Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

У вересні 2015 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до відповідачів про визнання договору купівлі продажу нерухомого майна дійсним, посилаючись на те, що 21.03.2000 року вони [PERSON] та [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], [PERSON], [PERSON], з другої сторони, уклали договір № 808 купівлі-продажу нерухомого майна квартири [ADDRESS]. Вказаний договір купівлі продажу був посвідчений на Універсальній Біржі «Південь», в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю № 808 від 21.03.2000р., та 23.03.2000 року право власності за позивачами було зареєстровано в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 5164. Дана угода була виконана сторонами повністю. На теперішній час позивачам стало відомо, що вищезазначений договір купівлі продажу нерухомого майна необхідно в судовому порядку визнати дійсним. Сторони при укладені договору купівлі продажу керувалися ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», відповідно до якої, угоди, які зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, тому позивачі вважали, що договір укладено згідно вимог чинного на той час законодавства. На підставі вищевикладеного позивачі вимушені звернутися до суду з даним позовом. Позивачі в судове засідання не зявилися, надили суду заяву з прохання розглядати справу у їх відсутність, просили позов задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, були належним чином та своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи, заяв від них не надходило, причина їх неявки суду не відома. Представник третьої особи Товарна Біржа «Південь» також у судове засідання не з'явився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі письмових доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані позивачами письмові докази по справі, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. Згідно до ст.ст. 47, 227 ЦК УССР (в редакції ЦК 1963р.), які діяли на момент виникнення правовідносин між сторонами, коли одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати її дійсною. Судом встановлено, що 21.03.2000 року [PERSON] та [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], [PERSON] та [PERSON], з другої сторони, уклали договір № 808 купівлі-продажу нерухомого майна квартири [ADDRESS]. Вказаний договір купівлі продажу був посвідчений на Універсальній Біржі «Південь», в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю № 808 від 21.03.2000р., та 23.03.2000 року право власності за позивачами було зареєстровано в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 5164. На теперішній час у позивачів виникла необхідність провести відчуження вказаної квартири, однак через невідповідність даного договору вимогам закону, позивачі позбавлена можливості провести відчуження належної їм нерухомості. На підставі викладеного, суд вважає за можливе, відповідно до норм ч.2 ст.47 ЦК УССР задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved