Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

У березні 2016 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 31729,21 грн. \~ \~ \~ \~Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 04.04.2013 року між ПАТ «Креді [PERSON]» та [PERSON] було укладено комплексний договір № 2/1098423, відповідно до якого відповідач отримав кредит на споживчі потреби у сумі 41600,00 грн. строком на 37 місяців з 04.04.2013 року по 03.05.2016 року.Відповідно до умов договору відповідач повинен була щомісяця до 04 числа кожного місяця, починаючи з місяця отримання кредиту, частково погашати суму зобовязання згідно графіку погашення кредиту. 30.10.2015 року між ПАТ «Креді [PERSON]» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами №10-IV, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором 2/1098423 від 04.04.2013 року укладеним між ПАТ «Креді [PERSON]» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Позика». Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, відповідно до цього [PERSON] нарахував заборгованість за кредитом у сумі 31729,21 грн., з яких сума простроченного основного боргу за кредитом 13495,18 грн., сума залишку за кредитом 8571,86 грн., сума нарахованих процентів 124,43 грн., сума прострочених процентів 1291,97 грн., сума комісії 748,80 грн., сума простроченої комісії 7488,00 грн., пеня 8,97 грн. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням справу слухати за його відсутністю, заявлені вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не прибув з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Справа розглядається на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, відповідно до заяви-анкети позичальника №0100168-04042013-002 від 04.04.2013 року, разом з Пам'яткою про погашення кредиту за договором, Умовами надання, обслуговування та погашення кредиту, а також Графіком погашення заборгованості за кредитним договором, відповідач отримав кредит від ПАТ «Креді [PERSON]» на споживчі потреби у сумі 41600,00 грн. строком на 37 місяців з 04.04.2013 року по 03.05.2016 року. Відповідно до умов договору відповідач повинен була щомісяця до 04 числа кожного місяця, починаючи з місяця отримання кредиту, частково погашати суму зобовязання згідно графіку погашення кредиту. 30.10.2015 року між ПАТ «Креді [PERSON]» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами №10-IV, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором 2/1098423 від 04.04.2013 року укладеним між ПАТ «Креді [PERSON]» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Позика». Про зміну кредитора відповідач був повідомлений, що підтверджується списком поштових відправлень. Однак, в порушення умов договору [PERSON] несвоєчасно сплачував суми кредиту, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за кредитом. У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім цього, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Суд перевіривши розрахунок заборгованості за договором про надання банківських послуг (а.с.14), встановив, що у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором на загальну суму 31729,21 грн., з яких сума простроченного основного боргу за кредитом 13495,18 грн., сума залишку за кредитом 8571,86 грн., сума нарахованих процентів 124,43 грн., сума прострочених процентів 1291,97 грн., сума комісії 748,80 грн., сума простроченої комісії 7488,00 грн., пеня 8,97 грн. В той же час відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р до зазначених населених пунктів належить Дзержинськ. В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р. Згідно із пунктом 23 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м. Дзержинськ. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачу [PERSON], який проживає у м.Дзержинську, пеня та комісія нараховані, також і після 14 квітня 2014 року. Таким чином є підстави для застосування вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Проведене позивачем нарахування пені та комісії у загальному порядку після 14.04.2014 року є неправомірним. У звязку з цим суд вважає необхідним скасувати нараховані банком пеню та комісію. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобовязання повинна бути стягнена з відповідача [PERSON] Таким чином, суд вважає позовні вимоги частково доведеними, тому підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial