Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

У березні 2016 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що 14 травня 2014 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів в розмірі 2600,00 дол. США та 13 червня 20014 року в розмірі 500,00 дол. США, загальну суму 3100,00 дол. США. Відповідач власноруч написав розписку, відповідно до якої зобовязався повернути грошові кошти не пізніше 28 червня 2014 року. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з вимогою про повернення позики. Однак, станом на час подання позову, відповідач не виконав свої зобов'язання, грошові кошти не повернув. Просила суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в розмірі 81166,54 грн., 4142,63 грн. 3% річних та судові витрати покласти на відповідача. У судове засідання позивачка та її представник не зявилися, подали суду заяву про розгляд справи у його відсутність позовні вимоги підтримав у повному обсязі. У судове засідання відповідач не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, за таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (сума позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неподаткового мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. При розгляді справи судом встановлено, що 14 травня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів. За даним договором [PERSON] отримав в борг суму розмірі 2600,00 дол. США, а 13 червня 20014 року в розмірі 500,00 дол. США, на загальну суму 3100,00 дол. США Отримані в борг кошти [PERSON] зобовязувався повернути до 28 червня 2014 року, що підтверджується власноручно написаною розпискою. За ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Станом на 15 березня 2016 року відповідач не виконав свої зобов'язання, грошові кошти не повернув. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що строк повернення позики настав. За ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Ст. 526 КЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, ЦК України,інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Порушення зобовязання у розумінні ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). На підставі наведеного, перевіривши подані розрахунки, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки заборгованості за договором позики в розмірі 81166,54 грн., а також 3% річних в розмірі 4142,63 грн. за використання коштів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене, з відповідача слід стягнути витрати повязані зі сплатою судового збору в розмірі 853,10 грн., що підтверджується квитанцією від 10 березня 2016 року № 20046518.

Outcome: approved