Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

У вересні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 16квітня 2013 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 172. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що 16квітня 2013 року вона та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Броварському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Від спільного подружнього життя у них народилися діти: син [PERSON], 20липня [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Створити міцну та дружню сімю сторонам не вдалося, через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя та обовязки, в результаті чого між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги. Півроку [PERSON] та [PERSON] не проживають разом, припинили підтримувати подружні відносини та не ведуть спільне господарство. Позивач вважає, що шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження є недоцільним, та таким, що суперечить їх інтересам, а строк для примирення не приведе до позитивних результатів. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київській області від 05 жовтня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. У підготовче засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання теж не зявився, подав до суду заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечував, просив розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, повно і всебічно зясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про шлюбу вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 16 квітня 2013 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис за №172. Прізвище після одруження: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON].(а.с. 7) Під час шлюбу у сторін народилися діти: син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК № 245002, виданим 30 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 770, та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК № 291743, виданим 09 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 400. (а.с.8,9) Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони остаточно припинили сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, продовжувати подальше спільне життя не бажають, збереження шлюбу суперечить їх інтересам, надання строку для примирення є недоцільним. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved