Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому, враховуючи зменшення та уточнення позовних вимог (а.\~с. 2-4, 25), просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 21 липня 2007 року, посилаючись на те, що з 2011 року подружніх відносин вони не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Їхня малолітня дочка [PERSON], [INFO], проживає разом з ним та його батьками у селі Требухів Броварського району Київської області по вулиці Матросова, 25-А. Відповідач проживала разом з ними без реєстрації, проте покинула місце їхнього проживання. Позивач вважає, що за таких обставин подальше спільне проживання та примирення подружжя є неможливим. Перебування у шлюбі суперечить його інтересам, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Позивач [PERSON]В у суді позов підтримав та пояснив, що з 2011 року сторони проживають окремо, спільного господарства вони не ведуть, подальше перебування у шлюбі суперечить його інтересам. Місце проживання відповідача на даний час йому невідоме. Просив суд позовні вимоги задовольнити та розірвати шлюб між ними. Сплачений при подачі позовної заяви судовий збір із відповідача просив не стягувати. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином через оголошення у пресі згідно із вимогами ч. 9 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд вона не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходила. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Провівши заочний розгляд справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 21 липня 2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Требухівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис №\~20. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що з 2011 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Їхня малолітня дочка [PERSON] проживає з батьком та знаходиться на його утриманні. Місце проживання відповідача на даний час невідоме. Примирення між сторонами неможливе. Подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved