Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

ТОВ «Українська факторингова компанія» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, зазначивши, що 24 червня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (в подальшому було перейменовано в Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк») та [PERSON] (надалі Позичальник, Відповідач) було укладено кредитний договір № СL-104/399/2008 (надалі Договір). Відповідно до умов кредитного договору Позичальник зобов»язаний належним чином використати та повернути Банку суму отриманого Кредиту, в також сплатити відповідну плату за користування Кредитом і виконати всі інші зобов»язання, які зазначені в Договорі. Позичальник зобов»язався повертати відповідну частину Кредиту щомісяця у розмірі та строках, визначених у Графіку Платежів шляхом внесення/перерахування готівкових/безготівкових коштів на Поточний рахунок. У якості забезпечення виконання зобов»язань було укладено Договір застави автотранспортного засобу № РСL-104/399/2008 від 24.06.2008 року, за яким в заставу передається в легковий автомобіль марки Mitsubishi Lancer, реєстраційний № [NUMBER], рік випуску 2008, колір чорний, кузов № [NUMBER], тип легковий. Згідно п. 3.3. Договору застави транспортного засобу № РСL-104/399/2008 заставна вартість предмету застави складає 89\~603,00 грн. 12.10.2015 року між Публічним акціонерним товариством «ОП Банк» (далі ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» (далі ТОВ «Українська факторингова компанія») було укладено Договір відступлення права вимоги № 12/10/16 від 12.10.2016 року, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № № СL-104/399/2008 від 24 червня 2008 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON], перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія». Ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов»язанні може бути змінений внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов»язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Таким чином, згідно з вимогами чинного законодавства України, зміна осіб в окремих зобов»язаннях через волевиявлення сторін або вказівку закону (відступлення права вимоги) є частковим правонаступництвом (сингулярне правонаступництво), оскільки не передбачає переходу всієї сукупності прав та обов»язків до правонаступника (що має місце у випадку смерті фізичної особи або припинення юридичної особи), однак є різновидом правонаступництва. Зазначена правова позиція про те, що відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва, була висловлена Верховним судом України в Постанові від 20.11.2013 року по справі № 6-122ц13. Відповідно до п. 6.1. Договору застави автотранспортного засобу № РСL-104/399/2008 від 24.06.2008 року зазначені вимоги, що задовольняються із вартості Предмета застави. За рахунок Предмета застави Заставодержатель може задовольнити у повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, такі вимоги: всі не сплачені Боргові зобов»язання, в тому числі заборгованість по овердрафту і всі інші свої вимоги, які можуть бути задоволені із вартості Предмета застави, згідно з чинним законодавством України, включаючи вимоги стосовно повного відшкодування всіх збитків, завданих порушенням зобов»язання за Кредитним Договором та цим Договором, а також всі витрати, понесені Заставодержателем у зв»язку з реалізацією його права за цим Договором. П. 6.4. Договору застави автотранспортного засобу № РСL-104/399/2008 від 24.06.2008 року передбачено порядок звернення стягнення на Предмет застави, а саме: А) заставодержатель має право звернутись до уповноважених органів за захистом своїх прав в порядку, встановленому чинним законодавством України; Б) заставодержатель має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет застави: - передача Предмету застави у власність Заставодержателя в рахунок виконання Заставодавцем фактичних вимог Заставодержателя; - продаж Заставодержателем Предмету застави шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем або на публічних торгах: - Заставодержатель має право використовувати для звернення стягнення на Предмет застави будь-який інший порядок і будь-які інші права і процедури, дозволені чинним законодавством України, але не передбачені в Договорі. В порушення взятих на себе за Кредитним договором № РСL-104/399/2008 від 24.06.2008 року зобов»язань та вимог ст. ст. 526, 530 ЦК України в Відповідача виникла заборгованість, яка складає 152\~365,34 грн. Просять стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № РСL-104/399/2008 від 24 червня 2008 року в сумі 152 365,34 грн., та сплачені судові витрати у розмірі 1 600,00 грн. У судове засідання представник позивача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився Про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи або про повідомлення причин неявки в судове засідання. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим постановити заочне рішення, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольни з наступних підстав. Так, 24 червня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (в подальшому було перейменовано в Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк») та [PERSON] (надалі Позичальник, Відповідач) було укладено кредитний договір № СL-104/399/2008 (надалі Договір) (л. с. 4-5). Відповідно до умов кредитного договору Позичальник зобов»язаний належним чином використати та повернути Банку суму отриманого Кредиту, в також сплатити відповідну плату за користування Кредитом і виконати всі інші зобов»язання, які зазначені в Договорі. Позичальник зобов»язався повертати відповідну частину Кредиту щомісяця у розмірі та строках, визначених у Графіку Платежів шляхом внесення/перерахування готівкових/безготівкових коштів на Поточний рахунок. У якості забезпечення виконання зобов»язань було укладено Договір застави автотранспортного засобу № РСL-104/399/2008 від 24.06.2008 року, за яким в заставу передається в легковий автомобіль марки Mitsubishi Lancer, реєстраційний № [NUMBER], рік випуску 2008, колір чорний, кузов № [NUMBER], тип легковий (л. с. 7-8). Згідно п. 3.3. Договору застави транспортного засобу № РСL-104/399/2008 заставна вартість предмету застави складає 89\~603,00 грн. 12.10.2015 року між Публічним акціонерним товариством «ОП Банк» (далі ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» (далі ТОВ «Українська факторингова компанія») було укладено Договір відступлення права вимоги № 12/10/16 від 12.10.2016 року, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № № СL-104/399/2008 від 24 червня 2008 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON], перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія» (л. с. 9-11). Ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов»язанні може бути змінений внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов»язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Таким чином, згідно з вимогами чинного законодавства України, зміна осіб в окремих зобов»язаннях через волевиявлення сторін або вказівку закону (відступлення права вимоги) є частковим правонаступництвом (сингулярне правонаступництво), оскільки не передбачає переходу всієї сукупності прав та обов»язків до правонаступника (що має місце у випадку смерті фізичної особи або припинення юридичної особи), однак є різновидом правонаступництва. Зазначена правова позиція про те, що відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва, була висловлена Верховним судом України в Постанові від 20.11.2013 року по справі № 6-122ц13. Відповідно до п. 6.1. Договору застави автотранспортного засобу № РСL-104/399/2008 від 24.06.2008 року зазначені вимоги, що задовольняються із вартості Предмета застави. За рахунок Предмета застави Заставодержатель може задовольнити у повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, такі вимоги: всі не сплачені Боргові зобов»язання, в тому числі заборгованість по овердрафту і всі інші свої вимоги, які можуть бути задоволені із вартості Предмета застави, згідно з чинним законодавством України, включаючи вимоги стосовно повного відшкодування всіх збитків, завданих порушенням зобов»язання за Кредитним Договором та цим Договором, а також всі витрати, понесені Заставодержателем у зв»язку з реалізацією його права за цим Договором (л. с. 7-8). П. 6.4. Договору застави автотранспортного засобу № РСL-104/399/2008 від 24.06.2008 року передбачено порядок звернення стягнення на Предмет застави, а саме: А) заставодержатель має право звернутись до уповноважених органів за захистом своїх прав в порядку, встановленому чинним законодавством України; Б) заставодержатель має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет застави: - передача Предмету застави у власність Заставодержателя в рахунок виконання Заставодавцем фактичних вимог Заставодержателя; - продаж Заставодержателем Предмету застави шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем або на публічних торгах: - Заставодержатель має право використовувати для звернення стягнення на Предмет застави будь-який інший порядок і будь-які інші права і процедури, дозволені чинним законодавством України, але не передбачені в Договорі (л. с. 7-8). В порушення взятих на себе за Кредитним договором № РСL-104/399/2008 від 24.06.2008 року зобов»язань та вимог ст. ст. 526, 530 ЦК України в Відповідача виникла заборгованість, яка складає 152\~365,34 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 530 ЦК України - якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання. Крім того, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правової наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України Якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ч. 1 ст.1054 ЦК України За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно із ст. 572 ЦК України кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов»язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Звернення стягнення на предмет застави відповідно до ст. 590 ЦК України, ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено законом. Звернення стягнення на предмет застави відповідно до ст. 590 ЦК України, ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 25 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як передача рухомого майна , що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпечувального обтяженням зобов»язання. Відповідно до ст. 27 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. З огляду на те, що позивач при подачі позовної заяви в суд сплатив судовий збір на користь держави в сумі 1\~600 гривень 00 копійок, судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved