Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка, гр. [PERSON], звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області із означеною позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на 11/25 частини житлового будинку із господарчими будівлями та спорудами загальною площею 103,8м.кв., розташованого за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Леніна, 167. Позивач вказує, що починаючи з 10.06.1987р. є зареєстрованою та проживає у частині будинку №167 по вул. Леніна в смт. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області. Відповідно до листа КП «Овідіопольське РБТІ» за вих. № 1081 від 18.06.2015р., частина житлового будинку за вказаною адресою (11/25), в якому мешкає позивач, перебуває у власності СБМП по водопостачанню «Водрем-57». При цьому інша частина будинку у розмірі 14/25 належить гр. [PERSON] за договором купівлі-продажу від 22.03.2006р. Правонаступником СБМП по водопостачанню «Водрем-57» було відкрите акціонерне товариство транспортного будівництва «Трест Південтранстехмонтаж» (що вбачається з листа цього підприємства за вих. № 277 від 28.09.2006р.), яке, у свою чергу, змінило найменування відповідно до положень Закону України «Про акціонерні товариства», на ПАТ «Трест Південтранстехмонтаж». Позивачка зі своїм чоловіком (він помер 19.08.2012р.) неодноразово зверталися до власника будівлі з проханням надати їм дозвіл по переоформленню права власності частини будівлі на своє імя, оскільки проживали в ньому вже дуже тривалий термін. Всі листи власника частини будівлі говорили про те, що відповідач не заперечує проти переходу права власності до позивача. Таким чином, позивачка вважає, що оскільки вона продовжує проживати у частині вказаного житлового будинку із спорудами по вул. Леніна, 167 в смт. Великодолинське, тобто добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, періодично здійснює в ньому ремонтні роботи, вона має право отримати означену частину будинку у власність. Представником позивача подано заяву, в якій він просив слухати вказану справу за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити, висловив думку про не заперечення проти вирішення справи шляхом ухвалення заочного рішення. Від відповідача не надійшло жодної заяви, у тому числі про розгляд справи за його відсутності, хоча він був належним чином повідомлений про дату та час розгляду даної справи. Третя особа у судове засідання не зявилася, хоча була також належним чином повідомлена про дату та час розгляду даної справи. Враховуючи наведене, суд розглядає дану справу на підставі наявних у справі доказів згідно статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, подані позивачем, враховуючи відсутність будь-яких заяв з боку відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин повноту їх зясування і доведеність, дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцем знаходження майна або основної його частини. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Судом встановлено, що позивач, [PERSON] [INFO], починаючи з 10.06.1987р. є зареєстрованою та проживає у частині будинку № 167 по вул. Леніна в смт. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області. Відповідно до листа КП «Овідіопольське РБТІ» за вих. № 1081 від 18.06.2015р., 11/25 частина житлового будинку за адресою по вул. Леніна, 167, в смт Великодолинське, в якому мешкає позивачка, перебуває у власності СБМП по водопостачанню «Водрем-57». При цьому інша частина будинку у розмірі 14/25 належить гр. [PERSON] за договором купівлі-продажу від 22.03.2006р. Правонаступником СБМП по водопостачанню «Водрем-57» було відкрите акціонерне товариство транспортного будівництва «Трест Південтранстехмонтаж» (що вбачається з листа цього підприємства за вих. № 277 від 28.09.2006р.), яке, у свою чергу змінило найменування на ПАТ «Трест Південтранстехмонтаж». Позивачка та її чоловік, який помер 19.08.2012р., неодноразово зверталися до власника будівлі з проханням надати їм дозвіл по переоформленню права власності частини будівлі на своє імя, оскільки проживали в ньому вже дуже тривалий термін. Листи власника частини будівлі говорили про те, що відповідач не заперечує проти переходу права власності до позивачки (це листи № 237 від 19.07.2007р., №17 від 22.01.2015р. Зокрема, у листі ще ВАТ «Трест Південтранстехмонтаж» за вих. № 237 від 19.07.2007р. зазначено, що приміщення, в яких мешкає позивачка, визначені технічним паспортом, виготовленим КП «Овідіопольське РБТІ» 05.07.2007р. Так, 11/25 частини будинку № 167 по вул. Леніна в смт. Великодолинське складаються в цілому з літери а1: кухні загальною площею 10,2м.кв., санвузла загальною площею 5,1м.кв., літери А: кімнати житловою площею 5,8м.кв., кімнати житловою площею 19,9м.кв., кімнати житловою площею 7,6м.кв., коридору загальною площею 8,1м.кв., кухні загальною площею 13,4м.кв., кімнати житловою площею 13,7м.кв., літери а2: кухні загальною площею 15,5м.кв., санвузла загальною площею 3,9м.кв., коридору загальною площею 2,6м.кв., тобто загальною площею 103,8м.кв., з яких житлова площа 45м.кв. Земельна ділянка під вказаною будівлею розміщена на території Великодолинської селищної ради, як землі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,1000га, знаходиться у фактичному користуванні позивачки разом із гр. [PERSON], тобто вони є співвласниками цієї ділянки. На даний час позивачка продовжує проживати у частині вказаного житлового будинку із спорудами по вул. Леніна, 167, смт. Великодолинське, тобто добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, періодично здійснює в ньому ремонтні роботи. Вказані обставини підтверджуються довідкою про склад сімї і реєстрації, виданою КП «Великодолинське» від 10.08.2015р. № 1252. Відповідно до ст. 344 ЦК України набувачеві достатньо володіти чужим майном із дотриманням вимог, встановлених законом. Статтею 344 ч. 1 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Згідно із ст. 344 ч. 4 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Для набуття права власності на майно за набувальною давністю згідно з правилами ст. 344 Цивільного кодексу України, відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю», суди повинні враховувати, зокрема, таке: по-перше, необхідно, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Разом з тим, факт обізнаності особи про те, що вона не є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викрадення, шахрайство). По-друге, таке володіння повинно бути відкритим, тобто очевидним для всіх інших осіб, при цьому володілець має ставитись до цього майна як до власного (експлуатувати, вживати необхідні заходи для утримання майна в належному стані тощо). Приховування володільцем свого володіння майном є порушенням цієї вимоги. По-третє, володіння майном повинно бути безперервним протягом встановлених законом строків. Але набрання рішенням суду законної сили не є підставою для виникнення права власності на нерухоме майно. На цей вид майна право власності за набувальною давністю виникає з моменту державної реєстрації цього права. Відповідно до пунктів 1, 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК при розгляді справ про набуття права власності за набувальною давністю правила ст. 344 ЦК поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 р., то набувальна давність може застосовуватись для набуття права власності на майно, володіння яким почалося не раніше 1 січня 2001р. Тобто набувальна давність щодо об'єктів нерухомості могла застосовуватись лише після 1 січня 2001р. Суд вважає, що позивачка добросовісно заволоділа чужим нерухомим майном, продовжує відкрито і безперервно володіти ним протягом більше ніж 10 років (починаючи з 10.06.1987р.), а тому набула право власності на це майно. На підставі викладеного позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved