overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя. Протягом тривалого часу вони спільно не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Від шлюбу у них є син [PERSON], [INFO]. В підготовче засідання позивач не з'явилася, заявивши клопотання про розгляд справи за її відсутності, зі змісту якого також вбачається, що позов вона підтримує та заперечує щодо надання терміну на примирення, наполягаючи на розірванні шлюбу. Відповідач в підготовче засідання також не з'явився, проте подав до суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Проти надання строку на примирення заперечує, оскільки це буде суперечити його інтересам. Дослідивши матеріали справи та письмові клопотання учасників справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.07.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси. Від шлюбу в сторін 12.02.2009 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER], виданим Першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач в обґрунтування позову стверджує, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння та протягом тривалого часу вони спільно не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Судом приймаються до уваги такі її доводи, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на їх спростування відповідачем не подано. Таким чином, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність у сторін неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін, в зв'язку з чим даний шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, протягом тривалого часу вони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Від шлюбу у них є син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], а тому позивачка просить суд розірвати їхній з відповідачем шлюб. В судове засідання позивач не з'явилася, заявивши клопотання про розгляд справи за її відсутності, зі змісту якого також вбачається, що позов вона підтримує та заперечує щодо надання терміну на примирення, наполягаючи на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання також не з'явився, проте подав до суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Проти надання строку на примирення заперечує, оскільки це буде суперечити його інтересам. Дослідивши матеріали справи та письмові клопотання учасників справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.08.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 050153, виданим Радовецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області. Від шлюбу в сторін 02.07.2010 року народився [PERSON], 02.07.2010 року та 24.12.2016 року народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач в обґрунтування позову стверджує, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, відповідач зловживав\~спиртними напоями та протягом тривалого часу вони спільно не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Судом приймаються до уваги такі її доводи, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на їх спростування відповідачем не подано. Таким чином, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність у сторін неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї буде суперечити інтересам сторін, в звязку з чим даний шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини, між ними часто виникали сварки, протягом тривалого часу вони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. В шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подавши письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, зі змісту якої також вбачається, що позов вона підтримує та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання також не з'явився, проте подав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.08.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 078944, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції Хмельницької області. Від даного шлюбу в сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сімї, а тому, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги тривале непроживання сторін, наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї буде суперечити інтересам сторін та їхнім дітям, в звязку з чим даний шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

У вересні\~2018\~року [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин, вказавши, що 26.03.2003 року померла мати [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно. Заявник,\~як спадкоємець\~першої черги\~до майна\~померлої [PERSON] за\~законом, звернулася до нотаріуса із заявою про оформлення своїх спадкових прав, проте нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через недоведеність її родинних відносин із померлою, а тому заявниця просила\~встановити такий юридичний факт в судовому порядку. В судове засідання заявниця не звилася проте подала до суду письмове клопотання в якому підтримала заяву в повному обсязі та просить суд проводити розгляд справи у її відсутності. Представник заінтересованої\~особи Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Хмельницької області в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечуючи щодо задоволення заявлених вимог. Заслухавши показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Так, відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що 26 березня 2003 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ №202824, виданим Вовковинецькою селищною радою Деражнянського району Хмельницької області. Після її смерті залишилося спадкове майно, яким є право на земельну частку (пай), що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай). Спадкоємцем до майна померлої [PERSON] є заявниця [PERSON]. Як вбачається із довідки виданої виконкомом Вовковинецької селищної ради Деражнянського району №880 від 03.05.2018 року [PERSON] була зареєстрована та проживала з дочкою [PERSON] по вул.. Малинова в смт. Вовковинці Деражнянського району. У володіння спадковим майном вступила її дочка [PERSON] Однак актового запису про народження заявниці не збереглося, а тому неможливість доведення заявницею факту її родинних відносин з померлою [PERSON] в позасудовому порядку. Разом із тим, доказами, на підставі яких суд установлює той факт, що [PERSON], яка померла 26.03.2003 року, доводилася матір»ю [PERSON], є показання допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] [PERSON] та [PERSON] Копією домової книжки для прописки громадян підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та проживали в [INFO]. З огляду на викладене, суд вважає за можливе дану заяву задовольнити, оскільки метою встановлення факту родинних відносин є врегулювання заявником юридичних питань в сфері правовідносин спадкування. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася до Баранівського районного суду Житомирської області з позовом до Довбиської селищної ради про визначення додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Позов обґрунтовувався тим, що 14 серпня 2018 року в м. Новоград-Волинський Житомирської області помер син позивача- Лось [PERSON]. У звязку з його смертю відкрилася спадщина на належне йому майно. Після звернення до нотаріальної контори позивачу стало відомо, що вона пропустила строк для прийняття спадщини, а тому, вирішила звернутися до суду із вказаним позовом, адже вважала, що спадщину прийняла автоматично. Позивач в судове засідання не з'явилася, у поданій позовній заяві зазначила, що не заперечує проти розгляду справи за її відсутності. Довбиська селищна рада надіслала до суду заяву, згідно якої справу просила слухати без її представника, проти задоволення позову не заперечувала. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2\~ст.247 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

у вересні 2018 року [PERSON] звернулася до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною заявою, посилаючись на те, що 12 червня 2018 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина і вона являється спадкоємицею майна померлого, однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю документа, що підтверджує факт родинних відносин з померлим. Так, у свідоцтві про смерть батька зазначено [PERSON], а у її свідоцтві про народження, в графі «батько», записано [PERSON]. У звязку з наведеним заявник просить встановити факт родинних відносин, а саме, факт того, що вона [PERSON], є донькою [PERSON], який помер 12 червня 2018 року. У судове засідання заявник та представник заінтересованої особи не зявилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому [PERSON] заяву підтримала (а.с.28), державний нотаріус Машівської ДНК зазначила, що з будь-яким рішенням суду Машівська ДНК згодна (а.с. 20). Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 12 червня 2018 року в с. Новий Тагамлик Машівського району Полтавської області у віці 82 років помер [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 370830 від 15.06.2018 (а.с.7). Як убачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-КЕ № 497924 від [INFO], дошлюбне прізвище заявника [PERSON] «Шерстюк», місце народження - с. Новий Тагамлик Машівського району Полтавської області (а.с. 8). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії VII № 0855290 від 04.05.1967 року, її батьком записаний [PERSON] (а.с.29). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, натомість постановою державного нотаріуса Машівської державної нотаріальної контори [PERSON] від 21.08.2018, заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом або за законом на спадкове майно [PERSON] у звязку з тим, що не подано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії документів, що підтверджують факт родинних відносин спадкоємця зі спадкодавцем (а.с. 9). На підтвердження факту родинних відносин, заявником також надано: копію пенсійного посвідчення, виданого її батькові [PERSON] (а.с. 10) та копію виписки з погосподарської книги (а.с. 11), згідно якої по батьків [PERSON] «Єгорович». Встановлення факту того, що померлий [PERSON] є батьком заявника [PERSON], необхідно для прийняття спадщини. Згідно п. 5 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи в порядку окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі, родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, суд вважає, що зібрані та досліджені у судовому засіданні докази свідчать, що [PERSON] заявник по справі є рідною донькою [PERSON], який 12.06.2018 р. помер, натомість у її свідоцтві про народження помилково зазначено імя по батькові її батька [PERSON] як «Ігорович», в той час як усі інші відомості збігаються, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя у якому просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], а за відповідачем право власності на автомобіль NISAN TIDA 2011 року випуску, д/н [NUMBER]. Разом із позовною заявою позивачем до суду подано заяву про відстрочення оплати судового збору з огляду на те, що у неї на утриманні знаходиться неповнолітня дитини і вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Згідно ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, у порядку передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. У відповідності до Закону України «Про судовий збір» від 04.08.2011 року визначено правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору. При цьому, Закон України «Про судовий збір» не містить пільг та виключень щодо сплати судового збору для осіб у яких на утриманні знаходяться неповнолітні діти. Згідно ч.2 ст. 4 цього Закону ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою складає 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади. З огляду на зазначене, враховуючи відсутність вмотивованого клопотання та належного підтвердження скрутного майнового стану для можливості відстрочення сплати судового збору, суд не знаходить підстав для задоволення прохання [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту смерті своєї матері [PERSON], [INFO] у м. Донецьку. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26.09.2018 року заявлені вимоги [PERSON] задоволено в повному обсязі. [PERSON] подала до суду з заявою про повернення надміру сплаченого судового збору у розмірі 352 грн. 40 коп. у відповідності до квитанції № 83754 від 19.09.2018 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, крім іншого, в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. При цьому, в такому випадку судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми, згідно ч. 2 ст. 7 цього Закону. Згідно ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження, фізичні особи сплачують судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн. 40 коп. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. у відповідності до квитанції № 83743 від 19.09.2018 року та 352 грн. 40 коп. відповідно до квитанції № 83754 від 19.09.2018 року. Таким чином, з огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що сплачені [PERSON] кошти на оплату судового збору в у розмірі 352 грн. 40 коп. у відповідності до квитанції № 83754 від 19.09.2018 року підлягають поверненню, а заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 19.02.1999 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, про що складено актовий запис №157. На думку позивача подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. Ухвалою судді від 26.09.2019 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Ухвалою суду від 06.11.2018 року було ухвалено провести процедуру врегулювання спору за участі судді Яковлєвої Л.В., та зупинено провадження по справі до припинення врегулювання спору. Ухвалою судді від 26.11.2018 року було припинено мирне врегулювання спору та передано справу на розгляд іншому судді. 30 листопада 2018 року дана справа передана судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Чирці С.С. Ухвалою суду від 04.01.2019 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 14.01.2019 року було задоволено клопотання відповідача про надання подружжю строку для примирення строком на 3 місяці, провадження по справі було зупинено. У судове засідання позивач не з`явився. До суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала просила його задовольнити, оскільки наданий строк на примирення не дав позитивного результату. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомляв. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 19 лютого 1999 року між [PERSON] та [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції міста Києва був зареєстрований шлюб, про що зроблений актовий запис №157, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Після одруження прізвище у подружжя [PERSON] (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач не бажає жити однією сім`єю та відновлювати відносини. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси позивача по справі. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову сплачений судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок, який має були повністю компенсований відповідачем, оскільки позов задоволено повністю.

Outcome: approved