Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

У березні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування позову зазначав, що 07.03.2019 року відповідач через неприязні стосунки з позивачем, пошкодив транспортний засіб, який належить позивач , - TOYOTA Land Cruiser Prado, реєстраційний номер [NUMBER] , а саме: розбив лобове скло, влучивши пляшкою, завдавши збитків на суму 15940 грн. Посилаючись на те, що відповідач, у відповідності до положень ст. 1166 ЦК України, має відшкодувати завдану позивачу шкоду, [PERSON] просив стягнути на його користь 15940 грн., а також судові витрати. Відповідач до суду відзиву не подав. Ухвалою суду від 02 червня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Задоволено клопотання позивача про виклик у судове засідання свідка [PERSON] . Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити з підстав, викладених в ньому. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав усні пояснення, вказавши, що працював в ТОВ «НВЦ Спецтехномаш», яке орендувало приміщення у ТОВ «Фірма Сіат ЛТД», директором якого є [PERSON] , потім він звільнився. 07.03.2019 року відповідач не перебував на території підприємства, так як цілий день святкував своє день народження на природі з дівчиною, причетність до розбиття лобового скла автомобіля, яке належить позивачу, заперечив. У судовому засіданні викликаний в якості свідка [PERSON] пояснив, що працює в ТОВ «НВЦ Спецтехномаш» начальником цеху, знає позивача як директора «Фірма Сіат ЛТД», відповідача - як колишнього працівника ТОВ «НВЦ Спецтехномаш». 07.03.2019 року [PERSON] , приїхавши в першій половині дня на місце роботи за адресою: [ADDRESS] , бачив, як [PERSON] знаходився біля автомобіля позивача TOYOTA Land Cruiser Prado, в руках тримав пакет. Через декілька хвилин свідок побачив як відповідач щось кинув у лобове скло автомобіля, було чути, як тріскається скло. Він покликав охорону, [PERSON] пішов у невідомому напрямку. Свідок підтвердив, що саме внаслідок дій відповідача сталося розбиття скла в автомобілі [PERSON] , позивач в наступному здійснив заміну лобового скла. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 07.03.2019 року було пошкоджено транспортний засіб [PERSON] - TOYOTA Land Cruiser Prado, реєстраційний номер [NUMBER] , а саме розбито лобове скло, з приводу чого позивач звертався до поліції (а.с. 13-19). Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] автомобіль TOYOTA Land Cruiser Prado, реєстраційний номер [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] (а.с. 10). В ході судового розгляду встановлено, що пошкодження лобового скла транспортного засобу сталося внаслідок розбиття його [PERSON] . Витрати позивача на заміну лобового скла в автомобілі TOYOTA Land Cruiser Prado, реєстраційний номер [NUMBER] , склали 15940 грн., що підтверджується рахунком на оплату №10000498 від 20.03.2019 року, актом виконаних робіт № №10000498 від 20.03.2019 року (а.с. 11-12). В ході судового розгляду суд прийшов до висновку, що між сторонами склалися правовідносини з приводу відшкодування шкоди внаслідок пошкодження майна, що належить позивачу. Віповідно до вимог ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частинами першою та другою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Норми статті 1166 ЦК України передбачають презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначене презумпція не спростована, то вона є правовою підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як передбачено ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Вирішуючи питання про стягнення відшкодування на користь позивача, судом взято до уваги пояснення позивача по справі, показання свідка, відповідно до яких достеменно встановлено вину відповідача у пошкодженні транспортного засобу. Будь-яких доказів, на підставі яких можуть бути спростовані вище встановлені факти, відповідачем до суду не надано. Судом при визначенні суми, яку належить стягнути в рахунок відшкодування завданої шкоди, враховується, що відповідно до рахунку на оплату №10000498 від 20.03.2019 року, акту виконаних робіт № №10000498 від 20.03.2019 року, позивачем було витрачено 15940 грн. на заміну пошкодженого скла в автомобілі. З урахуванням зазначеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 15940 грн. Виходячи з наведених обставин, які не були спростовані відповідачем належними і допустимими доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються зі судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір та інші витрати у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн. згідно квитанції №NOK3р4331М від 17.03.2020 року (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved