Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітніх дітей, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по якому просила: -визнати дійсним договір купівлі-продажу № 97.08-514 від 07 липня 1997 року, укладений між [PERSON] та\~[PERSON] щодо 434/1000 частин квартири № 11 по вул. Ак. Павлова (на даний час вулиця Ольгіївська), 6 у м. Одесі, зареєстрований на Одеській спеціалізованій біржі нерухомості під № 97.08-514 від 09 липня 1997 року. - визнати дійсним договір купівлі-продажу № 97.07-513 від 07 липня 1997 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], яка діє від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] щодо 566/1000 частин квартири № 11 по вул. Ак. Павлова (на даний час вулиця Ольгіївська), 6 у м. Одесі, зареєстрований на Одеській спеціалізованій біржі нерухомості під № 97.07-513 від 09 липня 1997 року. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 09 липня 1997 року між [PERSON] та гр. [PERSON], на Одеській спеціалізованій біржі нерухомості був укладений договір купівлі-продажу № 97.08-514 щодо 434/1000 квартири № 11 по вул. Ак. Павлова (на даний час вул. Ольгіївська), 6 у м. Одесі. Також 09 липня 1997 року між позивачем та [PERSON], [PERSON], яка діє від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], на Одеській спеціалізованій біржі нерухомості був укладений договір купівлі-продажу № 97.07-513 щодо 566/1000 квартири № 11 по вул. Ак. Павлова (на даний час вул. Ольгіївська), 6 у м. Одесі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялися належним чином. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно зі ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог на підставі наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З матеріалів справи встановлено, що 09 липня 1997 року між [PERSON] та гр. [PERSON], на Одеській спеціалізованій біржі нерухомості був укладений договір купівлі-продажу № 97.08-514 щодо 434/1000 квартири № 11 по вул. Ак. Павлова (на даний час вул. Ольгіївська), 6 у м. Одесі. Дана частина квартири належала продавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане УЖКГ Одеської міської ради народних депутатів від 20.10.1994 року за № 7-4217, зареєстровано в ОМБТІ 01.07.1997 року під № кн. 153 пр. стор. 71 р. 212. Договір купівлі - продажу нерухомого майна, укладений між сторонами був складений у письмовій формі та зареєстрований в «Журналі реєстрації договорів купівлі-продажу нерухомості» на Одеській новій біржі за № 97.08-514 від 09 липня 1997 року. Також 09 липня 1997 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], яка діє від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], на Одеській спеціалізованій біржі нерухомості був укладений договір купівлі-продажу № 97.07-513 щодо 566/1000 квартири № 11 по вул. Ак. Павлова (на даний час вул. Ольгіївська), 6 у м. Одесі. Дана частина квартири належала продавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане УЖКГ Одеської міської ради народних депутатів від 13.05.1997 року за № 7-11537, зареєстровано в ОМБТІ 19.05.1997 року під № 212 стор. 71 кн. 153 пр. Договір купівлі - продажу нерухомого майна, укладений між сторонами був складений у письмовій формі та зареєстрований в «Журналі реєстрації договорів купівлі-продажу нерухомості» на Одеській новій біржі за № 97.07-513 від 09 липня 1997 року. Вчинивши зазначені біржові правочини купівлі-продажу, покупець прийняв 434/1000 та 566/1000 частин квартири у власність. Сторони за договорами домовились відносно усіх суттєвих умов правочину, що підтверджується письмовими доказами - Договором № 97.08-514 від 09 липня 1997 року та Договором № 97.07-513 від 09 липня 1997 року. Продавці та покупець повністю виконали всі умови договору. Покупець розрахувався з продавцями, прийняв частки комунальної квартири у власність, вселився, сплачував всі комунальні платежі. Відповідачі отримали гроші та звільнили частку квартир. Продаж 434/1000 квартири за вищевказаним біржовим договором купівлі-продажу сторонами було вчинено за7100,00 (сім тисяч сто) гривень, а 566/1000 квартири за 9800,00 (девять тисяч вісімсот) гривень, які були отримані відповідачем від покупця до підписання ними цього договору, про що зазначено в договорі в п. 6 відповідних договорів. На даний час у Позивача виникла необхідність відчуження нерухомого майна, однак договори з питань нерухомості, укладені на біржах, державні та приватні нотаріуси вважають недійсними і як правовстановлюючий документ не приймають, що створює їй перешкоди у здійсненні свого права власності позивачем. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно з ч.1\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ст. 317 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~ст. 224 ЦК Української РСР\~(в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 153 ЦК Української РСР, було передбачено, що договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Згідно зі\~ст. 227 ЦК Української РСР\~договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ч. 2\~ст. 47 ЦК Української РСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»\~угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, договір купівлі-продажу № 97.08-514 щодо 434/1000 квартири № 11 по вул. Ак. Павлова (на даний час вул. Ольгіївська), 6 у м. Одесі та договір купівлі-продажу 566/1000 частин квартири № 11 по вул. Ак. Павлова (на даний час Ольгіївська), 6 у м. Одесі, що укладені на Одеській спеціалізованій біржі нерухомості, між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітніх дітей, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до\~ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується\~Конституцією України\~та законами України, у тому числі ст.ст.\~15,\~16 ЦК України\~та ст.ст.\~1,\~3,\~4 ЦПК України, і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право не визнається. У разі доведення в установленому законодавством порядку обставин, якими обґрунтовувалися вимоги, особа має суб'єктивне матеріальне право на їх задоволення. Суд вважає, що позивач позбавлена, з урахуванням наведених причин, розпорядитися належним їй майном, таким чином цей спір підлягає розгляду судом, а за результатами такого розгляду встановлено, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved