Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права приватної власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтовано тим що, 07.09.2012 року вона отримала у спадщину за законом після смерті [PERSON] ? частину земельної ділянки, площею 0,60 га, що розташований за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, Сичавська сільська рада, СМ «Тилигул-Кошари», СТ «Дельта» вул. 1-ша Садова, №1899, кадастровий номер 5122785800:01:005:0010. На вказаній ? частині земельної ділянки розташований садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами, 1989 року побудови. З метою прийняття спадщини у вигляді садового будинку вона звернулася до нотаріусу, проте її було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на садовий будинок. Тому з метою визнання права приватної власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом вона звернулася до суду. Представник відповідача в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Відповідно до норм Цивільного законодавства України спадкоємством є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного терміну він не заявив про відмову від неї (ст. 1268). Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що 07.09.2012 року [PERSON] отримала у спадок за законом після смерті своєї бабусі [PERSON], ? частину земельної ділянки, площею 0,60 га, що розташований за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, Сичавська сільська рада, СМ «Тилигул-Кошари», СТ «Дельта» вул. 1-ша Садова, №1899, кадастровий номер 5122785800:01:005:0010, що підтверджується Свідоцтвом на право на спадщину за законом, посвідченим [PERSON], приватним нотаріусом Южненского міського нотаріального округу Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за №1350. Позивачка [PERSON] є членом СТ «Дельта», розташованого на території Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, користується земельною ділянкою по вул. 1 Садова, №1899, на даній земельній ділянці є будівля 1989 року побудови, що підтверджується довідкою СТ «Дельта» від 12.11.2014 року № 176. Згідно технічного паспорту на садовий будинок в СТ «Дельта», по вул. 1 Садова, №1899, СМ «Тилигул-Кошари» на території Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, виготовленого БТІ Одеської області станом на 15.08.2015 року, садовий будинок має загальну площу 15,1 кв.м., житлову 7,5 м.кв. та допоміжну 7,7 м.кв. Відповідно до ст.2 Закону України від 1.07.2004 р. №1952-1V «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. В той же час, здійснення державної реєстрації права власності в порядку, передбаченому цим законом, є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. За таких обставин суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1216-1218, 1221, 1262, 1266, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved