overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

У березні 2018 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16.01.1993 Відділом РАГС Ватутінського району м. Києва, актовий запис № 58. Подружжя має двох синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинилися з 2016 р., спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає. Позивач подала клопотання про розгляд справи у її відсутність. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте до суду він не з'явився без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав. За таких обставин суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16.01.1993 Відділом РАГС Ватутінського району м. Києва, актовий запис № 58. Подружжя має двох повнолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] З позовної заяви вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на шлюб, сім'ю сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач жодних заперечень проти позову не надав, суд дійшов висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який наразі існує лише формально, суперечить інтересам позивача. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до положень статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

У березні 2018 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.08.1996 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з філією Державного Центру розвитку сім'ї, актовий запис № 869. [INFO] у подружжя народився син [PERSON]. Шлюбні відносини між сторонами припинені з березня 2017 р., з того часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки та суперечки. Позивач подала заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач - про визнання позову. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд відповідно до положень частини 3 статті 200 ЦПК України вбачає підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Зважаючи на неявку усіх учасників справи, фіксування судового процесу технічним засобом не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із заяв сторін вбачається, що більше року їх сім'я існує лише формально: разом вони не проживають, не підтримують шлюбно-сімейних відносин та не ведуть спільного господарства. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже зважаючи на те, що відповідач безумовно визнав позов, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

У березні 2018 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28.01.2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві. Подружжя має дочку [PERSON], [INFO] Спільне життя сторін не склалося, оскільки у них виявилися різні погляди на сімейне життя та обов'язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. На цьому ґрунті між ними виникали сварки, які поступово призвели до того, що вони стали один для одного чужими людьми. Позивач робила спроби налагодити сімейне життя. Але вони виявились невдалими. З грудня 2017 шлюбні стосунки між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільного господарства не ведуть. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати з позивачем. Позивач подала заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач - про визнання позову. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд відповідно до положень частини 3 статті 200 ЦПК України вбачає підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Оскільки від обох учасників справи надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на життєві і сімейні цінності сторони втратили почуття взаємної любові та поваги і, як наслідок, припинили шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

У березні 2018 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28.04.2012 Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї. Подружжя має одну дитину: дочку [PERSON], [INFO] Протягом подружнього життя стосунки між сторонами розладились, вони мають різні цінності і цілі у житті. Під час вагітності позивача, відповідач пішов з сім'ї і став проживати окремо. Подружні відносини між сторонами припинилися з 2016 р., спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно та утримання дитини немає. Позивач подала клопотання про розгляд справи у її відсутність. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте до суду він не з'явився без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав. За таких обставин суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28.04.2012 Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 413. Подружжя має одну дитину: дочку [PERSON], [INFO] З позовної заяви вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на шлюб, сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач жодних заперечень проти позову не надав, суд дійшов висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який наразі існує лише формально, суперечить інтересам позивача. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до положень статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

У березні 2018 р. [PERSON] звернувся до суду з даною заявою. В обґрунтування заяви зазначив, що відповідно до договору купівлі-продажу від 23.10.2017 р., він придбав у [PERSON] автомобіль «Мерседес-Бенц 200 D» д/н [NUMBER] 1985 р.в., колір білий, № кузова [NUMBER]. Згодом заявник дізнався про те, що ухвалою Оболонського р/с м. Києва від 07.10.2004 р. на вищевказаний автомобіль було накладено арешт. Тому посилаючись на вищевикладене, заявник просить суд скасування заходи забезпечення позову, що були вжиті ухвалою Оболонського р/с м. Києва від 07.10.2004 р. по цивільній справі № 2-258/05, в зв'язку з чим зняти арешт з автомобіля «Мерседес-Бенц 200 D» д/н [NUMBER] 1985 р.в., колір білий, № кузова [NUMBER]. Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив обставини, що викладені нижче. Ухвалою Оболонського р/с м. Києва від 07.10.2004 р. заяву ЗАТ «СК «Добробут та Захист» задоволено та накладено арешт на автомобіль «Мерседес-Бенц» д/н [NUMBER], який належить [PERSON] Рішенням Оболонського р/с м. Києва від 10.02.2005 р. позов ЗАТ «СК «Добробут та захист» було задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь ЗАТ «СК «Добробут та захист» суму матеріальної шкоди у розмірі 4701,61 грн., вартість дослідження спеціаліста-автотоварознавця у розмірі 216,24 грн., суму сплаченого держмита у розмірі 49,17 грн. Як вбачається із заяви заявника, у відповідності до договору купівлі-продажу від 23.10.2017 р., вбачається, що заявник [PERSON] придбав у [PERSON] автомобіль «Мерседес-Бенц 200 D» д/н [NUMBER] 1985 р.в., колір білий, № кузова [NUMBER]. Таким чином, з набранням судового рішення по вказаній цивільній справі, будь-яка необхідність в заходах забезпечення позову відпала. Відповідно до ч. 3 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки потреба у накладеному арешті на майно [PERSON], що є процесуальною гарантією виконання рішення суду перестала існувати, суд вважає за необхідне задовольнити заяву [PERSON] та скасувати заходи забезпечення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

У березні 2018 р. [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23.12.1995 р. перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у сторін народились діти - [PERSON] [INFO] р.н та [PERSON] [INFO] Позивач зазначає, що з відповідачем разом не проживають протягом року, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства, так як між ними виникали сварки та скандали, так як відповідач вживав алкогольні напої. Спору про поділ майна між сторонами, і син після розлучення буде жити із позивачем. Тому враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, надіслали свої заяви щодо підтримки позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. 23.12.1995 р. перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у сторін народились діти - [PERSON] [INFO] р.н та [PERSON] [INFO], який страждає на аутизм. Як з'ясовано судом, до березня 2017 р. сторони перебували у стосункам між собою, але вже більше року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного. Спору щодо майна, виховання, утримання та спілкування із молодшою дитиною не має. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому суд приходить до висновку про задоволення даного позову, як законного та обґрунтованого. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України. Тому враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

У березні 2018 р. [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2005 р. У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] [INFO] Позивач зазначає, що з відповідачем разом не проживають з листопада 2017 р., не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства, так як між ними виникали сварки та скандали. Тому враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб. І позивач і відповідач в судове засідання не з'явились, надіслали свою заяви щодо підтримки позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. 02.03.2005 р. у відділі РАЦСу Оболонського РУЮ у м. Києві, зареєстровано шлюб між сторонами, а/з № 226 (а.с. 5). [INFO] р. у них народилась [PERSON] (а.с. 6), і батьками дитини є відповідач та позивач. Як з'ясовано судом, з листопада 2017 р. сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивач не має наміру зберігати сім'ю. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд приходить до висновку про задоволення даного позову, як законного та обґрунтованого. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. та 500 грн. за складання позовної заяви. Тому враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

У березні 2018 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15.04.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 146, мотивуючи позов тим, що фактично спільне проживання однією сім'єю з відповідачем вони припинили з червня 2017 року. С цього часу донька проживає з позивачкою в квартирі її батьків. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу послужило, що у них склалися неприязні стосунки і відсутність взаєморозуміння. Збереження сім'ї і примирення між ними неможливо. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 15.04.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 146. (а.с.3) Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. (а.с. 4) Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства припинено з червня 2017 року. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~ У березні 2018 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24.12.1991 року Ізмаїльським відділом РАЦС, актовий запис № 936, мотивуючи позов тим, що у них склалися неприязні стосунки і відсутності взаєморозуміння. Між ними постійно відбувалися скандали і сварки, що негативно позначаються на її спокої і спокої її сім'ї. Відповідач добровільно відмовляється розірвати шлюб в органах РАЦСу. Фактично шлюбні відносини припинили з вересня 2017 року. \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач у\~судове засідання\~не зявилася,\~ до\~суду подала\~заяву про\~розгляд справи\~у її\~відсутності,\~позовні вимоги\~підтримує в\~повному обсязі\~та просить\~їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 24.12.1991 року, який зареєстровано Ізмаїльським відділом РАЦС, актовий запис 936 (а.с.5) Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 290 (а.с. 5). Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства припинено з вересня 2017 року. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved