Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить скасувати арешт та зняти заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, належного [PERSON], який було накладено постановою Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГУЮ у Житомирській області б/н від 20 лютого 2013 року. В обґрунтування позову зазначив, що 16 листопада 2015 року до Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області повторно на виконання надійшов виконавчий лист № 2-219/10, виданий 24 лютого 2010 року Новоград-Волинським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «[PERSON] Аваль» заборгованості в розмірі 221\~927 грн. 51 коп. та судових витрат в розмірі 975 грн. Постановою державного виконавця від 28 січня 2013 року відкрито виконавче провадження по виконанню вищезазначеного виконавчого листа (ВП № 36149193). Постановою державного виконавця від 20 лютого 2013 року накладено арешт на майно боржника [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження. Постановою старшого державного виконавця від 12 листопада 2014 року виконавчий документ повернуто стягувачеві на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, не зважаючи на те, що виконавчий лист був повернутий стягувачеві, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно міститься інформація про арешт майна боржника [PERSON] та заборона його відчуження, який було накладено постановою Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГУЮ у Житомирській області б/н від 20 лютого 2013 року. Відповідно до п. 10 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ. За змістом ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення. Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Оскільки жодного виконавчого провадження, де боржником є позивач, не відкрито, тому [PERSON] просив задовольнити позов та скасувати арешт належного позивачу майна. \~ \~ \~ \~Начальник Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (далі ВДВС) надіслав відзив на позов, у якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що нормою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено підстави для зняття арешту з майна боржника, однак такої підстави для зняття арешту з майна боржника, як повернення виконавчого документа, зазначена норма Закону не містить. У ВДВС відсутні відомості про те, що борг за виконавчим провадженням № 36149193 погашений у повному обсязі, а позивачем не надано доказів на підтвердження погашення такої заборгованості у повному обсязі. Не заслуговує на увагу посилання позивача на довідку арбітражного керуючого про те, що ФОП [PERSON] припинено підприємницьку діяльність і в рамках судової справи про банкрутство всі вимоги кредиторів є погашеними, не є підставою для зняття арешту, оскільки боржником за виконавчим провадженням є фізична особа [PERSON], а не ФОП. Крім того, згідно п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 7 лютого 2014 року вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом предявлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. А тому ВДВС у зазначеній справі не є належним відповідачем. В судовому засіданні [PERSON] підтримав позов, та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник ВДВС в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову, з підстав викладених у відзиві на позов. Представник третьої особи АТ «[PERSON] Аваль» в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи, позив не визнав. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою державного виконавця від 28 січня 2013 року відкрито виконавче провадження № 36149193 по виконанню виконавчого листа № 2-219, виданого 9 квітня 2010 року Новоград-Волинським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «[PERSON] Аваль» заборгованості за кредитним договором в розмірі 221\~927 грн. 51 коп. та судових витрат в розмірі 975 грн. Постановою державного виконавця від 20 лютого 2013 року накладено арешт на все майно боржника [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження. Постановою старшого державного виконавця від 12 листопада 2014 року зазначений виконавчий документ повернуто стягувачеві на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 1.07.1999 року (наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення). Представник ВДВС в судовому засіданні пояснила, що зазначене виконавче провадження знищено. На час розгляду справи у ВДВС відсутні будь-які виконавчі провадження, боржником у яких є [PERSON] Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, підставою обтяження нерухомого майна [PERSON] є постанова Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГУЮ у Житомирській області про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження б/н від 20 лютого 2013 року (а.с. 7). Відповідно до змісту статей 15, 16 ЦК України кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання.\~Способом захисту\~цивільних прав\~та інтересів\~може бути припинення дії, яка порушує право. Згідно із\~положеннями статей\~317,\~321\~ЦК України\~власникові належать\~права володіння,\~користування та\~розпоряджання своїм\~майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частин першої, другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на\~майно (кошти)\~боржника накладається\~виконавцем шляхом\~винесення постанови\~про арешт\~майна (коштів)\~боржника або\~про опис\~та арешт\~майна (коштів)\~боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. У частині четвертій статті 59 цього Закону передбачено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, якими є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4)\~наявність письмового\~висновку експерта,\~субєкта оціночної\~діяльності -\~субєкта господарювання\~щодо неможливості\~чи недоцільності\~реалізації арештованого\~майна боржника\~у звязку\~із значним\~ступенем його\~зношення,\~пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. В судовому засіданні не встановлено наявності підстав для зняття арешту з майна боржника [PERSON], передбачених частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIII. Разом з тим, відповідно до змісту частини першої та другої статті 40 Закону № 1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження , повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Отже, за змістом зазначеної норми Закону у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається. Як пояснив в судовому засіданні представник ВДВС на час розгляду справи у ВДВС відсутні будь-які виконавчі провадження, боржником у яких є [PERSON] Ураховуючи, що те, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 56 Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, а також те, що виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-219 ВП № 36149193 (в рамках якого державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника) завершено у звязку із поверненням виконавчого листа стягувачеві, то правові підстави для обмеження [PERSON] у володінні, користуванні та розпоряджанні своїм майном, відсутні. Доводи представника ВДВС про те, що ВДВС є неналежним відповідачем у справі з огляду на положення абз. 4 п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 7 лютого 2014 року, не заслуговують на увагу. Зі змісту зазначеного пункту Постанови Пленуму суду касаційної інстанції вбачається, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними позову до\~боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання\~права власності\~на це\~майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб,\~які не\~є власниками\~майна,\~але володіють\~ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Однак, у справі, що розглядається, [PERSON] звернувся до суду із позовом про зняття арешту з належного йому на праві власності майна. Позовної вимоги про визнання за ним права власності на майно, [PERSON] не заявлялось, а відтак зазначені положення Постанови Пленуму ВССУ № 6 від 7 лютого 2014 року не підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~обєктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів.\~Судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, підтверджується належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved