Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відділу ДВС Бердянського МУЮ в Запорізькій області, треті особи: публічне акціонерне товариство «Бердянське підприємство теплових мереж», Реєстраційна служба Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, про видалення з Єдиного реєстру обтяжень нерухомого майна відповідного запису. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 12.11.2014 року помер його брат [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири №21 яка розташована в будинку №4 по вул. Руденко в м. Бердянську Запорізької області. При оформленні спадщини йому стало відомо, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна зареєстровано арешт на все майно померлого брата на підставі постанови державного виконавця відділу ДВС Бердянського МУЮ з приводу примусового виконання виконавчого листа №2-5414 виданого Бердянським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з померлого [PERSON] на користь Бердянського ПТМ суми боргу. Вказана сума боргу була сплачена в повному обсязі 12.03.2011 року в звязку з чим державним виконавцем Бердянського МУЮ Запорізької області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з майна боржника. Однак арешт до теперішнього часу не знято. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав посилаючись на обставини викладені в ньому. Додатково суду пояснив, що 1/2 частина квартири належить йому на праві власності, інша частина квартири належала його рідному брату. Рішенням Бердянського міськрайонного суду за ним визнано право власності на братову частку в порядку спадкування за законом. В Реєстраційній службі йому відмовили у реєстрації права власності на частку квартири за рішенням суду, оскільки в Єдиному реєстрі заборон зареєстровано арешт на все майно брата як боржника. При зверненні до відділу ДВС йому розяснили, що за спливом часу матеріали виконавчого провадження були знищені та порадили звернутись до суду. Згодом він знайшов в документах брата копії постанов державного виконавця, однак предявити їх до виконання в частині скасування арешту у нього немає можливості. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відділу ДВС Бердянського МУЮ в Запорізькій області [PERSON] (а.с.24) в сьогоднішнє судове засідання не зявився. В минулому судовому засіданні суду пояснив, що на теперішній час на виконанні у відділі ДВС не перебувають виконавчі провадження де боржником є [PERSON] Архівна справа знищена в звязку з закінченням строку зберігання завершених виконавчих проваджень. В звязку з цим не має можливості видати будь які копії постанов державного виконавця, або дати більш детальні пояснення. Вирішення цієї справи по суті залишає на розсуд суду. Представник третьої особи Реєстраційної служби Бердянського МУЮ Запорізької області у судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.31). Представник третьої особи ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» за довіреністю - [PERSON] (а.с.37) суду пояснила, що у померлого [PERSON] була заборгованість яка в 2011 році сплачена. Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-5414 закінчено за заявою підприємства. Проти задоволення позову не заперечуємо. Вислухавши пояснення присутніх осіб, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України). Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приписами ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є, зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно і обмежень цих прав, що набрали законної сили. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Як встановлено в судовому засіданні право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано: 1/2 частина за [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 12.01.1994 року; 1/2 частина за [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видано Бердянською державною нотаріальною конторою від 12.05.2006 року (а.с.22, 35). Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області №310/5243/15-ц від 06.08.2015 року, яке набрало законної сили 18.08.2015 року (а.с.41-42), позовні вимоги [PERSON] задоволено, визнано за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 14.11.2014 року. Державним реєстратором прав на нерухоме майно Бердянського МУЮ 29.10.2015 року прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав №25673511 в звязку з тим, що заяву про державну реєстрацію прав, повязаних з відчуженням нерухомого майна подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, а саме відповідно до даних Єдиного реєстру заборон зареєстровано арешт за №9261614 на все майно [PERSON] (а.с.38). Як вбачається із повідомлення відділу ДВС Бердянського МУЮ Запорізької області від 17.09.2015 року №15956 на виконанні у відділі станом на 17.09.2015 року виконавчі провадження де боржником є [PERSON] не перебувають. Строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 роки (а.с.6). З світлокопій виконавчого листа №2-5414/07 виданого Бердянським міськрайсудом, постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №15783232 від 10.11.2009 року, вимоги державного виконавця від 16.02.2011 року вбачається, що 10.11.2009 року відділом ДВС Бердянського МУЮ було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-5414/07 виданого 04.02.2008 року Бердянським міськрайсудом про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ «БПТМ» ІТЗ в сумі 30 грн., також накладено арешт на все майно боржника (а.с.4, 39, 40). В звязку з повним фактичним виконанням рішення суду вищевказане виконавче провадження було закінчене, що підтверджується світлокопією постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №22310135 від 12.03.2011 року. Цією ж постановою припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання (а.с.5, 7, 15). Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, на підставі вищезазначеної постанови не були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Заборона відчуження нерухомого майна триває доти, доки відповідний орган, що накладав заборону, не прийме рішення її зняти. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», під час виконання рішень державний виконавець має право на безпосередній доступ до баз даних і реєстрів, у тому числі електронних, що містять інформацію про боржників, їхнє майно та кошти. Порядок доступу до таких реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України спільно з відповідними центральними органами виконавчої влади, які забезпечують їх ведення. У ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження», зазначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Згідно п.3 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, на підставі якої надсилає реєстратору повідомлення за спеціальним зразком для зняття арешту та заборони на відчуження нерухомого майна. Тобто Законом передбачено, що державний виконавець повинен здійснити ряд процесуальних дій для зняття заборони на відчуження нерухомого майна в тому числі шляхом заповнення та направлення повідомлення за спеціальним зразком відповідному реєстратору. Оскільки на теперішній час матеріали виконавчого провадження знищено, у державного виконавця та у позивача відсутні належним чином завірені копії постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі якої можна ініціювати питання про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру заборон про скасування арешту за №9261614 всього майна боржника [PERSON], за адресою: [ADDRESS], що є перешкодою у реєстрації за позивачем права власності на нерухоме майно, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved