Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

у вересні 2018 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд Стягнути [PERSON] ([INFO], РНОКПП [NUMBER]) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) матеріальну шкоду на загальну суму у розмірі 36077 грн 65 коп. та судовий збір по справі у розмірі 704 грн 80 коп. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 21.02.2018 відбулася ДТП за участю автомобіля «Subaru» р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Seat» р.н. [NUMBER], внаслідок якого обидва транспортні засоби отримали механічні ушкодження, а також відповідача визнано винним у вчиненні адмінправопорушення за ст. 124 КУпАП, в результаті вищезазначеного позивач звернувся до відповідача та ТДВ «СТ «Домінантна» із вимогою виплати матеріального збитку, однак із 07.06.2018 стало відомо, що ТДВ «СК «Домінанта» анульовано ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а також 03.07.2018 третя особа втратила право членства в МТСБУ, тому з метою відшкодування завданої матеріальної шкоди позивач просить стягнути її з відповідача. 15.12.2017 набрав чинності Закон, яким внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2004 р., №№ 40-42, ст. 492), шляхом викладення його в новій редакції. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.09.2018 відкрито по справі спрощене позовне провадження (а.с. 39). Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадженні, враховуючи положення ст.ст. 19, 274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] о 07 год. 25 хв. керуючи автомобілем «Subaru Forester», р.н. [NUMBER] в м. Києві по проспекту Леся Курбаса, 1А, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Seat» р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. [PERSON] порушив п. 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Постановою Святошинського районного суду м. Києва [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП та притягнено до адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП (а.с. 8). Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 12.08.2018 позивач звернувся до ТДВ «СТ «Домінанта» із заявою про відшкодування матеріального збитку (а.с. 24-27). Згідно полісу №АМ 2958806 діючий станом на 21.02.2018 транспортний засіб «Subaru» р.н. [NUMBER] відповідача ОСЦПВВНТЗ застрахована у ТДВ «СТ «Домінанта», однак вказана страхова компанія позбавлена права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ з 02.07.2018 (а.с. 9). Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. З метою визначення розмірі матеріальної шкоди, яка була завдана позивачу у зв'язку із пошкодження автомобіля 24.07.2018 позивач звернувся до ТОВ «Клевер Експерт» та уклав договір №406/07-18 про проведення оцінки на виконання якого 16.08.2018 було складено Звіт про оцінку вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу №406/07-18 відповідного до якого вартість матеріального збитку складає 24660 грн 35 коп. (а.с. 10-23). Крім того, позивач також поніс витрати пов'язані із послугами ДП «Авто-Київ» щодо комп'ютерної діагностики, зняття/ встановленням карти багажчика та зняттям/ встановленням нижньої частини переднього замка, а також витрати пов'язані із придбанням замка кришки капота що підтверджується актом виконаних робіт №АКТО1802895 від 10.08.2018 та квитанцією №0.0.1104975620.1 від 10.08.2018 (а.с. 32, 33). Згідно договору про надання юридичних послуг від 31.08.2018 та довідки №2370, 2371 позивач також поніс витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн. 00 коп. та витрати на посвідчення довіреності у розмірі 360 грн 00 коп. (а.с. 28-31). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Таким чином, витрати на правничу допомогу, а також витрати на послуги приватного нотаріуса, які є похідними від правової допомоги, заявленої позивачем можуть бути стягнуті на користь позивача у розмірі не більшому ніж визначено вищевказаним Законом, однак позивачем у судовому засіданні не надано доказів того, скільки часу було витрачено адвокатом на вчинення процесуальних дій поза судовим засіданням, що унеможливлює розрахунок граничного розміру витрат, який підлягає стягненню з відповідача, а отже в задоволенні вимог про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 8000 грн. 00 коп., а також витрат на послуги приватного нотаріуса у розмірі 360 грн 00 коп. належить відмовити. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, в судовому засіданні позивачем доведено, що відповідач не виконав свої зобов'язання належним. За таких обставин, суд вважає доведеним позивачем завданий йому розмір матеріального збитку. З урахуванням доказів, оцінку яким суд дав вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Загальна сума задоволених вимог позивача складає 27717 грн 65 коп. та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 514 грн 48 коп. (27717,65 грн. х 100% : 36077,65 = 76 % х 514,48). Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 514 грн 48 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial