Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 29.11.2017 р. звернулось\~ до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. За позовом, посилаючись на ст.ст.509, 512, 514, 526, 530, 549, 610-612, 625, 1046-1054 ЦК України та умов кредитного договору № 500408924 від 03.09.2013 р., ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»\~ просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі відповідно 30425,41 грн., а також судові витрати. Ухвалою судді від 17.01.2018 р. було відкрито провадження і справа призначена до розгляду на 27.02.2018 р. 27.02.2018 р. розгляд справи було відкладено на 28.03.2018 р. на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України для повторного виклику відповідача. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач до суду повторно не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд приходить до висновку,\~ що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»\~ до [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500408924 від 03.09.2013 року на суму 1000 гривень. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «[PERSON] [PERSON]» було укладено договір факторингу, за яким право вимоги по вищезазначеному кредитному договору було відступлене на користь ТОВ «[PERSON] [PERSON]». 10.10.2016 р. між ТОВ «[PERSON] [PERSON]» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого, ТОВ «[PERSON] Грпуп» відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів за основною сумою кредиту, нарахованих процентів, комісіями та всіма іншими платежами за основним договором, право на одержання яких належить ТОВ «[PERSON] [PERSON]», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до додатку № 1 до договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 р. реєстру заборгованостей, позивач набув прав грошової вимоги до відповідача в сумі 30425,41 грн., з яких: 9240,16 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 15535,25 грн. заборгованість за процентами та комісією; 5650,00 грн. пеня, штраф, неустойка. Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На виконання умов договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 р. на адресу відповідача від імені ТОВ «[PERSON] [PERSON]» було направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») та укладено акт приймання-передачі реєстру боржників від 10.10.2016 року. П.П.2.1, 2.2 договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 р., укладеного між ТОВ «[PERSON] [PERSON]» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» передбачено, що ТОВ «[PERSON] [PERSON]» відступає право вимоги щодо заборгованості за основним договором, нарахованих процентів, комісій та інших платежів за основним договором. Відповідно до п. 2.4 договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 р., з моменту переходу до фактора права вимоги, відповідно до мов п.2.3 цього договору, всі гарантії надані боржниками щодо заборгованості за основним договором, стають дійсними та для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правом вимоги фактор переходять всі інші повязані з ними права, в обсязі та на мовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема, право на звернення до суду за встановленою в основному договорі підсудністю спорів, право на всі суми, які фактор одержить від боржників на виконання його вимог, та інші з врахуванням обмежень встановлених цим договором. Через невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань існує заборгованість за кредитним договором № 500408924 від 03.09.2013 року на суму 30425,11 грн. Вищевикладене підтверджено наданими позивачем письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди на то боржника. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно до ч.1 ст. 1078 ЦК України Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч.1 ст. 1080 ЦК України Договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Згідно ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобовязаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення право грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. За змістом ст.549 ЦК України під пенею розуміється грошова сума, яку боржник має передати кредитору у випадку порушення боржником зобовязання, що встановлюються у відсотковому відношенні до простроченої суми за кожен день прострочення виконання грошового зобовязання. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором. Ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, суд\~ стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1600 грн.

Outcome: approved