overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

у вересні 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач є його сином та зареєстрований у даній квартирі, однак не проживає понад 11 років, комунальні платежі не сплачує. У звязку із цим, позивач просить суд визнати [PERSON]таким, що втратив право користування квартирою № 23 у будинку №14 по вулиці Г.Сталінграду у м.Полтава. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити, з підстав, викладених у ньому. Відповідач [PERSON]в судове засідання не зявився, був належним чином повідомленим про день та час розгляду справи. Представник третьої особи Управління державної міграційної служби України в Полтавській області та [PERSON]в судове засідання не зявилися, були належним чином повідомленими про день та час розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази встановив наступне: згідно даних Свідоцтва про право власності на житло, виданого 20.02.1998 року відділом приватизації житла посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] д належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. На вказану квартиру мається технічний паспорт. Згідно довідки №8014 від 01.12.2016 року, виданої КП «ЖЕО №2» особовий рахунок на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], відкритий на імя [PERSON]. За вказаною адресою зареєстровано троє осіб, в тому числі: - [PERSON], [INFO] дружина; - [PERSON],[INFO] син; - [PERSON], [INFO] власник. Статтею 391 ЦК України\~визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1\~ст. 321 ЦК України\~передбчено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини 1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається власником. Частина 2 ст. 405 ЦК України передбачає, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином наведене свідчить, що відповідач [PERSON] в квартирі № 23, за адресою:м.Полтава, вул.Г.Сталінграду,14, корп.4, не проживає тривалий час, не здійснює оплату за житлово-комунальні послуги, з реєстраційного обліку не знімається.\~\~\~\~\~ За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. \~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначив, що 05.09.2013 року між ним та відповідачкою в простій письмовій формі було укладено договір позики, відповідно до якого відповідачка позичила у позивача суму у розмірі 20 000,00 долларів США строком до 01.07.2015 року. Позивач посилаючись на те, що відповідачка умови договору не виконує, у встановлений строк борг не повернула, просить суд стягнути з відповідачки на його користь зазначену вище суму заборгованості. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідачки в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Так судом встановлено, що 05.09.2013 року між позивачем та відповідачкою в простій письмовій формі було укладено договір позики, відповідно до якого відповідачка позичила у позивача суму у розмірі 20 000,00 долларів США строком до 01.07.2015 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією розписки Відповідачка умови договору не виконує, у встановлений договором строк борг не повернула. Зазначена обставина представником відповідача не оспорюється. Оцінивши в сукупності письмові докази по справі, з урахуванням визнання позову представником відповідача, суд дійшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача борг в сумі 20 000,00 долларів США, що на час ухвалення рішення згідно з офіційним курсом НБУ станом на 21.11.2016 року в еквіваленті становить 517 905, 34 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду із позовною заявою та вказав, що перебуває у шлюбі з відповідачкою, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції в Хмельницької області, актовий запис №62 від 30 липня 2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Аріну, [INFO]. Спільне проживання та фактичні шлюбні відносини між подружжям припинено протягом останніх двох років, спільного господарства з того часу не ведуть. За таких обставин шлюб між позивачем та відповідачкою носить лише формальний характер. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2011 року. За час спільного проживання у сторін народилась донька Аріна, [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, різні погляди на сімейне життя, тривалий час спільно не проживають. Ухвалою Деражнянського районного суду від 28 листопада 2016 року сторонам надавався термін для примирення строком на один місяць, однак сторонами не було досягнуто мети збереження шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення невиплачених коштів за період з 01.01.2014 по 31.07.2014 у розмірі 21600 грн., посилаючись на невиконання останнім умов договору. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач надавав послуги охоронця по цивільно-правовому договору відповідачу. Відповідно до Атку звірки взаєморозрахунків з [PERSON] за період з 01.01.2014 по 31.07.2014, відповідач заборгував позивачу 21600,06 грн. За приписами ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи те, що відповідач не здійснює виплату позивачу заборгованості у розмірі 21600,06 грн. за надані ним послуги відповідно до цивільно-правового договору, то суд приходить про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги, позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем 20.05.1987 року було зареєстровано шлюб. Подружнє життя у сторін не склалось з суто особистих причин, почуття любові та поваги втрачено, примирення неможливе. Шлюбні відносини припинені приблизно з серпня 1999 року, спільне господарство не ведеться. Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги позову та просив суд їх задовольнити, шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заперечення на позовні вимоги не надала та не просила суд розглядати справу у її відсутність. Суд, вислухавши пояснення позивача, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.05.1987 року. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені, примирення неможливе. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання зміни прізвища відповідачем судом не вирішувалось у зв'язку з її неявкою в судове засідання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся з позовною заявою до суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей. У судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю. На задоволенні позовних вимог наполягав і в разі неявки відповідача у судові засідання не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с. 17). Відповідач у судове засідання не з'явилася, належно сповіщена про день та час слухання справи у встановленому законом порядку(а.с.21 ). Позов підлягає задоволенню. Згідно матеріалів справи рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 11 травня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно свідоцтв про народження у подружжя [INFO] народилася донька [PERSON] (а.с. 3), а [INFO]- син [PERSON] (а.с. 4). Відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні дитини, ухиляється від їх матеріального забезпечення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. ст. 181, 182, 183 СК України кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі, при цьому суд визначає частку заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину. Оголосивши матеріали справи, суд вважає, що стягненню з відповідача у вигляді аліментів підлягає 1/3 частини доходів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 17.05.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на суму 6500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник не виконує належним чином зобов»язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту, не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у звязку з чим заборгованість станом на 31.07.2016 р. становить 49601,72 грн. Просив стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 49601,72 грн. В судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявсь належним чином. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом встановлено, що 17.05.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на суму 6500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у звязку з чим заборгованість станом на 04.02.1960 р. становить 49601,72 грн., яка складається з: -6331,23 грн. заборгованість за кредитом; -37607,80 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; -2824,51 грн. заборгованість по пені та комісії; -500, 00 грн. штраф (фіксована сума); -2338,18 грн. штраф (процентна складова). За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 20.07.2013 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на суму 2000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник не виконує належним чином зобов»язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту, не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у звязку з чим заборгованість станом на 31.07.2016 р. становить 23504,96 грн. Просив стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 23504,96 грн. В судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявсь належним чином. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом встановлено, що 20.07.2013 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на суму 2000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у звязку з чим заборгованість станом на 31.07.2016 р. становить 23504,96 грн., яка складається з: -1999,10 грн. заборгованість за кредитом; -16762,79 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; -3147,60 грн. заборгованість по пені та комісії; -500, 00 грн. штраф (фіксована сума); -1095,47 грн. штраф (процентна складова). За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 22.07.2013 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на суму 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник не виконує належним чином зобов»язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту, не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у звязку з чим заборгованість станом на 30.06.2016 р. становить 11650,81 грн. Просив стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 11650,81 грн. В судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявсь належним чином. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом встановлено, що 22.07.2013 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на суму 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у звязку з чим заборгованість станом на 30.06.2016 р. становить 11650,81 грн., яка складається з: -247,06 грн. заборгованість за кредитом; -7272,76 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; -3100,00 грн. заборгованість по пені та комісії; -500, 00 грн. штраф (фіксована сума); -130,99 грн. штраф (процентна складова). За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 23.10.2012 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на суму 6800.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник не виконує належним чином зобов»язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту, не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у звязку з чим заборгованість станом на 31.07.2016 р. становить 51483,20 грн. Просив стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 51483,20 грн. В судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявсь належним чином. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом встановлено, що 23.10.2012 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на суму 6800.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у звязку з чим заборгованість станом на 31.07.2016 р. становить 51483,20 грн., яка складається з: -6611,63 грн. заборгованість за кредитом; -38843,80 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; -3100,00 грн. заборгованість по пені та комісії; -500, 00 грн. штраф (фіксована сума); -2427,77 грн. штраф (процентна складова). За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved