Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON] недієздатним, встановлення над ним опіки і призначення його опікуном. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначив, що [PERSON] є його рідним братом. Брат страждає на психічне захворювання і є інвалідом 3 групи. Брат з народження має розлад психіки, не усвідомлює своїх дій, не може здійснювати свої права, виконувати обов'язки як громадянин України. Також брат зловживає спиртними напоями, а в силу нерозуміння своїх дій всю отриману пенсію за півдня може витратити на горілку або роздати тим, хто з ним п'є. Його намагання припинити таку поведінку не дають результатів, а тому він змушений звертатись до суду з даним позовом саме в інтересах брата. Внаслідок хвороби [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в поліклінічному відділенні Красилівської ЦРЛ в лікаря психіатра. Отже, визнання брата недієздатним йому необхідно для того, щоб захистити його права, мати можливість розумно розпорядитись його пенсією, придбати для нього одяг, харчування, ліки і інші необхідні речі. Так, як брат має психічне захворювання і його необхідно визнати недієздатним внаслідок хвороби, він потребує опікуна, яким фактично являється заявник після смерті батьків і до даного часу. Для вирішення питань, чи страждає [PERSON] психічним захворюванням та чи здатний він усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними 31 жовтня 2017 року судом призначено судово-психіатричну експертизу, провадження в цивільній справі зупинено. Після надходження висновку судово-психіатричного експерта справу призначено до судового розгляду та провадження в справі відновлене. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 656 від 30.11.2017 [PERSON] виявляє легку розумову відсталість з поведінковими розладами. Здатен усвідомлювати значення своїх дій та може керувати ними. З урахуванням висновку експертизи заявник змінив вимоги своєї заяви, надавши 09.01.2017 уточнену заяву, в якій просить визнати [PERSON] обмежено дієздатним. У судовому засіданні заявник та його представник підтримали вимоги заяви. Представник заінтересованої особи Старокостянтинівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України, належно повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, до суду не прибув, про причини неявки не повідомив. [PERSON], залучений судом, як заінтересована особа, заперечив щодо задоволення заяви про визнання його обмежено дієздатним. Повідомив, що може самостійно розпоряджатися своїми грішми, має господарство, в будинку є опалення, він вчасно платить за газ. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши надані докази, суд приходить до однозначного висновку про те, що заява [PERSON] задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] з 1989 року перебуває на обліку в лікаря-психіатра Красилівської ЦРЛ з діагнозом розумова відсталість з розладами поведінки. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 656 від 30.11.2017 він виявляє легку розумову відсталість із поведінковими розладами, здатен усвідомлювати значення своїх дій та може керувати ними. У будинку проживає один, сім'ї не має. Його брат (заявник у справі) проживає окремо від нього із своєю сім'єю в іншому селі. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON], довідкою до акта огляду МСЕК [PERSON] серії ХМ № 226438, пенсійним посвідченням [PERSON], свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON], направленням у стаціонар [PERSON] від 12.09.2017 Красилівської ЦРЛ, довідкою № 1205 від 28.08.2017 Чернелівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області, актом обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 07.09.2017, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON], висновком судово-психіатричного експерта № 656 від 30.11.2017, рішенням № 57 від 24.11.2017 Чернелівської сільської ради. Відповідно до ст. 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; якщо вона зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо і тим ставить себе чи свою сім'ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов'язана утримувати, у скрутне матеріальне становище. Статтею 56 ЦК України визначено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Згідно стст. 59, 60 ЦК України суд встановлює піклування над фізичною особою в разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Статтею 37 ЦК України передбачено, що над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, встановлюється піклування. Фізична особа, цивільна дієздатність якої обмежена, може самостійно вчиняти лише дрібні побутові правочини. Правочини щодо розпорядження майном та інші правочини, що виходять за межі дрібних побутових, вчиняються особою, цивільна дієздатність якої обмежена, за згодою піклувальника. Відмова піклувальника дати згоду на вчинення правочинів, що виходять за межі дрібних побутових, може бути оскаржена особою, цивільна дієздатність якої обмежена, до органу опіки та піклування або суду. Одержання заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів особи, цивільна дієздатність якої обмежена, та розпоряджання ними здійснюються піклувальником. Піклувальник може письмово дозволити фізичній особі, цивільна дієздатність якої обмежена, самостійно одержувати заробіток, пенсію, стипендію, інші доходи та розпоряджатися ними. Особа, цивільна дієздатність якої обмежена, самостійно несе відповідальність за порушення нею договору, укладеного за згодою піклувальника, та за шкоду, що завдана нею іншій особі. В силу ч. 1 ст. 296 ЦПК України заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сімї, органом опіки та піклування, наркологічним або психіатричним закладом. Згідно чч. 1, 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. У ході судового розгляду справи встановлено, що заявник та його брат не становлять сім'ю, вони проживають у різних селах і не мають взаємних прав і обов'язків, заявник та його брат не погоджуються проживати спільно, а тому, оскільки заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сімї, у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed