Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. В обґрунтування позову посилалася на те, що з 13 липня 2003 року перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилось двоє дітей. На підставі рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 3 лютого 2014 року укладений між нею та [PERSON] шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу та переїзду до іншого місця проживання у неї народився син - [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження сина, батьками дитини записані вона та відповідач [PERSON] Після народження сина вона звернулась до відповідача із вимогою щодо добровільного надання ним допомоги на утримання сина, однак [PERSON] відмовився надавати таку допомогу, знаючи при цьому, що їх син потребує постійної батьківської уваги та матеріального забезпечення. Всі витрати по утриманню сина [PERSON] вона несе самостійно. Посилаючись на те, що [PERSON] як батько дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, будь-якої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а вона на даний час не працює, у зв'язку із чим позбавлена можливості самостійно нести матеріальні витрати на утримання сина, враховуючи те, що [PERSON] є собою працездатного віку, офіційно не опрацює, однак має неофіційне місце роботи та отримує в середньому не менше 7 000 грн. в місяць, просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1200 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. [PERSON] не погоджуючись із поданим позовом про стягнення з нього аліментів на утримання дитини [PERSON], звернувся до суду із зустрічним позовом про оспорювання свого батьківства щодо малолітнього [PERSON], в якому просив виключити запис щодо нього як батька [PERSON], [INFO] з актового запису про народження дитини № 26, складеного 4 вересня 2014 року виконавчим комітетом Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області. Зокрема, в обґрунтування позову вказував на те, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 3 лютого 2014 року шлюб між ним та [PERSON] розірвано. Вказаним судовим рішенням встановлено, що вони з [PERSON] не підтримують шлюбних відносин з початку літа 2013 року, проживають окремо та не ведуть спільного господарства й відповідно встановлена даним судовим рішенням обставина в силу ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. При цьому, дитина [PERSON] народився [INFO], після спливу більше як річного строку з часу припинення між ним та [PERSON] фактичних шлюбних відносин. Разом з тим, оскільки дитина була народжена після розірвання шлюбу, однак до спливу десятимісячного строку, відомості про нього як батька дитини були включені до актового запису про народження дитини на підставі ч. 2 ст. 122 СК України. Посилаючись на те, що з часу фактичного припинення шлюбних відносин із [PERSON] і до дня народження дитини, а саме [INFO] пройшло біля 14 місяців, вважає, що він не є біологічним батьком [PERSON] та між ним і дитиною відсутній кровний зв'язок, тому він змушений звернутися до суду із позовом про оспорювання свого батьківства та виключення відомостей щодо нього як батька дитини з актового запису про народження [PERSON]. Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 17.11.2014 року поданий [PERSON] зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та об'єднаний в одне провадження. Крім того, в ході судового розгляду, у зв'язку із відмовою позивачки [PERSON] від позову до [PERSON], ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 17.11.2014 року провадження в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі - закрито. У судовому засіданні [PERSON] поданий позов про оспорювання свого батьківства підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] визнала у повному обсязі, проти його задоволення не заперечувала. Вказала на те, що дійсно [PERSON] не є біологічним батьком її сина [PERSON] й відповідно підстави для призначення судово- генетичної експертизи відсутні. Суд, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні учасників, дослідивши письмові докази по справі, а також ураховуючи визнання [PERSON] позову, вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Так, положеннями ст.10,11,60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім того, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставин (ч. 3 ст. 61 ЦПК України). Судом встановлено, що сторони з 13 липня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними зареєстровано виконавчим комітетом Костинецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, що вчинено відповідний актовий запис № 6. В подальшому, на підставі рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 3 лютого 2014 року укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвано. В ході розгляду справи про розірвання шлюбу, судом встановлено, що сторони з початку літа 2013 року проживають окремо та не ведуть спільного господарства й відповідно встановлена даним судовим рішенням обставина в силу ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню, а також не заперечується поясненнями сторін, наданими в ході розгляду даної справи. Також судом встановлено, що у [PERSON] [INFO] народився син [PERSON], про що зроблений актовий запис № 26 від 4 вересня 2014 року виконавчим комітетом Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області. Батьком народженого [PERSON] сина записано на підставі ч. 2 ст.122 СК України [PERSON], який не визнає своє батьківство щодо сина. Відповідно до ч. 2 ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Так, у межах судового засідання 17 листопада 2014 року [PERSON] визнала те, що [PERSON] не є біологічним батьком дитини, та вказала на те, що згодна із вимогою про виключення відомостей про позивача як про батька дитини. При цьому, заперечувала щодо призначення судом судово-генетичної експертизи. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судових окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України) шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, яка народила дитину в шлюбі звернувшись з позовом про виключення із запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком дитини та дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд ухвалює рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи вищевказані норми закону, а також те, що в судовому засіданні з пояснень сторін достовірно встановлено, а також визнано відповідачкою [PERSON], що батьком дитини [PERSON] є інший чоловік, й відповідно доведена відсутність кровного споріднення між позивачем [PERSON] та дитиною відповідачки - [PERSON], суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved