Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~ У березні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Як підставу зазначено, що 22.05.2017 року він домовився з [PERSON] щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , досягли згоди щодо предмету договору та ціни. На підтвердження виконання умов договору він передав відповідачу грошові кошти в сумі 10\~000 гривень, тим самим сплатив [PERSON] обумовлену вартість житлового будинку. В свою чергу, [PERSON] написав йому розписку про отримання грошових коштів, передав житловий будинок, ключі від нього та пообіцяв згодом нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу після закінчення оформлення правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач вказує, що він безперешкодно користується житловим будинком, господарськими будівлями і спорудами, здійснює необхідний ремонт. Проте, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна. Просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , укладеного 22.05.2017 року між ним та відповідачем, та визнати за ним право власності на вищезазначене нерухоме майно. У судовому засіданні предствник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до розписки від 22.05.2017 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 10\~000 грн. за продаж житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Вказаний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами належить [PERSON] на підставі рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 04.06.2018 року (а.с. 11). Відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Предметом договору купівлі - продажі, у відповідності до ст. 656 Цивільного Кодексу України, може бути товар, який є у продавця. Статтею 657 Цивільного Кодексу України передбачена форма окремих видів договору купівлі продажі. Відповідно до цією статті договір купівлі - продажу, у тому числі, житлового будинку, підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно статті З ЦПК України кожна особа має право в порядку , встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав. З пояснень представника позивача вбачається, що сторони дійшли всіх істотних умов для укладення договору купівлі - продажі вищевказаного майна. Доказів того, що права позивача невизнані або оспорюються відповідачем, суду не надано. Відповідач отримав судову повістку, надав до суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі. Натомість, відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, за наявності для того законних підстав. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, правових підстав для задоволення позову, немає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed