Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія Є ГРОШІ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 14 227,40 грн., посилаючись на те, що між ними було укладено договір № 3541909044-001442 від 21.04.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на Інтернет сайті і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу позику у розмірі, встановленому Договором. Повідомленням від 21.04.2018 року підтверджується, що Позивачем було перераховано на картковий рахунок Відповідача № [NUMBER] позику у розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28.12.2017 року. Станом на 13.09.2018 року Відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п.5.4. Договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка складається з: -Заборгованості за кредитом - 2000 грн. -Заборгованості по процентам за користування кредитом - 5327,40 грн. -Заборгованості за пенею - 6900,00 грн. Загальна сума заборгованості за договором складає 14 227,40 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості, судові витрати та витрати за юридичні послуги. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву в якій наполягає на задоволенні позовних вимог, просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки не повідомив, заперечень на позов не надав. Правом участі представника у судовому засіданні не скористався. Відповідно до ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин. Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав, встановив наступні факти і відповідні ним правовідносини. Так, судом встановлено, що між сторонами було укладено договір № 3541909044-001442 від 21.04.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на Інтернет сайті і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору. Порядок та строки погашення кредиту визначені договором, який підписаний відповідачем. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу позику у розмірі, встановленому Договором. Повідомленням від 21.04.2018 року підтверджується, що Позивачем було перераховано на картковий рахунок Відповідача № [NUMBER] позику у розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28.12.2017 року. Станом на 11.10.2018 року Відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п.5.4. Договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка складається з: -Заборгованості за кредитом - 2000 грн. -Заборгованості по процентам за користування кредитом - 5327,40 грн. -Заборгованості за пенею - 6900,00 грн. Загальна сума заборгованості за договором складає 14 227,40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, допустивши таким чином заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія Є ГРОШІ». Тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором. Крім того, враховуючи те, що позов задоволено повністю, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн. та витрати за юридичні послуги в сумі 1500 грн., згідно ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved