Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-23 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 14 квітня 2011 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частку домоволодіння, яке розташоване по вул. Малинівська, № 19 в с. Малинівка Новоселицького району. Спадщину за законом після її смерті прийняв її чоловік [PERSON]. Після смерті 25 жовтня 2015 року його батька [PERSON] відкрилася спадщина на все вказане домоволодіння. Він як спадкоємець за законом 1 черги спадщину прийняв своєчасно. Однак, оскільки спадкодавці не отримали при житті правовстановлюючих документів на домоволодіння, він не може оформити на себе право власності на спадкове майно. Просив суд визнати за ним право власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Новоселицького району та треті особи в судове засідання не зявилися, направивши на адресу суду заяви, в яких позов визнали та просили розглянути справу у їх відсутності. Суд вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки [PERSON] сільської ради Новоселицького району № 364-2 від 18 липня 2016 року станом на 1990-1991 року домоволодіння, яке розташоване по вул. Малинівська, № 19 в с. Малинівка Новоселицького району відносилося до дворів колгоспного типу, в якому були зареєстровані та проживали подружжя [PERSON] та [PERSON], в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року, кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/2 частці домоволодіння. Житловий будинок та господарські споруди вказаного домоволодіння, побудовані до 1980 року на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстровані в [PERSON] сільській раді в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок та господарські споруди побудовані відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1990-1991 роках особам на праві спільної сумісної власності. Після смерті 14 квітня 2011 року [PERSON] відкрилася спадщина 1/2 частку домоволодіння. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадщину за законом після смерті [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON], який на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Новоселицького району № 424-2 від 29 серпня 2016 року. 25 жовтня 2015 року [PERSON] помер, після смерті якого відкрилася спадщина на все вказане домоволодіння, а саме на 1/2 частку, яка належала йому як члену колгоспного двору та на 1/2 частку домоволодіння, яку він успадкував після смерті своєї дружини [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] як спадкоємець за законом 1 черги позивач прийняв своєчасно, звернувшись протягом шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини із відповідною заявою до нотаріальної контори, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Однак, у звязку із смертю спадкодавців та відсутністю за ними зареєстрованих належним чином правовстановлюючих документів на вказане домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом 1 черги після смерті свого батька [PERSON], спадщину прийняв своєчасно та інших спадкоємців немає, то право власності на спадщину слід визнати за ним. На підставі ст.ст. 328, 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved