Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «ОКТОПУС ДЕВЕЛОПМЕНТ ГРУП», в якому просить суд: стягнути з відповідача на її корить пеню в розмірі 25 740,00 грн. за період з 01.01.2013 по 01.07.2014, моральну шкоду в розмірі 2 260,00 грн., а також судові витрати у розмірі 280,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач у зв'язку з невиконання взятих на себе договірних зобов'язань за договором № 31/С8А від 01.09.2009, повинен сплатити позивачу пеню, обумовлену п. 7.3 даного договору за період з 01.01.2013 по 01.07.2014 у розмірі 25 740,00 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Представник відповідача подав заяву про застосування строку позовної давності. Також у запереченнях на позовну заяву, представник відповідача зазначає, що прострочення введення збудованого будинку в експлуатацію не є грошовим зобов'язанням, тобто санкція, передбачена договором, не відповідає вимогам закону щодо природи пені та підстав її виникнення, відповідно не може бути застосована та стягнуто судом. Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та наявні докази, суд приходить до наступного. 01.09.2009 між ТОВ «Октопус девелопмент груп», за договором виконавець, та [PERSON], за договором замовник, укладено договір № 31/С8А підряду на будівництво житлового об'єкта (двокімнатної квартири [ADDRESS]), за умов якого замовник замовляє виконавцю та зобов'язується оплатити та прийняти роботи по будівництву житлового об'єкту, а виконавець зобов'язується за завданням замовника на свій ризик виконати та передати йому у строк встановлений цим договором закінчені роботи по будівництву житлового об'єкту в рамках капітального будівництва будинку і надати замовнику всі необхідні документи для оформлення житлового об'єкту у власність за умови виконання останнім своїх зобов'язань у повному обсязі. Пунктом 2.5. договору сторони погодили, що запланована дата передачі житлового об'єкта замовнику - 31.03.2010. На виконання умов договору, позивач здійснила оплату вартості будівництва в розмірі 429 000,00 грн. шляхом внесення грошових коштів на рахунок відповідача в повному обсязі, що підтверджується наявним у матеріалах справи доказами: довідкою вих. № 03/041-10 від 04.03.2010 та відповідними квитанціями (а.с. 11-13). Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу - ст.526 ЦК України. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним договором не виконав, зокрема, не передав у встановлені договором строки закінчені роботи по будівництву житлового об'єкту - двокімнатної квартири в будинку за адресою: [ADDRESS] Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Пунктом 7.3 договору сторонами погоджено, що у випадку несвоєчасної здачі будинку в експлуатацію, тобто пізніше строку, вказаному в п. 2.4, виконавець зобов'язаний сплати замовнику пеню в розмірі 1% від суми договору, за кожний квартал затримки. Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Як вбачається з пояснень позивача та вбачається з матеріалів справи, позивач вже зверталась до суду з позовом про стягнення з відповідача пені за інший період - за 2012 рік. Так, заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11.04.2013 у справі № 757/3917/13-ц з відповідача на корить позивача стягнуто пеню в розмірі 17 160 грн., судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. Звертаючись до суду з даним позовом про стягнення пені за новий період - з 01.01.2013 по 01.07.2014 у розмірі 25 740,00 грн., позивач з посиланням на положення ст. 264 ЦК України, вважає, що трирічний строк позовної давності за зобов'язаннями відповідача по будівництву житлового об'єкта спливає в кінці І кварталу 2016 року (31.03.2016). В свою чергу, представник відповідач у заяві про застосування строку позовної давності зазначає, що в даному випадку повинна застосовуватись спеціальна позовна давність в один рік, яка спливла у кінці першого кварталу 2014 року. Вирішуючи питання про наявність правових підстав для застосування строку позовної давності, суд виходить з наступного. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Отже, аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За таких обставин, суд, виходячи з позовних вимог позивача, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог про стягнення пені в межах річного строку за період з 01.07.2013 по 01.07.2014 на підставі ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України (429 000 грн. х 1% х 4 квартали = 17 160 грн.), оскільки умови договору підряду не виконані належним чином, а доводи відповідача, зазначені в запереченнях на позов, є безпідставними та не ґрунтуються на законі. Разом з тим, позовні вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 2 260 грн. не підлягають задоволенню, оскільки позивач, звертаючись до суду з відповідними вимогами, не обґрунтовує їх з посиланням на відповідні норми чинного законодавства, не надає доказів як завдання моральної шкоди, так і її розміру. Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати присуджуються з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial