Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

У вересні 2018 року до суду надійшла дана позовна заява АТ КБ «Приватбанк» в обґрунтування якої зазначено, що 15.07.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір №б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 4500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] [PERSON] померла. 04.10.2017 року позивачем направлена претензія кредитора до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори та 07.05.2018 року отримано відповідь, в якій зазначено, що спадкоємцями померлої [PERSON] , які звернулись із заявами про прийняття спадщини є [PERSON] Банком 15.07.2018 року направлено лист-претензію до спадкоємця, проте відповідачка ніяких дій не виконала. Позивач зазначає, що відповідачка прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором №б/н від 15.07.2008 року становить 5512,36 грн. Вказану суму разом із витратами по сплаті судового збору позивач просить стягнути з відповідачки. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримала у повному обсязі та просила розгляд справи провести без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка у судове засідання не з`явилася з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила. Ухвалою суду від 03.09.2019 року ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи, оскільки відповідачка, будучи неодноразово належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала, в той же час представник позивача не заперечувала проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Встановлено, що 15.07.2008 року між ПАТ КБ [PERSON] . укладено кредитний договір №б/н, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 4500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Сартанської селищної ради Іллічівського району міста Маріуполя Донецької області, актовий запис №103, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до копії реєстру згрупованих поштових відправлень- рекомендованих листів Претензій кредитора до ДНК від 04.10.2017 року, ПАТ КБ «Приватбанк» направлено до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори претензію кредитора відносно [PERSON] . Як вбачається з відповіді на вказану претензію від 07.05.2018 року, Третьою Маріупольською державною нотаріальною конторою отримана претензія до спадкоємців [PERSON] З заявою про прийняття спадщини звернулась онука померлої [PERSON] , 1998 р.н., яка мешкає в [ADDRESS] . Згідно копії реєстру згрупованих поштових відправлень- рекомендованих листів Претензій до спадкоємців 03.03.2019 року, ПАТ КБ «Приватбанк» було направлено лист-претензію до відповідачки, в якому зазначено, що станом на дату смерті заборгованість позичальника складає 5512,36 грн. Згідно відповіді Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори від 30.01.2019 року та копії спадкової справи №210/2016, спадкоємцями після померлої [INFO] [PERSON] є її онуки [PERSON] та [PERSON] . Від прийняття спадщини [PERSON] відмовилась на користь [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості, наданого до суду, за договором №б/н від 15.07.2008 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , станом на дату її смерті, заборгованість становить 3327,39 грн. за наданим кредитом та 2184,97 грн. за відсотками. Відповідно до позовних вимог позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 5512,36 грн., яка складається з: 3327,39 грн. - заборгованість за наданим кредитом та 2184,97 грн. - заборгованість за відсотками. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться Відповідно до ч.1 ст.608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.3 ст.1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Згідно ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки позичальник (боржник) помер, то відповідати перед ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі ст.ст.1281-1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Із копії спадкової справи вбачається, що 05 квітня 2016 року відповідачка звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті баби, указавши, що на день її смерті залишились спадкове майно. З копії свідоцтва про право на спадщину за законом, померлій [PERSON] належить 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] , вказана частка оцінюється у сумі 40733 грн. На час розгляду справи свідоцтво про право на спадщину відповідачці [PERSON] не видавалось. Між тим, отримання свідоцтва про право на спадщину, відповідно до статті 1296 ЦК України, є правом, а не обов`язком спадкоємця. При цьому відсутність у спадкоємців свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора, оскільки відповідальність спадкоємців за боргами спадкодавця настає лише за умови додержання кредитором вимог статтей 1281, 1282 ЦК України, які були дотримані банком. При цьому, наявність заборгованості за кредитним договором відповідачем не спростована. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого ст. 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 175/4367/15-ц. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення заборгованості по кредитному договору, укладеному 15.07.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , у даному випадку, входять до складу спадщини, то підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора АТ «Приватбанк» у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Враховуючи викладене, оскільки позивачем доведені позовні вимоги, позов підлягає задоволенню. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 1762 грн., то у порядку передбаченому ст.141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved