Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

У березні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти в сумі 243 100,00 грн., 3 % річних у розмірі 2 878,56 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 944,80 грн., моральну шкоду у розмірі 24 310,00 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 20 серпня 2019 року [PERSON] була видана розписка [PERSON] про отримання грошових коштів у розмірі 243 100,00 грн. для придбання побутової техніки і подальшої передачі кредитору у строк до 15 жовтня 2019 року. Відповідно до вказаної розписки відповідач мав придбати та передати кредитору наступне: витяжка (модель - витяжка декоративна Eleyus Stels 1000 LED SMD 60 IS+BL (4100)) у кількості 6 штук по 2900,00 грн. на суму 17 400,00 грн.; варильна поверхня (модель - варильна поверхня Ventolux VI 32 TC) у кількості 6 штук по 3000,00 грн. на суму 18 000,00 грн.; холодильник малий (модель - холодильник з морозильною камерою Gorenje RBIU6092AW) у кількості 6 штук по 5 600,00 грн. на суму 33 600,00 грн.; холодильник великий (вбудований холодильник Whirlpool Art 9811/А++SF) у кількості 1 штуки на суму 10 800,00 грн.; духова шафа+МХП 2в1 (модель - духова шафа Samsung NQ50H5537KB/ WT ) у кількості 1 штуки на суму 10 800,00 грн.; пральна машина (модель - пральна машина Gorenje W 75 F 03/IS) у кількості 6 штук по 5 000,00 грн. на суму 30 000,00 грн.; сушильна машина (модель - сушильна машина Electrolux EW8HR359S) у кількості 1 штуки на суму 15 000,00 грн.; пральна машина (модель - Electrolux EW8F2R29S ) у кількості 1 штуки на суму 13 700,00 грн.; комплект кріплень (модель - комплект кріплень для встановлення в колону Electrolux E4YHMKP2) у кількості 1 штуки на суму 1 600,00 грн.; посудомийна машина (модель - посудомийна машина вбудована Whirlpool WIP 4 O32 PG E) у кількості 1 штуки на суму 10 000,00 грн.; кондиціонер (модель - кондиціонер Cooper&Hunter Arctic Inverter CH-S09FTXLA (Wi-Fi)) у кількості 1 шт. на суму 12 200,00 грн.; кондиціонер (модель - кондиціонер Gree GWH09AAB-K3DNA5A (Bora Inverter) у кількості 7 штук по 10 000,00 грн. на суму 70 000,00 грн. На теперішній час [PERSON] свої зобов`язання не виконав. 27 лютого 2020 року боржнику була надіслана вимога про повернення грошових коштів у розмірі 243 100,00 грн. Вищевказана розписка у відповідності до вимог ст.ст. 655, 656 ЦК України є договором купівлі-продажу. За неналежне виконання своїх обов`язків за договором відповідач також зобов`язаний сплатити 3% за весь час прострочення у розмірі 2 878,56 грн., інфляційні нарахування за період з 15 жовтня 2019 року по 31 січня 2020 року у розмірі 1 944,80 грн. Зазначив також, що протиправними діями відповідача позивачу було завдано моральну шкоду, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу неотримання належного йому майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичайного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Спричинену протиправними діями відповідача моральну шкоду позивач оцінює в сумі 24 310,00 грн., що складає 10% від заборгованості за обновним зобов`язанням відповідача. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не з`явився, але від його представника - [PERSON] до суду надійшла заява, в якій він просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що 20 серпня 2019 року позивач [PERSON] надав [PERSON] грошові кошти в сумі 243 100,00 грн. для придбання побутової техніки, а саме: витяжка (модель - витяжка декоративна Eleyus Stels 1000 LED SMD 60 IS+BL (4100)) у кількості 6 штук по 2900,00 грн. на суму 17 400,00 грн.; варильна поверхня (модель - варильна поверхня Ventolux VI 32 TC) у кількості 6 штук по 3000,00 грн. на суму 18 000,00 грн.; холодильник малий (модель - холодильник з морозильною камерою Gorenje RBIU6092AW) у кількості 6 штук по 5 600,00 грн. на суму 33 600,00 грн.; холодильник великий (вбудований холодильник Whirlpool Art 9811/А++SF) у кількості 1 штуки на суму 10 800,00 грн.; духова шафа+МХП 2в1 (модель - духова шафа Samsung NQ50H5537KB/ WT ) у кількості 1 штуки на суму 10 800,00 грн.; пральна машина (модель - пральна машина Gorenje W 75 F 03/IS) у кількості 6 штук по 5 000,00 грн. на суму 30 000,00 грн.; сушильна машина (модель - сушильна машина Electrolux EW8HR359S) у кількості 1 штуки на суму 15 000,00 грн.; пральна машина (модель - Electrolux EW8F2R29S ) у кількості 1 штуки на суму 13 700,00 грн.; комплект кріплень (модель - комплект кріплень для встановлення в колону Electrolux E4YHMKP2) у кількості 1 штуки на суму 1 600,00 грн.; посудомийна машина (модель - посудомийна машина вбудована Whirlpool WIP 4 O32 PG E) у кількості 1 штуки на суму 10 000,00 грн.; кондиціонер (модель - кондиціонер Cooper&Hunter Arctic Inverter CH-S09FTXLA (Wi-Fi)) у кількості 1 шт. на суму 12 200,00 грн.; кондиціонер (модель - кондиціонер Gree GWH09AAB-K3DNA5A (Bora Inverter) у кількості 7 штук по 10 000,00 грн. на суму 70 000,00 грн., що підтверджується письмовою розпискою [PERSON] від 20 серпня 2019 року (а.с. 11). Згідно вказаної розписки відповідач зобов`язався поставити побутову техніку до 15 жовтня 2019 року. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому, що визначено у частині 1 статті 656 ЦК України. Отже, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з купівлі-продажу з умовою попередньої оплати. Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі, тобто передав відповідачу обумовлену суму грошових коштів для придбання побутової техніки, що підтверджується вищевказаною розпискою відповідача. В свою чергу, відповідач [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання, та не поставив позивачу побутову техніку у строк до 15 жовтня 2019 року. Відповідно до ч. 1 ст. 665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Згідно з ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. 27 лютого 2020 року позивачем на адресу відповідача за допомогою засобів поштового зв`язку було направлено вимогу про повернення грошових коштів в сумі 243 100,00 грн. (а.с. 16-17), що підтверджується описом вкладення у цінний лист (а.с. 18), накладною та квитанцією Укрпошти (а.с. 19). Однак, відповідач грошові кошти позивачу не повернув, побутову техніку так і не поставив. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивач вирішив скористатись правом вимоги та 06 березня 2020 року звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Стаття 663 ЦК України передбачає, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу. Отже, у зв`язку з невиконанням відповідачем договору позивач відмовився від цього договору, що створило для відповідача як продавця безумовний обов`язок з повернення отриманих грошових коштів за першою вимогою покупця. З огляду на те, що відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань та не поставив позивачу побутову техніку, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача вартості оплаченого позивачем товару є законними та обґрунтованими. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення вартості оплаченого позивачем товару, яке підлягає судовому захисту. Крім того, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних від простроченої суми за період з 15 жовтня 2019 року по 06 березня 2020 року. З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне. Частиною 2 ст. 625 ЦК України закріплено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У разі, коли продавець не передав товар та не повернув сплачені за нього кошти, стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму неповернутої вартості товару, є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам закону. Отже, слід дійти висновку про наявність законних підстав, для притягнення відповідача до передбаченої ст. 625 ЦК України відповідальності за порушення ним строків виконання зобов`язання. Як вже зазначалось вище, сума неповернутої вартості оплаченого позивачем товару становить 243 100,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних за період з 15 жовтня 2019 року по 06 березня 2020 року. Однак суд зазначає, що три відсотки річних у відповідності до приписів ч. 2 ст. 625 ЦК України підлягають стягненню після спливу строку виконання основного зобов`язання. Оскільки сторони досягли згоди щодо строку поставки побутової техніки до 15 жовтня 2019 року, тому три відсотки річних підлягають стягненню з наступного дня після прострочення, тобто з 16 жовтня 2019 року по 06 березня 2020 року. Таким чином, 3 % річних від простроченої суми заборгованості за період з 16 жовтня 2019 року по 06 березня 2020 року складають 2 857,26 грн. (243 100,00 грн. х 3% х 143 дні прострочення / 365 = 2 857,26 грн.). За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути 3 % річних від простроченої суми заборгованості за період з 16 жовтня 2019 року по 06 березня 2020 року у розмірі 2 857,26 грн., а отже позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Що стосується індексу інфляції, то згідно із Методикою розрахунку базового індексу споживчих цін, затвердженою Наказом Держкомстату № 265 від 27 липня 2007 року індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді порівняно з базисним. Розрахунок індексу інфляції повідомляється Листом Національного банку України, за даними Держкомстату України наступного місяця, який слідує за розрахунковим. Величина індексів інфляції за період з 16 жовтня 2019 року по 31 січня 2020 року (тобто в межах заявлених позовних вимог) складає: у жовтні 2019 року - 100,7%, у листопаді 2019 року - 100,1%, у грудні 2019 року - 99,8%, у січні 2020 року - 100,2%. Загальний індекс інфляції за вищезазначений період складає 100,8 %. Таким чином, сума індексу інфляції за період з 16 жовтня 2019 року по 31 січня 2020 року становитиме ((243 100,00 грн. * 100,8% / 100%) - 243 100,00 грн. = 1 944,80 грн., а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути вартість оплаченого товару у розмірі 243 100,00 грн., 3% річних у розмірі у розмірі 2 857,26 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1 944,80 грн., а всього - 247 902,06 грн. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 24 310,00 грн. суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Разом з цим, у пункті 4 частини 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема , відшкодування збитків та моральної шкоди. Тобто, відповідно до положень ст. 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто, законом визначено два випадки компенсації моральної шкоди: визначені умовами договору або випливають із положень законодавства. Як вбачається з матеріалів справи правовідносини сторін випливають з договірних відносин щодо купівлі-продажу з умовою попередньої оплати. При цьому, наслідки порушення договору та відмови продавця передати товар встановлені ст.ст. 625, 665, 693 ЦК України , та не передбачають відшкодування моральної шкоди. Не передбачає таких наслідків порушення договору продавцем і укладений між сторонами договір купівлі-продажу з умовою попередньої оплати. За таких обставин, оскільки в даному випадку ні договором, ні законом не передбачено відшкодування моральної шкоди, то правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди відсутні, а отже позовні вимоги [PERSON] в цій частині задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Отже, з аналізу статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката має стягуватись лише на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Судом встановлено, що 21 лютого 2020 року між Адвокатським об`єднанням «Вячеслав Пац і партнери» в особі [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір про надання правничої допомоги № 3/20, відповідно до умов якого адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надавати необхідну правничу допомогу [PERSON] у цивільному спорі, який виникає із правовідносин [PERSON] з [PERSON] (а.с. 20-24). 25 лютого 2020 року Адвокатським об`єднанням «Вячеслав Пац і партнери» в особі [PERSON] та [PERSON] було підписано Додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої допомоги від 21.02.2020 № 3/20, в якій вони обумовили, що вартість надання (виконання) правничих послуг щодо проведення позовної роботи відносно [PERSON] , який отримав під розписку 243 100,00 грн. від [PERSON] , складає 15 000,00 грн. Грошові кошти сплачуються клієнтом на рахунок Адвокатського об`єднання протягом трьох робочих днів з дня підписання Акту наданих послуг у розмірі, зазначеному у акті наданих послуг, який складається та підписується відповідно до п. 4.5 Договору (а.с. 25). Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. 05 березня 2020 року Адвокатським об`єднанням «Вячеслав Пац і партнери» в особі [PERSON] та [PERSON] було підписано Акт № 1-1 наданих послуг за Договором про надання правничої допомоги від 21.02.2020 № 3/20, в якому зазначено, що Адвокатське об`єднання надало (виконало) [PERSON] наступні правничі послуги: 21.02.2020 року - надання правової (правничої) консультації щодо захисту інтересів [PERSON] щодо наданих останнім грошових коштів у розмірі 243 100,00 грн. [PERSON] , про що була надана відповідна розписка (витрачено 1 годину, ціна послуги - 1 000,00 грн.), 27.02.2020 року - аналіз цивільного законодавства України, цивільного процесуального законодавства України, судової практики на предмет спірних правовідносин, підготовка вимоги та додатків до неї для надіслання (витрачено 3 години, ціна послуги - 3 000,00 грн.), 03.03.2020 року - надання правової (правничої) консультації та обговорення правової позиції з [PERSON] щодо питання підготовки та подання позовної заяви до [PERSON] про стягнення коштів (витрачено 1 годину, ціна послуги - 1 000,00 грн.), 05.03.2020 року - підготовка позовної заяви до [PERSON] , підготовка додатків до позову та копій позовних матеріалів відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства (витрачено 5 годин, ціна послуги - 5 000,00 грн.), а всього ціна послуг склала 10 000,00 грн. (а.с. 26). У вказаному акті зазначено, що клієнт прийняв надання правової (правничої) допомоги, зауваження до наданої правової (правничої) допомоги зі сторони клієнта відсутні. 31 березня 2020 року [PERSON] перерахував на рахунок Адвокатського об`єднання «Вячеслав Пац і партнери» 10 000,00 грн. з призначенням платежу: сплата згідно акту наданих послуг від 05.03.2020#1-1 до додатк. Угоди# до договору № 3/20 від 25.02.2020 року, що підтверджується квитанцією про оплату № 48295432 від 31 березня 2020 року (а.с. 60). Отже, якщо стороною документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. За таких обставин, суд вважає, що стороною позивача документально доведений факт понесення позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн., а вказані витрати мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а порушені права позивача судовому захисту. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги майнового характеру задоволені на суму 247 902,06 грн. (тобто на 99,9914%), то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2 479,02 грн. (2 479,23 х 99,9914 % / 100). Оскільки у задоволенні позовних про стягнення моральної шкоди судом відмовлено, то судові витрати позивача в цій частині підлягають віднесенню на його рахунок. На підставі ст.ст. 207, 525, 526, 625, 626, 628, 655, 656, 662, 665, 693 Цивільного кодексу України та

Outcome: partial