Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

У вересні 2016 року представник ПАТ «Дельта Банк» (далі Банк) [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить видати дублікати виконавчих листів № 285/567/14 від 14.07.2014 року по зазначеній вище цивільній справі та поновити пропущений строк для предявлення їх до виконання. У мотивування вимог посилався на те, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду по цивільній справі № 285/567/14-ц задоволено позовні вимоги Банку до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 14.07.2014 року на виконання даного рішення видано виконавчі листи про стягнення з [PERSON] на користь Банку заборгованості за кредитним договором в сумі 3\~188,28 грн., судового збору в сумі 243,6 грн. та 480 грн. витрат на оголошення в пресі. 26.06.2015 року державним виконавцем ВДВС Новоград-Волинського МРУЮ (далі виконавча служба) виконавче провадження щодо примусового виконання даних листів повернуто стягувачеві на основі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон). Як на підставу пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання та видачу його дублікату заявник посилався на те, що з 03.03.2015 року розпочато процедуру виведення Банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації, а з 02.10.2015 року - процедури ліквідації Банку. Із введенням тимчасової адміністрації, призначенням Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку та організацією кадрової політики, штатними юристами проводиться робота з інвентаризації судових та виконавчих документів, які не контролювались при виконанні у органах ДВС та судах України. Крім того, боржником самостійно рішення суду не виконується, а пропущення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання не дає можливість Банку звернутися до органів державної виконавчої служби для примусового виконання рішення суду. Сторони в судове засідання не прибули, причини їх неявки в судове засідання суду невідомі, про час і місце розгляду справи були повідомлені в порядку, визначеному ст. 76 ЦПК України, будь-яких заяв від них не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що Заочним рішенням Новоград-Волинського міського суду від 22.04.2014 року (далі - Рішення), ухваленим у справі за позовом Банку до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги були задоволені повністю та стягнуто з останнього на користь Банку кредитну заборгованість в сумі 3\~188,28 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн., а також 480 грн., витрачених на оголошення в пресі. За заявою представника Банку [PERSON] виконавчі листи № 285/567/14 по вказаній справі були направлені судом 11.07.2014 року на адресу Банку. За загальним правилом, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду у цивільній справі, може бути пред'явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили. Постанова про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем виконавчої служби була винесена 31.07.2014 року, а 26.06.2015 року виконавчі листи повернуто стягувачеві на підставі п.5 ч.1 ст.47 Закону у звязку з неможливістю встановити особу боржника та з'ясувати місце його проживання (дані Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень). Вирішення процесуальних питань про видачу дубліката виконавчого листа врегульовано статтею 370 ЦПК України, за змістом якої суд, який видав виконавчий лист, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця замість втраченого оригіналу виконавчого листа видати його дублікат. Стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ, або до суду за місцем виконання, а суд у разі визнання причин пропуску поважними може поновити його (ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 371 ЦПК). Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст. 371 ЦПК питання про поновлення строку для предявлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен зясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання. Даною нормою права збалансовано права боржника і стягувача в процесі виконання судового рішення. Початок процедури виведення Банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації та початок процедури його ліквідації не є поважними причинами пропуску строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, оскільки такі заходи використовуються в інтересах банку з метою збереження його капіталу та активів, оцінки фінансового стану і вжиття відповідних заходів щодо приведення його діяльності у відповідність до вимог банківського законодавства, відновлення його платоспроможності та ліквідності. Відсутність контролю за виконавчими документами при їх виконанні у органах ДВС, або скорочення персоналу чи закриття відділень банку, які безпосередньо здійснювали підготовку і надання документів та інформації, необхідної для складання процесуальних документів, або велике навантаження на працівників юридичного підрозділу банку, судом не може братись до уваги, оскільки на підтвердження цього не надано жодного доказу. Заявником додано лише копію Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, копії рішень про запровадження тимчасової адміністрації в Банку, продовження її строків, початок процедури ліквідації банку та делегування повноважень ліквідатора. Інших доказів, які б підтверджували втрату оригіналу виконавчого документа та поважність причин пропуску строку пред'явлення його до виконання, до суду заявником не надано. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви Банку.

Outcome: dismissed