overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

У вересні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 07 червня 1996 року Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянського стану м.Миколаєва, актовий запис № 185. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені з січня 2014 року. Спільне господарство не ведеться, вони проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї є намір відповідача створити іншу сім'ю, що призвело до втрати почуття кохання та до припинення шлюбних відносин. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, прізвище відновити дошлюбне. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін та розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та доведено, що сторони з 07 червня 1996 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянського стану м.Миколаєва, актовий запис № 185. Мають від шлюбу двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки з січня 2014 року, так як мають різні погляди на життя і сім'ю, не ведуть сумісного господарства, відповідач має намір створити іншу сім'ю, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення відповідно до ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачкою висловлена думка щодо відновлення дошлюбного прізвища.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

У вересні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 08 лютого 1995 року виконкомом Костянтинівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, актовий запис № 4. Позивач зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені у серпні 2011 року, оскільки відповідача позбавили волі через скоєний злочин. Причиною розпаду сім'ї стало те, що ще до позбавлення волі в них було відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного, в них різні погляди на сімейне життя, виховання дітей, все це призводило до суперечок, а в подальшому до повного розладу між ними та до припинення шлюбних відносин. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Прізвище просила відновити на дошлюбне. Відповідач відбуває покарання в місцях позбавлення волі, надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та доведено, що сторони з 08 лютого 1995 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим виконкомом Костянтинівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, актовий запис № 4. Мають від шлюбу двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки з моменту позбавлення відповідача волі. Однак судом встановлено, що сумісне життя між сторонами не склалося і раніше, так як вони мали різні погляди на життя і сім'ю, ведення сумісного господарства, виховання дітей, а тому подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення відповідно до ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачкою висловлена думка щодо відновлення свого дошлюбного прізвища.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

У вересні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 15 листопада 2011 року виконкомом Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області, актовий запис № 50. Позивач зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, вони не ведуть сумісного господарства. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, в них різні погляди на ведення сумісного господарства, розподілу сімейного бюджету, що призвело до втрати почуття кохання. Відповідач ухиляється від звернення до органів РАЦС із спільною заявою відповідно до вимог ч.1 ст.106 СК України, тому вона вимушена звернутися до суду. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати та прізвище залишити шлюбне. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та доведено, що сторони з 15 листопада 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим виконкомом Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області, актовий запис № 50. Від шлюбу дітей не мають, проте через органи РАЦС шлюб не розірвали через відсутність згоди відповідача. Подружні стосунки між сторонами припинені у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, сторони не ведуть сумісного господарства, проживають окремо, не бажають зберегти шлюб, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення згідно зі ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачкою висловлена думка щодо залишення шлюбного прізвища.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

У вересні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 23 грудня 1995 року Корабельним відділом реєстрації актів громадянського стану м.Миколаєва, актовий запис № 740. Позивач зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені у червні 2014 року, вони ведуть окреме господарство та мають окремий бюджет. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, в них різні погляди на сімейне життя, виховання дітей, все це призвело до втрати почуття кохання та до припинення шлюбних відносин. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, просив прізвище залишити шлюбне. Суд, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та доведено, що сторони з 23 грудня 1995 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Корабельним відділом реєстрації актів громадянського стану м.Миколаєва, актовий запис № 740. Мають від шлюбу двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки, так як мають різні погляди на життя і сім'ю, не ведуть сумісного господарства, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення відповідно до ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачем висловлена думка щодо залишення шлюбного прізвища, яке він змінив під час реєстрації шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

У вересні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 23 серпня 1996 року Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянського стану м.Миколаєва, актовий запис № 321. Позивач зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Шлюбні відносини між ними припинені та відновлення подружніх стосунків, збереження сім'ї стало неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та відсутністю взаєморозуміння з різних питань сімейного життя та ведення господарства. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Прізвище залишити шлюбне. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнавав, просив надати строк на примирення. Після наданого судом строку для примирення позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Підтвердив, що шлюбні відносини вони не відновили. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі з 23 серпня 1996 року, який був зареєстрований Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянського стану м.Миколаєва, актовий запис № 321. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені, так як вони мають різні погляди на життя і сім'ю, не ведуть сумісного господарства, тривалий час проживають окремо. Згідно зі ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам їх неповнолітньої дитини. При цьому суд також враховує, що рішення сторін прийнято з усвідомленням його наслідків. Судом вживалися заходи щодо збереження шлюбу шляхом надання строку для примирення, проте подружні стосунки сторонами не були відновлені. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачкою висловлена думка щодо залишення їй шлюбного прізвища.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

У вересні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позовній заяві позивачка посилається на те, що 19.08.2005 року вона одружилася з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. З вересня 2014 року подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки не надає. Просила стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, з 19.08.2005 року (свідоцтво про одруження серія [NUMBER] від 19.08.2005 року, (а.с. 3)). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 13.12.2005 року (а.с. 4)). З вересня 2014 року подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть, відповідач кошти на утримання неповнолітньої доньки не надає, вихованням дитини не займається, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має. В силу ст. ст. 180, 181, 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати та надавати матеріальну допомогу на дітей, при цьому за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Беручи до уваги вище викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в прибуток держави 243 грн. 60 коп. судових витрат. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 181, 182, 184, 190 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

У вересні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 24 червня 2006 року по 12 грудня 2013 року перебувала у шлюбі з [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] Матеріальну допомогу на утримання дитини [PERSON] не надає, дочка знаходиться на її утриманні. Позивачка подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях просила задовольнити позов. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно, причину своєї неявки суду не повідомив. За клопотанням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є дитиною відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, де батьками записані позивачка та відповідач (а.с. 4). Дочка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на викладене, матеріальне становище дитини і відповідача, який аліментних зобов'язань не має, не є інвалідом, є працездатною особою, у силу ст. 182 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 вересня 2014 року та до досягнення повноліття. Виходячи з вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] судовий збір на користь держави у сумі 243,60 грн., (одержувач: УДК у Орджонікідзевському районі м. Харкова, код ЄДРПОУ: 37999701, МФО: 851011, банк отримувача: ГУДКУ у Харківській області, КБКД: 22030001, р/р: 31214206700009).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

У вересні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 19 квітня 2012 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 72. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З 2014 року однією сім'єю вони не проживають через несумісність характерів, на підставі чого виникали постійні сварки, що негативно впливало на виховання дитини. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також просила залишити їй прізвище чоловіка «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає, згоден на розірвання шлюбу та не заперечує проти постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Суд, враховуючи, що між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їх дитини, а також, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню без дослідження доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

У вересні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 25 грудня 1987 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Палаці одруження м. Жданова Донецької області, актовий запис № 4664. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З 2003 року однією сім'єю вони не проживають через те, що відповідач покинув її заради іншої жінки. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також просила залишити їй прізвище чоловіка «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає, згоден на розірвання шлюбу та не заперечує проти постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Суд, враховуючи, що між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а також, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню без дослідження доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

У вересні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 29 жовтня 2010 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 284. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З 2011 року однією сім'єю вони не проживають через те, що відповідач не працює, матеріально сім'ю не утримує, у зв'язку із чим, виникають постійні сварки, що негативно впливає на виховання дитини. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також просила залишити їй прізвище чоловіка «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає, згоден на розірвання шлюбу та не заперечує проти постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Суд, враховуючи, що між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їх дитини, а також, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню без дослідження доказів.

Outcome: approved