Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначив, що 18.01.2002 року між ним та [PERSON] укладено договір дарування житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] . 31.01.2002 року право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано за позивачем в ММБТІ. За час проживання позивачем проведено покращення житлових умов, шляхом закінчення будинку літ. А-ІІ. В травні 2015 року виконаний технічний паспорт. Миколаївпроект виконано звіт по проведенню технічного обстеження житлового будинку та визначена можливість його надійної та безпечної експлуатації. Позивачем зібрано пакет документів з метою отримання документів про право власності на спірний житловий будинок, проте у зв`язку із змінами в законодавстві ввести в експлуатацію житловий будинок не можливо. Посилаючись на те, що він не може здійснити свої права власника, позивач просив позов задовольнити. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву, в якій позов підтримав, просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заву та заяву про розгляд справи у відсутність його представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.01.2002 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] . 31.01.2002 року право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано за позивачем в ММБТІ. Вказане підтверджено копією договору дарування та довідкою ММБТІ. Факт реконструкції спірного житлового будинку та намір введення його в експлуатацію позивачем підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, копією технічного паспорту, актом державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об`єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об`єкта незавершеного будівництва. За ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Статтею 392 ЦПК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved