Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

У вересні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшов, зокрема, вищевказаний житловий будинок, який вона успадкувала після смерті чоловіка - [PERSON] Позивач є спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину в передбаченому законом порядку. Проте, нотаріус відмовляє йому в оформленні спадкових прав щодо спірного майна в зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на будинок містить незастережене виправлення. Враховуючи відмову нотаріуса в оформленні його спадкових прав та неможливість приведення правовстановлюючого документа в належний стан, позивач просив в судовому порядку визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Зокрема, судом встановлено, що [INFO] в смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області помер [PERSON].(а.с. 5). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої ввійшов житловий будинок № 33 (відповідно до рішення Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області від 11.04.1997 року за № 39 присвоєно новий номер - «33» замість старого - «27»), відповідно до свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого 15.11.1975 року виконавчим комітетом Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області за № 578 (а.с. 6, 43, 48). За життя останній заповіт не склав, отже має місце спадкування за законом (а.с.31,32). Спадщину після смерті вказаної особи як спадкоємець за законом в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняла його дружина - [PERSON], що вбачається з довідки Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області № 2073 від 04.09.2015 року (а.с. 40). Проте належним чином її не оформила. [INFO] в смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області померла [PERSON] (а.с. 4). Заповіт за життя вказана особа не склала, тому право на спадкування одержують спадкоємці за законом ( а.с. 29,30). Так, з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори звернувся [PERSON], на підставі якої було заведено спадкову справу за № 24/2015 від 02.02.2015 року (а.с. 33-36). Інших осіб, які прийняли спадщину в передбаченому законом порядку, або претендують на неї, не встановлено. Проте, як вбачається з повідомлення Другої Вознесенської державної нотаріальної контори № 1227/02-14 від 08.09.2015 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] нотаріусом було відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно містить незастережене виправлення (а.с. 9). Разом з тим, факт належності [PERSON] спірного майна повністю підтверджується матеріалами справи (а.с.6, 8,43,48). Так, згідно положень Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом. Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом, в тому числі шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори. Але, в силу ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій, в тому числі для видачі свідоцтва про право на спадщину, документи, якщо вони не відповідають вимогам закону. Відповідно до ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист. Таким чином, враховуючи вказані обставини, суд прийшов до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам діючого законодавства, може бути застосований судом до даних правовідносин, тому відповідно до ст. 16 ЦК України цивільне право позивача підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved