Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

ТОВ «ФК «ЄАПБ» 04 березня 2020 року звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2020 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2020 року вирішено питання про заочний розгляд справи. Позивач у своєму позові посилався на те, що 23 червня 2016 року відповідач подала до ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг та заяву № 9151199027 від 23 червня 2016 року про отримання кредиту, що разом становлять кредитний договір. Відповідно до умов кредитного договору від 23 червня 2016 року ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 25 459 гривень 74 коп. зі строком користування 48 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,00% початкового проценту, 3,19 % щомісячних процентів та 11,99 % річних, а також пені у розмірі 0,3% за кожен день прострочки. 30 липня 2018 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ЄАПБ» було укладено договір відступлення права вимоги № 20180730, у тому числі і за кредитним договором № 9151199027 від 23 червня 2016 року. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, чим порушила умови договору. Таким чином, сума заборгованості за кредитним договором № 9151199027 від 23 червня 2016 року становить 50 825 гривень 10 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 23 031 гривень 75 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 3\~674 гривень 33 коп., заборгованості за щомісячними відсотками у розмірі 15 214 гривень 69 коп., заборгованості за пенею у розмірі 8 904 гривень 33 коп. Тому позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 9151199027 від 23 червня 2016 року у розмірі 50 825 гривень 10 коп., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 102 гривень. Представник позивача просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлялася в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 23 червня 2016 року [PERSON] звернулася до ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» із заявою про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг (а.с. 5) і з заявою № 9151199027 від 23 червня 2016 року на отримання кредиту (а.с. 6-7), що становить між нею та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 25 459 гривень 74 коп. строком на 48 місяців, із яких 19\~ 849 гривень доручила перерахувати на свій картковий рахунок, 4 763 гривні 76 коп. страхові платежі, 450 гривень оплата за пакет послуги «Охоронець КредитМаркет 36». 23 червня 2016 року ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» перерахував на картку [PERSON] грошові кошти у загальному розмірі 19 849 гривень (а.с. 8, 9). 30 липня 2018 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір про відступлення права вимоги № 20180730 (а.с. 22-24), за умовами якого ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» відступило позивачеві право вимоги за договорами, укладеними між клієнтом і боржником, у тому числі за договором № 9151199027 від 23 червня 2016 року (а.с. 25). Відповідачеві листами від 07 серпня 2018 року вих. № 002765070 та № 002765070-1 повідомлено про відступлення прав вимоги за договором та про заміну новим кредитором (а.с. 20, 21). Відповідач умови договорів не виконала, кредитні кошти не повернула. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідачем порушуються взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, внаслідок чого, відповідно до розрахунку, наданого позивачем, виникла заборгованість за\~кредитним договором\~№ 9151199027\~від 23\~червня 2016\~року в\~розмірі 50\~825\~гривень 10\~коп. (а.с. 19). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У зв`язку з тим, що отримання у кредит грошових коштів відповідачем підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначені у кредитному договорі, відповідач свої зобов`язання не виконує, то позов підлягає задоволенню, а з відповідача підлягає стягненню за договором № 9151199027 від 23 червня 2016 року заборгованість у розмірі 50 825 гривень 10 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 23 031 гривень 75 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 3\~674 гривень 33 коп., заборгованості за щомісячними відсотками у розмірі 15 214 гривень 69 коп., заборгованості за пенею у розмірі 8 904 гривень 33 коп. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судовий збір. Позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2 102 гривень, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» складає 52 927 гривень 10 коп. (50 825 гривень 10 коп. + 2 102 гривні = 52 927 гривень 10 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved