Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №SM-00005770 від 22 серпня 2017 року на загальну суму 39 500,40 грн. з підстав порушення відповідачем умов кредитного договору. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.08.2017 року між ТОВ «СІМПЛ МАНІ» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту №SM-00005770. 12.03.2019 року між ТОВ «СІМПЛ МАНІ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20190312, відповідно до умов якого ТОВ «СІМПЛ МАНІ» передало (відступило) новому кредитору - позивачу свої права вимоги до відповідача, а позивач набув права вимоги первісного кредитора за кредитним договором. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору №SM-00005770 від 22 серпня 2017 року на суму 39 500,40 грн., з яких: 18 793,75 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту; 12 191,48 грн. - заборгованість за комісією (щомісячний процент); 0,17 грн. - заборгованість за процентами; 8 515,00 грн. - заборгованість за пенею. Відповідач порушив умови кредитування та не виконує належним чином зобов`язання, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом. Оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, то судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цієї справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. 22.08.2017 року між ТОВ «СІМПЛ МАНІ» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту №SM-00005770, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 15 000,00 грн. та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором, однак не виконав умови кредитного договору та перестав повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. 12.03.2019 року між ТОВ «СІМПЛ МАНІ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20190312, відповідно до умов якого ТОВ «СІМПЛ МАНІ» передало (відступило) новому кредитору - позивачу свої права вимоги до відповідача, а позивач набув права вимоги первісного кредитора за кредитним договором. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору №SM-00005770 від 22 серпня 2017 року на суму 39 500,40 грн., з яких: 18 793,75 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту; 12 191,48 грн. - заборгованість за комісією (щомісячний процент); 0,17 грн. - заборгованість за процентами; 8 515,00 грн. - заборгованість за пенею. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові. Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. За таких обставин, суд приходить до висновку, що до позивача, як нового кредитора, перейшло право вимоги до відповідача за договором про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту №SM-00005770 від 22.08.2017 року. Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду. Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 22.08.2017 року між ТОВ «СІМПЛ МАНІ», яке передало своє право вимоги позивачу, та відповідачем укладено договір про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту №SM-00005770, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 15 000,00 грн. та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором, однак не виконав умови кредитного договору та перестав повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Кінцевою датою повернення кредиту є 22 серпня 2020 року (п. 3.1. договору). Розділом 4 договору передбачено обов`язок позичальника сплати кредитодавцю річні проценти та щомісячні проценти за користування кредитом. Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання він зобов`язаний сплатити неустойку. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пунктом 7.4. договору передбачено сплату неустойки позичальником у вигляді штрафу у розмірі 655,00 грн. за порушення строків погашення кредиту, річних та щомісячних процентів, повного або часткового прострочення платежу, за кожний випадок прострочення. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач припинив виконувати, здійснивши останній платіж 18 січня 2018 року в сумі 1 477,09 грн., у зв`язку з чим станом на 11 березня 2019 року виникла заборгованість в розмірі 39 500,40 грн., яка складається з: 18 793,75 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту; 12 191,48 грн. - щомісячні проценти за користування кредитом; 0,17 грн. - річні проценти за користування кредитом; 8 515,00 грн. - штраф, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Суд враховує, що в позовній заяві позивач зазначає про стягнення заборгованості за основною сумою кредиту, заборгованості за комісією (щомісячний процент), заборгованості за процентами та заборгованості за пенею, в той же час, як відповідно до умов договору та наданого розрахунку заборгованість за комісією (щомісячний процент) - є заборгованістю за щомісячними процентами за користування кредитом, заборгованість за процентами - є заборгованістю за річними проценти за користування та заборгованість за пенею - є заборгованістю з штрафом. Однак, зазначені неточності не впливають на обґрунтованість вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Враховуючи те, що відповідач не виконав передбачені кредитним договором і законом зобов`язання ні перед первісним кредитором - ТОВ «СІМПЛ МАНІ», ні перед новим кредитором - позивачем, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1 921,00 грн.

Outcome: approved