overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 01 листопада 2003 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від подружнього життя, 05 березня 2004 року у них народилась донька [PERSON]. Позивач зазначає, що їхнє подружнє життя не склалось через різні характери та погляди на життя, почали виникати сварки та непорозуміння. Це призвело до руйнування сімї та втрати почуттів одне до одного. Шлюбних відносин не підтримують. Позивач в судове засідання не зявився, в попередньому судовому засіданні просив суд в подальшому розглядати справу за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не зявилась, повідомлялась судом вчасно та належним чином, про причини своєї не явки суд не повідомила. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 листопада 2003 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Фастівського міського управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис за № 445. Від вказаного шлюбу у сторін 05 березня 2004 року народилась донька [PERSON]. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сімї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 02 вересня 2008 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від подружнього життя у них 27 листопада 2009 року народилась донька Крістіна, що мешкає разом з відповідачкою. Позивач зазначає, що їхнє подружнє життя виявилася невдалим, через, що у них виникали постійні непорозуміння та часті сварки, що призвело до втрати почуттів одне до одного. На даний час шлюбні відносини між ними припиненні, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Позивач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином, направив до суду заяву в якій просить справу розглядати справу за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти надання терміну на примирення заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, повідомлялась судом вчасно та належним чином, направила до суду заяву в якій просить розглядати справу за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує просить залишити їй прізвище «Сердюк». Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 вересня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Виконкомом Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області зроблено відповідний актовий запис № 43. Від вказаного шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON], [INFO] (а.с.8). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сімї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх спільної дитини, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 27 листопада 2010 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від подружнього життя спільних неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що їхнє подружнє життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів та втрати почуттів одне до одного. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Позивач в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлялась належним чином, в позовній заяві просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилась, про день слухання справи повідомлялась належним чином, направила до суду заяву в якій просить слухати справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Просить суд залишити їй прізвище «Пожарська». Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 листопада 2010 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 1012. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сімї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 19.05.2001 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO] Подружнє спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя. Спільне господарство не ведеться. З огляду на вищевикладене позивач просить шлюб розірвати. Від сторін по справі надійшли заяви слухати справу за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують, просять розірвати шлюб. Дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.05.2001 року (свідоцтво про одруження: а/з № 267). Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO] Частиною 3 статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Підстав для примирення подружжя, визначених статтею 111 СК України, суд не вбачає. Приписами статті 112 СК України визначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу су перечувало б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотань від позивача щодо зміни свого прізвища на дошлюбне не надходило. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У відповідності до положень ч. 3 ст. 115 вказаного Кодексу, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Подружнє спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя. Подальше збереження сім`ї позивач вважає неможливим, шлюб необхідно розірвати. Майновий спір не заявлявся. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 08 серпня 2008 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просив розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 08 серпня 2008 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 08 серпня 2008 року актовий запис № 1119 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають доньку: [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Спір щодо місця проживання дитини [PERSON] відсутній. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка просила після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 26 липня 1997 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просив розірвати шлюб. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Направила до суду заяву, в якій зазначила, що вона позов визнає та просить розглядати справу у її відсутність. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 26 липня 1997 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 26 липня 1997 року актовий запис № 940 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Спір щодо місця проживання дитини [PERSON] відсутній. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 29 квітня 2011 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 293. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя та сімейні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. Позивачем була подана заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачем була подана заява про розгляд справи за її відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 29 квітня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 293. (а.с.4) Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В заяві вказав, що перебував з відповідачкою у шлюбі з 01 серпня 1998 року по 22 липня 2013 року. Від спільного проживання мають двох синів - [PERSON] - 1998 року народження та [PERSON] - 2002 року народження, які проживають з позивачем та перебувають на повному його утриманні. Відповідачка працює та має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, інших утриманців не має, але добровільно не бажає надавати допомогу дітям. Просить постановити рішення про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини, щомісячно і до повноліття дітей. У судове засіданні позивач не з'явився, але надіслав письмову заяву, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач у судове засіданні не з'явилася, але надіслала письмову заяву. Позовні вимоги визнала повністю проти їх задоволення не заперечує. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що з 01 серпня 1998 року по 22 липня 2013 року сторони перебували зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають двох синів: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO], які проживають разом з позивачем. (а.с.3-4). Шлюб розірвано (а.с.2). Відповідач працює, інших утриманців не має, та згодна надавати матеріальну допомогу в розмірі 1/3 частини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на одну дитину, визначається судом. У зв'язку з наведеним вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по сплаті на користь держави судового збору у сумі 243,60 гривень

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Гарнишівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться по [ADDRESS] та належали його батькові [PERSON] На обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що після смерті [PERSON], який помер [INFO], він, як спадкоємець по заповіту, прийняв спадщину у встановлений законом строк. Однак нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що на спадковий житловий будинок і господарські будівлі відсутні правовстановлюючі документи. Позивачв судовому засіданні позов підтримує. Представник відповідача Гарнишівської сільської ради в судове засідання не з'явився. Гарнишівська сільська рада надіслала до суду заяву про розгляд справи у відсутності її представника, позов визнає. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що вона не претендує на обов'язкову частку у спадковому майні після смерті її чоловіка [PERSON], у зв'язку з чим спадщину не приймала. Просить при вирішенні спору врахувати, що спадковий будинок є особистою власністю її чоловіка [PERSON], а не спільною сумісною власністю їхнього подружжя. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та підтверджується: паспортом позивача, даними свідоцтва про його народження; свідоцтвом про смерть [PERSON] [INFO]; заповітом останнього, вчиненим 20.05.2010 року на користь позивача [PERSON]; виписками з погосподарської книги Гарнишівської сільської ради; технічним паспортом на зазначений житловий будинок та висновком про його технічний стан; відмовою приватного нотаріуса Волочиського районного нотаріального округу у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на зазначений вище житловий будинок; матеріалами спадкової справи №12/2013, заведеної після смерті [PERSON]

Outcome: approved