Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS], що залишився після смерті [PERSON], померлої [INFO], зазначивши в обґрунтування позову, що померла - це її бабуся, яка за життя склала на її користь заповіт. Після відкриття спадщини нею на частину майна, а саме земельні ділянки, оформлені в нотаріальному порядку спадкові права, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок нотаріусом їй відмовлено з підстав того, що з правовстановлюючого документа на спадковий будинок неможливо визначити його належність спадкодавцю та з цих підстав рекомендовано звернутися до суду. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутність. Представник відповідача - Доброславської селищної ради Лиманського району Одеської області, в судове засідання не з'явився, про час і місце сповіщений належним чином, причину неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутність. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. З матеріалів справи убачається, що 06.10.2015 року [PERSON], [INFO], склала заповідальне розпорядження відносно належного їй на праві власності майна: земельної ділянки площею 0.25 га та житлового будинку на якій він розташований за адресою: [ADDRESS], та земельну ділянку площею 0.0572 га, розташованої за адресою: [ADDRESS]. на ім'я [PERSON], [INFO]. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріаль\-ного округу Одеської області Драгой Н.І., реєстр за №898.(а.с.9) Право приватної власності [PERSON] на житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS], готовністю 55%, підтверджується Свідоцтвом [NUMBER] від 03.02.1997 року про право приватної власності на жилий будинок, яке видано органом приватизації колективного сільськогосподарського підприємства «Улянівське» на підставі свого розпорядження №20 від 03.02.1997 року, де прізвище та ім'я власника будинку написано з орфографічними помилками - [PERSON]. Право власності [PERSON] на жилий будинок готовністю 55% було зареєстровано Комінтернівським РБТІ 28.03.1997 року в реєстровій книзі №26, за реєстровим №69 на сторінці 73.(а.с.21). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом ДРАЦС Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] у віці 85 років, актовий запис за №788.(а.с.25). З копії технічного паспорта, виготовленого Комінтернівським РБТІ 05.05.2016 року на житловий будинок [ADDRESS], власником якого являється [PERSON] (нині померла), убачається, що за вказаною адресою знаходиться житловий будинок 100% готовністю, загальною площею 69.3 кв.м., жилою - 38.7 кв.м., допоміжною - 30.6 кв.м., з надвірними господарськими будівлями і спорудами 1997-1980 років забудови. Згідно листа Комінтернівського РБТІ від 11.05.2016 року - житловий будинок літ. «А» з прибудовою літ. «а1» та терасою літ. «а2» загальною площею 69.3 кв.м., житловою - 38.7 кв.м., а також надвірні господарчі будівлі і споруди: вбиральня літ.«В», літня кухня літ.«Д» з верандою літ.«д», гараж літ.«Е», огорожа №2, станом на 05.05.2016 року завершено будівництвом, та не є самочинним будівництвом, згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затв. наказом Держбуду України від 24.05.2001р. №127, зареєстрованої в Мін'юсті України 10.07.2001р. за №582/5773 зі змінами та доповненнями. (а.с. 15-20,55). Листом від 10.12.2016 року державним нотаріусом спадкоємиці за заповітом [PERSON] роз'яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], не можливо у зв'язку з тим, що Свідоцтво [NUMBER] про право особистої приватної власності на жилий будинок від 03.02.1997р. органом приватизації КПС «Ульянівське» видано на ім'я [PERSON], а померла особа в свідоцтві про смерть вказана як «[PERSON]», що унеможливлює визначити належність померлої цього житлового будинку, та з цих підстав для оформлення своїх спадкових прав на будинок рекомендовано звернутися до суду. /а.с.30-57/. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» до завершення будівництва (створення) майна, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то до моменту прийняття його до експлуатації, або якщо право власності на таке нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то до моменту державної реєстрації право власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва не виникає (стаття 331 ЦК). У зв'язку із цим до виникнення права власності на таке майно право власності існує лише на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення) майна. Отже, законом не передбачено можливість визнання права власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва в судовому порядку, якщо право власності на таке майно не було зареєстроване раніше в установленому законодавством порядку. Відповідно до правової позиції, сформованої Верховним судом України у постанові №6-159цс15 від 27.05.2015 року, визнання права власності на об'єкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено. Позивачем не надано та судовим розглядом не встановлено належних доказів завершення будівництва будинку та прийняття його до експлуатації. Отже, дане будівництво не завершено, будинок в експлуатацію не зданий, право власності на дане будівництво в установлений законом порядку не зареєстроване. Тобто позивач може успадкувати лише матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва. Проте позивачем не були заявлені вимоги щодо визнання за нею права власності на матеріали які були використані в процесі будівництва будинку за зазначеною вище адресою, як це передбачено законодавством, а тому вимоги про визнання права власності на будинок не підлягають до задоволення. Крім того, позивачем не заявлено вимог про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - свідоцтва [NUMBER] про право особистої приватної власності на жилий будинок від 03.02.1997р. органом приватизації КПС «Ульянівське» померлій [PERSON], розбіжність у написанні імені в якому і слугувала підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Ці дані встановлюються, згідно п. 3 ч. 2 ст. 76 ЦПК України, показаннями свідків. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі ст.ст.331, 1216,1217,1218,1268,1269,1270 ЦК України,

Outcome: dismissed