Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

У вересні 2014 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є мешканкою гуртожитку по [ADDRESS]. На підставі ордеру на жиле приміщення серія Б №55707 від 12.07.1989 р., який виданий Виконавчим комітетом Дніпровської районної ради народних депутатів м. Києва, її чоловік [PERSON] отримав кімнату [NUMBER], житловою площею 18,7 кв.м. 10 січня 2006 року шлюб між позивачкою та ї чоловіком було розірвано. Після розірвання шлюбу позивачка та її колишній чоловік почали проживати окремо. Не маючи іншого житлового приміщення, позивачка усно звернулася до адміністрації КП «Житловик», у віданні якого на той час перебував гуртожиток, з проханням надати їй окрему кімнату для проживання. З січня 2006 року позивачка отримала в користування дві окремі кімнати, загальною площею 14,5 кв. м. У подальшому позивачка звернулася до відповідачів з проханням вирішити питання приватизації вказаної вище площі, між тим позивачці у наданні такого дозволу було відмовлено у зв'язку з тим, що приміщення які займає позивачка відповідно до проведеної у листопаді 2012 року інвентаризації, вважаються допоміжними. Посилаючись на вище викладені обставини, позивачка просила визнати її право користування кімнатами [NUMBER] та [NUMBER] в гуртожитку [ADDRESS] та визнати її право на приватизацію зазначених кімнат. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали пред'явлені вимоги. Представники відповідачів проти задоволення позову заперечували. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка є мешканкою гуртожитку по [ADDRESS]. На підставі ордеру на жиле приміщення серія Б №55707 від 12.07.1989 р., який виданий Виконавчим комітетом Дніпровської районної ради народних депутатів м. Києва, її колишній чоловік [PERSON] разом з сім'єю в складі : дружина, дочка та син, отримав кімнату [NUMBER], житловою площею 18,7 кв.м. 10 січня 2006 року шлюб між позивачкою та ї чоловіком було розірвано. Після розірвання шлюбу позивачка та її колишній чоловік почали проживати окремо. Не маючи іншого житлового приміщення, позивачка усно звернулася до адміністрації КП «Житловик», у віданні якого на той час перебував гуртожиток, з проханням надати їй окрему кімнату для проживання. Вказана обставина сторонами не заперечувалась. З січня 2006 року позивачка отримала в користування дві окремі кімнати, загальною площею 14,5 кв. м. Згідно розпорядження КМДА «Про питання організації управління районами в м. Києві» від 10.12.2010 року №1112 гуртожиток по вулиці Кіквідзе у м. Києві був переданий до сфери управління Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, а балансоутримувачем стало - КП «Печерськжитло». Як вбачається з матеріалів справи, в листопаді 2012 року відповідачами була проведена інвентаризація гуртожитку та виготовлена нова технічна документація на гуртожиток. Відповідно до нового поверхового плану, позивачка займає два допоміжних приміщення [NUMBER] з площею 7 кв.м. та [NUMBER] з площею 7,5 кв. м. У подальшому позивачка звернулася до відповідачів з проханням вирішити питання приватизації вказаної вище площі. Між тим, у наданні дозволу на приватизацію було відмовлено у зв'язку з тим, що площа яку займає позивачка відповідно до проведеної у листопаді 2012 року інвентаризації, вважається допоміжними приміщеннями. Правовідносини щодо користування кімнатами в гуртожитках регулюються Главою 4 Житлового кодексу Української РСР. Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЖК Української РСР, жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи відповідного профспілкового комітету. Згідно ст. 129 ЖК Української РСР, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Відповідно ж до положень вищенаведених норм закону необхідною умовою надання житлової площі в гуртожитку адміністрацією підприємства установи чи організації є наявність відповідного рішення. Разом з тим, в ході розгляду справи не встановлено, що рішення про надання позивачці в користування кімнат приймалось та видавався відповідний ордер на зазначені кімнати. Окрім того, згідно ч. 4 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають в них. Статтею 2 цього Закону встановлено, що до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції)), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму. Як вбачається з наявного в матеріалах справи технічного паспорта гуртожитку, приміщення під [NUMBER] - кухня та приміщення під [NUMBER] - умивальник є допоміжними приміщеннями, а відтак не можуть бути об'єктами приватизації. З огляду на те, що в ході розгляду справи не здобуто будь-яких даних, які б свідчили про порушення прав позивачки, з метою захисту яких вона звернулась до суду, позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed