Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

У вересні 2018 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» заборгованість за Договором № 3338308613-000368 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 01.04.2018 року у розмірі 19883,75 грн., а також стягнути з нього судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 01 квітня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» і відповідачем був укладений Договір про надання позики, на підставі якого на картковий рахунок відповідача було перераховано суму позики в розмірі 2500 грн. зі строком повернення коштів не пізніше 23:00 годин 01.05.2018 року включно і сплатою процентів за користування позикою в розмірі 2% за кожен день користування. Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 07.09.2018 року має заборгованість у розмірі 19883,75 грн. Оскільки позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання, позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом для стягнення заборгованості в примусовому порядку. Тому, просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором у розмірі 19883,75 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала до суду клопотання, в якому вказала, що позовні вимоги позивача підтримує і просить задовольнити їх в повному обсязі. Справу просила розглянути без участі представника позивача і зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив. Відзиву на позов не подав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У судовому засіданні було встановлено, що 01 квітня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» і відповідачем був укладений Договір про надання позики в розмірі 2500 грн. зі строком повернення коштів не пізніше 23:00 годин 01.05.2018 року включно і сплатою процентів за користування позикою в розмірі 2% за кожен день користування (а.с.11-17). Цей договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті http://e-groshi.com та виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про:технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору;спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту);порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань;технічні засоби ідентифікації сторони;порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту);посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них;умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів;можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору;інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею ( ч.6 ст.11 Закону країни «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 12 вищезазначеного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Пункт 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначає, що одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Зокрема Договір № 3338308613-000368 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 01.04.2018 року підписаний електронним підписом [PERSON] (а.с.17). На підставі цього договору платіжним дорученням від 01 квітня 2018 року за № 125 Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» було перераховано на картковий рахунок відповідача суму позики в розмірі 2500 грн. (а.с.66). Тобто, позивачем виконані в позовному обсязі умови договору. В свою чергу, відповідач отримав і використав кредитні кошти у власних цілях, а доказів зворотного суду не представлено. Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Проте, у порушення умов договору і чинного законодавства, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав і не повернув використані ним кредитні кошти з відсотками позивача, в результаті чого, станом на 07.09.2018 року, він має заборгованість за кредитом у розмірі 19883,75 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 2500,00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 7708,75 грн.; заборгованість пенею - 9675,00 грн. В силу положень ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, оскільки відповідачем непогашена у повному обсязі заборгованість за договором, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» обґрунтованими і такими, які знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» заборгованість за Договором № 3338308613-000368 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 01.04.2018 року у розмірі 19883,75 грн. В порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). Крім того, відповідно до ст. 137 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню також витрати на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн., надання якої підтверджено Договором про надання юридичних послуг № 01/08-1 від 01.08.2018 року та актом приймання-передачі наданих послуг № 30 до вказаного договору від 01.08.2018 року та платіжним дорученням № 703 від 05.09.2018 року (а.с.49-52). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved