Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

У вересні 2015 року позивач ТДВ «СК «Альфа-Гарант» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування збитків за заподіяну шкоду в порядку регресу. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 08.08.2014 р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АІ/0601482, відповідно до якого застрахованими є ризики завдання збитків третім особам внаслідок експлуатації транспортного засобу «ЗАЗ», д.н.з. [NUMBER]. 10.02.2015 р. в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.03.2015р. [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаної ДТП, яка була визнана позивачем страховим випадком. На підставі звіту з визначення матеріального збитку позивачем було складено акт-розрахунок страхового відшкодування, яке було виплачено потерпілому в розмірі 3 552,52 грн. Враховуючи, що відповідач не виконав свого обов'язку із повідомлення страховика про страховий випадок у строки і за умов, передбачених законом, на день подання позову заподіяну шкоду позивачу не відшкодував, тому позивач звернувся до суду зі зворотньою вимогою до відповідача та просив суд стягнути з відповідача у відшкодування збитків 3 552,52 грн. та судовий збір. Позивач в судове засідання не з'явився, представником подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у заяві позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та докази, які знаходяться в матеріалах справи у їх сукупності, суд приходить до наступного. 10 лютого 2015 року по вул. Шолуденка в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ЗАЗ», д.н.з. [NUMBER]. під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.03.2015р. [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля [NUMBER] [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від № АІ/0601482 від 08.08.2014р. Вказана дорожньо-транспортна пригода була визнана позивачем страховим випадком, на підставі чого 13.05.2015р., і на підставі попередньо складеного звіту № 11065 від 24.02.2015р.про оцінку вартості матеріального збитку, складено акт-розрахунок № ЦВ/15/0271, відповідно до якого сума страхового відшкодування складає 3 552,52 грн. Згідно з умовами договору було здійснено виплату страхового відшкодування потерпілому, що підтверджується платіжним дорученням № 265 від 14.05.2015р. на суму 3552,52 грн. За ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Положеннями п. 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» закріплено обов'язок водія транспортного засобу, причетного до такої пригоди, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Звернувшись з відповідним позовом до суду, позивач зазначав, що відповідачем були порушені вимоги наведених норм Закону щодо обов'язкового письмового повідомлення страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди у визначений строк та надання необхідних у зв'язку з цим документів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи, що заявлені позивачем позовні вимоги відповідачем не спростовані, доказів сплати позивачу збитків, понесених ним у зв'язку із виплатою потерпілому страхового відшкодування, відповідачем суду не надано, тому суд приходить до висновку, що позов ТДВ «СК «Альфа-Гарант» підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved