Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

У вересні 2014 р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що відповідно укладеного договору № ZPXRFO47370695 від 11.01.2008 р. відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 4397,97 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до Умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за кредитним договором остання станом на 20.08.2014 р. має заборгованість у сумі 7013 грн. 38 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 1413,46 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 1,20 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 4788.56 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 310,16 грн.. Позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість у розмірі 7013 грн. 38 коп. та судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні просив суд задовольнити позов на підставі заявлених в позові вимог. Відповідач в судовому засіданні просила застосувати строк позовної давності до вимог про стягнення заборгованості та відмовити у позові. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами укладено договір № ZPXRFO47370695 від 11.01.2008 р. відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 4397,97 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк 30 місяців з 11.01.2008 р. по 11.07.2010 р. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до Умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов (а.с. 6-9). Умови кредитного договору відповідач не виконала в повному обсязі.У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором, [PERSON] станом на 20.08.2014 р. має заборгованість у сумі 7013 грн. 38 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 1413,46 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 1,20 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 4788.56 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн.; штрафу (процентна складова) - 310,16 грн., що підтверджується долученим до справи розрахунком заборгованості (а.с.4). Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання боржник повинен відшкодувати збитки. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець), зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно зі ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до п.п.5.5 укладеного у письмовій формі Кредитного договору від 11.01.2008 р., який, як зазначено вище, складається із заяви позичальника та Умов надання кредиту, підписаного сторонами, термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років (а.с.9). Тобто, відповідно до ст. 259 ЦК України, Договором встановлена позовна давність за вимогами стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за Договором тривалістю 5 років. Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконаня. Як вбачається з кредитного договору, відповідач повинен здійснювати відповідні платежі за кредитним договором щомісяця. Відповідно до виписки руху коштів за зазначеним договором, останній платіж був внесений відповідачем на рахунок 09.04.2010 року (а.с.42). Відповідно до ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Статтями 58, 59 ЦПК України передбачено поняття належності та допустимості доказів. Таким чином, дослідивши обставини, викладені у позовній заяві щодо стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором та розрахунок, наданий Банком на підтвердження заборгованості відповідача, з якого вбачається, що з 09.04.2010 року відповідачем не здійснено жодного платежу у погашення заборгованості за кредитом, та враховуючи, що позивачем не пропущено встановлений зазначеним кредитним договором строк позовної давності тривалістю п'ять років, суд приходить до висновку, що відповідачем відповідно до вимог ст.526 ЦК України не виконувались належним чином умови договору, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved