Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

Турківська районна державна адміністрація Львівської області 2 листопада 2019 року пред`явила до [PERSON] позов про позбавлення батьківських прав щодо її дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У обґрунтування позову позивач посилався на те, що [PERSON] з 23 грудня 2000 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , від якого народила п`ятьох дітей , однак із березня 2012 року вони не проживали однією сім`єю, оскільки дружина зловживала алкогольними напоями, не приділяла уваги вихованню дітей, а згодом залишила чотирьох дітей із батьком, а наймолодшого сина [PERSON] забрала із собою та переїхала проживати до своїх батьків у Дрогобицький район Львівської області. Згідно рішення Турківського районного суду Львівської області від 12 вересня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та визначено місце проживання неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , із їх батьком [PERSON] у с. Вовче Турківського району Львівської області, які з цього часу проживали із своїм батьком, який створив для них всі необхідні умови. Після розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей [PERSON] разом із наймолодшим сином [PERSON] , [INFO] , переїхала проживати до свого співмешканця у с. Нижня Яблунька Турківського району і за час проживання з ним народила п`ятеро дітей, а дітьми, які залишилися із батьком [PERSON] у с. Вовче Турківського району Львівської області, не цікавилася, їх не провідувала та матеріально не підтримувала. [INFO] [PERSON] раптово помер і діти залишилися проживати разом із баою [PERSON] , [INFO] . Після смерті їх батька, працівниками служби у справах дітей із відповідачкою проведено бесіду щодо подальшої долі її дітей, однак та відмовилася взяти їх до себе, оскільки вважає, що вона не в змозі забезпечити їх нормальне утримання та виховання. 16 жовтня 2019 року [PERSON] разом із своїм співмешканцем та дітьми переїхала проживати у с. Верхівці Самбірського району Львівської області і 24 жовтня 2019 року подала до служби у справах дітей Турківської РДА заяву, засвідчену приватним нотаріусом, про те, що вона відмовляється від батьківських прав на дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] було розглянуто на Комісії з питань захисту прав дитини при Турківській РДА 5 листопада 2019 року і прийнято рішення про доцільність її позбавлення батьківських прав. На даний час діти проживають у с. Вовче Турківського району Львівської області із бабою [PERSON] та знаходяться на її утриманні, а відповідачка, будучи здоровою і працездатною особою, злісно ухилялася від виконання батьківських обов`язків, не піклувалася про їх фізичне здоров`я та психічний розвиток, причому робила це свідомо. Від позивача - Турківської районної державної адміністрації надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника та підтримання позовних вимог. Відповідачка [PERSON] позов визнала, подавши про це письмову заяву, із наслідками визнання позову вона ознайомлена. Третя особа - служба у справах дітей Турківської районної державної адміністрації Львівської області подала заяву про розгляд справи за відсутності представника та не заперечення щодо задоволення позову. Представник органу опіки та піклування Самбірської РДА Львівської області не заперечувала проти задоволення позову та пояснила, що позбавлення батьківських прав необхідне в інтересах неповнолітніх дітей. Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. [PERSON] є матір`ю неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батько дітей [PERSON] помер [INFO] у с. Вовче Турківського району Львівської області . Діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають із своєю бабою [PERSON] , 1941 року народження, мати [PERSON] на даний час проживає у с. Верхівці Самбірського району Львівської області, має другу сім`ю, понад вісім років не цікавиться життям та здоров`ям своїх дітей, не займається їх вихованням, не допомагає їм матеріально, не спілкується з ними та подала заяву, яка засвідчена приватним нотаріусом 24 жовтня 2019 року, про те, що вона відмовляється від батьківських прав на дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , у подальшому щодо позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітніх дітей претензій мати не буде. Орган опіки та піклування - Турківська районна державна адміністрація Львівської області 19 листопада 2019 року надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , так як [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своїх дітей. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину; піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечувати здобуття нею повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п. 2) ч. 1 ст. 164 цього Кодексу мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною ч. 1 ст. 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема,орган опіки та піклування. У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей і тому є підстави для позбавлення її батьківських прав. Сторонам роз`яснено наслідки визнання позову. За наведеного, визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved