Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 30\~% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що з 08 червня 2013 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON] У серпні 2016 року їхній шлюб фактично розпався, з цього часу вони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина їй не надає, участі у його вихованні не бере. Через слабкий імунітет син часто хворіє, що збільшує витрати на дитину. Для покращення стану здоровя син відвідує басейн, за що вона щомісячно сплачує по 450 грн. Враховуючи стан здоровя дитини, вважає необхідним стягнення аліментів на сина у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, який має задовільний стан здоровя, технічну освіту та належне матеріальне становище. На праві особистої приватної власності [PERSON] належать автомобіль, житловий будинок та дві земельні ділянки за місцем його проживання. Визначення аліментів у вказаному вище розмірі буде задовольняти основні потреби дитини. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, у поданій до суду позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. У разі неявки відповідача у судове засідання проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про час і місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчить зворотне повідомлення про вручення йому судової повістки, до суду не зявився, про причини неявки суд він не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду теж не надходила. За змістом ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. У ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд встановив, що з 08 червня 2013 року сторони перебувають у шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матірю та знаходиться на повному її утриманні. Із серпня 2016 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина позивачу не надає. Домовленості щодо утримання дитини між батьками не досягнуто. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що [PERSON] матеріальної допомоги малолітньому синові не надає, домовленості щодо утримання дитини батьком, який проживає окремо, між сторонами не досягнуто, стан здоровя дитини і матеріальне становище відповідача, відсутність перебування на його утриманні інших дітей, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на сина ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. У ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. За змістом ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, ч. ч. 1, 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved