Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-19 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Малькевич Н.В., звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28 жовтня 2005 року з відповідачкою уклав договір купівлі-продажу жилого будинку загальною площею 45,1 кв.м, житловою площею 32,1 кв.м з надвірними будівлями, що знаходиться у [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Богатовою І.О., реєстр № 7640. Договір купівлі-продажу зареєстрований в Красноармійському БТІ 29.11.2005 року за реєстраційним номером 10752071. З договору купівлі-продажу житлового будинку вбачається, що житловий будинок розташовано на земельній ділянці Красноармійської міської ради. В 2007 році йому стало відомо про те, що присадибна ділянка призначена для обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0807 га перебуває у власності [PERSON] , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДН № 079650, зареєстрованого 31.07.2000 року за № 03138, спадщину після смерті якого прийняла відповідач. Земельна ділянка була предметом спору за позовом [PERSON] до [PERSON] , його, [PERSON] про визнання права власності на частину земельної ділянки, визнання договору купівлі-продажу недійсним та заняття з реєстрації, який рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30.11.2007 року у справі № 2-1567/07 було залишено без задоволення. 11 лютого 2021 року спірна земельна ділянка була зареєстрована в Державному земельному кадастрі та їй присвоєно кадастровий номер 1413200000:17:088:0494. Згідно відомостей про право власності, земельна ділянка зареєстрована саме за [PERSON] . Враховуючи ту обставину, що йому не відомо місце проживання відповідача, яка в свою чергу мала право оформити в порядку спадкування земельну ділянку з подальшим укладенням з ним договору купівлі-продажу земельної ділянки, він змушений звернутися до суду та в судовому порядку визнати за собою право власності на земельну ділянку. Позивач в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляду справи за його відсутності, позов підтримав. Представник позивача - адвокат Малькевич Н.В. в судове засідання не з`явилася, надала клопотання, в якому підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином - шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, не повідомила про причини неявки, відзив не подавала. Згідно ст.281 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідна суть спірних правовідносини. 28 жовтня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку загальною площею 45,1 кв.м, житловою площею 32,1 кв.м з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Богатовою І.О., реєстр № 7640. Договір купівлі-продажу зареєстрований в Красноармійському БТІ 29.11.2005 року за реєстраційним номером 10752071 (а.с.4-6). Згідно п.1.2 договору купівлі-продажу житлового будинку вбачається, що житловий будинок розташовано на земельній ділянці Красноармійської міської ради. Земельна ділянка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0807 га належить [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДН № 079650, зареєстрованого 31.07.2000 року за № 03138, спадщину після смерті якого прийняла відповідач (а.с.10). 11 лютого 2021 року земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована в Державному земельному кадастрі, їй присвоєно кадастровий номер 1413200000:17:088:0494 за [PERSON] (а.с.11). Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також вразі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). За нормами ч.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. З аналізу вказаних норм випливає існування принципу цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість. Така позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 26 грудня 2019 року (справа № 364/515/19; провадження № 61-19224св19), Великою Палатою Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16). Статтею 121 ЗК України визнано розмір земельної ділянки необхідний для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд (присадибна ділянка) селах - не більше 025 га, в селищах - не більше 0,15 га, в містах - не більше 0,10 га. В фактичному користуванні [PERSON] знаходиться присадибна ділянка в розмірі 0,0807 га, тобто в межах установлених норм. Таким чином оскільки [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, на підставі договору купівлі-продажу, тобто набув право власності на земельну ділянку, на якій розташоване належне йому домоволодіння, у зв`язку з чим підлягають судовому захисту законні права позивача шляхом визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 0,0807 га призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1413200000:17:088:0494. Відповідно до ст.ст.377, 392 ЦК України, ст.120 Земельного Кодексу України,

Outcome: approved