overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

У березні 2017 року до суду звернувся [PERSON] із вищевказаним позовом. Зазначає, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08 лютого 2003 року. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з червня 2016 року. Просить шлюб розірвати. Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав, зазначених у позові, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності. Відповідач у судові засідання не зявилася, про дату, час та місце була повідомлена належним чином. \~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 08 лютого 2003 року в Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис - №61. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили в червні 2016 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ст. 113 СК України прізвище [PERSON] необхідно залишити - [PERSON]. Судові витрати розподілити відповідно до\~статті 88 ЦПК України. \~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

У березні 2017 року до суду звернула [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказувала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25.09.1999 року. Від сумісного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з січня 2017 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв'язку з чим в сім'ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Позивач надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив справу слухати без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 25 вересня 1999 року, який зареєстрований у Палаці шлюбів м. Кременчука, актовий запис № 933. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з січня 2017 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, що призводило до сварок. Примирення між сторонами неможливе. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ст. 113 СК України прізвище [PERSON] необхідно залишити - [PERSON]. Судові витрати розподілити згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

У березні 2017 року до суду звернулась [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що 07 березня 2014 року зареєструвала шлюб із відповідачем у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №113977, актовий запис №139. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з 24.02.2017. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Позивач у судове засідання не прибула, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище «Єрмак») [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] 07 березня 2014 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №113977, актовий запис №139. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з 24.02.2017. На думку сторін відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

У березні 2017 року до суду звернулась [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що 01 квітня 1989 року зареєструвала шлюб із відповідачем у Палаці шлюбів міста Кременчука Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-КЕ №270131, актовий запис №499. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з 25.02.2015. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Позивач у судове засідання не прибула, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище «Шуваєва») [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] 01 квітня 1989 року у Палаці шлюбів міста Кременчука Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-КЕ №270131, актовий запис №499. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з 25.02.2015. На думку сторін відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

У березні 2017 року до суду звернулась [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що 06 липня 2012 року зареєструвала шлюб із відповідачем у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №131953, актовий запис №390. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з січня 2017. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Позивач у судове засідання не прибула, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище «Бірюліна») [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] 06 липня 2012 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №131953, актовий запис №390. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з січня 2017. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

У березні 2017 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обгрунтування позову зазначив, що 08.06.2002 зареєструвала шлюб із відповідачем у Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-КЕ №078932, актовий запис №319. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з серпня 2014 року. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Позивач у судове засідання не прибула, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище «Різник») [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] 08.06.2002 у Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-КЕ №078932, актовий запис №319. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з серпня 2014 року. На думку сторін відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

У березні 2017 року до суду звернулась [PERSON] із заявою про встановлення факту належності свідоцтва на право особистої власності на квартиру №1779, видане 03.10.1991 Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради народних депутатів на квартиру [ADDRESS] - [PERSON]. Заявник та її представник у судове засідання не прибули, представник заявника попередньо надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності його довірителя, заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у заяві. Представник заінтересованої особи КП «Квартирне управління» у судове засідання не прибула, попередньо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, покладалась на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Пунктом 6 ч.1 ст.256 ЦПК України передбачено розгляд судом справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON]. У свідоцтві на право особистої власності на квартиру №1779, видане 03.10.1991 Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради народних депутатів на квартиру [ADDRESS] було виявлено невірне написання прізвища та по-батькові власника - «Даніленко Наталія Євгенівна» замість правильного «Даниленко Наталія Євгеніївна», як зазначено в паспорті громадянина України. Розбіжності у написанні прізвища та по-батькові виникли через неправильний переклад з російської мови. Звернувшись до КП «Квартирне управління» стосовно внесення змін в свідоцтво на право власності на квартиру, змінивши прізвище «Даніленко» на «Даниленко» та по-батькові «Євгенівна» на «Євгеніївна», їй було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду. Вказане підтверджується наданими суду доказами. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявнику для реєстрації права власності. З урахуванням вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню відповідно до ст. 256 ЦПК України, оскільки підтверджується матеріалами справи та не спростована зацікавленими особами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

У березні 2017 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказувала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28.01.1989 року. Від сумісного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2014 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв'язку з чим в сім'ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Просила шлюб розірвати, прізвище залишити «Михайлова». Позивач надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив справу слухати без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 28 січня 1989 року, який зареєстрований у Ясиноватському міському відділі РАЦСу Донецької області, актовий запис № 28. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з вересня 2014 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, що призводило до сварок. Сторони проживають окремо. Примирення між сторонами неможливе. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ст. 113 СК України прізвище [PERSON] необхідно залишити - Косич. Судові витрати розподілити згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved