Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

У березні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] помер його брат [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно. Померлий на день смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS] і проживав один. Інших спадкоємців у померлого, які б заявили про своє право на спадщину немає. Приватним нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивачем пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Вказаний строк позивачем пропущено у зв`язку з тим, що позивач постійно хворіє, оскільки являється інвалідом, у зв`язку з цим захворюванням він лікувався амбулаторно. На підставі викладеного, позивач просить надати йому додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки вважає причини пропуску такого строку поважними. В судове засідання сторони не прибули, до суду надіслали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач щодо задоволення позову заперечень не має. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] - брат позивача у справі, після смерті якої відкрилась спадщина на належне останньому спадкове майно (а.с.3). Позивач, у визначений законом строк, не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого брата протягом встановленого ст. 1270 ЦК України строку, який розпочався з 13.08.2017 року та закінчився 13.02.2018 року. Заяву про видачу свідоцтва про прийняття спадщини до нотаріуса подав лише 12.03.2020 року, внаслідок чого пропустив, встановлений законом строк для прийняття спадщини (а.с.5). Листом приватного нотаріуса Новоград-Волинського районного нотаріального округу від 19.03.2020 року позивачу роз`яснено, що у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини, йому необхідно звернутись до суду для встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини у відповідності до вимог ст.ст. 1270, 1272 ЦК України (а.с.6). Відповідно до довідки Стриївської сільської ради від 10.03.2020 року [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , один (а.с.7). Спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] не заводилась, спадкоємцем, який звернувся із заявою про прийняття спадщини є брат - [PERSON] (а.с.26). Дані обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. В силу вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкодавця саме на вчинення дій по прийняттю спадщини (п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року). Зокрема, до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини слід віднести: 1) тривалу хворобу спадкоємців; 2) велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо (Постанова Верховного Суду від 6 червня 2019 року № 565/1145/17). Судом встановлено, що позивач [PERSON] , знаходиться на обліку в обласного кардіолога та ревматолога, постійно хворів у період з 10.08.2017 року по 12.03.2018 року, не міг самостійно пересуватись через загострення хвороби, знаходився на лікування в стаціонарі та на дому амбулаторно, з 15.02.2012 року встановлена ІІ група інвалідності, безстроково (а.с.18-21, 4). Позивачу [PERSON] з 15.02.2012 року встановлена ІІ група інвалідності, безстроково, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 21.02.2012 року (а.с.4). Таким чином позивачем доведено, що останній пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин. Відповідачем в силу вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано будь-яких доказів на спростування доводів позивача. Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 17.04.2020 року відповідач подав заяву, у якій позов визнав. Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено. За змістом ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову у підготовчому провадженні суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті його брата, з поважних причин та з урахуванням всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved