Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

У вересні 2014 року позивач, [PERSON], звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 03 жовтня 2008 року із відповідачем по справі [PERSON] перебуває у шлюбі, який був зареєстрований у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, але на даний час з відповідачем проживають окремо. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою. Позивач зазначила, що сумісне життя між подружжям не склалося, відповідач на даний час участі у вихованні спільного сина не приймає та матеріальної допомоги на його утримання добровільно не надає у зв'язку з чим, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі розмірі 1500 гривень, починаючи з моменту звернення до суду до повноліття дитини, щомісячно, оскільки останній працює та отримує дохід. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та позовні вимоги підтримала проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим належним чином про розгляд справи, заяв, клопотань до суду не надав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши матеріали справи суд встановив, що 03 жовтня 2008 року між громадянами [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], було укладено шлюб, про що Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї зроблено актовий запис № 1881 . Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження виданим Виконавчим комітетом Української міської ради Обухівського району Київської області серії [NUMBER].. Відповідно до свідоцтва про народження, актовий запис № 5 , виданого 20 січня 2014 року, громадянин [PERSON], [INFO] є малолітнім, та у 2032 році досягає свого повноліття. Дитина постійно проживає та перебуває на утриманні позивача, що підтверджується довідкою Підприємством по обслуговуванню житла виконкому Української міської ради № 2672 від 25.09.2014 року. Суд вважає, що між сторонами виникли спірні сімейні правовідносини щодо сплати та розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У відповідності до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.180 СК України встановлено, що «батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття», а відповідно до п.3 ст.181 СК України «за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі». Відповідач, проживаючи окремо від позивача з малолітньою дитиною, аліменти не сплачує, необхідної допомоги для утримання дитини не надає. Статтею 7 СК України встановлено, що «дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість, яких надана Верховною Радою України», але дитина сторін по вині відповідача не має можливості реалізувати в повній мірі своє право. Згідно статті 180 СК України встановлено, що «батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття», тим самим обов'язок на утримання дитини солідарно покладається на її батьків. При цьому не встановлено, що в більшому розмірі повинен утримувати дитину той з батьків, з яким проживає дитина або той, який має більший розмір доходів; законодавцем встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину без врахування даних обставин. Дані обставини враховуються, згідно статті 182 СК України, тільки судом при вирішенні питання про стягнення аліментів. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, одну тисячу гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, з дня звернення до суду. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 16 вересня 2014 року, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки аліменти, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 16 вересня 2014 року. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial