Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернулася в суд із означеним позовом до відповідача, вказавши, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 29.07.2020 року розірвано, від якого [INFO] у них народилася донька [PERSON] . На даний час донька є повнолітньою та навчається у Львівському державному університеті фізичної культури на третьому курсі. Через наведену обставину дочка позбавлена можливості працевлаштуватись та отримувати заробіток, тому позивач, посилаючись на ст. 199 СК України та навівши доводи щодо спроможності відповідача виплачувати аліменти на утримання дитини, просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду до досягнення донькою двадцяти трьох років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Ухвалою судді від 31.03.2021 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. Цією ж ухвалою до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] 22.04.2021 року від відповідача надійшов відзив, у якому останній визнає позовні вимоги частково в розмірі 1200 грн., вказуючи на те, що на даний час не є офіційно працевлаштованим і не має стабільного доходу та, крім того, згідно рішення Деражнянського районного суду від 01.12.2020 року з нього на користь позивача на утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON] , 2010 року народження, стягуються аліменти в розмірі 3000 грн. до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивач не з`явилась, натомість подала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, у розмірі 1200 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на працездатну особу, з підстав, наведених у відзиві. При цьому представник підтвердив, що відповідач на даний час працює не офіційно, з метою працевлаштування їздить за кордон, інших утриманців, крім неповнолітнього сина, не має, стан його здоров`я є нормальним. Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала заявлені позивачем позовні вимоги. Заслухавши пояснення сторони відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що з 03.10.1999 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Деражнянського районного суду від 29.07.2020 року. В шлюбі у них [INFO] народилася донька [PERSON] . Відповідач є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження. Довідкою Львівського державного університету фізичної культури імені Івана Боберського від 01.03.2021 року №163 підтверджується, що [PERSON] є студенткою 3 курсу факультету туризму ЛДУФК на місцях поза державного замовлення, термін закінчення навчання у якому червень 2022 року. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з роз`ясненнями, наведеними у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 червня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З`ясовуючи наявність вищезазначених умов, судом встановлено, що на даний час донька сторін [PERSON] є повнолітньою, оскільки на час розгляду справи судом їй виповнилося повних 18 років, вона продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, будь-якого іншого самостійного доходу вона не має. Вирішуючи спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, судом враховується, що відповідач є працездатним, має нормальний стан здоров`я, з метою працевлаштування відвідує закордон, що, зокрема, підтвердив представник відповідача у судовому засіданні. З огляду на вказане, суд приходить до висновку про наявність у відповідача, як батька дитини, можливості надавати матеріальну допомогу на утримання його повнолітньої доньки. Разом із цим, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, судом приймається до уваги, що згідно з рішенням Деражнянського районного суду від 01.12.2020 року, ухваленим у цивільній справі №673/934/20, з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.07.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч.1 ст.182 та ч.2 ст. 200 Сімейного кодексу України, які підлягають застосовуванню до даних правовідносин в силу ст. 200 цього Кодексу. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Із урахуванням наведеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи щомісячно, на період навчання доньки, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позовних вимог на 75%, з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 681 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved