Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], в якому просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з Відповідача на їх користь на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року по справі №761/23588/16-ц на утримання доньки [PERSON], [INFO] з 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття на 1/3 частину частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В ході розгляду справи Позивач уточнила свої позовні вимоги, відповідно до заяви від 24.11.2017 року, в якій просила призначити новий розмір аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовула тим, що з 14 червня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року. Під час перебування у шлюбі у сторін народилась донька -[PERSON], [INFO]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року Відповідач зобов»язаний сплачувати на користь Позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки Позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, заробітну плату не отримує та має лише нерегулярний мінливий дохід, а кошти, які в 2016 році були стягнуті з Відповідача недостатні для утримання дитини, вважає необхідним змінити визначений судом розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки. У судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав зазначених у позові. У судовому засіданні Відповідач фактично не заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02.12.2016 року (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30.08.2016 року Відповідач [PERSON], зобов»язаний сплачувати на користь позивача [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини від щомісячного заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з 10.06.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 10). З Довідки-розрахунку про заборгованість зі сплати аліментів, виданої Ружинським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області вбачається, що станом на 01.11.2017р. загальна заборгованість по аліментам становить у сумі 30 009,26 грн. Звертаючись до суду з цим позовом позивачка звертала увагу на те, що розмір аліментів у розмірі 1/3 частини від щомісячного заробітку (доходу), який стягується з Відповідача на її користь на утримання доньки є недостатнім для забезпечення мінімальних потреб дитини, а тому просила змінити визначений рішенням суду розмір стягнення аліментів. За приписами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст статтей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи встановлені по справі обставини, вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що відповідач внаслідок свідомого нехтування покладених на нього, як батька, обов'язків, ухиляється від їх виконання, зокрема аліменти на утримання дитини сплачує не регулярно, внаслідок чого утворилась заборгованість та враховуючи те, що малолітня донька [PERSON] зростає та потребує всебічного розвитку, суд вважає за можливе змінити розмір аліментів, що визначений згідно рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 30.08.2016 року. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції від 08.07.2017), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, на підставі викладеного,

Outcome: partial