Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

У березні 2015 року позивач звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, в якій просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що фактично припинила відносини із відповідачем, незважаючи на те, що позивач ніяким чином не перешкоджає зустрічі батька з донькою, відповідач по справі жодним чином не намагався зустрітися з дитиною, не цікавиться станом її здоров'я та не приймає участі у вихованні та догляді своєї малолітньої дитини. Просить суд позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву щодо розгляду справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчать матеріали справи, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надавав. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчать матеріали справи, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням частини 1 статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши доводи позивача, оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у цивільному шлюбі, від якого народилась дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 29 січня 2008 року, актовий запис №501 ( а. с. 5). З моменту фактичного припинення відносин із відповідачем, [PERSON], незважаючи на те, що позивач ніяким чином не перешкоджає зустрічі батька з донькою, жодним чином не намагався зустрітися з дитиною, не цікавиться станом її здоров'я та не приймає участі у вихованні та догляді своєї малолітньої дитини. Згідно із виконавчим листом, виданим 10.09.2013 року Московським районним судом, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви (29.07.2013 року) до досягнення дитиною повноліття (а. с. 9) Відповідно до довідки Фрунзенського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 30.09.2014 року В-13, [PERSON] дійсно не отримувала аліменти з громадянина [PERSON] у період з 01.04.2014 року по 30.09.2014 року за виконавчим листом №643/11326/13-ц від 31.10.2013 року, виданим Московським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви (29.07.2013 року) до досягнення дитиною повноліття (а. с. 10). Відповідно до листа в. о. директора Харківської гімназії №43 Харківської міської ради Харківської області від 12.12.2014 року №799, за час навчання у гімназії [PERSON], [INFO], вихованням та матеріальним забезпеченням займається мати [PERSON], а батько успіхами доньки не цікавиться, батьківських зборів не відвідує (а. с. 11). Відповідно до листа головного лікаря Комунального закладу охорони здоров'я «Обласної дитячої інфекційної клінічної лікарні» від 21.01.2015 року №73, за час перебування на стаціонарному лікуванні в ОДІКЛ 8 з 29.12.2014 року по 13.01.2015 року батько дитини за інформацією про стан її здоров'я не звертався (а. с. 12). Відповідно до листа головного лікаря Комунального закладу охорони здоров'я «Харківської міської дитячої поліклініки №7» від 17.12.2014 року №1025, [PERSON], [INFO], знаходиться під наглядом лікарів від народження, контроль за станом здоров'я дитини здійснюють мати та бабуся (а. с. 13). Відсутність участі батька у вихованні та догляді за дитиною підтверджуються письмовими заявами від родичів та сусідів позивача та малолітньої дитини, відносно якої вирішується питання про позбавлення батьківських прав, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а. с. 14-16). У відповідності із частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із частиною 2 статті 141 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності із частиною 2 статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Як свідчать положення частини 4 статті 155 СК України, ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до пп. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний заклад або інший заклад в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Враховуючи викладене, а також висновок Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO], суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, адже нехтування батьківськими обов'язками з боку батька принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування позивачки та їх спільної дитини, а з боку позивачки ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з ним та прийманні участі батька у вихованні, вищевикладенні обставини свідчать про фактичну можливість, проте вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов'язки, покладені на нього законом.

Outcome: approved