Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

У вересні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» звернулося до суду з зазначеним позовом. В позовній заяві позивач вказує, що 05.11.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Еталон Краси» та [PERSON] було укладено договір №ДО0211 та Додаткову угоду №R0008345 на надання косметичних засобів, відповідно до якого ТОВ «Еталон Краси» продав, а відповідач отримав та зобовязався оплатити косметичні засоби на умовах визначених Основним договором та п.1 Додаткової угоди №R0008345 від 05.11.2014 року на загальну суму 15500,00 грн. на умовах відтермінування платежу. Товар був отриманий у повному обсязі відповідачем, що підтверджується актом приймання-передачі товару від 05.11.2014 року. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Еталон Краси» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг»укладено Генеральний договір відступлення права вимоги №СФ2030844 від 08.09.2014 року. Відповідно до Генерального договору позивач сплатив ТОВ «Еталон Краси» грошові кошти в сумі 15500,00 грн. в обмін на право вимоги до відповідача. Згідно договору позивач надав можливість відповідачу сплатити суму боргу 18-ма окремими платежами до 05.05.2016 року. Відповідач порушила умови укладеного договору. Станом на 01.09.2016 року сума заборгованості становить 19398,02 грн. з яких: 13748,89 грн.\~- заборгованість за договором; 1200,00 грн.\~- штраф; 4036,67 грн.\~- збитки від інфляції; 412,46 грн. 3% річних. З урахуванням наведеного, просить стягнути з відповідача 19398,02 грн. заборгованості за договором № ДО0211 від 05.11.2014 року, 1380,00 грн. судових витрат. Представник позивача в судове засідання не зявився, просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилася, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що 05.11.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Еталон Краси» та [PERSON] було укладено договір №ДО0211 та Додаткову угоду №R0008345 на надання косметичних засобів, відповідно до якого ТОВ «Еталон Краси» продав, а відповідач отримав та зобовязався оплатити косметичні засоби на умовах визначених Основним договором та п.1 Додаткової угоди №R0008345 від 05.11.2014 року на загальну суму 15500,00 грн. на умовах відтермінування платежу. Товар був отриманий у повному обсязі відповідачем, що підтверджується актом приймання-передачі товару від 05.11.2014 року. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Еталон Краси» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг»укладено Генеральний договір відступлення права вимоги №СФ2030844 від 08.09.2014 року. Відповідно до Генерального договору позивач сплатив ТОВ «Еталон Краси» грошові кошти в сумі 15500,00 грн. в обмін на право вимоги до відповідача. Згідно договору позивач надав можливість відповідачу сплатити суму боргу 18-ма окремими платежами до 05.05.2016 року. Відповідач порушила умови укладеного договору. Станом на 01.09.2016 року сума заборгованості становить 19398,02 грн. з яких: 13748,89 грн.\~- заборгованість за договором; 1200,00 грн.\~- штраф; 4036,67 грн.\~- збитки від інфляції; 412,46 грн. 3% річних. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобовязаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. На підставі ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача 19398,02 грн. заборгованості за договором № ДО0211 від 05.11.2014 року, 1380,00 грн. судових витрат.

Outcome: approved