Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

У березні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу №5265, посвідченого приватним нотаріусом Менського районного нотаріального округу Чернігівської області Новик В.П. 20 грудня 2007 року. У вказаній квартирі зареєстрований її колишній чоловік [PERSON] , який з 2012 року не проживає у квартирі, не несе тягар фінансових витрат по утриманню квартири у належному стані, не сплачує комунальні послуги, його особисті речі у квартирі відсутні. Реєстрація відповідача у даній квартирі призводить до порушення її прав власника. В судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини, просила її задовольнити, та пояснила, що з 1995 року по 2012 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, останній зареєстрований в її квартирі, на даний час шлюб між нею та відповідачем розірвано, останній 8 років не проживає в квартирі, виїхав до Харківської області, місце його перебування їй невідомо, зв`язок з ним не підтримує, витрати по утриманню квартири він не несе, вважає, що відповідач, таким чином, втратив право користування вказаною квартирою, його реєстрація в квартирі призводить до порушення її прав власника та позбавляє її можливості оформити субсидію. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. За таких обставин, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим належним чином. Представник третьої особи - Менська міська рада Менського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні справи поклався на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши та дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 03 серпня 2012 року було розірвано. Після реєстрації розірвання шлюбу позивачу залишено прізвище « [PERSON] » (а.с.15). [PERSON] є власником трикімнатної квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20 грудня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Менського районного нотаріального округу Новик В.П. та зареєстрованого в реєстрі за №5265. Право власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS] належним чином зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 20 грудня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Менського районного нотаріального округу Новик В.П. та зареєстрованого в реєстрі за №5265, витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17158113 від 21 грудня 2007 року, з Державного реєстру правочинів №5184663 від 20 грудня 2007 року, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №203920906 від 12 березня 2020 року (а.с.8-11) Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] 30 квітня 2014 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.16). Факт реєстрації відповідача у квартирі [ADDRESS] та непроживання його за вказаною адресою підтверджується довідкою Менської міської ради Менського району Чернігівської області №10-11/102 від 26 березня 2020 року, №600/04-17 від 10 березня 2020 року та актом обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 10 березня 2020 року, з яких вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований по [ADDRESS] , проте за вказаною адресою не проживає (а.с.12, 13, 37). Відсутність відповідача за місцем реєстрації більше одного року підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які пояснили, що проживають по сусідству з позивачем [PERSON] та добре знають її сім`ю, відповідач є її колишнім чоловіком, останній проживав разом з нею у вказаній квартирі, після розірвання шлюбу виїхав з міста та близько 8 років не проживає за вказаною адресою, всі витрати по утриманню квартири несе позивач. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Приписами ч.2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи з викладеного вище, аналізуючи надані суду докази та доводи сторін в сукупності з письмовими доказами у справі, суд дійшов висновку, що відповідач добровільно змінив своє місце проживання і є таким, що понад один рік без причин, які б могли бути визнані судом поважними, не проживає у квартирі, належній на праві власності позивачу, не бере участі в утриманні квартири, а отже є законні підстави для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved