Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, Вказуючи на те, що 08 червня 2013 року між ним та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя, з відповідачем, у них не склалося на грунті взаємних непорозумінь, небажання рахуватись з інтересами один одного; почуття любові та поваги один до одного ними втрачено; шлюбні відносини між ними протягом півтора року фактично припинено; спільне господарство вони не ведуть, а тому, враховуючи, що подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить шлюб розірвати. Позивач, будучи належно повідомленим про день час та місце розгляду справи, 29 березня 2016 року подав до суду заяву про можливість слухання справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує, проти залишення дитини з матір'ю не заперечує, просить не стягувати з відповідачки судовий збір у справі (а.с.15). Відповідачка, будучи належно повідомленою про день час та місце розгляду справи, 30 березня 2016 року подала до суду заяву про можливість слухання справи за її відсутності, заявлені вимоги визнає, происть дитину залишити проживати з нею, прізвище не змінювати (а.с.19). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 08 червня 2013 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], актовий запис № 132, видане 08 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, (а.с.10). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 05 листопада 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківького міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с.9). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Майнового спору сторони не мають. Між сторонами досягнуто згоди про те, що донька буде проживати разом з [PERSON] За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач просив судові витрати на відповідача не покладати.

Outcome: approved