Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з таким позовом в якому вказувала, що 26 червня 2000 року між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого позивачка придбала в останнього земельну ділянку площею 0,2 га., розташовану по [ADDRESS], призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна дідянка). В цей же день договір було зареєстровано на Південній товарній біржі за № 0345. Нотаріально договір сторони не посвідчували. Однак всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме продавець передав покупцю майно, а покупець прийняла його та сплатила за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору. В подальшому [PERSON] дізналася, що спірний договір є недійсним, що створює їй перешкоди в розпорядженні придбаним майном. Тому позивачка просила суд визнати такий договір дійсним та визнати за нею право власності на придбану земельну ділянку. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, проте останній надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - Південної товарної біржі в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивачки в своїй заяві проти цього не заперечував. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 26 червня 2000 року [PERSON] придбала в [PERSON] земельну ділянку площею 0,2 га., розташовану по [ADDRESS], призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна дідянка), зареєструвавши в цей же день письмовий договір купівлі-продажу на Південній товарній біржі про що в журнал реєстрації біржових угод з нерухомістю внесено запис №0345. Нотаріально договір сторони не посвідчували, проте повністю виконали взяті на себе зобов'язання. В подальшому [PERSON] дізналася, що спірний договір є недійсним, що створює їй перешкоди в розпорядженні придбаним майном. Сторони в свій час ухилилися від належного (нотаріального) посвідчення договору купівлі-продажу. Судом встановлено, що при укладенні договору сторони узгодили всі його істотні умови і виконали свої зобов'язання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 18 ЗК України 1990 року (чинна на час придбання майна). З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обов'язкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною. Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Враховуючи встановлені обставини суд вважає, що цивільне право позивачки підлягає захисту, а позов - задоволенню.

Outcome: approved