Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

У вересні 2017 році позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що її батьки [PERSON] та [PERSON] постійно мешкали у побудованому ними будинку [ADDRESS]. Батько [PERSON] помер [INFO],що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER],виданим 01.07.2002 року Новокостянтинівською сільською радою Приазовського району Запорізької області. Мати [PERSON] померла [INFO],що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER],виданим 02.10.2007 року Новокостянтинівською сільською радою Приазовського району Запорізької області. За життя батьки право власності на будинок не оформили і до сьогодні право власності на будинок [ADDRESS] за фізичними чи юридичними особами не зареєстроване,що підтверджується довідкою КП «Нерухомість-П» № 106 від 04.04.2017 року. Після смерті батьків спадкоємцями за законом є вона та діти її померлого брата(сина померлих батьків) [PERSON],який помер [INFO],що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER],виданим 06.08.2004 року Новокостянтинівською сільською радою Приазовського району Запорізької області. За домовленістю між собою,діти її померлого брата [PERSON] та [PERSON] відмовилися від будь-яких претензій на будинок,в якому мешкали її батьки. Однак вона не може на сьогодні реалізувати своє право на оформлення права власності на будинок,оскільки батьки за життя не зареєстрували право власності на нього,у зв'язку з чим в розумінні чинного законодавства будинок не є спадщиною. Разом з тим,після смерті батьків,з 29.09.2017 року вона почала користуватися будинком [ADDRESS],тримаючи там домашнє господарство та утримуючи будинок в належному стані. Огляду на позицію родичів вона вважає цей будинок своїм і користується ним після смерті матері відкрито і безперервно. Виходячи з викладених вже обставин вона протягом 10 років( з дня смерті матері-[INFO] до сьогодні) користується чужим нерухомим майном-будинком [ADDRESS]. Заволоділа цим майном вона добросовісно,внаслідок смерті батьків та досягнення домовленостей з родичами і володіє цим майном відкрито та безперервно. У зв'язку з викладеним вважає,що має право вимагати визнання права власності на зазначене майно за набувальною давністю,оскільки в іншому,позасудовому порядку,реалізувати своє право на вказаний будинок вона не може,тому позивачка просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок [ADDRESS],вартістю 25 122,00 гривень. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Представник позивача адвокат Ковальов Д.В. в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив його задовольнити,пославшись на ті підставі,які викладені в позовній заяві. Відповідач Новокостянтинівкої сільської ради в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи,надавши клопотання про розгляд справи без участі представника сільської ради,проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи Комунальне підприємство »Нерухомість-П» в судове засідання не прибув,будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи,про свідчить зворотна розписка. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася,будучи належним чином сповіщеною про день та час розгляду справи,про свідчить зворотна розписка. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася,будучи належним чином сповіщеною про день та час розгляду справи,про свідчить зворотна розписка. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини. згідно свідоцтва про народження позивачки [PERSON](дівоче прізвище [PERSON]),серії [NUMBER] від 24.03.1955 року її батьками зазначені:Батько-[PERSON],мати-[PERSON]( а.с.6); згідно свідоцтва про розірвання шлюбу,серії [NUMBER] від 17.05.1979 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 07.04.1979 року( а.с.7); згідно свідоцтво про укладання шлюбу,серії [NUMBER] від 03.12.1983 року,шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 03.12.1983 року ( а.с.9); Із довідки,виданої начальником КП «Нерухомість-П» від 04.04.2017 року (а.с.10)вбачається,що житловий будинок [ADDRESS] з господарчими спорудами на праві власності за юридичними або фізичними особами не зареєстрований,інвентаризаційна вартість нерухомого майна-25 122,00 гривень; Батько позивачки - [PERSON] помер [INFO],що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER],виданим 01.07.2002 року Новокостянтинівською сільською радою Приазовського району Запорізької області (а.с.11). Мати-[PERSON] померла [INFO],що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER],виданим 02.10.2007 року Новокостянтинівською сільською радою Приазовського району Запорізької області (а.с.13). Брат-[PERSON] помер [INFO],що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER],виданим 06.08.2004 року виконкомом Ново- костянтинівської с/ради Приазовського району Запорізької області( а.с.15). згідно довідки,виданої сільським головою Новокостянтинівської сільської ради №206 від 29.03.2017 року( а.с.12) видно,що [PERSON] був прописаний з 1954 року та по день його смерті 25.06.2002 року мешкав у [ADDRESS]. Звісні спадкоємці за законом: - дружина [PERSON],мешкала [ADDRESS].. - дочка [PERSON],мешкала [ADDRESS] . - син [PERSON],мешкав [ADDRESS] . згідно довідки,виданої сільським головою Новокостянтинівської сільської ради №201 від 29.03.2017 року( а.с.14) видно,що [PERSON] була прописана з 1954 року та по день її смерті [INFO] мешкала у [ADDRESS]. Звісні спадкоємці за законом: - дочка [PERSON],мешкала [ADDRESS] . - онука [PERSON],мешкає [ADDRESS]. - онука [PERSON],мешкає [ADDRESS]. Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що згідно заяв [PERSON] та [PERSON] від 28.03.2017 року,які зареєстровані в реєстрі за № 9 та за № 10 секретарем сільської ради Л.О. Бондаренко (а.с.16-17) останні відмовилася від прийняття належної їй частки спадщини,яка залишилася після померлої [INFO]-бабусі-[PERSON]. Згідно письмового пояснення завідуючого Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області,який діє в порядку заміщення державного нотаріуса Приазовського районного Запорізької області С.О. Шевченка від 12.04.2017 року (а.с.18), [PERSON] було повідомлено про те,що остання заяву про прийняття спадщини померлої [INFO] своєї матері-[PERSON] не подала. На час відкриття спадщини з померлою [INFO] своєю матір'ю - [PERSON] постійно не проживали та не була зареєстрована з нею за однією адресою. Згідно технічного паспорту садибного (індивідуального) житлового будинку [ADDRESS],виготовлений у 2017 році( а.с.19-23),на земельній ділянці,розташований житловий будинок з господарчими спорудами,самочинне будівництво відсутнє. За повідомленням завідувача Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області,який діє в порядку заміщення завідуюча Приазовської державної нотаріальної контори Запорізької області від 09.11.2017 року,спадкова справа після смерті померлого 25.06.2002 року [PERSON] була заведена у Приазовскій районній державній нотаріальній конторі 24.04.2007 року за номером 124/2007,зазначена спадкова справа закінчена 24.04.2008 року та передана на зберігання до Запорізького обласного державного архіву,спадкова справа після смерті [PERSON],померлої [INFO] у Приазовській державній нотаріальній конторі не заводилась. Як передбачено ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення,невизнання або оспорювання. Статтею 41 Конституції України визначено,що право приватної власності набувається в порядку,визначеному законом. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так, відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно , транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. В пункті 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5 судам роз'яснено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суд повинен враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). В пункті 11,13 вказаної вище Постанови зазначено, що враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і умова в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об'єкт третіми особами за набувальною давністю. Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності,оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду,що набрало законної сили є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Судом установлено, що житловий будинок ні за ким не рахується, право власності вказаний житловий будинок у бюро технічної інвентаризації не зареєстроване. Як вже зазначалось вище, однією з визначальних підстав набуття права власності за набувальною давністю у відповідності до ст. 344 ЦК України є добросовісність володіння - якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Володіння є добросовісним,якщо особа при заволодінні чужими майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Володіння визнається відкритим,якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Володіння визнається безперервним,якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явленням протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається( частина третя статті 344 ЦК). Позивачка [PERSON] як дочка померлої [PERSON] вважала, що після смерті останньої, фактично прийняла спадщину належну їй в силу законодавства чинного на дату смерті матері,[INFO]. Вказане свідчить про те, що [PERSON] не знала та не могла знати , що з моменту смерті її матері, вона володіє спірним житловим будинком, належній померлій [PERSON] без законних підстав, тобто володіє чужим майном. При цьому факт відсутності заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг за житловим будинком станом на даний час свідчить про відкритість та безперервність володіння [PERSON] чужим майном. Отже,відкрито,безперервно володіє будинком, проводить ремонтні роботи, сплачує комунальні послуги,користується присадибною ділянкою. Хоча позивачка не є власником речі,не виключає добросовісності володіння за умови,що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викрадення, шахрайство),останньої в даній справі не встановлено. Таким чином,[PERSON] добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито,безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, починаючи з [INFO], яким є житловий будинок, в зв'язку з чим набула право власності на вказане майно на підставі ст. 344 ЦК України. Тому, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку набувальної давності підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved