Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

У березні 2015 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 15 червня 2012 року померла його мати. Після її смерті у визначений законодавством строк позивач звернувся до державного нотаріуса першої Київської обласної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Спадкоємцем після смерті матері є також його брат [PERSON], який також у визначений законодавством термін подав заяву про прийняття спадщини. Спадкове майно складається з житлового будинку розташованого за адресою: Києво-Святошинський район, с. Любимівка, вул. Київська, 6-А. Проте державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, оскільки в КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області» померлою [PERSON] за життя не було зареєстроване право власності на будинок з надвірними будівлями. Просив визнати право власності в порядку спадкування за законом на ? частину житлового будинку загальною площею 73,7 кв.м. з надвірними будівлями: веранда, ганок, сарай, гараж, фундамент, погріб, вбиральню, огорожу з бетонних плит, огорожу деревяну, хвіртку деревяну, ворота металеві, колодязь за адресою: вул. Київська, 6-А, с. Любимівка, Києво-Святошинського району, Київської області за ним, [PERSON] спадкоємця першої черги після смерті його матері. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач свого представника у судове засідання не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. Третя особа у справі [PERSON] проти позову не заперечував. Представники нотаріальної контори у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені, просили розглядати справу без їх участі. За згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Положеннями ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З огляду на ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Судом установлено, що 15 червня 2012 року померла мати позивача у справі [PERSON]. Після її смерті у визначений законодавством строк позивач звернувся до державного нотаріуса першої Київської обласної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Спадкоємцем після смерті матері є також його брат [PERSON], який також у визначений законодавством термін подав заяву про прийняття спадщини. Спадкове майно складається з житлового будинку розташованого за адресою: Києво-Святошинський район, с. Любимівка, вул. Київська, 6-А. Проте державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, оскільки в КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області» померлою [PERSON] за життя не було зареєстроване право власності на будинок з надвірними будівлями. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи щодо майна померлої [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи спірний спадковий будинок належав спадкодавцю, що підтверджується: довідкою Бузівської сільської ради від 23.01.2015 року за 48; рішенням Бузівської сільської ради № 6 від 02 лютого 2015 року; будинковою книгою на спірний будинок; актом державного приймання в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 20.02.1985 року; За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved