Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом у якому просив звільнити з-під арешту заставлене майно, а саме: садовий будинок № 85, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, селищна рада Димерська, садівницьке товариство, громадська організація «Травневий Гай», вул. Чорновола Вячеслава та земельну ділянку на якій розташований названий будинок, площею 0,1200 га, кадастровий номер 3221855300:19:057:0170, цільове призначення: для ведення садівництва, яка знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Димерська селищна рада, що накладений Відділом ДВС Деснянського районного управління юстиції в рамках виконавчого провадження № 39127170 постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 31 липня 2013 року. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 23 липня 2013 року між ПАТ «Банк Кіпру» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 14/53-155/2013. В забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «Банк Кіпру» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, відповідно до якого останній надав в іпотеку садовий будинок № 85, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, селищна рада Димерська, садівницьке товариство, громадська організація «Травневий Гай», вул. Чорновола Вячеслава та земельну ділянку на якій розташований названий будинок, площею 0,1200 га, кадастровий номер 3221855300:19:057:0170, цільове призначення: для ведення садівництва, яка знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Димерська селищна рада. Однак, позивачу стало відомо, що 31 липня 2013 року державним виконавцем відділу ДВС Деснянського районного управління юстиції було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виконавче провадження № 39127170 якою було накладено арешт на все майно належне [PERSON] в тому числі і на майно, що знаходиться в іпотеці ПАТ «Банк Кіпру». Позивач зазначає, що в межах спірних правовідносин, право застави видом якої є іпотека виникло до винесення відділом ДВС постанови, якою накладено арешт на все майно [PERSON], в тому числі і на предмет іпотеки. Такими діями відділ ДВС Деснянського районного управління юстиції порушив права ПАТ «Банк Кіпру», як заставодержателя. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити з викладених у ньому підстав. Відповідачі та третя особа в судове засідання не прибули, про місце, день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Заперечення (пояснення) щодо заявлених позовних вимог від відповідача на адресу суду не надходили. Відповідно до частини 4 статті 169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до статті 224 ЦПК України, зокрема, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло зави про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, судом встановлено, що 23 липня 2013 року між ПАТ «Банк Кіпру» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 14/53-155/2013, згідно якого банк надавав [PERSON] кредит у розмірі 300 000 грн. на строк до 21 липня 2028 року (включно) зі сплатою процентів за користування кредитом (а.с. 8-16). Того ж дня, в забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «Банк Кіпру» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, відповідно до якого останній надав в іпотеку садовий будинок № 85, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, селищна рада Димерська, садівницьке товариство, громадська організація «Травневий Гай», вул. Чорновола Вячеслава та земельну ділянку на якій розташований названий будинок, площею 0,1200 га, кадастровий номер 3221855300:19:057:0170, цільове призначення: для ведення садівництва, яка знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Димерська селищна рада (а.с. 17-30). 23 липня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] дане обтяження було зареєстровано у Державному реєстрі іпотек за реєстраційним номером № 4236887 та за № 4239660 (а.с. 31-38). 31 липня 2013 року державним виконавцем Відділу ДВС Деснянського районного управління юстиції винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виконавче провадження № 39127170 якою було накладено арешт на все майно належне [PERSON] (а.с. 39-40). З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини 1 статті 575 ЦК України іпотека є заставою нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Статтею 572 цього Кодексу врегульовано, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Частиною 1 статті Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Статтею 55 Закону України «Про виконавче провадження»\~передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним\~виконавцем шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. В силу частин 1 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до частини 2 статті 57 цього Закону арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Частиною 1 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. В той же час, частиною 4 статті 54 України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє, заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Отже, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що предявлений позов ПАТ «Банк Кіпру» підлягає задоволенню, а порушене право позивача захисту з боку держави.

Outcome: approved