, [PERSON] не виконав умов кредитного договору, у зв`язку з чим, станом на 09.03.2017 року має заборгованість у розмірі 35780,00 грн., у зв`язку з чим вони змушені звернутися до суду з позовною заявою за захистом своїх прав. Представник позивача ТОВ «Служба миттєвого кредитування» в судове засідання не з`явився, але надіслав на адресу суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності. Відповідач та його представник у судове засідання також не з`явилися, проте надали відзив на позовну заяву у якому повністю заперечували проти пред`явленого позову, вважаючи вимоги викладені у ньому необґрунтованими та безпідставними, тому просили суд відмовити у його задоволенні, а також надали письмову заяву про можливість розгляду справи за їх відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так встановлено, що 31.05.2013 року [PERSON] уклав з ТОВ «Служба швидкого кредитування» кредитний договір №130531-104546 та отримав кредит від позивача в розмірі 1000,00 грн. Відповідно до п. 3.3. договору Відповідач зобов`язаний повернути отримані грошові кошти в розмірі 1000 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 280,00 грн., що разом складає 1 280 грн. у строк до 13.06.2013 року. 17.06.2013 року [PERSON] сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 360,00 грн. та пролонгував договір строком до 01.07.2013 року, зобов`язавшись повернути кредит разом із відсотками у розмірі 1280,00 грн. та після чого будь-які оплати щодо погашення кредиту відповідачем не здійснювалися. Разом з тим судом встановлено, що в порушення договірних умов Відповідач станом на 09.03.2017 року не виконує свої зобов`язання щодо повернення отриманих грошових коштів в розмірі, а також щодо сплати процентів за користування кредитом. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Згідно зі ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України\~передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно з п.6.2. договору у разі несвоєчасного повернення Позичальником обумовленої суми кредиту, до Позичальника застосовуються штрафні санкції у виді неустойки - пені з розрахунку 2 (два)% за кожен день прострочення платежу. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст.\~625\~Цивільного кодексу\~України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 2 ст.\~625\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.\~1054\~Цивільного кодексу\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зміст кредитного договору, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Разом з тим, відповідно до ст.ст. 549, 551 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Таким чином, суд враховуючи суму заборгованості по тілу кредиту та відсотках, виходячи з принципу розумності та справедливості, зменшує розмір суми заборгованості по пені з 34483,20 грн. до 1000,00 грн., вважаючи таку суму обґрунтованою та достатньою для задоволення вимог позивача у даній частині На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі визначеного судом. Згідно вимогам ст.141\~ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» судовий збір в сумі 1600,00 гривень.

Outcome: partial