Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

У березні 2015 р. [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» (далі - відповідач 1), відділення №30 ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» (далі - відповідач 2), відділення №45 ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» (далі - відповідач 3) про зобов'язання виконати дії. Позовні вимоги, обґрунтовані тим, що 12.02.2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір дарування грошових коштів в іноземній валюті в розмірі 5214,87 доларів США, які знаходяться на відкритому [PERSON] рахунку [NUMBER], згідно Договору № 300131/154966/1-14 від 25.12.2014 р. у відповідача 2. 12.02.2015 року позивачем було відкрито поточний рахунок [NUMBER] у доларах США на своє ім'я у відповідача 3. На вимогу позивача про перерахунок коштів на її поточний рахунок, відповідачі кошти не перерахували. Тому, позивач просила суд зобов'язати відділення №30 ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» перевести з рахунку [NUMBER] на рахунок [NUMBER] у відділенні №45 ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» грошові кошти в сумі 5214,8725 доларів США. Зобов'язати відділення №45 ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» видати позивачу з рахунку [NUMBER] грошові кошти в сумі 5214,8725 доларів США. У судове засідання позивач не з'явилася, у позовній заяві міститься прохання про розгляд справи без її участі. Представники відповідачів у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заперечення на позовну заяву не надали. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до договору дарування грошових коштів в іноземній валюті від 12.02.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Комсомольського міського нотаріального округу Куц С.М., зареєстрованого в реєстрі за № 502, [PERSON] подарувала позивачці грошові кошти в розмірі 5214,87 доларів США, які знаходяться на відкритому [PERSON] рахунку [NUMBER], згідно Договору № 300131/154966/1-14 від 25.12.2014 р. у відділені №30 ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» (а.с.4). Із довідки № 9-3111-/1620 від 11.02.2015 року, виданої ПАТ Банк «Фінанси та Кредит», вбачається, що залишок коштів на рахунку [PERSON] [NUMBER], згідно Договору № 300131/154966/1-14 від 25.12.2014 р., складає 20859,49 доларів США (а.с.5). Згідно анкети - заяви № 54857 від 12.02.2015 року, позивачем було відкрито поточний рахунок [NUMBER] у доларах США (а.с.6). Як зазначає позивач, вона зверталася до відповідача із заявою про перерахунок коштів за договором дарування на її поточний рахунок, однак, відповідач кошти позивачу не перерахував. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною (ч.1 ст. 1060 ЦК України). За договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами (ч.1,2 ст. 1066 ЦК України). Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (ст. 1074 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі (ч. 1 ст. 718 ЦК України). Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч. 1,2 ст. 319 ЦК України). Згідно ч. 1,2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Зважаючи на викладене, суд дійшов до висновку, що позивачка має право на стягнення на її користь коштів в розмірі 5214,87 доларів США, оскільки, її право власності на вказані кошти підтверджено належним чином. У своїх позовних вимогах позивача просить суд зобов'язати відділення №30 ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» перевести з рахунку [NUMBER] на рахунок [NUMBER] у відділенні №45 ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» грошові кошти та зобов'язати відділення №45 ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» видати позивачу з рахунку [NUMBER] такі грошові кошти. Однак, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні даних вимог, з тих підстав, що питання способу виконання рішення суду вирішується на стадії його виконання державним виконавцем на підставі Закону України «Про виконавче провадження». Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що з відповідача 1 на користь позивача підлягає стягненню сума грошових коштів в розмірі 5214,87 доларів США. У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати (п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»). Офіційний курс НБУ гривні до долару США, станом на 17.06.2015 р., становить 2214.7739, а тому сума заборгованості (5214,87 доларів США) у гривневому еквіваленті складає 11549,76 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial