Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 98 728,04 грн. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовувала тим, що 12.11.2004 року Дарницьким районний судом м.Києва було ухвалено рішення у цивільній справі за її позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, яким було вирішено стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на її корисить на утримання дочки [PERSON], [INFO]. Проте, відповідач останні кілька років відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, усі витрати, пов'язані з утриманням дитини позивач несе одна. Відповідно до довідки про розрахунок заборгованості, складеної державним виконавцем Оболонського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві, заборгованість відповідача перед позивачем зі сплати аліментів за період з 01.01.2013 року по 01.08.2018 року складає 98 728,04 грн. Ухвалою судді від12.10.2018 року було відкрито провадження у вказаній справі з проведенням розгляду справи в загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. У судовому засіданні 10.12.2018 року представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позову, оскільки з моменту ухвалення рішення суду від 12.11.2004 року він регулярно сплачував аліменти, що підтверджується, в тому числі, і розрахунком заборгованості державного виконавця, доданим до матеріалів справи. Крім того, відповідач зазнавич, що з березня 2013 року він не працював, був зареєстрований, як ФОП, а тому аліменти сплачував в розмірі, встановленому на той час законодавством - не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та лише у травні 2018 року відповідач дізнався, що має вказану заборгованість зі сплати аліментів, у зв'язку з тим, що він сплачував аліменти не у повному їх розмірі. Ухвалою суду від 10.12.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позову в повному обсязі та просив суд про їх задоволення. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав викладене у письмовому відзиві на позов та просив суд відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Судом встановлено, що [INFO] у сторін народилась дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження. Рішенням від 12.11.2004 року ухваленого Дарницьким районним судом м. Києва з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їх малолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісчно, але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян і до її повноліття, починаючи з 15.09.2004 року. Звертаючись до суду з вказаним позовом, сторона позивача просила суд стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення зі сплати аліментів на утримання дитини у сумі 98 728,04 грн. Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як вбачається із постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №572/1762/15ц (провадження № 14-37цс18), роз'яснено, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Разом з тим, відповідач доказів в порядку ст.ст. 76 - 81 ЦПК України, про те, що заборгованість по аліментам утворилась з незалежних від нього причин, суду не надав, доводів позивача не спростував. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Згідно розрахунку, наданого позивачем та складеного державним виконавцем Оболонського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві Поліщук В.В., за період з 01.01.2013 року по 01.08.2018 року, розмір пені складає 98 728,04 грн. Суд вважає вірним наданий позивачем розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини та приймає його до уваги, оскільки наданий розрахунок жодним чином не спростований відповідачем. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення пені за прострочення сплати аліментів відповідачем на їх спільну з позивачем дитину [PERSON], [INFO], оскільки рішення суду відповідач належним чином не виконує та має борг по аліментам. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, тому відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 987,28 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved