Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

У вересні 2018 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником будинку № 29 по вул. Дністровській в м.Маріуполі, який належить їй на підставі рішення Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 13.08.2013 року. Відповідно до домової книги у вказаному будинку зареєстрований відповідач, який з 2010 року не проживає в зазначеному будинку, не сплачує комунальних послуг та не приймає участі в його утриманні. Просила визнати [PERSON]\~ таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком № 29 по вул. Дністровській в м.Маріуполі. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не зявився. В матеріалах справи міститься\~ заява, посвідчена нотаріусом Брянського нотаріального округу Брянської області, в якій він не заперечує проти визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м.Маріуполь, вул. Дністровська, 29. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 10233862, виданого 03.10.2013 року Реєстраційною службою Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, на підставі рішення Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 13.08.2013 року у справі № 264/3951/13-ц, позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок № 29 по вул. Дністровській в м.Маріуполі. Відповідно до відомостей з домової книги зареєстрованих осіб, за адресою: м.Маріуполь, вул. Дністровська, буд.29, з 20.06.1995 року і по теперішній час зареєстрований відповідач [PERSON], що також підтверджується довідкою про надання інформації № 03-12-10184, виданої 08.10.2018 року відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради. Згідно акту № 58, складеного 17.09.2018 року головою КСН «Лучистий», відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [INFO], з 2010 року і по теперішній час, що підтверджується викладеними у акті поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] в письмових поясненнях, наданих до суду, вказала, що відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [INFO], з 2010 року. На теперішній час перебуває у РФ. З інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної Прикордонної служби України за №0.184-47245/0/15-18-Вих від 23.11.2018 року вбачається, що відповідач [PERSON] 30.01.2015 року перетнув державний кордон у пункті пропуску Гоптівка. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою (будинком) на власний розсуд і має право за ст.391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, відповідач є членом родини позивачки, який з 2010 року у будинку не проживає, його особисті речі в ньому відсутні, а також те, що той факт, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, у звязку із чим суд вважає, що [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування будинком № 29 по вул. Дністровській в м.Маріуполі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved