Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зварич О.І., ДП «Український інститут інтелектуальної власності», про визнання права власності у порядку спадкування за законом. Виклад обставин та зміст позовних вимог, з якими звертається позивач. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла її матір [PERSON] Після смерті матері відкрилася спадщина на все належне їй майно, у тому числі і на майнові права інтелектуальної власності на знаки для товарів і послуг на підставі свідоцтв № 138349 і 138350 на знаки для товарів і послуг, які належали останній після смерті чоловіка [PERSON] . Позивач звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зварича О.І. із заявою, в якій просила видати свідоцтва про право на спадщину на вищевказані майнові права інтелектуальної власності після смерті матері. Однак, приватним нотаріусом такі свідоцтва видані не були, оскільки за життя [PERSON] не були внесені відомості до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо зміни власника Свідоцтв № [NUMBER] і [NUMBER] на знаки для товарів і послуг. З огляду на викладені обставини, позивач просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на майнові права інтелектуальної власності на знаки для товарів і послуг на підставі Свідоцтв №№ 138349 і [NUMBER] на знаки для товарів і послуг, зареєстрованих у Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг 10 травня 2011 року в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] . Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2019 року відкрито провадженні у справі та призначено підготовче засідання. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про місце, час та дату його проведення повідомлялася належним чином. До початку підготовчого засідання її представник адвокат Стеценко Ю.В. подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Також, у заяві просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, про місце, час та дату його проведення повідомлялася належним чином. До початку підготовчого засідання подала заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення та просила здійснювати розгляд справи у її відсутність. Треті особи у підготовче засідання не з`явилися, про місце, час та дату проведення підготовчого засідання повідомлялися належним чином. Причини неявки суду не відомі. Згідно із ч.ч. 3 та 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Як передбачено ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставини справи, що встановлені судом: 10 травня 2011 року Державним департаментом інтелектуальної власності видано на ім`я [PERSON] свідоцтва № [NUMBER] та № [NUMBER] на знаки для товарів і послуг (а.с. 4-7). Із матеріалів справи вбачається, що [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, у тому числі і на майнові права інтелектуальної власності на знаки для товарів і послуг. [PERSON] , яка була дружиною спадкодавця [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гурченко Н.І. із заявою про прийняття спадщини після смерті останнього. 04 березня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гурченок Н.І. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку у праві власності на право на знаки для товарів і послуг, що належало померлому [PERSON] на підставі свідоцтва № [NUMBER] (а.см. 8). Згідно копії свідоцтва про право власності, виданого 22 грудня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гурченок Н.І., інша 1/2 частка майнового права на знаки для товарів і послуг, вказаних у свідоцтві № 138349, належить [PERSON] як майно, що набуте подружжям за час шлюбу (а.с. 8 на звороті). 04 березня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гурченок Н.І. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку у праві власності на право на знаки для товарів і послуг, що належало померлому [PERSON] на підставі свідоцтва № [NUMBER] (а.с. 9). Інша Ѕ частка майнових прав на знаки для товарів і послуг, вказаних у свідоцтві № 138349, належить [PERSON] як майно, що набуте подружжям за час шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про право власності, яке видано 22 грудня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гурченко Н [PERSON] І. (а.с. 9 на звороті). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11 жовтня 2016 року відділом державної реєстрації смерті головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 3 на звороті). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, у тому числі і на майнові права інтелектуальної власності на знаки для товарів та послуг, що належать на підставі свідоцтв № 138349 та № 138350 на знак для товарів і послуг. Зі змісту листа № 11/01-16 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зварича О.І. від 03 березня 2017 року вбачається, що [PERSON] шляхом подачі заяви до нотаріуса прийняла спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та являється її спадкоємицею (а.с. 10). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30 травня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області, [PERSON] є дочкою [PERSON] . Також, матеріалами справи встановлено, що іншим спадкоємцем після смерті [INFO] [PERSON] є її сестра [PERSON] . 29 травня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір про поділ спадщини, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зваричем О.І. Відповідно до умов вказаного Договору позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] поділили спадщину після смерті [PERSON] , в результаті чого до [PERSON] , окрім іншого, також у спадщину переходять майнові права інтелектуальної власності на знаки для товарів та послуг, що належать на підставі свідоцтв № 138349 та № 138350 на знак для товарів і послуг (а.с. 11). 16 червня 2017 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зварич О.І. направив до Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» лист, де повідомив, що у його провадженні перебуває спадкова справа № 2/2017 р. щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Із листа від 04.05.2017 р., який наданий на запит нотаріуса, останньому стало відомо, що власником свідоцтв № 138349, 138350 є покійний чоловік [PERSON] [PERSON] . [PERSON] ще за життя отримала свідоцтва про право на спадщину за законом та свідоцтва про право власності в спільному майні подружжя після смерті [PERSON] , виданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гурченок Н.І., на підставі яких вона є єдиним власником цих свідоцтв. На підставі наведеного, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зварич О.І. у листі просив ДП «Український інститут інтелектуальної власності» провести за [PERSON] державну реєстрацію згаданих вище свідоцтв та надати виписки з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг (а.с. 10 на звороті). Як вбачається із біографічних даних свідоцтв № 138349 та № 138350 на знаки для товарів і послуги зміни щодо власника таких свідоцтв у Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг не вносилися, і власником таких свідоцтв станом на 06.05.2019 р. рахується [PERSON] (а.с. 12). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини. Згідно із ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 418 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Як вбачається із ст. 420 ЦК України до об`єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать торговельні марки (знаки для товарів і послуг). За змістом\~ст.\~495\~ЦК України\~Майновими правами\~інтелектуальної власності\~на торговельну\~марку є: 1)\~право на\~використання торговельної\~марки; 2)\~виключне право\~дозволяти використання\~торговельної марки; 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання;\~4)\~інші майнові\~права інтелектуальної\~власності,\~встановлені законом. Майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать володільцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації, особі, торговельну марку якої визнано в установленому законом порядку добре відомою, якщо інше не встановлено договором. Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Згідно із ст. 1267 ЦК України частки у\~спадщині кожного\~із спадкоємців\~за законом\~є рівними. Спадкоємці\~за усною\~угодою між\~собою,\~якщо це\~стосується рухомого\~майна,\~можуть змінити\~розмір частки\~у спадщині\~когось із\~них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Як передбачено\~ст.\~1258\~ЦК України\~спадкоємці за\~законом одержують\~право на\~спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За змістом ст. 13 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» відомості про власника свідоцтва на знак для товарів і послуг вносяться до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг. Згідно із п. 1.2. Положення про Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України 10.01.2002 р. № 10 і зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 28.01.2002 р. за № 64/6352, Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг (далі - реєстр) - це сукупність офіційних відомостей щодо державної реєстрації знаків для товарів і послуг (далі - знаки), які постійно зберігаються на електронному та/або паперовому носіях. Як передбачено у п. 2.3. вищевказаного Положення у процесі ведення реєстру до нього вносяться відомості щодо зміни, пов`язаної зі зміною особи власника (власників) свідоцтва. Із вищевикладеного вбачається, що після смерті [PERSON] - [PERSON] успадкувала майнові права на знаки для товарів та послуг, що належали [PERSON] на підставі свідоцтв Свідоцтв № 138349 та № 138350 на знаки для товарів і послуг. Однак, за життя [PERSON] не внесено до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг зміни щодо власника. Отже, враховуючи зазначене, підстав незаконності набуття позивачем права власності на майнові права інтелектуальної власності на знаки для товарів і послуг, судом не встановлено. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надавши об`єктивну оцінку зібраним доказам у справі, беручи до уваги те, що відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved