Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

У березні 2016 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просила встановити факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] народився за час спільного проживання [PERSON] і [PERSON] Однак, оскільки сторони проживали без укладення шлюбу, за вказівкою матері в свідоцтві про народження дитини у графі «батько» органом реєстрації актів цивільного стану був вчинений запис «[PERSON].». [INFO] батько дитини [PERSON] помер, перебуваючи у будинку батьків заявника. Встановлення факту має значення для реалізації її особистих немайнових та майнових прав, зокрема, права на матеріальну допомогу у зв'язку з втратою годувальника. В судовому засіданні заявник та його представник вимоги заяви підтримали та просили її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Представник заінтересованої особа просила винести рішення відповідно до вимог діючого законодавства. Вислухавши пояснення заявника та його представника, представника заінтересованої особи, покази свідків, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір'ю. Судом встановлено, що [INFO] заявниця народила сина [PERSON], згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] записаний батьком. Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Крім цього, Пленум Верховного Суду України в абз.3-5 п.7 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON].(мати заявниці), [PERSON].(хрещена мати дитини), [PERSON](невістка заявниці) пояснили, що померлий проживав з заявницею однією сім'єю, протягом життя визнав сина заявниці своїм сином підтримував його матеріально та морально, брав участь у його вихованні. Оскільки за життя померлий визнавав своє батьківство щодо [PERSON], суд вважає за необхідне встановити факт батьківства. Таким чином, судом отримані достатні докази, які достовірно підтверджують факт походження [PERSON] від [PERSON], що також підтверджено наявними у матеріалах справи документами. Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для отримання права на матеріальну допомогу у зв'язку з втратою годувальника. В іншому порядку встановити факт батьківства неможливо, тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved