Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

У вересні 2014 року позивач ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулося до суду із вказаним вище позовом, уточнивши який, мотивувало його тим, що в процесі позапланової перевірки повітряних ліній 330 кВ «Північноукраїнська - Полтава», яка проводилась службою ліній Сумських МЕМ, виявлено пошкодження опор (демонтовані та розкрадені металеві кутники електроопор № 45,46,53,59,64). Під час слідчих дій працівниками Липоводолинського РВ ГУМВС України у Сумській області встановлено, що демонтаж та крадіжку металевих кутників з опор скоїв [PERSON] - відповідач по справі. Унаслідок демонтажу та викрадення металевих кутників з опор № 45,46,53,59,64 ПЛ-330 кВ «Північноукраїнська - Полтава» відповідачем [PERSON] завдано ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго», в особі Сумських МЕМ, збитків на загальну суму 42906,91 грн. Вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 лютого 2014 року [PERSON] засуджено за ст.185 ч.2 КК України із застосуванням ст. 71 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк три роки один місяць. Цивільний позов у кримінальній справі Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго» до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 2700 грн. задоволено. Проте внаслідок злочинних дій з боку відповідача позивачу ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» також завдана майнова шкода в розмірі 42906 грн. 91 коп., яку він просив стягнути з [PERSON] на його користь. У судове засідання представники позивача за дорученням Страшок В.М., Грачов О.О. не з'явилися, подали заяву про підтримання уточненого позову в повному обсязі, просили суд справу розглянути без застосування звукозаписуючого технічного пристрою і на підставі додатково приєднаних до матеріалів справи доказів; проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду даної справи за зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання не з'явився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, також заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи у його відсутність до суду не подавав. З урахуванням письмової згоди представників позивача та на підставі ст.224 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи з постановленням відповідного рішення. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали даної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається зі змісту обвинувального вироку Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 лютого 2014 року, який на день розгляду даної справи набрав законної сили, [PERSON] визнано винуватими у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч.2 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, і відповідно ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком у виді одного місяця позбавлення волі і остаточно за сукупністю вироків призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки один місяць. За вказаним вироком [PERSON] засуджено за повторне вчинення трьох епізодів таємного викрадення майна, належного ДП НЕК «Укренерго» і закріпленого за Сумськими магістральними електричними мережами, а саме: - I епізод: 18 вересня 2011 року - засудженим демонтовано та викрадено 8 металевих кутників 75х75 та 120х120, балансовою вартістю 845 грн. 64 коп., з електроопори № 64 поблизу с. Русанівка Сумських магістральних мереж; - II епізод: всередині жовтня 2011 року - засудженим демонтовано та викрадено з електроопори № 45 поблизу с. Русанівка Липоводолинського району Сумської області два металевих кутника, основної частини з'єднання в основі опори довжиною 6,8 метрів та з'єднання зовнішнього довжиною 1,55 метрів, і металевих з'єднань з цієї опори в кількості 4 шт., довжиною по 6 метрів кожна; з електроопори № 53 - 4 з'єднання довжиною 5 метрів кожна; з електроопори № 59 - основи з'єднання електроопори в кількості 4 шт., довжиною 6 метрів кожна і діагоналей в кількості 8 штук, довжиною 3,5 метри; - III епізод: всередині жовтня 2011 року також поблизу с. Русанівка Липоводолинського району Сумської області засудженим демонтовано та викрадено з електроопори № 46 чотири металеві кутники 75х75х7, довжиною по три метри та три металеві кутники 90х90х6, довжиною по 3 метри (а.с. 10-12, 18-20,68). Розрахунок розміру збитків, завданих ДП НЕК «Укренерго» внаслідок вчинення крадіжки металоконструкцій, ґрунтується на бухгалтерських відомостей, зазначених в довідках Сумської МЕМ, і спирається на методики (формули), які визначені постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року № 116 «Про затвердження Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей», в редакції яка була чинною на момент завдання шкоди [PERSON] (тобто вчинення ним крадіжок) і фактичної вартості придбаних матеріалів (металоконструкцій), включаючи їх транспортування до місця вантажу, заробітної плати працівників, які проводили відновлювальні роботи тощо. Так, по першому епізоду позивачем розмір збитків визначено з дотриманням формули, закріпленої у п. 2 Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року № 116, та з урахуванням подвійної балансової вартості викрадених конструкцій електроопор в сумі 845 грн. 64 коп., сумарного індексу інфляції за період з жовтня 1998 року по вересень 2011 року, податку на додану вартість в розмірі 822 грн. 47 коп., фактичної вартості відновлювальних робіт та витрат на придбання нових металевих кутників в сумі 4188 грн. 32 коп., а всього на загальну суму 14057 грн. 85 коп. (а.с. 3,39,42,77). По даному епізоду в якості належних і допустимих доказів завданих позивачу збитків судом прийняті виключно дійсні фактичні і документально підтверджені витрати з придбання позивачем нових матеріальних цінностей та витрат з відновлення (усунення) пошкодженого майна лише в розмірі 4188 грн. 32 коп., а не 5665 грн., які зазначені у позові та довідці про розмір збитків, і не були підтверджені позивачем первинними витратно-бухгалтерськими документами. По другому та третьому епізодах вартість збитків, завданих трьом електроопорам, позивачем визнано за їх балансовою вартістю сукупно на суму 4522 грн. 67 коп., а також за вартістю придбаних металевих конструкцій, витрат на відновлювальні роботи, транспортування матеріалів на суму 22849 грн. 60 коп., а всього 27327 грн. 27 коп. (а.с.4-7,76). При цьому, позивач не заявляв у позові про стягнення загального індексу інфляції, податку на додану вартість, що є реалізацією цією стороною суб'єктивного права на пред'явлення позову саме в таких межах, що судом враховується при розгляді зазначеної вимоги. На думку суду, аналіз вищенаведених доказів свідчить про те, що їх обсягу є достатньо для ухвалення обґрунтованого рішення суду, так як усі фактичні обставини щодо завдання майнової шкоди позивачу злочинними діями відповідача, які викладені у вироку місцевого суду від 12 лютого 2014 року, знайшли своє підтвердження належними і допустимими письмовими доказами, наданими суду стороною позивача. Також суд вважає, що на даний час є втраченою процесуальна можливість визначення розміру збитків від крадіжки, вчиненої [PERSON], у спосіб проведення незалежної оцінки відповідно до національних стандартів та з урахуванням цін, що діють на день розгляду справи, як цього вимагає п.2 Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей (в редакції від 07 грудня 2011 року), оскільки усі відновлювальні роботи були фактично проведені позивачем до ухвалення вироку суду від 12 лютого 2014 року (у вересні 2011 року та квітні 2012 року відповідно) з метою усунення потенційних несправностей в електроопорах і забезпечення безпечного електропостачання, а на стадії досудового розслідування вищевказаної кримінальної справи відповідних експертиз щодо визначення вартості збитків, завданих позивачу, слідчим не призначалося, предмети викрадення збуті [PERSON] до його затримання (ці обставини проглядаються з вищенаведеного обвинувального вироку суду). Крім цього, з урахуванням зростаючого рівня інфляції за попередні 2013-1014 роки розмір збитків міг бути значно більшим від заявленого у даному позові. Тому саме вищевикладені докази суд вважає за необхідне покласти в підтвердження завданих позивачу з боку відповідача збитків. Згідно з ч. 4 ст. 28 КПК України (в редакції 1960 р.) особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальній справі, а також особа цивільний позов якої залишився без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, позов ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» про відшкодування майнової шкоди підлягає частковому задоволенню і на користь позивача з відповідача [PERSON] належить стягнути кошти в рахунок відшкодування майнової шкоди у розмірі 41430 гривень 13 копійок, а також на підставі ст. 88 ч.1 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути 414 грн. 31 коп. судового збору.

Outcome: partial