Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

У вересні 2018 року Головне управління Національної гвардії України, військова частина [NUMBER] Національної гвардії України звернулись в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що комплексна споруда Головного управління НГУ по [ADDRESS] є майном, закріпленим за військовою частиною [NUMBER] Національної гвардії України та перебуває на її бухгалтерському обліку. Земельна ділянка на [ADDRESS] має цільове призначення «землі оборони» з видом використання «для експлуатації та обслуговування будівель і споруд військової частини». 09 лютого 2007 року місце проживання військовослужбовця ГУВВ [PERSON] та членів його сім`ї [PERSON] (дружини), [PERSON] (доньки) та [PERSON] (сина) було зареєстровано за місцем проходження [PERSON] військової служби, а саме в комплексній споруді за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до наказів командувача внутрішніх військ МВС України від 21 січня 2009 року № 3 о/с та від 11 лютого 2009 року № 28 [PERSON] за станом здоров`я був звільнений з військової служби в запас Збройних Сил України, а з 11 лютого 2009 року виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. [PERSON] у зв`язку з одруженням змінила прізвище на « [PERSON] ». 04 лютого 2015 року за заявою [PERSON] останнього було знято з реєстрації по [ADDRESS] . 08 грудня 2000 року місце проживання військовослужбовця ГУВВ [PERSON] було зареєстровано за місцем проходження останнім військової служби, а саме в комплексній споруді за адресою: [ADDRESS] . 21 жовтня 2011 року та 25 листопада 2011 року місце проживання членів сім`ї [PERSON] [PERSON] (доньки дружини) та [PERSON] (сина дружини) також було зареєстровано за місцем проходження військової служби вітчимом, а саме в комплексній споруді за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до наказів командувача внутрішніх військ МВС України від 15 листопада 2012 року № 143 о/с та від 20 листопада 2012 року № 222 [PERSON] за станом здоров`я був звільнений з військової служби у відставку, а з 21 листопада 2012 року виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Після звільнення [PERSON] та [PERSON] з військової служби члени їх сімей багато років у комплексній будівлі не з`являються, фактично там не проживають, про будь-які причини тимчасової відсутності не повідомляли, витрати зі сплати комунальних послуг не здійснюють. Крім того, відповідачі не проходять військову службу у Головному управлінні НГУ та не перебувають на квартирному обліку, а тому підстави для їх реєстрації за адресою: [ADDRESS] відпали. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2018 року позовну заяву повернуто позивачам. Постановою Київського апеляційного суду від 22 грудня 2018 року ухвалу судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2018 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 04 січня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків терміном п`ять днів з моменту отримання копії ухвали. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 лютого 2019 року позовну заяву в частині позовних вимог військової частини [NUMBER] Національної гвардії України повернуто позивачу військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 лютого 2019 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін у справі за позовом Головного управління Національної гвардії України до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16 квітня 2019 року задоволено заяву військової частини [NUMBER] Національної гвардії України про повернення судового збору. Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13 лютого 2020 року до участі в справі залучено третю особу із самостійними вимогами військову частину [NUMBER] Національної гвардії України. З позову третьої особи з самостійними вимогами вбачається, що вона просить суд ухвалити рішення, яким визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись. Представник третьої особи з самостійними вимогами у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Треті особи Солом`янська районна в м. Києві державна адміністрація та Солом`янська районна в м. Києві державна адміністрація Служба у справах дітей у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У матеріалах справи містяться письмові пояснення представника Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, в яких вона просить розглядати справу у її відсутність (а.с. 136-137). Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, покази свідків, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що комплексна споруда Головного управління НГУ по [ADDRESS] є майном, закріпленим за військовою частиною [NUMBER] Національної гвардії України та перебуває на її бухгалтерському обліку (а.с. 13). Земельна ділянка на [ADDRESS] має цільове призначення «землі оборони» з видом використання «для експлуатації та обслуговування будівель і споруд військової частини» (а.с. 14). 09 лютого 2007 року місце проживання військовослужбовця ГУВВ [PERSON] та членів його сім`ї [PERSON] (дружини), [PERSON] (доньки) та [PERSON] (сина) було зареєстровано за місцем проходження [PERSON] військової служби, а саме в комплексній споруді за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою військової частини [NUMBER] від 18 травня 2018 року та довідкою форми № 3 від 18 травня 2018 року (а.с. 17, 21). Відповідно до наказів командувача внутрішніх військ МВС України від 21 січня 2009 року № 3 о/с (а.с. 24) та від 11 лютого 2009 року № 28 (а.с. 25) [PERSON] за станом здоров`я був звільнений з військової служби в запас Збройних Сил України, а з 11 лютого 2009 року виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. [PERSON] у зв`язку з одруженням змінила прізвище на « [PERSON] ». 04 лютого 2015 року за заявою [PERSON] останнього було знято з реєстрації по [ADDRESS] (а.с. 17). 08 грудня 2000 року місце проживання військовослужбовця ГУВВ [PERSON] було зареєстровано за місцем проходження останнім військової служби, а саме в комплексній споруді за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою форми № 3 від 18 травня 2018 року (а.с. 27). 21 жовтня 2011 року та 25 листопада 2011 року місце проживання членів сім`ї [PERSON] [PERSON] (доньки дружини) та [PERSON] (сина дружини) також було зареєстровано за місцем проходження військової служби вітчимом, а саме в комплексній споруді за адресою: [ADDRESS] (а.с. 30, 33). Відповідно до наказів командувача внутрішніх військ МВС України від 15 листопада 2012 року № 143 о/с (а.с. 35) та від 20 листопада 2012 року № 222 (а.с. 36) [PERSON] за станом здоров`я був звільнений з військової служби у відставку, а з 21 листопада 2012 року виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. З позову вбачається, що після звільнення [PERSON] та [PERSON] з військової служби члени їх сімей багато років у комплексній будівлі не з`являються, фактично там не проживають, про будь-які причини тимчасової відсутності не повідомляли, витрати зі сплати комунальних послуг не здійснюють. Зазначене підтверджується актами обстеження № 1 від 14 червня 2018 року та № 2 від 14 червня 2018 року (а.с. 37, 38). З довідок Головного управління НГУ від 29 травня 2018 року та 06 червня 2018 року відповідачі на квартирному обліку при Головному управлінні НГУ не перебувають, на військовій службі не перебувають та не працюють в управлінні (а.с. 39, 40). Відповідно до статей 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї жиле приміщення зберігається за ними протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні понад шість місяців з поважних причин, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Якщо особа не проживає в жилому приміщенні без поважних на те причин понад встановлені законом строки, вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Вбачається, що комплексна споруда Головного управління НГУ по вул. Народного Ополчення, 9-А в м. Києві є майном, закріпленим за військовою частиною [NUMBER] Національної гвардії України та перебуває на її бухгалтерському обліку (а.с. 13). За таких обставин, відповідачами жодних прав позивача Головного управління Національної гвардії України не порушено. За таких обставин, у позивача відсутнє порушене, невизнане або оспорюване право, свобода чи законний інтерес, а тому Головне управління Національної гвардії України не є належним позивачем у цій справі. З огляду на наведене, в задоволенні позову Головного управління Національної гвардії України слід відмовити. Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13 лютого 2020 року до участі в справі залучено третю особу із самостійними вимогами військову частину [NUMBER] Національної гвардії України. З позову третьої особи з самостійними вимогами вбачається, що вона просить суд ухвалити рішення, яким визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з тим, що останні багато років у комплексній будівлі не з`являються, фактично там не проживають, про будь-які причини тимчасової відсутності не повідомляли, витрати зі сплати комунальних послуг не здійснюють (а.с. 167-172). На підтвердження своїх доводів щодо відсутності відповідачів у житловому приміщенні більше шести місяців, третя особа посилається на письмові докази та покази свідків. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що відповідачів особисто не знає. Він є членом комісії, яка проводила огляди приміщення за адресою: [ADDRESS] . Будівля є адміністративною спорудою казарменого призначення. Відповідачі у приміщення тільки зареєстровані та крім військовослужбовців строкової служби за цією адресою ніхто не проживає. З пояснень коменданта вбачається, що відповідачі у приміщенні ніколи не проживали. Свідок [PERSON] у суді показала, що вона з відповідача особисто не знайома. Вона перебувала в складі комісії, що проводила огляди спірного приміщення. У приміщенні за адресою: [ADDRESS] проживають лише військовослужбовці строкової служби. Відповідачі зареєстровані в зазначеному приміщенні як члени сім`ї колишніх військовослужбовців, проте там ніколи не проживали. У матеріалах справи міститься чотирнадцять актів обстеження від 14 червня 2018 року, з яких вбачається, що відповідачі в жилому приміщенні комплексної споруди ГУ НГУ на [ADDRESS] не з`являються, фактично там не проживають, витрати зі сплати комунальних послуг не здійснюють. Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідачі не проживають у приміщенні більше шести місяців без поважних причин, а тому вимога третьої особи з самостійними вимогами про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням підлягає задоволенню. З огляду на наведене, позовна заява третьої особи з самостійними вимогами підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає 10510 гривень судового збору, по 2102 гривні з кожного.

Outcome: approved