overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з квітня 2013 року вони припинили шлюбно-сімейні відносини. Крім того, позивач просить після розірвання шлюбу відновити їй її дошлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач просила розглянути справу за її відсутності, про що зазначила в тексті позовної заяви. Відповідач не повідомив суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про одержання ним судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 03 липня 2010 року у Другому Малиновському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 243; від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, з квітня 2013 року відповідач почав ухилятися від обов'язку утримувати їхню малолітню дитину та піклуватися про сім'ю, в зв'язку з чим шлюбно-сімейні відносини між ними були припинені, й вона вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливим. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, яка встановлює, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально п підтверджені судові витрати в сумі 243,60 грн., пов'язані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, що між ними фактично припинилися шлюбні відносини, а відповідач проживає окремо від неї та їхньої дитини, та що подальше збереження їх шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам. Позивач просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач також просив розглянути справу без його участі, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, у якій зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. Ця заява відповідача приєднана судом до матеріалів справи. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 19 листопада 2005 року у Першому відділі реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 341; у позивача це перший шлюбу, а у відповідача другий; від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Як зазначають сторони у своїх адресованих суду письмових заявах, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з травня 2014 року та вони заперечують проти надання їм судом будь-яких строків для примиренні. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, яка встановлює, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам. Вирішуючи дану справу, суд також враховує, що за взаємною згодою сторін їх дитина [PERSON], [INFO], залишається проживати з позивачем. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що через неадекватну насильницьку поведінку відповідача з серпня 2015 року шлюбно-сімейні відносини між ними припинені та вона з дитиною мешкає окремо. Позивач просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] не повідомив суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про одержання ним судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 12 серпня 2011 року у Виконкомі Княгиницької сільської ради Рогатинськогьо району Івано-Франківської області, актовий запис № 4; у сторін це перший шлюб, від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Як вказує позивач, її життя з відповідачем не склалося, оскільки невдовзі після реєстрації шлюбу відповідач почав поводити себе неадекватно та агресивно, влаштовував скандали та сварки, ображав та принижував її, й все це відбувалося у присутності їхньої дитини, в зв'язку з чим з серпня 2015 року шлюбно-сімейні відносини між ними припинені та вона з дитиною мешкає окремо. Також позивач стверджує, що подальше збереження шлюбу з відповідачем є неможливим. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, яка встановлює, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем 22 серпня 1998 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, про що зроблено актовий запис № 233. Від даного шлюбу мають неповнолітніх синів [PERSON], 29 червня 2001 року, та [PERSON], 30 квітня 2008 року. Спільне життя з відповідачем не склалося, примирення неможливе. Шлюбні відносини припинені майже рік. Позивачка просить шлюб розірвати. Позивачка подала заяву про розгляд справи в заочному порядку у її відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 серпня 1998 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.10). Від даного шлюбу мають неповнолітніх синів [PERSON], 29 червня 2001 року, (а.с.11) та [PERSON], 30 квітня 2008 року. (а.с.13). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків майже рік, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сімї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що зареєстровала шлюб з відповідачем 03 березня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, про що зроблено актовий запис № 27. Від данного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені з 2011 року. Вважає неможливим майбутнє спільне життя та просить шлюб розірвати. Сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач проти позову не заперечує. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03 березня 2010 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. (а.с.6). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків з 2011 року, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сімї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 30 квітня 2009 року, від даного шлюбу у них є двоє малолітніх дітей син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, сімейні стосунки припинено восени 2010 року, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим, а тому і звернулася з вказаним позовом до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, у поданій до суду письмовій заяві просила справу розглядати за її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, у наявній в матеріалах справи письмовій заяві просив справу розглядати за його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги визнає. Згідно вимог ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, зясувавши позиції сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Воропаївської сільської ради Вишгородського району Київської області 30 квітня 2009 року за актовим записом № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Сім'я розпалася, намірів на відновлення сімейних стосунків сторони не мають. Враховуючи наведені обставини, суд вважає неможливим збереження шлюбу, а також, що продовження спільного життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхніх малолітніх дітей, а тому шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 07 серпня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції в Одеській області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 41. Мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені з червня 2015 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сімї. В звязку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, проте на час судового засідання від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує, просила про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просила присвоїти їй прізвище «Деревіцька». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі та визнання позовних вимог. Оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі позивачки та відповідача. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків визнання позову відповідачем, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Зокрема судом встановлено, що 07 серпня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції в Одеській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 41. Мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем припинені з червня 2015 року. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю. Згідно ст. 112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст.105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 08 листопада 2008 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1309. Мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, негативна поведінка відповідача, скандали. В зв'язку з цим позивачка вважала неможливим збереження шлюбу та просила про його розірвання. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі. Вважала, що шлюб необхідно розірвати, оскільки наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вважав, що шлюб зберегти неможливо, наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс, а тому просив про його розірвання. Однак не погодився з зазначеними позивачкою мотивами розірвання шлюбу, вказуючи на те, що до цього призвела негативна поведінка його дружини. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 08 листопада 2008 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1309. Мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю, наполягаючи на розірванні шлюбу, наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, відсутність позитивних результатів наданого строку на примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 23 листопада 1991 року у Сухобалківській сільській раді Доманівського району Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 12. Мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені з травня 2015 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сімї. В звязку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, проте на час судового засідання від останньої надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує, просить про розірвання шлюбу між сторонами. Додатково пояснила, що сімейні відносини між подружжям припинені з травня 2015 року, спору щодо поділу майна немає. Місце проживання дитини визначене. Після розірвання шлюбу просила залишити позивачці шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі та визнання позовних вимог, зазначаючи при цьому, що шлюбні відносини з позивачкою припинені в травні 2015 року. На примирення не згоден. Спори майнового характеру та щодо місця проживання дитини між ними відсутні. Оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін та представника позивачки. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків визнання позову відповідачем, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Зокрема судом встановлено, що 23 листопада 1991 року у Сухобалківській сільській раді Доманівського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 12. Мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем припинені з травня 2015 року. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю. Згідно ст. 112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст.105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що 08 вересня 2007 року виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області за актовим записом № 349 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось, в звязку з чим, протягом останніх пяти років шлюбно-сімейні відносини припинені. Подружні стосунки не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. Матеріальних претензій позивач до відповідачки не має. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву в якій позов підтримав з підстав викладених у ньому, просив суд його задовольнити. Справу розглядати за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву в якій позов визнала, просила справу розглядати без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що 08 вересня 2007 року виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області за актовим записом № 349 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось, в звязку з чим, протягом останніх пяти років шлюбно-сімейні відносини припинені. Подружні стосунки не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved