Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

У вересні 2014 року позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що від шлюбу з [PERSON] має сина [PERSON], [INFO], проте подружнє життя з відповідачем не склалося, шлюб між сторонами було розірвано 03.07.2014 року. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. У зв'язку з вищевикладеним, позивачка була змушена звернутися до суду та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку на щомісячно, починаючи з моменту подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1 000 грн. щомісячно, вважаючи, що відповідач як батько зобов'язаний надавати матеріальну допомогу своїй дитині. В судовому засіданні відповідач позов не визнав, заперечував щодо визначеної в позові загальної суми стягнення аліментів. Пояснив, що офіційно не працює, має мінливий та нестабільний дохід, розмір аліментів, які просить стягнути позивачка вважає надмірно великим та вказав, що має змогу сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 500 грн. щомісячно. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 12 січня 2006 року. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03 липня 2014 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] ( а.с. 5). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок утримувати дитину покладається рівною мірою на обох батьків. Відповідно до ст.ст. 181, 183, 184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. З пояснень відповідача встановлено, що він має нерегулярний, мінливий дохід, а отже може сплачувати аліменти. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти усіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу змагальності та однакової відповідальності обох батьків за виховання умов життя, необхідних для розвитку дитини. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. З пояснень представника позивача вбачається, що позивачка не має достатніх коштів для забезпечення витрат по задоволенню потреб дитини, а саме: на забезпечення достатнього життєвого рівня дитини, утримання дитини, забезпечення культурного, спортивного, інтелектуального розвитку дитини. Як вбачається, відповідач є фізично здоровим чоловіком, наявності стягнень по аліментним зобов'язанням у нього або хронічних захворювань, які б суттєво впливали на його фізичний стан та перешкоджали сплачувати аліменти, судом не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Відповідно до положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Враховуючи те, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації життя нарівні з позивачкою, приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини та матеріальне становище відповідача, який на день винесення рішення має мінливий дохід суд, вважає за можливе частково стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісяця починаючи з дня звернення до суду 12.09.2014 року і до повноліття дитини. За наведених обставин суд надійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до п.3 ст. 80, ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. пропорційно до задоволеної частини вимог, оскільки позивач про подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору.

Outcome: partial