Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

у березні 2017 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, враховуючи збільшення позовних вимог просить суд стягнути з відповідача на його користь суму основної заборгованості у розмірі 3974 грн 98 коп., відсотки за договором у розмірі 21639 грн 43 коп. та судовий збір у розмірі 1762 грн 00 коп., посилаючись на ті підстави, що 03.11.2014 між КС «Сімейна позика» та [PERSON] було укладено Договір №812/14-10404/02 про надання споживчого кредиту члену кредитної спілки «Сімейна позика». У відповідності до п.п. 1.1, 2.2 Договору позивач надав відповідачу грошові кошти у кредит у розмірі 9000 грн 00 коп. зі сплатою відсотків по ньому в розмірі 18,08 відсотків річних та 1,47 щомісяця від суми кредиту, строком погашення не пізніше 03.11.2017. Проте, в порушення умов Договору, відповідач не виконав свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості по кредиту. Так, невиконання відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором призвело до порушення ним прав та інтересів позивача, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судові засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 15.08.2018 направив до суду відзив, де просить у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с. 32). Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 03.11.2014 між КС «Сімейна позика» та [PERSON] було укладено Договір №812/14-10404/02 про надання споживчого кредиту (а.с. 4). Відповідно до п.п. 1.1 та 2.2 Договору позивач надав відповідачу грошові кошти у кредит у розмірі 9000 грн 00 коп. зі сплатою відсотків по ньому у розмірі 18,08 відсотків річних та 1,47 щомісяця від суми кредиту, строком погашення не пізніше 03.11.2017. Згідно розрахунку вимог спілки у зв'язку із неповерненням відповідачем кредитної заборгованості станом на 04.10.2018 утворилася заборгованість у розмірі 25614 грн 41 коп., з якої основний борг 3974 грн 98 коп., відсотки 21639 грн 43 коп. (а.с. 51). У відповідності до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Нормами чинного законодавства України, зокрема ст. 1046 ЦК України, передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно зі ст. 1048 ЦК України, Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може б) їй фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення. в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 610 ЦК України, несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов'язання. Згідно зі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Крім того, як передбачає ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також гри проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За вказаних вище обставин, суд, оцінюючи зібрані по справі докази, дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір 1762 грн 00 коп., тому дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved