Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

у березні 2017 року позивач звернулася до суду із зазначеним вище позовом та просить визначити, що розмір часток у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] за життя [PERSON] та [PERSON] становила по 1/3 кожному, належна їй частка у праві спільної сумісної власності на цю ж квартиру становить 1/3. Позов обґрунтований позивачем тим, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 08.01.1999 року на праві спільної сумісної власності їй та за життя [PERSON] та [PERSON] належила квартира [ADDRESS]. [INFO] співвласник [PERSON] помер. Співвласниця [PERSON] померла [INFO]. Вона є спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] та у встановленому законом порядку звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, 18.11.2016 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Шимка О.М. їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі Свідоцтва про право на спадщину, так як неможливо встановити склад спадкового майна з причин відсутності даних про підтвердження рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, просили суд його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Шимка О.М. у судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку: 08.01.1999 року відділом приватизації житла видано Свідоцтво про право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] на ім'я [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [INFO] у м.Полтава помер [PERSON], що підтверджено даними Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Октябрським районним у м.Полтава Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Шимкою О.М. від 19.04.2011 року за р.№ 1517 щодо всього належного померлому майна, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, в тому числі щодо всієї належної померлому частки квартири [ADDRESS]. [PERSON] у встановлений законом строк прийняла спадщину, подавши до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Шимки О.М. заяву про прийняття спадщини за вищевказаним заповітом, яку було зареєстровано до Книги обліку та реєстрації спадкових справ 23.08.2016 року за № 71. Відомості щодо наявності інших спадкоємців за законом на підставі ст. 1241 ЦК України, відсутні. 18.11.2016 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Шимка О.М. їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі Свідоцтва про право на спадщину, так як неможливо встановити склад спадкового майна з причин відсутності даних про підтвердження рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру. Шевченківським районним у м.Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області повідомлено, що смерть [PERSON] зареєстрована [INFO] у даному відділі, актовий запис № 3884. Таким чином, у позивачки виникли перешкоди у реалізації її спадкових прав, а тому інакше як у судовому порядку вони вирішені бути не можуть. Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової власності або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, що не заборонені законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] являлися співвласниками квартири [ADDRESS], яка належала їм на праві спільної сумісної власності. На розгляд суду не надано будь - яких даних, що між співвласниками існувала будь - яка домовленість щодо розміру часток у праві спільної сумісної власності на вказану вище квартиру. З цих підстав, при вирішенні спору суд виходить із рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що частка позивача [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] складає 1/3, за життя частки співвласників [PERSON] та [PERSON] складали по 1/3 кожному. Таким чином, позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved