Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому, посилаючись на норми статей 321, 328, 334 Цивільного кодексу України, просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,2116 гектарів, з якої 0,1086 га - цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд; 0,1030 га - цільового призначення: для ведення особистого селянського господарства, розташовану в [ADDRESS] під номером десятим на землях Угроїдської селищної ради Краснопільського району Сумської області, належну на підставі договору дарування земельної ділянки від 26 грудня 2007 року, укладеного 26 грудня 2007 року між померлою [INFO] [PERSON] та [PERSON], і посвідченого приватним нотаріусом Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1146. Вимоги обґрунтовані тим, що 26 грудня 2007 року між [PERSON], [PERSON] та позивачем укладено договір дарування житлового будинку [ADDRESS], а між [PERSON] та позивачем договір дарування земельної ділянки площею 0,2116га за вищевказаною адресою, але зареєструвати право власності на дану земельну ділянку не має можливості, оскільки в п. 1.2 договору дарування невірно зазначені розміри земельної ділянки в частині цільового призначення. Нотаріус, що посвідчував договори, відмовив у внесенні змін до договору дарування у зв'язку зі смертю сторони по договору - [PERSON], у зв'язку з чим вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач доводи позовних вимог підтримала. Відповідач та треті особи явку представників в судове засідання не забезпечили, відповідно поданих заяв не заперечують проти задоволення позову і просять справу розглянути за відсутності їх представників /ас. 36, 37, 48, 49/. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Статтею 55 Конституції України закріплено право кожного на звернення до суду за захистом своїх прав і свобод. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. З вимог ч.1 ст. 3 ЦПК України вбачається, що захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси. Як убачається з матеріалів справи та матеріалів нотаріальних справ за реєстровими номерами 1144 та 1156 від 26 грудня 2007 року, заведених приватним нотаріусом Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON], 26 грудня 2007 року приватним нотаріусом посвідчено договір дарування житлового будинку, відповідно до якого Дарувальники [PERSON] і [PERSON] передали майно житловий будинок А-1 з надвірними будівлями та спорудами, розташованих за адресою: [ADDRESS], у власність Обдарованої [PERSON] /копії ас. 7-10, 39, 42/. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04 березня 2008 року житловий будинок по [ADDRESS] зареєстровано на власника [PERSON] на підставі вищевказаного договору дарування /копія ас. 11/. Одночасно, 26 грудня 2007 року приватним нотаріусом посвідчено договір дарування земельної ділянки, відповідно до якого Дарувальник [PERSON] передала у власність Обдарованої [PERSON] земельну ділянку розташовану в [ADDRESS] під номером десятим на землях Угроїдської селищної ради Краснопільського району Сумської області, яка має наступні характеристики: площа 0,2116 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд - 0,1030 га, та для ведення особистого селянського господарства - 0,1086 га, кадастрові номери 5922355600:02:002:0048, 5922355600:02:002:0049, яка належала Дарувальнику на праві приватної власності згідно з державним актом серія ІІІ-СМ № 041233 виданим Угроїдською селищною радою Краснопільського району Сумської області /копії ас. 12-14/. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-СМ № 041233 померлій [INFO] [PERSON], яка мешкала в [ADDRESS], на підставі рішення 22 сесії 23 скликання Угроїдської селищної ради народних депутатів від 26 вересня 2001 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,2116 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території [ADDRESS], для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, з них 0,1030 га - ріллі, 0,1086 га під будівлями, лісами та іншими угіддями /копії ас. 15 - 16/. Згідно довідки № 197 від 03 березня 2014 року та витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №№ 468, 469 від 03.03.2014 р., виданих відділом Держземагенства у Краснопільському району Сумської області, гр. [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для індивідуального жилого будівництва - 0,1086 га, для ведення особистого селянського господарства - 0, 1030 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], та було видано Державний акт на право приватної власності на землю серія 111 - СМ № 041233. Дані про видачу державних актів на ім'я [PERSON] на підставі договору дарування земельної ділянки від 26 грудня 2007 р., не значаться / ас. 18 - 20/. За повідомленням приватного нотаріуса Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області від 03 березня 2014 року неможливо внести зміни до п. 1.2 договору дарування земельної ділянки посвідченого 26 грудня 2007 року за реєстровим номером 1146, де невірно зазначено розміри земельних ділянок, у зв'язку з відсутністю сторони по договору [PERSON], яка померла [INFO] /ас. 17/. Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Правовідносини, що склалися між сторонами, виникли із спадкових правовідносин і врегульовані нормами цивільного та земельного законодавства України. Підставою позову є обставини, що підтверджують право власності на земельну ділянку та стаття 16 ЦК України, яка визначає визнання права як способу захисту цивільних прав та інтересів. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 334 ЦК України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Оскільки позивач набула право власності на земельну ділянку за договором дарування земельної ділянки, але у встановленому законом порядку не може одержати правовстановлюючий документ на вказане майно, то таке право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Встановлені факти суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На думку суду, позивачем надані належні докази на підтвердження своєї позиції по справі, а тому визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заперечень проти позову і доказів відносно належності майна іншим особам в суд не надійшло. Таким чином, позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved