Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

у вересні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.09.2013 року між ним та відповідачем укладено договір фінансового лізингу №LG00A+28382345, відповідно до якого він є лізингоодержувачем автомобіля Fiat linea, реєстраційний номер [NUMBER]. До основного договору було укладено Додаток №2 з графіком погашенням платежів, яким встановлено щомісячні зобовязання, щодо відшкодування частини вартості автомобіля та інших платежів. Позивачем графік погашення платежів виконувався належним чином до листопада 2015 року, проте через неможливість сплачувати належному йому суму коштів у зв'язку із проживанням на непідконтрольній Україні (окупованій) території, він був позбавлений можливості належним чином виконувати договірні зобовязання. У січні 2016 року представник Банку повідомив його про необхідність повернути автомобіль у звязку із невиконанням договору і в подальшому відповідач забрав у нього вказаний вище автомобіль. Оскільки на час розгляду справи у суді договірні зобовязання виконано ним у повному обсязі, а відповідач не повертає предмет лізингу, відповідач просить суд зобовязати відповідача повернути йому у користування автомобіль Fiat linea, реєстраційний номер [NUMBER]. У судове засідання представник позивача [PERSON] з'явився, позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних у позові, наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Одночасно повідомили про погашення позивачем заборгованості по договору фінансового лізингу №LG00A+28382345 від 17.09.2013 року Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку: 17.09.2013 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір фінансового лізингу №LG00A+28382345 відповідно до якого, позивач є лізингоодержувачем автомобіля Fiat linea, 2013 року випуску, номер шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу. Факт передачі предмету лізингу затверджено специфікацією та актом приймання-передачі від 17.09.2013 року. Відповідно до графіку платежів від 08.08.2013 року позивач зобов'язався щомісячно вносити оплату, що підтверджується копіями квитанцій, які містяться в матеріалах справи. Згідно акту повернення предмета лізингу лізингоодержувач [PERSON] передав ПАТ КБ «ПриватБанк» автомобіль Fiat linea, 2013 року випуску, номер шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] 26.01.2016 року. Відповідно до п. 2.9.4.8.2.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі настання події дефолту, лізингодавець надає лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту та повернення предмету лізингу. У повідомленні про дефолт, окрім зазначеної інформації, лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобов'язань за цим договором. Повернення предмету лізингу здійснюється за адресою, вказаною у повідомленні про дефолт. Згідно з п. 2.9.4.8.2.4 договору лізингу, якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання повідомлення про дефолт, лізингоодержувачу не усунув подію дефолту, лізингоодержувачу зобов'язаний негайно повернути в повному обсязі заборгованість за цим договором, які відповідно до розділу 2.9.4.1 «Визначення термінів та тлумачення» означає, залежно від контексту, грошові зобов'язання лізингоодержувачу перед лізингодавцем, строк слати за якими настав або (і) суму коштів за такими грошовими зобов'язаннями. В порушенні зазначених умов Договору та норм закону, зобов'язання належним чином не виконані. Сторонами визнається, що на час розгляду справи у суді заборгованість за договором фінансового лізингу №LG00A+28382345 від 17.09.2013 року відсутня. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позивач у повному обсязі виконав умови договірних зобов'язань із відповідачем, однак останній не повертає предмет лізингу, а саме спірний автомобіль. З цих підстав суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved