Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

У 2016 році позивач звернулася до суду з указаним позовом, зазначаючи, що з 27.09.1996 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають одну малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинились остаточно з 2014 року, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них постійно виникають сварки й непорозуміння, шлюб існує формально. Вважає їх подальше спільне життя та збереження сімї неможливим. Спору з приводу проживання малолітньої дитини та майнового спору між сторонами не існує. Посилаючись на викладене, позивач просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судове засідання позивач та її представник не зявились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в їх відсутності, при цьому наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, від його представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивача визнали в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому\~ 27.09.1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Центрально- Міської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу \~Дніпропетровської області, актовий запис №\~ 411, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 312777 (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем по справі (а.с.9). Фактично сторони припинили шлюбно-сімейні відносини з 2014 року, оскільки вони втратили почуття любові й поваги один до одного, у них постійно виникали сварки та непорозуміння. Майновий спір та спір щодо місця проживання дитини відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~ \~ Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, то вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між сторонами, оскільки вони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди на життя, втратили почуття любові й поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені та поновлені бути не можуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved