Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

У березні 2018 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь ПАТ «КБ Надра» заборгованість за кредитним договором № 554/П/33/2008/840 від 24.07.2008 року у розмірі 133 752,46 доларів США, 590 068, 27 грн. пені та 61 042,53 гривень судових витрат повязаних зі сплатою судового збору. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 24.07.2008 р. між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 554/П/33/2008/840, на підставі якого кредитор надав кредит у сумі 58089 дол. США\~ 09 центів зі сплатою 14,49% річних. В забезпечення виконання даного кредитного договору між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] 24.07.2008 року було укладено договір поруки. Також, 24.07.2008 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений договір поруки. Умовами зазначених договорів поруки передбачено, що [PERSON] та [PERSON] зобов'язуються відповідати перед позивачем за виконання [PERSON] своїх зобов'язань, що випливають із кредитного договору. В порушення умов кредитного договору, [PERSON] протягом тривалого часу не виконує взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, не здійснює погашення процентів за користування кредитом та тіла кредиту у встановлені терміни, тому позивач просив суд стягнути із відповідачів солідарно суму заборгованості за договором кредиту по тілу і відсотках у сумі 133752,46 дол. США, пеню у розмірі 590068,27 грн. та судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 61042,53 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надіслали до суду відзиви на позовну заяву, в яких просили відмовити в задоволенні позову,\~ просили суд застосувати до позовних вимог наслідки пропуску строку позовної давності, оскільки банк скористався своїм правом вимоги на дострокове виконання зобов'язань, направивши відповідачу [PERSON] вимогу про дострокове повернення кредиту, чим змінив строк виконання зобов'язання та зумовив початок перебігу строку позовної давності. Крім цього, відповідач [PERSON] подав до суду заяву про застосування строків позовної давності, а відповідач [PERSON] клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідачів подала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи за відсутністю відповідачів та їх представника, просила відмовити в задоволенні позову на підставі наданого письмового відзиву. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 24.07.2008 р. між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір № 554/П/33/2008/840, на підставі якого кредитор надав останньому кредит у сумі 58089 дол. США\~ 09 центів зі сплатою 14,49% річних. Крім того, в забезпечення виконання даного кредитного договору, між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено договір поруки від 24.07.2008 року. Умовами зазначеного договору поруки передбачено, що [PERSON] зобов'язується відповідати перед банком за виконання [PERSON] своїх зобов'язань, що випливають із кредитного договору. 24.07.2008 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено договір поруки. Умовами зазначеного договору поруки передбачено, що [PERSON] зобов'язується відповідати перед банком за виконання [PERSON] своїх зобов'язань, що випливають із кредитного договору. Згідно з ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитор зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розміру та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із ст.ст. 525,526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до п. 5.2 кредитного договору, у разі прострочення виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій, у строк, визначений у п. 3.3.3. цього договору, позичальник сплачує ПАТ КБ «Надра» пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діяла\~ на час\~ виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п. 5.3 кредитного договору, у разі порушення позичальником вимог п. 4.3. за виключенням п.п. 4.3.3., 4.3.4 цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити ПАТ КБ «Надра» штраф у розмірі 10 відсотків від суми кредиту, визначеної у п. 1.1 цього договору, за кожний випадок. У звязку з неналежним виконанням відповідачами взятих на себе зобовязань, утворилась заборгованість, яка станом на 15.03.2018 року складає 133 752,46 дол. США та 590 068,27 грн., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту 57 360,28 дол. США (еквівалент у гривні 1492169.06 грн.). сума заборгованості за відсотками 76 392,18 дол. США (еквівалент у гривні 1987264,49 грн.). пеня за прострочення сплати кредиту - 590 068,27 грн. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до положень ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. В своїй письмовій заяві відповідачі просять суд застосувати строки позовної давності щодо позовних вимог. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. В даному випадку сторони кредитного договору встановили як строк дії договору, так і строки виконання зобов'язань за щомісячним погашенням платежів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Згідно п. 4.2.3 кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник протягом 14 днів від дати отримання вимоги банку про надання додаткового забезпечення виконання зобовязання, згідно з п. 4.2.2 цього договору, його не надасть, або запропоноване забезпечення не влаштує банк. Згідно п. 4.2.4 кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс чергові мінімально необхідні платежі у термін, визначений п. 3.3.3 цього договору, а також у випадку невиконання умов передбачених п. 4.3.6 цього договору. Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов'язання, тобто строку виконання зобов'язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким чином, пред'явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності. В даному випадку, у зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк використав право достроково вимагати з позичальника повернення заборгованості за кредитним договором, надіславши 13.11.2012 року вимогу боржнику про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних з ним платежів, про що зазначили відповідачі у відзиві на позов, що підтверджується копією зазначеної вимоги банку № 5-3-12269 до [PERSON] про дострокове виконання зобов'язань позичальника в повному обсязі протягом тридцяти банківських днів з дати надіслання цього повідомлення. Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання. У правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 9 листопада 2016 року у справі №6-2251цс16 зазначено, що пред'явлення кредитором вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності. Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевого строку виконання її умов. Верховний Суд у своїй постанові від 14.02.2018 р. № 564/2199/15-ц зазначив, що згідно ст. 611 ЦК України після того, як кредитор направив боржнику вимогу про дострокове погашення кредиту, він змінив терміни повернення кредиту, які були передбачені кредитним договором. Водночас сам кредитний договір припинив свою дію з дати направлення вимоги про дострокове погашення кредиту. Оскільки кредитний договір припинив свою дію, то у кредитора відсутні підстави для стягнення відсотків після дати направлення вимоги про дострокове повернення кредиту. В свою чергу, 15 серпня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 761/13715/13-ц, провадження № 61-11145св18 (ЄДРСРУ № 75970017) в черговий раз підтвердив позицію викладену у пунктах 91-93 Постанови [PERSON] Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц по якій зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. З даним позовом ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду, згідно штампу на поштовому конверті, 30 березня 2018 року, тобто після спливу строку позовної давності. За наведених обставин законні підстави для стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотків та пені, як з боржника, так і з поручителя відсутні. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів на користь позивача і судові витрати по справі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed