Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

У березні 2014 року позивач - ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 16 березня 2011 року, яка станом на 19 лютого 2014 року становить - 37859,16 грн. На підтвердження вимог надав розрахунок, згідно якого заборгованість складається із заборгованості за кредитом - 2918,81 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 2,72 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 3000,00 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 29658,62 грн., штрафу (фіксованої частини) - 500,00 грн., штрафу (процентної складової) - 1779,01 грн. Також, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь судові витрати - судовий збір у сумі 378,59 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав частково, з заборгованістю в сумі 2918,81 грн. він згоден, але не згоден з нарахованою сумою пені та заборгованістю по комісії за користування кредитом, вважає, що суми занадто високі. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 16 березня 2011 року між публічним акціонерним товариством «АКЦЕНТ-БАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено договір, який складається із заяви позичальника (а.с. 5) та Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 6-12), відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 15000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 14 травня 2013 року. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до вимог ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до п. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Однак відповідач умови договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 19 лютого 2014 року виникла заборгованість за кредитним договором від 16 березня 2011 року, яка, згідно розрахунку наданого позивачем (а.с.3-4), з яким погоджується суд, становить - 37859,16 грн., та складається із заборгованості за кредитом - 2918,81 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 2,72 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 3000,00 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 29658,62 грн., штрафу (фіксованої частини) - 500,00 грн., штрафу (процентної складової) - 1779,01 грн. Оскільки строк виконання зобов'язання в повному обсязі настав, підлягають стягненню з [PERSON] на користь ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» суми, що не виходять за межі позовної давності, про яку сторони дійшли згоди згідно п.5.5 Умов - тривалістю п'ять років. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч.1. ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно до положень ст. 549 ЦК України пеня і штраф є різновидами неустойки, як юридичної відповідальності. Вирішуючи питання про стягнення суми пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, суд виходить з того, що позивач нарахував пеню без урахування положення ч.2 ст.258 ЦК України щодо позовної давності в один рік, яка застосовується при стягненні неустойки, розрахувавши неустойку за межами позовної давності. Так відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою ( штрафом , пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видом штрафних санкцій. Тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені по кредиту не підлягає задоволенню, у зв'язку з чим розмір загальної суми заборгованості, що підлягає стягненню на користь позивача складатиме 8200,54 грн. На підставі ст.88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, понесені ним при зверненні до суду судові витрати по сплаті, а саме судовий збір у розмірі 378,59 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial