Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

У вересні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило суд стягнути з [PERSON] на його користь 27 431 грн. 95 коп. заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 20 липня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та \~\~[PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. \~\~ Оскільки позичальник умови кредитного договору в частині взятих на себе зобов'язань про повернення кредитних коштів належним чином не виконує, в зв'язку з чим утворилась заборгованість у сумі 27431 грн. 95 коп., позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. На запитання суду пояснив, що останній платіж по сплаті заборгованості було здійснено 22 серпня 2009 року, а претензія відповідачу була направлена в 2013\~році за місяць до подання до суду позовної заяви. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити, застосувавши строки позовної давності, оскільки строк позовної давності сплив ще до моменту подання позову позивачем. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 20 липня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого Банк надає Позичальнику кредит в сумі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.11-19). [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ними Договір, підтверджується підписом у заяві (а.с.12). При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п. 6.5 Умов надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Пунктом 8.6 Умов надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до розрахунку, загальна заборгованість по кредитному договору б/н від 20 липня 2007 року, станом на 31 липня 2013 року складає 27 431 грн. 95 коп., з яких: \~заборгованість за кредитом 8 666 грн. 80 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 12 959 грн. 19 коп., заборгованість по комісії за користуванням кредитом 4\~ 023 грн. 49 коп., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. штраф (фіксована частина), 1\~ 282 грн. 47 коп. штраф (процентна складова) - (а.с.6-10). В укладеному кредитному договорі визначені чіткі умови виконання сторонами взятих на себе зобовязань. Банківською установою зобовязання за договором виконані в повному обсязі. [PERSON] взяті на себе зобовязання не виконала. \~ Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки\~(стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга\~статті 258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до\~статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа. Згідно зі\~статтею 266 ЦК України\~зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Дана правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 р. № 6-14цс14. З розрахунку заборгованості випливає, що останній платіж на погашення кредиту був здійснений 22.08.2009 року. Після цього, відповідач жодного платежу в рахунок погашення боргу не здійснював. Таким чином, право звернення позивача до суду виникло з 22.08.2009 року. Однак, позивач звернувся до відповідача з претензією про повернення кредиту у 2013 році, як було вказано ним в судовому засіданні, і до суду з позовом звернувся лише 05.09.2013\~року, тобто з порушенням строків у межах якого можна звернутися до суду з вимогою про захист свого права. Оскільки позивач не надав суду доказів на підтвердження наявності в нього поважних причин для пропуску строку позовної давності (загального і спеціального) для звернення до суду з цим позовом, порушене цивільне право позивача не підлягає судовому захисту, а отже предявлений позов\~не підлягає задоволенню.\~\~\~\~

Outcome: dismissed