overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

У березні 2018 року заявник звернувся із заявою в суд, яку мотивує тим, що на підставі розпорядження Хмельницької міської адміністрації № 2808 від 21 грудня 1993 року їй передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га, розташовану у садівничому товаристві «Садовод» та видано Державний акт серії ХМ № 00294, який зареєстрований в Книзі записів Державних актів за № 00294 від 20 лютого 1994 року. Однак у Державному акті допущена помилка по-батькові заявника, замість правильного «Решитівна» зазначено «Рашидівна», що робить неможливим належним чином розпорядитися своєю власністю. Факт приналежності їй вказаного правовстановлюючого документу на прізвище [PERSON] підтверджується письмовими доказами. Просить задоволити заяву та встановити факт приналежності правовстановлюючого документу. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги щодо встановлення факту приналежності їй Державного акту на земельну ділянку підтримала та просить їх задовольнити. Представник Хмельницької міської ради із вирішенням справи покладається на думку суду. Заслухавши доводи заявника та представника заінтересованої особи, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 лютого 1994 року Хмельницькою міською радою на підставі розпорядження Хмельницької міської адміністрації № 2808 від 21.12.1993 року заявнику у приватну власність передана земельна ділянка площею 0,10 га, для ведення садівництва. На підставі означеного рішення їй видано Державний акт серії ХМ, № 00294, що посвідчує це право, який зареєстровано в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю № 00294. Однак у означеному правовстановлюючому документі допущена помилка по-батькові заявника, замість правильного «Решитівна» у виданому документі зазначено неправильно «Рашидівна», що унеможливлює заявнику належним чином розпорядитися обєктом нерухомого майна. Виправили помилку у правовстановлюючому документі органом, що його видав, здійснити неможливо. Факт приналежності означеного правовстановлюючого документу [PERSON] підтверджується сукупністю доказів: копією паспорта заявника, копією свідоцтва про її народження, книжкою садовода, виданої 12.01.1988 року на імя [PERSON], що дає підстави суду задоволити заяву. Тому слід встановити факт приналежності Державного акта на право приватної власності на землю заявнику. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

У березні 2018 року заявник звернулась з вказаною заявою до суду, в якій просила встановити факт її постійного проживання однією сімєю разом з дядьком [PERSON], який помер 04.01.2016 року, на день його смерті, тобто на день відкриття спадщини. В обґрунтування своєї заяви зазначає, що є спадкоємцем за законом після смерті дядька. Після звернення 20.02.2018 року до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва на спадкове майно, отримала розяснення про те, що вона пропустила шестимісячний термін для прийняття спадщини, у звязку з чим позбавлена права на спадкування майна, яке залишилось після смерті дядька. Заявник та заінтересована особа в судове засідання не прибули. В письмових заявах до суду просили справу слухати у їх відсутності, представник заявника заявлені вимоги підтримав, проти чого представник сільської ради не заперечив. Дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.01.2016 року помер [PERSON] дядько заявника (а.с. 5-7). Заявник 20.02.2018 року звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті дядька, [PERSON], та просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на все майно, належне померлому, проте листом цього ж дня їй було повідомлено, про неможливість видачі вказаного свідоцтва у звязку з відсутністю у нього факту прийняття спадщини після смерті дядька у встановлений законом шестимісячний термін./а.с.9, 10/. З довідки виданої виконавчим комітетом Піщівської сільської ради, вбачається, що [PERSON] на момент смерті, 04.01.2016 року був зареєстрований та проживав в [INFO]. За рік до його смерті та на протязі півроку після смерті в цьому ж будинку без реєстрації, постійно проживала племінниця, [PERSON], [INFO], здійснювала за ним догляд до дня смерті та вели спільне господарство (а.с. 14). Вказані факти підтвердили належним чином завіреними письмовими поясненнями [PERSON] та [PERSON] З довідки приватного нотаріуса встановлено, що спадкова справа щодо майна [PERSON], померлого 04.01.2016 року, не заводилась. Спадкоємицею, яка звернулась із заявою про прийняття спадщини є племінниця померлого [PERSON] Таким чином, в судовому засіданні достовірно зясовано, що заявник та померлий [PERSON] дійсно постійно проживали однією сімєю на час відкриття спадщини, інших заінтересованих осіб по справі чи спадкоємців після його смерті немає. Оскільки встановлення даного факту не повязане з вирішенням спору про право, породжує для заявника певні юридичні наслідки, а саме можливість отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, яке залишилась після смерті дядька, вказані нею обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що є всі підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

У березні 2018 року звернулась до суду [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивачка вказала, що з 18 грудня 2014 року вона з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області актовий запис №662. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачкою. Просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з грудня 2016 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії І-КИ №595221), який мешкає разом з позивачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивач вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачкою. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

У березні 2018 року Канарик (до шлюбу Кущенкова) І.А. звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 травня 1993 року Старокостянтинівським відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області (актовий запис № 98). На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що в шлюбі вони мають сина, який на даний час повнолітній. Спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на життя, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені з 2010 року. Збереження сімї між ними є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Представник позивачки подала до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, у відповідності до ч.2\~ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом обєктивно встановлено, що 15 травня 1993 року Старокостянтинівським відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області було зареєстровано шлюб між позивачкою Канарик (до шлюбу Кущенкова) І.А. та відповідачем [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про одруження (актовий запис № 98) від 04 березня 1999 року. У шлюбі сторони мають сина, який на даний час повнолітній. Спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на життя, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені з 2010 року. Збереження сімї між ними є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

У березні 2018 року комунальне підприємство «Готельно-Гуртожитковий комплекс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 01 жовтня 2008 року [PERSON] видано ордер №85 на право вселення в жиле приміщення: кімнату №15, в гуртожитку по вул. Чорновола, 46 в м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області. На підставі вказаного ордеру відповідачку 06 липня 2014 року було зареєстровано у вищевказаній кімнаті. Однак, вона у наданому їй житловому приміщенні не проживає, що підтверджується: актами обстеження, з яких вбачається, що [PERSON] в кімнаті №15 в гуртожитку по вул. Чорновола 46 в м. Вишневе не проживає та взагалі не зявляється в гуртожитку. Її фактичне місцезнаходження не відоме. Просили суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: кімнатою 15 в гуртожитку, що знаходиться по вул. Чорновола, буд. 46 у м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області. Представник позивача в судове засідання не зявився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суд не повідомив. Направив клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідачкав судове засідання не з'явилась, про час та місце його проведення повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Клопотання про відкладення розгляду справи не надійшли. Відповідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

У березні 2018 року надійшла до суду позовна [PERSON] ([ADDRESS]) до [PERSON] ([ADDRESS]) про розірвання шлюбу. Позивач підтримав заявлений позов в повному обсязі, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

У березні 2018 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] (02068, [ADDRESS]) до [PERSON] (02068, [ADDRESS]), третя особа Дарницький районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві (м. Київ, пр-т Бажана, буд. 3-А), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач вказує, що є власником квартири [ADDRESS], згідно договору дарування частини квартири [NUMBER] від 04.12.1998р., та договору дарування частини квартири [NUMBER] від 27.07.2012р. В даній квартирі з 19 січня 1999 року зареєстрований Відповідач, який на початку 2014р. виїхав на постійне місця проживання у м. Санкт-Петербург (Російська Федерація), проте з часу виїзду останній залишається зареєстрованим в квартирі без будь-яких правових підстав. Вжиті заходи для зняття Відповідача з реєстраційного обліку на підставі довіреності результату не дали у зв'язку із відмовою органу реєстрації здійснити цю процедуру. Враховуючи, що [PERSON] не проживає в [ADDRESS], але нарахування за комунальні послуги та користування послугами з постачання холодної, гарячої води та водовідведення проводиться пропорційно кількості зареєстрованих осіб, позивач фактично несе додаткові витрати по утриманню власності. Приймаючи до уваги зміст заявлених вимог, позивач просить позов задовольнити. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача надав до суду заяву про визнання позову. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

У березні 2018 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] (02140, [ADDRESS]) до [PERSON] ([ADDRESS]) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,. Позивач просила розглядати справу без її участі. Відповідач надав до суду заяву про визнання позову. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

У березні 2018 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] ([ADDRESS]) до [PERSON] ([ADDRESS]) про розірвання шлюбу. Позивач підтримав заявлений позов в повному обсязі. Представник Відповідача в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

У березні 2018 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] ( [ADDRESS]) до [PERSON] ([ADDRESS]) про розірвання шлюбу. Позивач просив провести розгляд справи без його участі. Відповідач надав до суду заяву про визнання позову. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

У березні 2018 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] ([ADDRESS]) до [PERSON] ([ADDRESS]) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Просила стягнути з відповідача на утримання дитини 950 грн. щомісячно, зменшивши позовні вимоги. Відповідач надав заяву про визнання позову. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

У березні 2018 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій визнала позов в повному обсязі. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved