Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

У березні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 18.05.2015 року, просив для задоволення грошових вимог ПАТ «Укрсоцбанк» стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту № 606МІ11111010001 від 10 жовтня 2011 року в сумі 14 353 (чотирнадцять тисяч триста п'ятдесят три),83 грн. шляхом звернення стягнення на спадкове майно, згідно свідоцтва за реєстр. № 950 про право на спадщину за законом/заставлене, згідно іпотечного договору № 606МІ11111010001 за реєстровим № 2071, а саме: однокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 31,2 кв.м. «шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження» (п.4.6.2. Іпотечного договору), з початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Також просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 433,54 грн. сплаченого судового збору. На обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що згідно з договором кредиту № 606МІ11111010001 від 10 жовтня 2011 року ПАТ «Укрсоцбанк надав [PERSON] кредит на суму 86 500,00 грн. зі сплатою процентної ставки за кредитом - 16% річних, зі зміною відповідно до п.2.8 Договору, з кінцевим терміном повернення до 09.10.2022 року. У забезпечення виконання зобов'язань за цим договором 10.10.2011 року були укладені: іпотечний договір № 606МІ11111010001, згідно умов якого [PERSON] передав в іпотеку позивачу (іпотекодержателю) у якості забезпечення виконання основного зобов'язання однокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 31,2 кв.м.; договір поруки № 606МІ11111010001- ПОР/1, за умовами якого [PERSON] є поручителем за зобов'язаннями [PERSON]; договір поруки № 606МІ11111010001- ПОР/2, за умовами якого [PERSON] є поручителем за зобов'язаннями [PERSON]; договір поруки № 606МІ11111010001- ПОР/3, за яким [PERSON] є поручителем за зобов'язаннями [PERSON]. Також 10.10.2011 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір про надання відновлювальної кредитної № 6060099071NSURANCE1 на оплату страхових платежів. 01.11.2013 року банк повідомили, що [PERSON] помер. У зв'язку з наявністю грошових вимог по вищезазначених договорах позивач звернувся до спадкоємця померлого, яким є його дружина [PERSON], про виплату всієї суми заборгованості за кредитним договором одноразовим платежем, чого остання не виконала. Представник позивача у судовому засіданні 12.05.2015 року позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних у позові. 19.05.2015 року подав письмове клопотання, у якому просить розгляд справи проводити у відсутності уповноваженого представника позивача. Вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у випадку неявки відповідача просить винести рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судові засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила та не подала заяви про розгляд справи за її відсутності. Згідно з частиною 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин 20.05.2015 року судом продовжено та завершено заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Заслухавши представника позивача, з'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке. 10.10.2011 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 606МІ11111010001, відповідно до п.1.1. якого кредитор надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 86 500,00 грн. зі сплатою за користування кредитом протягом перших трьох років від дати укладення цього договору фіксованої процентної ставки за кредитом в розмірі 16,00 річних, а починаючи з четвертого року від дати укладення цього договору - плаваючої процентної ставки за кредитом, загальний розмір якої на кожний річний період встановлюватиметься в порядку, визначеному п.2.8 цього договору. Підпунктом 1.1.1. цього договору сторони передбачили кінцевий термін повернення кредиту до 09.10.2022 року (включно) (а.с.3-9). В якості забезпечення виконання зобов'язань за цим договором 10.10.2011 року було укладено іпотечний договір № 606МІ11111010001, згідно умов якого іпотекодавець ([PERSON].) передав в іпотеку іпотекодержателю (ПАТ «Укрсоцбанк») у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов'язань за договором кредиту № 606МІ11111010001 від 10.10.2011 року, нерухоме майно - однокімнатну квартиру № 90, загальною площею 31,2 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належала [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 10.10.2011 року, посвідченим цього ж дня приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу Львівської області Павлик П.О. за реєстровим № 2069 та зареєстрованому в Державному реєстрі правочинів за № 4677255, згідно з витягом з Державного реєстру правочинів № 10484749 від 10.10.2011 року. Узгоджена сторонами оціночна вартість предмета іпотеки становить 123577,00 грн. (п.п.1.1.,1.2) (а..с.10-12). Підпунктом 2.4.3 договору іпотеки передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем Договору кредиту іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Як свідчать матеріали справи, [INFO] [PERSON] помер (а.с. 15), достроково не виконавши зобов'язання за кредитним договором. Як видно з поданого позивачем розрахунку, заборгованість [PERSON] по кредиту станом на 28.10.2014 року складала 43 353,83 грн. (а.с. 33). Установлено, що про відкриття спадщини позивачеві стало відомо 01.11.2013 року. Із претензією кредитора від 14.11.2013 року за вих. № 19.1-06/12324, повторною претензією кредитора від 12.02.2014 року за вих. № 08.206-297/4841 позивач в порядку ч. 2 ст. 1281 ЦК України звернувся до Сокальської державної нотаріальної контори (а.с. 16, 19). Відповідно до пункту 189 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 року N 20/5 (чинної на час виникнення спірних відносин), нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 Цивільного кодексу України (435-15), приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту. Листом від 13.02.2014 року за вих. № 98/01-14 приватний нотаріус Сокальського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] повідомила позивача, що після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 5 за 2013 рік. Заяву про прийняття спадщини [PERSON] подала дружина - [PERSON] Заяву про відмову від прийняття спадщини подала дочка померлого - [PERSON] 13.02.2014 року [PERSON] було надіслано копію претензії кредитора (а.с. 16, 17). 08.04.2014 року за реєстром № 950 видано свідоцтво про право на спадщину на квартиру за адресою: [ADDRESS], вартістю 31567,00 грн., на ім'я гр. [PERSON], [INFO], про що приватний нотаріус Сокальського районного нотаріального округу Львівської області Сироїд Г.І. повідомила позивача листом від 08.04.2014 року за вих. № 202/01-14 (а.с. 21). Відповідно до частини 1 статті 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі (стаття 1282 ЦК). Як видно з копії свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 22), [PERSON], яка є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], успадкувала квартиру [ADDRESS], вартість якої становить 31567,00 грн. Відповідно до першого речення частини 1 статті 17 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У статті 17 цього Закону визначено підстави припинення іпотеки, серед яких немає такої підстави, як смерть боржника за основним зобов'язанням, у зв'язку з чим іпотека є дійсною щодо зобов'язань спадкоємців, що виникли з кредитного договору, укладеним спадкодавцем. Згідно з ч.ч. 1,2,3 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Відповідно до п. 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (стаття 23 Закону України «Про іпотеку»). Проте якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи-іпотекодавця, який є відмінним від боржника, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Якщо боржник та іпотекодавець - одна й та сама особа, то після її смерті до спадкоємця переходять не лише права та обов'язки іпотекодавця, а й обов'язки за основним зобов'язанням у межах вартості спадкового майна. Отже, правила ст. 1281 ЦК України щодо строку пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців не застосовуються до зобов'язань, забезпечених іпотекою. Заборгованість за кредитним договором № 606МІ11111010001 від 10 жовтня 2011 року станом на 14.05.2015 року (помилково у заяві від 18.05.2015 року зазначено 08.05.2015 року, оскільки у тексті зроблено посилання на останній платіж, здійснений 14.05.2015 року) складає 14353 (чотирнадцять тисяч триста п'ятдесят три), 83 грн. Ураховуючи наявність заборгованості відповідача, як спадкоємця позичальника, перед позивачем за кредитним договором № 606МІ11111010001 від 10.10.2011 року у сумі 14353,83 грн., яка є меншою, ніж вартість спадкового майна - 31567,00 грн., незадоволення відповідачем вимог позивача про її погашення, відсутність доказів будь-яких домовленостей між сторонами щодо зазначеної заборгованості, суд дійшов висновку про задоволення позову у спосіб звернення стягнення на спадкове майно у межах суми заборгованості - 14353,83 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, такі складаються з судового збору в розмірі 433 (чотириста тридцять три), 54 грн., тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягає до задоволення.

Outcome: approved