Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

У березні 2021 р. позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва про розірвання шлюбу з позовом до [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, подружжя познайомились та проживали в м.Донецьку, у зв`язку з окупацією м.Донецька, позивач з синами переїхав до Києва, відповідачка прийняла рішення про залишення на окупованій території в м.Донецьк. Позивач вказує, що подружжя вживало всі заходи для збереження шлюбу, однак для обох стало очевидним про неможливість збереження шлюбу. З 2018р. припинено спільне проживання та ведення спільного господарства. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.03.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вказаною ухвалою сторонам встановлено строки подання відповідних заяв по суті. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідачкою подано заяву щодо визнання позову, просить суд розірвати шлюбу, рішення направити на її електрону пошту (а.с.51). Справу розглянуто без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом положень частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 26.04.1991р. Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану м.Донецьк за актовим записом № 272 між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.11). Від шлюбу сторони мають двох синів - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом 142 від 27.02.1992р. Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану м.Донецьк (а.с.12); - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом 8 від 08.01.2004р. Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану м.Донецьк відділу (а.с.13). Позивач перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа, фактичне місце проживання: [ADDRESS] (а.с.16). Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі подружжя і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Враховуючи наведене та

Outcome: approved