Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції про зняття арешту з належного [PERSON] майна, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника № 773/3, винесеної 08 липня 2009 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби ВДВС Подільського РУЮ м. Києва. Під час продажу автомобіля позивачем було з`ясовано, що на нього накладений арешт постановою ВДВС Подільського РУЮ м. Києва № 773/3 від 08 липня 2009 року. [PERSON] . Останній звернувся до відповідача із заявою про надання інформації по виконавчому провадженню в рамках якого було винесено постанову про арешт майна, проте він отримав відмову оскільки виконавче провадження знищене у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Державним виконавцем була прийнята постанова 09 червня 2010 року про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Вважає, що строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа сплив, а тому є всі підстави для скасування арешту з майна, тому просить зобов`язати Подільський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) зняти арешт з автомобіля марки, моделі Volkswagen Jetta 2008 державний номерний знак [NUMBER] , що накладений постановою ВДВС району у м. Києві від 23.02.2009 року у виконавчому провадженні № 12355882. Ухвалою суду від 02.04.2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просив суд його задовольнити, а справу розглядати без його участі. Представник відповідача у судове засідання, також не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову заперечував, просив суд у задоволенні позову відмовити, з огляду на наступне: на виконанні відділу перебувало виконавче провадження № 12355882 з примусового виконання постанови № 3-1346 виданої 23.02.2009 Подільським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] штрафу на користь держави у розмірі 510,00 грн. 09.06.2010 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Більш детальної інформації відділ надати не може у зв`язку із знищенням виконавчого провадження № 12355882 за закінченням терміну зберігання. Станом на 13.07.2021 борг по виконавчому документу, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження не сплачено. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] належить на праві власності автомобіль марки, моделі Volkswagen Jetta 2008 державний номерний знак [NUMBER] , чорного кольору, кузов № [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Із листа Територіального сервісного центру МВС № 8043 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві № 31/149 від 12.12.2020 вбачається, що згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 12.12.2020 на вказаний транспортний засіб накладені накладені обмеження, а саме: арешт, заборона на відчуження відповідно до постанови № 773/3 від 08.07.2020 ВДВС Подільського РУЮ міста Києва. Суд вважає, що арешт, заборона на відчуження автомобіля обмежує право позивача, як власника, а тому повинен бути знятий, в порядку Закону України «Про виконавче провадження», з врахуванням наступного. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як вбачається зі статті 1 протоколу №11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з роз`ясненнями наданими в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року, приватна власність громадян, як одна з рівноправних форм власності охороняється законом, її захист здійснюється судом, шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами: про виключення майна з опису. Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.76 року (із змінами) «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, які ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Тобто підставами на визнання права на звільнення майна з-під арешту можуть бути: право власності на описане майно або право володіння ним. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи вищезазначені обставини та норми закону, те, що збереження арешту майна та заборони на його відчуження чинить позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном, правові підстави щодо збереження арешту майна та заборони на його відчуження відсутні, суд вважає, що позов є підставний та підлягає задоволенню.

Outcome: approved