Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

ТОВ «Фірма Наш Дом» звернулося до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] в якому просить:\~стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «НАШ ДОМ» суму боргу за фактично надані житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] в розмірі 29892,01 грн.; суму інфляційного збільшення боргу за фактично надані житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] в розмірі 2099,47 грн.; три відсотки річних у розмірі 684,63 копійки; суму сплаченого судового збору, що складає 1921,00 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ТОВ «Фірма Наш Дом» забезпечує житлово-комунальними послугами будинок [ADDRESS] , а відтак і квартиру [ADDRESS] в даному будинку, яка належить [PERSON] . Відповідач протягом періоду з 01.09.2017 року по 31.03.2019 року оплату за отримані житлово-комунальні послуги не вносить, однак фактично їх отримує. Загальна сума заборгованості складає 29892,01 грн. Крім того, позивач просить стягнути в порядку ст. 625 ЦК України 2099,47 грн. інфляційних втрат та 684,63 грн. 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Шкамерди К.С. від 15.05.2019 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. 26.07.2019 року від відповідача до суду надійшов відзив, в якому [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що внаслідок регулярного залиття належної їй квартири [ADDRESS] , вказана квартира є аварійною, а тому відповідач переїхала в 2017 році мешкати до м. Маріуполя, відключила електроенергію в квартирі та не отримує житлово-комунальні послуги за даною адресою. Крім того, жодних сповіщень щодо наявності боргу за оплату житлово-комунальних послуг, відповідач від позивача не отримувала. 31.07.2019 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник посилається на те, що незалежно від мешкання чи не мешкання власника в своїй квартирі, ТОВ «Фірма Наш Дом» обслуговує будинок та прибудинкову територію та фактично надає житлово-комунальні послуги. З боку відповідача на адресу позивача не було жодних претензій щодо якості та об`єму наданих житлового-комунальних послуг. Факти залиття квартири відповідача не впливають на надання житлово-комунальних послуг та не стосуються предмету спору. 07.08.2019 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких [PERSON] посилається на те, що ця відповідь на відзив не має правової сили внаслідок не дотримання позивачем вимог щодо форми та змісту відповіді на відзив. Ухвалою суду від 18.09.2019 року [PERSON] відмовлено у зупиненні провадження у справі. 23.10.2019 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями, дана справа надійшла в провадження судді Бондаря В.Я. та прийнята в провадження ухвалою від 28.10.2019 року з призначенням судового засідання на 03.12.2019 року. Ухвалою суду від 03.12.2019 року справу за підсудністю передано до Жовтневого районного суду м. Маріуполя. Не погодившись з даною ухвалою, 17.12.2019 року позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою на ухвалу від 03.12.2019 року. Постановою від 25.06.2020 року Одеський апеляційний суд скасував ухвалу від 03.12.2019 року та повернув справу на розгляд Приморського районного суду м. Одеси. Після повернення справи до першої інстанції, ухвалою від 20.07.2020 року справа прийнята до провадження та призначено судове засідання на 12.08.2020 року. 31.07.2020\~року ТОВ\~«Фірма Наш\~Дом» подало\~до суду\~заяву про\~збільшення позовних\~вимог,\~за якою\~просить:\~стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «НАШ ДОМ» суму боргу за період з 01.09.2017 року по 01.07.2020 року за фактично надані житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] в розмірі 53\~173 (п`ятдесят три тисячі сто сімдесят три) гривні 54 копійки; суму інфляційного збільшення боргу за фактично надані житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] в розмірі 2099 (дві тисячі дев`яносто дев`ять) гривень 47 копійок; три відсотки річних у розмірі 684 (шістсот вісімдесят чотири) 63 копійки; суму сплаченого судового збору, що складає 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня. 12.08.2020 року у судовому засіданні оголошено перерву до 17.08.2020 року. 17.08.2020 року у зв`язку з необхідністю підготовки відзиву, судове засідання відкладене на 09.09.2020 року. 28.08.2020 року від відповідача до суду подано відзив на заяву про збільшення позовних вимог, який обгрунтований аналогічно до відзиву на основний позов. 09.09.2020 року у судовому засіданні оголошено перерву до 21.10.2020 року. 21.10.2020 року за клопотанням відповідача розгляд справи перенесено на 17.11.2020 року. У судовому засіданні 17.11.2020 року відповідач позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності представника позивача, позов підтримано. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно акту приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс від 28.11.2011 р., двосекційного житлового будинку з вбудованими приміщеннями рекреаційного призначення та дворівневим підземним паркінгом за адресою: [ADDRESS] (будівельний), вказаний будинок було передано забудовником на баланс експлуатуючої організації товариству з обмеженою відповідальністю «Фірма Наш Дом» . Основним видом діяльності ТОВ «Фірма Наш Дом», згідно відомостей зазначених у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є КВЕД 81.10 «Комплексне обслуговування об`єктів», що передбачає діяльність з надання житлово-комунальних послуг. Тобто, з моменту прийняття будинку на баланс ТОВ «Фірма Наш Дом» є підприємством, яке надає житлово-комунальні послуги у зазначеному будинку. ТОВ «Фірма Наш Дом» забезпечує житлово-комунальними послугами, зокрема, квартиру [ADDRESS] , (далі - квартира), власником якої є [PERSON] (особовий рахунок [NUMBER] ). Ці факти не оспорюються сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017р. № 2189 (далі - Закон № 2189), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону № 2189, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до п. 3 і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2189, договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі вивезення побутових відходів за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо згідно з такими договорами передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Так, на момент подання цієї позовної заяви між Позивачем та Відповідачем укладені та діють договори про надання житлово-комунальних послуг, а саме, договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території № 1/97 від 19.08.2015р., договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення № 1/97 від 19.08.2015р., договір про користування електричною енергією № 1/97 від 19.08.2015р., де [PERSON] особисто поставила підписи, чим погодила усі умови зазначених договорів та надала згоду на отримання послуг. На виконання зазначених договорів, Відповідачеві протягом періоду з 19.08.2015 року по 01.07.2020 року Позивачем надаються житлово-комунальні послуги. Підтвердження цього та визнанням умов всіх укладених договорів про надання житлово-комунальних послуг, суд вважає здійснення Відповідачем до 01.09.2017 року своїх обов`язків по сплаті за отримані послуги за договорами та відсутність претензій відповідача до позивача щодо якості та об`єму наданих послуг. ТОВ «Фірма Наш Дом» посилається на те, що [PERSON] протягом періоду з 01.09.2017 року по 01.07.2020 року оплату за отримані житлово-комунальні послуги не вносить, однак фактично їх отримує. Загальна сума заборгованості складає 53173,54 грн. Крім того, позивач у зв`язку з невиконанням відповідачем грошового зобов`язання, просить стягнути на свою користь з відповідача також 2099,47 грн. інфляційних втрат та 684,63 грн. 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, на підтвердження чого надає відповідні розрахунки. Обгрунтованих заперечень щодо розрахунків заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат відповідачем суду не надано. Однак, [PERSON] зазначає, що внаслідок регулярного залиття належної їй квартири, вона не мешкає в цій квартирі з 2017 року, а тому житлово-комунальні послуги від позивача за адресою своєї квартири не отримує. Відповідно до ч. 4 ст. 319 Цивільного кодексу України, власність зобов`язує та згідно ст. 322 Цивільного кодексу України на власника покладено тягар утримання майна. Статтею 152 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни, які мають в приватній власності квартиру, зобов`язані забезпечувати її схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Крім того, відповідно до ст.ст. 68, 162 Житлового кодексу України, договорів про надання житлово- комунальних послуг, укладених з Відповідачем, споживач повинен здійснювати оплату за отримані житлово-комунальні послуги своєчасно та у повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 9 Закону № 2189, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Договорами про надання житлово-комунальних послуг, які укладені позивачем з [PERSON] , передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць та споживач зобов`язаний здійснити оплату за отримані послуги не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за розрахунковим. На переконання суду, невиконання Відповідачем обов`язків по сплаті наданих житлово-комунальних послуг перешкоджає діяльності Позивача, чим позбавляє підприємство можливості надавати послуги належної якості, та вчасно розраховуватися з підприємствами, що виробляють певні послуги. Відповідно до ст. 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Враховуючи, що Позивач свої зобов`язання виконує належним чином та у повному обсязі, в той час, як Відповідач в порушення ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України не сплачує за надані послуги, чим завдає Позивачеві значну матеріальну шкоду, суд вважає вимоги про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги обгрунтованими та задовольняє їх. Крім того, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оскільки [PERSON] , як власник квартири, що отримує житлово-комунальні послуги від позивача, свої зобов`язання порушила та щомісячно рівномірно не проводить погашення заборгованості, при цьому, своєчасно не сплачує поточні платежі за надані житлово-комунальні послуги в повному обсязі, то відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, вона не звільняється від відповідальності за неможливість виконання нею грошового зобов`язання. Також, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, суд доходить висновку про обгрунтованість позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Наш Дом» та задовольняє його в повному обсязі. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що за подання даного позову Позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 гривня, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням від 16.04.2019 року на зазначену суму. Враховуючи те, що позовні вимоги були задоволенні повністю, то суд стягує судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам на суму 1921 грн.

Outcome: approved