overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання їхньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, необхідного для дитини відповідного віку, до досяг-нення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначається, що позивачка з 10 липня 2010 року пере-буває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо, обов'язок щодо утримання дитини не виконує. Аліменти за іншими виконавчими листами не виплачує, на його утриманні ніхто не перебуває. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, справу просить розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 липня 2010 року в ВРАЦС по місту Каховка Каховського МРУЮ Херсонської області, про що зроблено актовий запис № 96. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с.4). Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO] (а.с.3). Дитина проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.5). Відповідач добровільно допомогу з приводу утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та та-кими, що підлягають задоволенню. За приписом ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судо-вого збору звільняються, зокрема, позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судо-вого збору, він, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, а позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, судовий збір в розмірі 551,20 грн. стягуєть-ся з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON], у якому просила стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку до повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Ухвалою Щорського районного суду від 21 березня 2016 року відкрито провадження у даній справі. Позивач в судовому засіданні відсутня, надала суду письмову заяву, де просить розглянути справу без її участі у зв`язку з зайнятістю. Представник позивача в судовому засіданні відсутній, надав суду письмову заяву, де просить розглянути справу без його участі, позовну заяву підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні відсутній, письмовою заявою просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги позивача повністю. Судом встановлено, що сторони неперебувають у зареєстрованому шлюбі, однак, згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] встановлено, що відповідач по справі є рідним батьком [PERSON] (а.с.6).Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та сторін, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В зв'язку із задоволенням позовних вимог з відповідача слід стягнути на користь [PERSON] понесені витрати за отримання юридичної допомоги при зверненні до суду в сумі 250 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON], звернулась до суду з указаною заявою, зазначаючи, що 01.03.2016 року помер її чоловік [PERSON], після його смерті вона звернулась до Криворізьке центральне обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про призначення пенсії за втратою годувальника, однак їй було відмовлено, оскільки прізвище її чоловіка у трудовій книжці, дипломі, військовому квітку зазначене як [PERSON], а в її паспорті прізвище зазначено як [PERSON]. Вказана помилка у прізвищі її чоловіка у вищезазначених документах перешкоджає їй використовувати своє право щодо переходу на пенсію в разі втрати годувальника. Посилаючись на викладене, [PERSON] просила встановити факт належності її покійному чоловіку, що помер 27 лютого 2016 року, вказаних правовстановлюючих документів. У судовому засіданні заявник свою заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, суду надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, направив суду письмові пояснення, проти задоволення заяви не заперечував. Заслухавши пояснення заявника, взявши до уваги письмові пояснення представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно із свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] Викторич (російською мовою) та [PERSON] (російською мовою), 27.04.1990 року, зареєстрували шлюб, актовий запис № 243, після укладання шлюбу присвоєні прізвища [PERSON] (російською мовою). Натомість у паспорті заявниці на сторінці 10 у розділі сімейний стан, зазначено прізвище її чоловіка [PERSON]. В дипломі ДР № 003400 прізвище покійного чоловіка заявника зазначене як [PERSON] трудовій книжці БТ № 4645436 вказано як [PERSON] (російською мовою). У військовому квітку УН № 0242463 прізвище покійного чоловіка заявника зазначене як [PERSON] (російською мовою). Однак вірним прізвище покійного чоловіка заявника є [PERSON]. Як пояснила в судовому засіданні заявниця, розбіжності у написанні прізвища покійного чоловіка у вищевказаних документах виникли внаслідок перекладу його прізвища з російської на українську мову. Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документах, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що заяву [PERSON] слід задовольнити та встановити факт належності за життя [PERSON], що помер 27 лютого 2016 року, належали диплом ДР № 003400, трудова книжка БТ № 4645436, військовий квіток УН № 0242463, в яких його прізвище було зазначено як [PERSON] (українською мовою), [PERSON] (російською мовою). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON], звернулась до суду з указаною заявою, зазначаючи, що на підставі договору дарування від 25.09.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Журавльовою І.В., та зареєстрованого в реєстрі за № 1842, належить на праві приватної власності житловий будинок з відповідними господарським та побутовими спорудами, розташований за адресою [ADDRESS]. У вказаному документі прізвище позивача вказано як [PERSON], однак вірним прізвище позивача, відповідно до паспорту є [PERSON]. Вказана помилка у прізвищі позивача перешкоджає їй використовувати її власність на свій розсуд. Посилаючись на викладене, [PERSON] просила встановити факт належності їй як власнику вказаного правовстановлюючого документу. У судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив її задовольнити. У судовому засіданні представник заінтересованої особи Каминіна О.В. проти задоволення заяви не заперечувала. Заслухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно із договору дарування від 25.09.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Журавльовою І.В., та зареєстрованого в реєстрі за № 1842, належить на праві приватної власності житловий будинок з відповідними господарським та побутовими спорудами, розташований за адресою [ADDRESS]. У вказаному документі прізвище позивача вказано як [PERSON], однак вірним прізвище позивача, відповідно до паспорту є [PERSON]. Як пояснила в судовому засіданні заявниця, розбіжності у написанні її прізвища виникли внаслідок переклади його прізвища з російської на українську мову. Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документах, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що заяву [PERSON] слід задовольнити та встановити факт належності заявниці [PERSON], як житлового будинку з відповідними господарським та побутовими спорудами, розташований за адресою [ADDRESS]., в якому її прізвище зазначено як [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 12 вересня 2009 року з відповідачем зареєстрували шлюб. Спільне життя у сторін не склалось, у сторін різні погляди на життя, немає взаєморозуміння, подальше спільне життя та примирення неможливе. З травня 2015 року позивачка не проживає з відповідачем, не ведуть спільного господарства. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, однак електронною поштою надіслала до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути за її відсутності, позов підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлявся про час і місце розгляду справи згідно положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про причину неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Оскільки відповідач, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності в судове засідання не зявився, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивачка не заперечує проти винесення у справі заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сімя сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачка [PERSON] у цій справі понесла судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн, що підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 01.11.1997 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 943. Від шлюбу сторони мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені з 2016 року, оскільки сторони мають різні характери і погляди на сімейні відносини та життя. Вважала, що збереження їхньої родини неможливе, між нею та відповідачем склалися неприязні стосунки, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище «[PERSON]». Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем. Відповідач у судове засідання не з'явився надіслав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду із даною заявою, в обґрунтування якої вказала, що у серпні 2015 році вона звернулась до Управління пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області щодо призначення їй пенсії. У підтвердження своєї кваліфікації та стажу роботи вона надала трудову книжку від 21.07.1976 року. Однак, у призначенні їй пенсії було відмовлено, у звязку із тим, що у трудовій книжці друге її прізвище помилково вказане як «Супрут». Зазначила, що 04 березня 1977 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON], після чого змінила своє прізвище з «Гарбузової» на «Супрун». 21 квітня 1977 року в її трудовій книжці було зроблено відповідний запис, в якому і було допущено цю помилку. 12 серпня 1985 року [PERSON] помер. 22 вересня 1989 року заявник зареєструвала шлюб із [PERSON], після чого їй було присвоєно прізвище «Сендик», в її трудовій книжці також було зроблено відповідний запис. Оскільки наявність вказаної помилки позбавляє заяника можливості оформити право на пенсію, просила встановити факт належності їй трудової книжки від 21.07.1976 року. Заявник у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, вирішення спору залишила на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до свідоцтва про народження, виданого 15.09.1958 року Никишинським РАЦС Шахтарського району Сталінської області, [PERSON] народилась 28 серпня 1958 року. 04 березня 1977 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу, видане 04.03.1977 року Ящиковської селищною радою Перевальського району Ворошиловградської області. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Супрун». Разом з тим, у трудовій книжці від 21.07.1976 року друге прізвище заявника вказане як «Супрут». Згідно свідоцтва про смерть, виданого 13.08.1985 року міським РАЦС м. Комунарськ Ворошиловградської області, [PERSON] помер 12 серпня 1985 року. 22 вересня 1989 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу, видане 22.09.1989 року міським відділом РАЦС м. Комунарськ Ворошиловградської області. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Сендик». Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, за умови визначення правильності написання прізвища заявника та того, що організація, яка видала правовстановлюючі документи не має можливості внести до нього виправлення, суд вбачає достатньо умов для встановлення юридичного факту належності трудової книжки заявнику.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій зазначила, що 18.02.2004 р. їй видано державний акт, бланк серії ОД №081161, на право власності на земельну ділянку площею 1,59 га, кадастровий номер 5123782500:01:002:0026, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Овідіопольського району Одеської області. Станом на цей час у неї виникла необхідність зареєструвати право власності на земельну ділянку у відповідності до чинного законодавства і виявилось, що у державному акті на право власності на землю при записі її анкетних даних була допущена помилка, а саме: по-батькові записано Володимірівна, у той час як у паспорті по-батькові її записано Володимирівна. У виправленні помилки та видачі нового акта їй відмовлено у звязку з тим, що станом на цей час державні акти на право власності на землю не видаються. З наведених підстав заявниця просила встановити факт належності їй зазначеного вище державного акта на право власності на землю. Заінтересована особа Миколаївська сільська рада не заперечувала щодо заяви [PERSON] і просила розглянути справу за відсутності її представника. (а.с. 13) Суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У паспорті на імя заявниці по-батькові її записано Володимирівна. (а.с. 4) У державному акті на право власності на земельну ділянку по-батькові заявницю записано Володимірівна. (а.с. 7) За таких обставин суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання [PERSON], [INFO], недієздатним та встановлення над ним опіки. У заяві зазначала, що [PERSON], [INFO] - її син. На даний час заявник доглядає його у звязку з тим, що він інвалід другої групи з дитинства, хворіє на синдром Дауна та перебуває на обліку у Кременчуцькому обласному психоневрологічному диспансері. Хвороба [PERSON] свідчить про хронічний, стійкий психічний розлад здоровя, так як його розвиток повністю зупинений і сягає рівня малолітньої дитини. Внаслідок психічної \~хвороби [PERSON] не може розуміти значення своїх дій і керувати ними та потребує встановлення над ним опіки. Просила визнати [PERSON], [INFO], недієздатним та встановити над ним опіку, призначивши її, [PERSON], [INFO], опікуном за поданням органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області. Заявник, представник Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру, представник органу опіки і піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Заяву підтримали, просили задовольнити та визнати [PERSON] недієздатним та призначити над ним опікуном [PERSON]. Відповідно до подання виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області - виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області, як орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити призначити [PERSON] опікуном над [PERSON], [INFO], у разі визнання останнього недієздатним. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №197 від 05.05.2016 року, [PERSON], [INFO], страждає стійким хронічним психічним розладом, а саме вродженим недоумством у вигляді помірної розумової відсталості, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до\~ч.1 ст.241 ЦПК України, суд ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON], [INFO], та встановлення над ним опіки і призначення його опікуном [PERSON], [INFO]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулась у суд з вказаною заявою в обґрунтування якої зазначила, що 03.11.1997 року вона в пологовому відділенні КЗОЗ «Вовчанська центральна районна лікарня» народила дитину дочку [PERSON]. До цього часу державна реєстрації народження дитини не проведена. Просила встановити факт народження 03.11.1997 року її дочки [PERSON], так як це для неї має юридичне значення. В судове засідання [PERSON]не з'явилася, надала суду заяву про підтримання заявлених вимог, просила їх задовольнити, справу розглядати без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справу сповіщався завчасно та належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, вислухавши пояснення заявника, допитавши свідка та дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до фотокопії дублікату медичного свідоцтва про народження № 44 від 25.02.2016 року, [PERSON], перебуваючи у зареєстрованому шлюбі - 03.11.1997 року народила дитину, дівчинку (а.с. 7). З фотокопії свідоцтва про шлюб позивача серія 1-ВЛ № 111404 від 03 жовтня 1995 року, суд вбачає, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.6). Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Іншим шляхом встановлення факту народження особи в певний час неможливо, заява [PERSON] підлягає задоволенню в судовому порядку. Таким чином, вищевказані докази в сукупності підтверджують факт народження 03 листопада 1997 року дитини [PERSON], так як це має юридичне значення. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 10, 60, 130, 174, 212 - 215, 256-259 ЦПК України, суд

Outcome: approved