Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просив зняти арешт з квартири №121, яка розташована за адресою: Херсонська область, м.Нова Каховка, вул.М.Букіна, 28, накладений на підставі обтяження договору застави від 21.11.1995 року, номер обтяження 3214926, зареєстрованого 17.05.2006 року Новокаховською державною нотаріальною конторою, посилаючись на те, що ця квартира належить йому на праві приватної власності, придбав він її (купив) 19 листопада 1997 року, у [PERSON], проте, вирішивши в липні 2017 року, розпорядитися своєю власністю та, звернувшись до нотаріальної контори з метою оформлення договору дарування спірної квартири, йому в цьому нотаріусом було відмовлено, у зв'язку із тим, що на неї накладено арешт, а тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Провадження у даній справі було відкрито ухвалою суду від 09 жовтня 2017 року. У зв'язку із набуттям 15.12.2017 року чинності Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції, судом 12 січня 2018 року було прийнято рішення про подальший розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання [PERSON] та його представник адвокат [PERSON], не з`явилися, проте, надали до суду письмові заяви, в яких заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, на їх задоволенні наполягали, справу просили розглядати в їх відсутність. Представник Новокаховського ВДВС Головного ТУЮ у Херсонській області в судове засідання також не з`явився, надавши при цьому письмові заперечення, в яких проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що ВДВС не є належним відповідачем у справі, також зазначив, що згідно проведеної перевірки у реєстрі АРМ «Державний виконавець», з якого сформовано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна суб'єктів було встановлено, що у базі даних є арешт нерухомого майна, накладений Новокаховською державною нотаріальною конторою 17.05.2006 року, на підставі договору застави, б/н 21.11.1995 року, Новокаховським нарсудом, а, отже, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані в даному випаду тільки судом. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. На підставі ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності, або обмежене в його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 56 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Підстави зняття арешту з майна регулюються ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої арешт з майна боржника може бути знято за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим законом. Копія постанови начальника відділу ДВС про зняття арешту з майна боржника не піздніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту, у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знято за рішенням суду. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено решт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що відповідно до договору купівлі-продажу [PERSON] 19 листопада 1997 року придбав (купив) у [PERSON] квартиру №121, що розташована за адресою: м.Нова Каховка, Херсонської області, вул.Букіна, 28. Вказана квартира належала продавцю - [PERSON] на підставі рішення Новокаховського міського суду від 19.02.1997 року. Із наявної в матеріалах справи ксерокопії витягу із рішення Новокаховського міського суду від 14.03.1996 року, вбачається, що арешт накладений на квартиру №121, що розташована за адресою: м.Нова Каховка, Херсонської області, вул.Букіна, 28, був накладений ухвалою суду від 21 листопада 1995 року скасовано цим рішенням, проте, фактично, арешт зі спірного майна залишився не знятим. [PERSON], померла, 08 листопада 2004 року, що підтверджується копією актового запису №645 від 09 листопада 2004 року, який був наданий суду на відповідний запит 12 грудня 2017 року. Станом на день звернення до суду, відповідно до проведеної державним виконавцем перевірки, на виконанні інших виконавчих документів, за якими [PERSON] є боржником, не перебувають. Згідно з ч.1 ст.13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу та в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини, накладений арешт на спірну квартиру порушує можливості реалізації позивачем своїх прав власності, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, а порушене право позивача підлягає судовому захисту.

Outcome: approved