Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

У вересні 2013 року [PERSON] звернулася в суд з позовом , яким просить стягнути із ПАТ «СК АСКО-Донбас Північний» на її користь страхове відшкодування спричинене в результаті загибелі її сина в розмірі 5 000 грн., стягнути із [PERSON] на її користь моральну шкоду в розмірі 95000 грн. та 30 600,50 грн. матеріальних витрат, пов'язаних з похованням її сина. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 10.07.2012 року на 98 км автодороги Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв мало місце дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля «Toyota Camry», державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3(б), 12.1, 12.3, 12.6 «г « ПДР України та здійснив наїзд на її сина - пішохода [PERSON], [INFO], який від отриманих тілесних ушкоджень помер. Вироком Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 13.09.2012 року [PERSON] визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України - звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «СК АСКО-Донбас Північний». Після звернення із заявою про виплату страхового відшкодування до ПАТ «СК АСКО-Донбас Північний» їй було виплачено 4470 грн. - витрат на пам'ятник та витрати на надання ритуальних послуг. Страховою компанією їй було відмовлено у відшкодуванні витрат, пов'язаних з похованням та поминками її загиблого сина, а саме: поминальний обід на суму 4700,30 грн., 3300 грн., 2700 грн. та меморіальний комплекс - пам'ятник 19 900 грн. Вказує на те, що відповідачі завдали їй моральної шкоди, в зв'язку зі смертю сина. Моральна шкода полягає в тяжких моральних стражданнях, пов'язаних з втратою позитивних емоцій та нормальних життєвих зв'язків, звичайного способу життя, що вимагає додаткових зусиль для нормалізації її життя . Вона тяжко переживає втрату самої близької людини - рідного сина, який проживав біля неї та був для неї підмогою. Моральну шкоду оцінює в 100 000 грн. Позивач та її представник в суді позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. Представник відповідача - ПАТ «СК АСКО-Донбас Північний» в судове засідання не з'явився, повідомлялись належно, надав відзив на позовну заяву, та згідно якого просив розглядати справу без їх участі. Вказав, що у задоволенні вимог про стягнення витрат на поховання необхідно відмовити, оскільки страховою компанією було виплачено розмір страхового відшкодування, на підставі пред'явлених позивачем документів, в розмірі 4470, 00 грн. та 5900 грн. В частині відшкодування моральної шкоди зазначено, що відповідно п. 22.3, ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодовується в розмірі не більше 5 % від 100000 грн., що складає 5000 грн., а тому дану суму підприємство визнає. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належно, а саме згідно вимог Мінської Конвенції «Про правову допомогу та правові відношення у цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 22.01.1993 року , та згідно протоколу судового засідання від 10 лютого 2014 року Волжського міського суду Волгоградської області його представник , згідно довіреності, відмовилась від будь-яких пояснень по отриманому судовому дорученню ( а.с. 64-68). Заслухавши пояснення позивача, його представника , вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог частково, з наступного. З»ясовано, що 10.07.2012 року на 98 км автодороги Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв мало місце дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля «Toyota Camry», державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3(б), 12.1, 12.3, 12.6(г) ПДР України та здійснив наїзд на сина позивача - пішохода [PERSON], [INFO], який від отриманих тілесних ушкоджень помер. Вироком Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 13.09.2012 року [PERSON] визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України - звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки (а.с. 6-9). Позивача [PERSON] по даній справі було визнано потерпілою. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], який керував забезпеченим страховкою транспортним засобом - автомобілем «Toyota Camry», державний номер [NUMBER], була застрахована в ПАТ «СК АСКО-Донбас Північний», відповідно полісу № АВ/3300050 за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04.07.2012 року. Строк дії договору з 04.07.2012 року по 18.07.2012 року (а.с. 10). Страховою компанією ПАТ «СК АСКО- Донбас Північний» позивачу було перераховано страхове відшкодування в розмірі -4470 грн. та 5900 грн.(витрати на поховання), що підтверджується платіжними дорученнями № 3985 від 20 листопада 2012 року та № 1709 від 21 грудня 2012 року(а.с. 38, 39). Відповідно до положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже факти, встановлені вироком суду, який набрав чинності, а саме факт спричинення шкоди відповідачем [PERSON] встановлено вироком суду і не підлягає доказуванню за даною справою. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, виходячи із змісту зазначеної норми, для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. У відповідності зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Статтею 1201 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати. При цьому , слід мати на увазі, що поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству (ЗУ «Про поховання та похоронну справу»). Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» з подальшими змінами, у випадку смерті потерпілого організація або громадянин, відповідальні за заподіяння шкоди, зобов'язані відшкодовувати витрати на поховання ( в тому числі на ритуальні послуги та обряди) тій особі, яка понесла ці витрати. Таким чином, законодавець передбачає звичайними, а тому необхідними витрати як на саме поховання, так і на придбання харчових продуктів та алкогольних напоїв для поминального обіду. Так, позивач понесла матеріальні витрати на поховання сина, [PERSON], який помер внаслідок спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень під час ДТП. Сума , яку вона заявила складає - 30 600,30 грн., проте суду надано квитанції лише на суму понесених цих витрат - 25 900 грн. ( а.с. 19-21) . А відтак, суд вважає доведеним той факт, що шкода була заподіяна позивачу злочинними діями, а тому матеріальна шкода щодо відшкодування витрат на поховання підлягає задоволенню в доведеному розмірі на 25 900 грн. Разом з тим, [PERSON] просила стягнути на свою користь з ПАТ «СК АСКО-Донбас Північний» 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди, та з відповідача [PERSON], винного в смерті [PERSON] , моральну шкоду в розмірі 95000 грн. Статтями 23, 27 Закону України » Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров»ю. У відповідності до ст. 22.3 вказаного Закону, передбачено страхове відшкодування потерпілому моральної шкоди, передбаченої п.п.1, 2 ст. 23 ЦК України, в розмірі не більше 5 % від ліміту, встановленого ст. 9 Закону. Різницю між сумою відшкодування встановленою судом та сумою яка має бути відшкодована страховиком сплачує особа, визнана винною в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Тому, враховуючи визнання вимог страховою компанією та норми закону, суд стягує на користь позивача із ПАТ «СК АСКО-Донбас Північний» 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Згідно із ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях в зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам, дітям, а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Згідно із ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Як зазначено в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розглядами судами цивільних справ про відшкодування шкоди» № 4 від 31.03.1995 року (зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року №5), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода визначається незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Так, позивач безумовно зазнала моральних страждань через втрату рідної людини, тому на підставі ст.1167 ЦК України така шкода має бути відшкодована. В тім, виходячи з конкретних обставин справи, урахуванням характеру та обсягу фізичних і моральних страждань, яких зазнала позивач, та, враховуючи засади виваженості, розумності та справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди, який підлягає відшкодуванню з винної особи в ДТП, слід визначити в сумі 50 000 грн. Що стосується судових витрат, то позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до положень ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог про відшкодування матеріальної і моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: partial