Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач) про скасування арешту нерухомого майна. Позовні вимоги, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, обґрунтовані тим, що 22.01.2016 року з інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна [PERSON] стало відомо, що все його майно знаходиться під забороною відчуження (арештом). В інформаційній довідці зазначено, що арешт на все майно [PERSON] було накладено на підставі постанови №1214/7 від 22.12.2005 року виданої Державною виконавчою службою в Оболонському районі м. Києва. Даною постановою було зазначено, що об'єктом обтяження на яке накладається арешт - є невизначене майно, все майно. Для з'ясування вказаних обставин, [PERSON] звернувся до Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції міста Києва. 03.02.2016 року відділом ДВС Оболонського районного управління юстиції в місті Києві було надано письмову відповідь відносно зняття арешту з майна [PERSON] в якому зазначено, що відділом ДВС було здійснено перевірку журналів обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю, журналів реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчого провадження, журналів реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчого провадження, журналів реєстрації загальної вхідної кореспонденції ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, за період з 2012 - 2014 роки та Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та АРМ-державний виконавець, якими було встановлено, що станом на 03.02.2016 рік щодо [PERSON] виконавчих документів, за якими він може бути боржником не зареєстровано та на виконанні не перебуває. Надати інформацію про надходження виконавчого документа на виконання до ВДВС Оболонського РУЮ м. Києва не виявляється можливим, у зв'язку з тим, що на підставі Наказу Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008 «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» передбачено, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки. Тому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, позивач просив зняти арешт з усього рухомого та нерухомого майна [PERSON], який було накладено постановою № 1214/7 від 22.12.2005 року Державною виконавчою службою в Оболонському районі міста Києва, в тому числі з: чотирикімнатної квартири загальною площею 63,5 кв.м. розташованої за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 704701335103; трикімнатної квартири загальною площею 175,3 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 637930480000; машиномісце загальною площею 13 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 637911680000; гараж загальної площі 18,7 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 591329480000. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення на позовну заяву не надіслав. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та всебічно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи із таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Згідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. У судовому засіданні було встановлено, що відповідного до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчужень об`єктів нерухомого майна від 22.01.2016 року № 51963302, постановою № 1214/7 від 22.12.2005 року Державною виконавчою службою в Оболонському районі м. Києва було накладено арешт на невизначене, все майно [PERSON], номер запису про обтяження: 8969462, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.9-12). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчужень об`єктів нерухомого майна від 22.01.2016 року № 51963302, [PERSON] є власником: чотирикімнатної квартири, загальною площею: 63,5 кв.м., житлова площа: 46 кв.м., адреса: [ADDRESS]; трикімнатна квартира, загальною площею: 175,3 кв.м., житлова площа: 96,7 кв.м., адреса: [ADDRESS]; машиномісце [ADDRESS]; гараж, загальною площею 18,7 кв.м., адреса: [ADDRESS] (а.с.9-11). Згідно відповіді № 810, 889 від 03.02.2016 року Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції на заяву позивача відносно зняття арешту з майна [PERSON], де зазначено: «Перевіркою журналів обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю, журналів реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчого провадження, журналів реєстрації загальної вхідної кореспонденції відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, за період 2012-2014 та Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та АРМ-державний виконавець, станом на 03.02.2016, встановлено, що виконавчих документів, за якими боржником є [PERSON], не зареєстровано та на виконанні не перебуває. Надати інформацію про надходження виконавчого документа на виконання до 2012 на даний час не виявляється можливим, у зв`язку з тим, що відповідно до Наказу Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки. На підставі вищевикладеного, правові підстави для задоволення вимог, викладених у Вашій заяві, а саме скасування постанови № 1214/7 від 22.12.2005 відсутні.» (а.с.13). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Зважаючи на те, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві виконавчих документів за якими боржником є [PERSON] не перебуває та враховуючи те, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки, відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року, позовні вимоги в частині зняття арешту з квартири [ADDRESS], загальною площею 63,5 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 704701335103; з квартири [ADDRESS], загальною площею 175,3 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 637930480000; з машиномісця загальною площею 13 кв.м., розташованого за адресою : [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 637911680000; з гаража загальною площею 18,7 кв.м., розташованого за адресою : [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 591329480000, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ч. 1 та ч. 2 ст. 57 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦК України). Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 та ч. 2 ст. 59 ЦПК України). Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позовні вимоги в частині зняття арешту з усього рухомого та нерухомого майна [PERSON], який було накладено постановою № 1214/7 від 22.12.2005 року Державною виконавчою службою в Оболонському районі міста Києва не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не конкретезовано яке саме майно включається до зазначеного усього рухомого та нерухомого майна.

Outcome: partial