Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

У березні 2014 року позивач звернувся до суді із позовом у якому просив стягнути з відповідача, в порядку задоволення вимог майнового поручителя, який виконав забезпечене іпотекою зобов'язання за кредитним договором, грошову суму в розмірі 791 666 грн. 67 коп. та судові витрати у розмірі 3 654 грн. Свої вимоги обґрунтовував тим, що на підставі договору іпотеки № PM-SME 001/001/2008 (майнової поруки) від 8 січня 2008 року ТОВ «ОЛІМП КО», діючи як майновий поручитель за зобов'язаннями кредитного договору [PERSON], передав в іпотеку належне йому нерухоме майно - нежилі приміщення з №1 по №6 (групи приміщень №64) в літ. А, загальною площею 70,40 кв.м. за адресою [ADDRESS]. [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13 грудня 2010 року, з нього було стягнуто заборгованість по кредиту у розмірі 2 546 646,42 грн. та судові витрати у розмірі 1730 грн. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань, ТОВ «ОЛІМП КО», як майновий поручитель здійснив відчуження предмета іпотеки за договором купівлі-продажу нежилих приміщень від 17 вересня 2013 року та виконав зобов'язання перед кредитором -ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на суму 791 666,67 грн. шляхом сплати коштів з власного рахунку. У зв'язку з чим, до підприємства перейшли права кредитора у зобов'язанні за кредитним договором. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення. Відповідач у судове засідання не прибув. Про день, час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заперечення (пояснення) щодо заявлених позовних вимог від відповідача на адресу суду не надходили. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, судом встановлено, що 8 січня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОЛІМП КО» було укладено договір іпотеки №PM-SME 001/001/2008 (майнової поруки), згідно якого ТОВ «ОЛІМП КО» передало в іпотеку ЗАТ «ОТП Банк» нежилі приміщення з №1 по №6 (групи приміщень № 64) в літ. А, загальною площею 70,40 кв.м., що знаходяться за адресою м. Київ, вул. Горького, 4/6 (а.с. 42-48). Згідно рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13 грудня 2010 року не вбачається можливим визначити обсяг правовідносин, які ним врегульовано у судовому порядку у зв'язку із неякісною його копією (а.с. 11-14). Згідно договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 17 вересня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, укладеного між ТОВ «ОЛІМП КО» та [PERSON], останній купив нежилі приміщення з №1 по № 6 (групи приміщень №64) в літ. А, загальною площею 70,40 кв.м., що знаходяться за адресою [ADDRESS], літера А (а.с. 36-38). Відповідно до платіжного доручення від 17 вересня 2013 року № 5 ТОВ «ОЛІМП КО» перерахувало кошти на рахунок ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у розмірі 791 666 грн. 67 коп. (а.с. 39). Також, відповідно до платіжного доручення від 17 вересня 2013 року № 4 ТОВ «ОЛІМП КО» перерахувало кошти на рахунок ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у розмірі 158 333 грн. 33 коп. (а.с. 41). З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Звернувшись до суду представник позивача посилається на положення статей 514, 526, 623 ЦК України та на норми Закону України «Про іпотеку», вважаючи, що позивач набув прав кредитора у зобов'язанні за кредитним договором в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. У статті 512 ЦК України, як однією із підстав для заміни кредитора у зобов'язанні визначено виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); В той же час, у статті 513 ЦК України встановлено вимоги щодо форми правочину щодо заміни кредитора у зобов'язанні. А саме, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Стаття 514 ЦК України визначає обсяг прав, що переходять до нового кредитора у зобов'язанні - до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Однак, в супереч вимогам статті 60 ЦПК України, представником позивача не надано будь-яких доказів про зміну кредитора у зобов'язанні у встановленому законом порядку. Надані представником позивача платіжні доручення про сплату коштів на рахунок ТОВ «ОТП Факторинг України» також не надають суду підстав для задоволення позову, так як із договору іпотеки від 8 січня 2008 року вбачається про те, що позивач взяв на себе певні зобов'язання перед ЗАТ «ОТП Банк», а не перед ТОВ «ОТП Факторинг України». Тому, з урахуванням наданих доказів, суд позбавлений можливості зробити висновок про те, що сплата позивачем коштів на рахунок ТОВ «ОТП Факторинг України» відбулася саме у зв'язку із виниклими зобов'язаннями перед банківською установою в порядку забезпечення виконання основного зобов'язання за кредитним договором, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення позову в частині стягнення із [PERSON] на користь позивача коштів. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак, враховуючи позицію суду про відсутність підстав для задоволення основної вимоги позову, судом також не вбачається підстав для стягнення на користь ТОВ «ОЛІМП КО» судових витрат.

Outcome: dismissed