Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

у березні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Київпастранс» в особі Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо №1 суму виплаченого відшкодування у розмірі 4223,72 грн., та у відшкодування витрат по сплаті судового збору 1600,00 грн. Посилався на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 26 січня 2013 року на вулиці Смолича м. Києві, відбулось зіткнення тролейбуса «МАЗ 103» реєстраційний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] [PERSON] в 2013 році працював на посаді водія тролейбуса 2-го класу в Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо №1 КП «Київпастранс» і для виконання службових обов'язків йому був ввірений службовий транспортний засіб - тролейбус марки «МАЗ 103» реєстраційний номерний знак [NUMBER]. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.02.2013 року відповідача було визнано винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення. Внаслідок ДТП автомобіль [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень тому, власник пошкодженого автомобіля [PERSON] звернулася з позовною заявою до суду про відшкодування матеріальної шкоди. 30 жовтня 2013 року Голосіївським районним судом м. Києва було ухвалено рішення про задоволення позовних вимог та вирішено стягнути з КП «Київпастранс» матеріальну шкоду в розмірі 3994,32 грн., судовий збір в сумі 229,40 грн., а всього 4223,72 грн., а згодом Комунальним підприємством «Київпастранс» було перераховано борг на користь [PERSON] в розмірі 4223,72 грн., що підтверджується платіжним дорученням № СОЗ01817/1. В зв'язку з тим, що 12.12.2014 року [PERSON] було звільнено з роботи та з метою врегулювання досудового спору, 29.03.2016 року відповідачу було направлено регресну вимогу № 941, яка залишена без відповіді, а завдані підприємству збитки на день подачі позовної заяви не відшкодовано. У судове засідання представник позивача не з'явився, на адресу суду надіслав заяву, у якій він позов підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 26 січня 2013 року на вулиці Смолича м. Києві, відбулось зіткнення тролейбуса «МАЗ 103» реєстраційний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] [PERSON] в 2013 році працював на посаді водія тролейбуса 2-го класу в Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо №1 КП «Київпастранс» і для виконання службових обов'язків йому був ввірений службовий транспортний засіб - тролейбус марки «МАЗ 103» реєстраційний номерний знак [NUMBER]. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.02.2013 року відповідача було визнано винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення.(а.с.5). Внаслідок ДТП автомобіль [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень тому, власник пошкодженого автомобіля [PERSON] звернулася з позовною заявою до суду про відшкодування матеріальної шкоди. 30 жовтня 2013 року Голосіївським районним судом м. Києва було ухвалено рішення про задоволення позовних вимог та вирішено стягнути з КП «Київпастранс» матеріальну шкоду в розмірі 3994,32 грн., судовий збір в сумі 229,40 грн., а всього 4223,72 грн., а згодом Комунальним підприємством «Київпастранс» було перераховано борг на користь [PERSON] в розмірі 4223,72 грн., що підтверджується платіжним дорученням № СОЗ01817/1. (а.с.6-7). В зв'язку з тим, що 12.12.2014 року [PERSON] було звільнено з роботи та з метою врегулювання досудового спору, 29.03.2016 року відповідачу було направлено регресну вимогу № 941, яка залишена без відповіді, а завдані підприємству збитки на день подачі позовної заяви не відшкодовано.(а.с.9). Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно пункту 8 постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, оскільки в силу ст.452 ЦК України особа, яка відповідає за шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, не буде суперечити закону пред'явлення за вибором потерпілого вимог про відшкодування шкоди безпосередньо до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої і особи, яка за неї відповідає, однакові. Отже, до позивача у порядку регресу перейшло право на отримання від [PERSON], відшкодування шкоди, завданої власнику «Лексус» д.н.з. [NUMBER], внаслідок ДТП. Ураховуючи те, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved