Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовними вимогами до Публічного акціонерного товариства «Кременчукгаз», уточнивши які, просив суд зобовязати відповідача здійснити перерахунок обємів природного газу за липень, серпень, вересень та жовтень 2016 року в обсязі 4,4 куб.м. на одного мешканця квартири. В судовому засіданні [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що він не перешкоджав відповідачу встановити лічильник обліку газу на багатоквартирний будинок № 10 по проспекту Лесі Українки ( 50-річчя Жовтня) у м. Кременчуці. Зазначав, що навпаки зацікавлений у встановленні приладу обліку газу і 22 серпня 2016 року звернувся до відповідача з письмовою заявою про встановлення йому квартирного приладу обліку споживання природного газу до 1 січня 2018 року за рахунок постачальника послуги. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] позов не визнали. Суду пояснили, що працівники підприємства 20 липня 2016 року зробили спробу встановити загальнобудинковий вузол обліку споживання природного газу за адресою проспект Лесі Українки, 10 у м. Кременчуці. Мешканці будинку масово виступили проти і завадили цим законним діям. 01 серпня 2016 року мешканці будинку колективно звернулися з письмовою заявою до Управління житлово-комунального господарства виконкому міської ради, де в категоричній формі висловили незгоду зі встановленням такого приладу обліку. Посилаючись на абзац 7 пункту 3 глави 4 розділу 9 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сфері енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року № 1379/27824, представники вважали, що визначення за граничними обємами споживання природного газу [PERSON], як і іншим мешканцям будинку, які не мають квартирних приладів обліку газу? є правомірним. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані ними докази, встановив такі фактичні обставини справи: Родина позивача [PERSON] у складі двох осіб проживає у квартирі № 117 багатоквартирного будинку № 10 по проспекту Лесі Українки у м. Кременчуці. Мешканцями будинку природний газ використовується тільки для приготування їжі. Постачання природного газу на території міста Кременчука здійснює субєкт господарювання Публічне акціонерне товариство «Кременчукгаз». Упродовж липня-жовтня 2016 року працівники постачальника послуги робили спроби встановити загальнобудинковий вузол обліку газу. Зокрема, така спроба мала місце 20 липня 2016 року. Активісти з числа мешканців будинку завадили цим спробам, вважаючи, що відповідач зобовязаний забезпечити за власний рахунок кожну квартиру індивідуальним лічильником газу. 28 липня 2016 року представника ПАТ «Кременчукгаз» у присутності споживача [PERSON] склали акт про встановлення порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: відмова від встановлення будинкового лічильника газу (а.с. 31). 01 серпня 2016 року одна з активістів [PERSON] від імені мешканців будинку подала заяву до начальника Управління житлово-комунального господарства, де висловлювались незгода зі встановленням загальнобудинкового лічильника споживання газу і прохання встановити індивідуальні прилади обліку. До заяви додавались пять аркушів з підписами мешканців будинку, серед них є і підпис позивача [PERSON] (а.с. 26). 01 серпня 2016 року комісія ПАТ «Кременчкгаз» розглянула акти про порушення Кодексу газорозподільних систем і прийняла рішення «про нарахування побутовим споживачам, будинки яких знаходяться за адресами... проспект Лесі Українки, будинок 10..., які відмовились від встановлення за рахунок оператора ГРМ (ПАТ «Кременчукгаз») лічильників газу та не мають індивідуальних лічильників газу, фактичного обєму спожитого розподіленого природного газу за відповідний календарний місяць, а саме за липень 2016 року, за граничними обємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до Кодексу газорозподільних систем» (а.с. 33-35). У липні, серпні, вересні та жовтні 2016 року споживачу [PERSON] було нараховано на двох мешканців квартири 19,60 куб.м. газу - по 9,8 куб. м. на кожну людину. [PERSON] рахунки сплатив, як він пояснив, щоб не виникло заборгованості. Суд, вирішуючи спір, виходить із наступного: Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку: 1) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року; 2) для інших споживачів - з 1 липня 2011 року. Частиною 1 статті 6 цього Закону встановлено, що суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані …забезпечити встановлення лічильників газу …для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року. Кодексом газорозподільних систем ( абзац 7 пункту 3 глави 4 розділу 1Х Кодексу ) передбачено, якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу (індивідуальним або загальнобудинковим), відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог\~глави 5\~розділу ХІ цього Кодексу), фактичний обєм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу (алокація) по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними обємами споживання природного газу населенням, визначеними у\~додатку 10\~до цього Кодексу. Додаток десять до Кодексу газорозподільних систем встановлює граничні норми споживання природного газу населенням: плита газова за наявності централізованого гарячого водопостачання 9,8 м куб. людино-місяць. Постановою Кабінету Міністрів України № 203 від 23 березня 2016 року «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» встановлений норматив використання газу 4,4 куб.м. на одну людину у місяць для домогосподарств, де газ використовується тільки для приготування їжі. Будь-яких доказів протидії [PERSON] встановленню будинкового приладу обліку газу суду не надано. Так, свідок [PERSON] не підтвердила суду, що [PERSON] своїми діями перешкоджав працівникам відповідача встановити такий приладу обліку. Представники відповідача визнали, що відеозапис подій, які відбулися 20 липня 2016 року, не спростовує пояснень [PERSON] про те, що він не був їх учасником. Акт про порушення у відповідності до глави 5 розділу Х1 Кодексу газорозподільних систем на [PERSON] не складався. У акті №36-7/162 від 28 липня 2016 року не зазначено, що порушення вчинив саме позивач; дата, коли порушення мало місце, не вказана (а.с.31). Звернення із письмовою заявою до керівника УЖКГ виконкому міської ради є правомірною дією, наслідком якої не може бути настання відповідальності у вигляді нарахування вартості послуги за граничним об»ємом. На підставі викладеного, відповідно до статей 215-218 ЦПК України,-

Outcome: approved