Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

у березні 2017 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути солідарно з із [PERSON] ([INFO], РНОКПП [NUMBER]) та [PERSON] ([INFO], РНОКПП [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» суму заборгованості у розмірі 27850 (двадцять сім тисяч вісімсот п'ятдесят доларів США) 20 центів та судовий збір по справі у розмірі 10836 грн 93 коп. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 29.04.2008 між ВАТ «Універсал Банк» повним правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №050-2008-1363 відповідно до якого позивач надав грошові кошти у розмірі 30000 доларів США 00 центів, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати та повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 12,45% річних, також сторонами погоджено, що за користуванням кредиту понад встановлений строк процентна ставка становить у розмірі 37,35% річних, кінцевий строк користування кредитом 10.04.2038, після чого між сторонами укладено додаткову угоду №1 на підставі якої узгодили порядок нарахування відсотків за користування кредитом, а також у разі виникнення простроченої заборгованості за цим договором протягом періоду з 04.07.2014 по 09.06.2015 включно та відсутності її погашення позичальник зобов'язується починаючи з 4-го календарного дня виникнення прострочення сплачувати відсотки у наступному розмірі 13,61 процентна ставка та 21,61% річних підвищена процента ставка. Далі 04.07.2014 між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки №б/н відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли із кредитного договору у повному обсязі як існуючих і теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Однак через неналежне виконання [PERSON] своїх зобов'язань у відповідачів виникла прострочена заборгованість. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просила задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні про позовних вимог заперечував, зазначивши, що позивачем пропущений строк позовної давності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив (а.с. 133, 134, 158, 159). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 29.04.2008 між ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір №050-2008-1363 відповідно до п. 1.1 Договору позивач зобов'язався надати відповідачу грошові кошти у розмірі 30000 доларів США 00 центів, а відповідач зобов'язався прийняти кредит та повернути та сплатити проценти за користування у розмірі 12,45% річних, також п. 1.1.1. кредитного договору сторони погодили, що за користування кредиту понад встановлений строк нараховується процентна ставка у розмірі 37,35% річних, згідно п.1.2. кредитного договору строк кредитування за цим договором становить період: з дати надання позивачем кредитних коштів до 10.04.2038 (а.с. 14-25). 04.07.2014 між позивачем та [PERSON] укладено додаткову угоду №б/н до кредитного договору №050-2008-1363 від 29.04.2008 відповідно до умов якого сторони погодили встановити наступний порядок нарахування відсотків за користування кредитними коштами: з 04.07.2014 по 09.06.2015 процентна ставка 9,72% річних та процентна ставка 17,72% річних; починаючи з 10.06.2015 процента ставка 13,61% річних та підвищена процентна ставка 21,61% річних, також відповідно до п. 1.1.3. додаткової угоди визначає, що у разі виникнення у відповідача простроченої заборгованості протягом періоду з 4.07.2014 по 09.06.2015 включно та відсутності її погашення протягом перших трьох календарних днів з дати виникнення такого прострочення відповідача зобов'язується починаючи з четверного календарного дня виникнення прострочення, сплачувати позивачу за користування кредитом проценти у наступному порядку: процентна ставка 13,61% річних та підвищена процентна ставка 21.61% річних (а.с. 26-44). У зв'язку із неналежним виконанням своїх зобов'язань [PERSON] станом на 04.02.2016 становить 27850 доларів США 20 центів, з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 24561 доларів США 12 центів; заборгованість по відсотках за користування кредитом у розмірі 3282 доларів США 58 центів; заборгованість по підвищеним відсоткам у розмірі 6 доларів 50 центів (а.с. 61-64). Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» від 30.03.2012 №5 у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позичальник) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ст. 533 ЦК України. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до укладеного між сторонами договору та ст.ст. 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Також 04.07.2014 між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено договір поруки відповідно до умов якого останній поручається перед позивачем за виконання [PERSON] усіх зобов'язань перед позивачем, що виникли з вищезазначеного кредитного договору, в повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а.с. 67-75). Відповідно до ст. 554 ЦК України та п. 1.4 договору поруки відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Згідно п. 4.2 договору поруки, порука припиняється якщо кредитор протягом трьох років з дня настання терміну виконання боржником основного зобов'язання за основним договором не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1ст. 554 ЦК України). Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника. Відповідно до частини першої ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Outcome: approved