Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

У вересні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона перебуває в зареєструваному шлюбі з [PERSON] з 13.04.2013 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що вони з [PERSON] проживають окремо, спільний побут та господарство не ведуть, син проживає з нею та перебуває на повному її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина у добровільному порядку не надає, участі у його вихованні не приймає. [PERSON] зазначила, що угоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем у справі не досягнуто, стан здоров'я та матеріальний стан [PERSON] дозволяють йому утримувати свого неповнолітнього сина. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання її сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % для дітей відповідного віку, до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивач не з»явилася, направила до суду заяву про слухання справи у її відсутності, в якій позов підтримала, просила задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, з 13.04.2013 року [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, спільний побут та господарство не ведуть. На даний час неповнолітній син [PERSON] мешкає з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Судом встановлено, що [PERSON] на даний час матеріальної допомоги на утримання сина у добровільному порядку не надає, участі у його вихованні не приймає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч. 2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка,дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність позов задоволити повністю, стягнути з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS], аліменти на користь [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], проживаючої за адресою: [ADDRESS], на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.09.2015 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 (двадцять) копійок в дохід держави. Згідно положень п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved