Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

У вересні 2018 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним та встановлення над ним опіки, призначивши її, [PERSON] , його опікуном. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначила, що [PERSON] є її сином, який є інвалідом з народження та хворіє на помірну розумову відсталість, обумовлену хромосомною патологією. Йому призначена 1-Б група інвалідності, та за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується довідкою МСЕК від 15.10.2017 року серії 214/1. Вона постійно піклується про свого сина та здійснює догляд за ним. В судове засідання заявник не з`явилася, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, вимоги викладені у заяві підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Опікунська рада при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню через наступне. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно висновку № 87 судової - психіатричної експертизи [PERSON] , [INFO] , страждає на вроджене недоумство - помірну розумову відсталість, обумовлену хворобою Дауна. За своїм психічним станом [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Правилами ст. 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Положеннями ст. 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. З наданого суду опікунською радою при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради подання вбачається, що опікунська рада вважає можливим призначити [PERSON] опікуном [PERSON] , [INFO] , у разі визнання його недієздатним. Виходячи з наведеного, суд приходить висновку, що подання опікунської ради щодо встановлення над недієздатним [PERSON] опіки та призначення заявника його опікуном є цілком обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. На підставі викладеного,

Outcome: approved