Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

У березні 2010 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 600.00 гривень, щомісяця, до досягнення дочкою повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі зареєстрованому 16 жовтня 1997 року виконкомом Великокомарівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 7. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. У грудні 2002 року сторони припинили сімейні відносини і сім»я фактично розпалася, спільне життя не склалося через несумісність характерів. Дочка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю просила її шлюб з відповідачем розірвати, так як відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім*я розпалася остаточно. Також пояснила суду про те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON] не надає, вона сама утримує дочку та просить суд стягувати з відповідача аліменти у розмірі 600.00 гривень, щомісяця, до досягнення дочкою повноліття. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 1997 року. Сторони припинили подружні відносини і однією сім*єю не проживають з грудня 2002 року. При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка та жінки, й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін. Спір про поділ майна між сторонами врегульовано. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд у відповідності зі ст.182 СК України враховує, що відповідач працює, згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому на підставі вищезазначеного, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 600.00 гривень, але не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісяця. Витрати по справі необхідно покласти на відповідача. Судовий збір по справі складає 8.50 грн. і повністю сплачений позивачкою при зверненні до суду. Також при зверненні до суду позивачкою повністю сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 30,00 грн., згідно Постанови КМ України від 21.12.2005 року № 1258. Згідно з ч.І п.1, ч.2 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення-стягнення всієї суми боргу. На підставі ст.ст. 105 ч.З, 110, 112, 180, 182, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved