Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

У березні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказував, що 12 березня 2008 року між ним та відповідачкою був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого банк надав останній кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, який остаточно встановив на рівні 15 000 грн., а відповідачка зобовязалася щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 36 % річних від розміру заборгованості (з січня 2013 року 30 % річних, з вересня 2014 року 34,8 % річних, з квітня 2015 року 43,2 % річних). Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобовязань позичальником є право позивача вимагати від неї сплату неустойки (пені, штрафів) та право вимоги дострокового повернення кредиту. Проте позичальник умови договору в частині вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним виконувала не належним чином в звязку з чим станом на 31 грудня 2015 року виникла заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 42 342,15 грн., в тому числі: - заборгованість по кредиту 19 994,04 грн.; - заборгованість по процентам 19 793,72 грн.; - нарахованої пені (комісії) в розмірі 300 грн.; - нарахованих штрафів в загальному розмірі 2 254,39 грн. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з [PERSON] в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в розмірі отриманого та не повернутого нею кредиту з врахуванням загальної кількості здійснених проплат, тобто в розмірі близько 5 000 грн., інші вимоги, зокрема щодо стягнення заборгованості по кредиту понад вищезазначені суми, процентів, неустойки вважала безпідставними. Також просила врахувати те, що банком не враховано частину здійснених нею проплат по кредиту (за листопад грудень 2015 року). Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], відповідачки [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 12 березня 2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» уклав у письмовій формі з [PERSON] кредитний договір б/н в якому сторони узгодили всі його умови. Договір складається з заяви позичальника, Умов і Правил надання банківських послуг, банківських тарифів, пам'ятки клієнта, діє з моменту його укладення до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань. Відповідно до договору банк надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, який остаточно встановив на рівні 15 000 грн., а відповідачка зобовязалася щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 3 % на місяць (36 % річних). В подальшому розмір процентної ставки змінено: з 01 січня 2013 року до 2,5 % на місяць (30 % річних), з 01 вересня 2014 року до 2,9 % на місяць (34,8 % річних), з 01 квітня 2015 року до 3,6 % на місяць (43,2 % річних). Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобовязань позичальником є право позивача вимагати від неї сплату неустойки (пені, штрафів). Зокрема, як вбачається з матеріалів справи (а.с. 59), наказом голови Правління ПАТ КБ «ПриватБанк» встановлено неустойку за якою при порушенні позичальником зобов'язань на суму понад 100 грн. з порушника стягується штраф в розмірі 50 грн. за кожен випадок порушення, а з листопада 2013 року при простроченні платежу вперше протягом одного місяця з позичальника стягується штраф в розмірі 50 грн., при простроченні платежу другий місяць підряд та в подальшому штраф в розмірі 100 грн. за кожен випадок. Твердження сторони позивача про те, що нарахування в цій частині є пенею, а не штрафом, суперечать як змісту наказу, так і виписці з особового рахунку позичальника (а.с. 78-112) з якої вбачається, що вказані суми нараховувалися позичальнику саме в якості штрафу. Разом з тим згідно заяви позичальника, яка є частиною кредитного договору, при порушенні нею грошових зобов'язань понад 120 днів їй нараховується штраф в розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову. Крім цього, в разі порушення позичальником взятих на себе зобовязань, банк наділений правом вимоги дострокового повернення всієї суми кредиту. З кредитного договору вбачається, що він належить до особливого виду договорів, а саме є договором приєднання, який надає кредитодавцю право одноосібно встановлювати умови кредитного договору, а позичальнику право приєднатися до запропонованих іншою стороною умов. З умов договору вбачається, що [PERSON] зобов'язалася самостійно ознайомлюватися зі змінами в умовах обслуговування кредиту та банківських тарифах та в разі незгоди з такими змінами вимагати припинення дії договору, попередньо та в повному обсязі сплативши наявну заборгованість. Матеріали справи, зокрема розрахунок боргу та виписка з рахунку позичальника свідчать про те, що всі запропоновані банком зміни були прийняті позичальником. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобовязання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобовязання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обовязку виконання зобовязання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. З матеріалів справи вбачається те, що позичальник дійсно порушила умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також сплати відсотків за користування ним. В звязку з цим станом на 31 грудня 2015 року виникла заборгованість по кредитному договору. Доводи відповідачки про протилежне лише частково знайшли своє підтвердження, а саме в тій частині, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не зарахував дві проплати по кредиту, здійснені [PERSON], а саме в листопаді 2015 року в розмірі 474,50 грн. та в грудні 2015 року в розмірі 474,50 грн. (а.с. 72, ). Таким чином суд приходить до переконання про необхідність врахування цих проплат, при цьому суд виходить з наступного. Як встановлено з п. 4.11 Умов і Правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, в разі надходження від позичальника, який порушив виконання кредитного зобов'язання, коштів, порядок їх розподілу визначається банком самостійно. Як вбачається з пояснень представника позивача, розрахунку боргу та виписки по рахунку позичальника, банком встановлено наступний порядок розподілу коштів: в першу чергу погашається неустойка; в другу прострочені проценти; в третю поточні проценти; далі заборгованість по кредиту. Такий порядок повністю узгоджується з положеннями ст. 534 ЦК України, згідно якої у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу. В іншій частині доводи [PERSON] щодо розразунку боргу не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки не підтверджені жодними доказами та спростовуються розрахунком боргу та випискою з рахунку позичальника. Таким чином заборгованість становить: - заборгованість по кредиту 19 994,04 грн.; - заборгованість по процентам 19 793,72 грн.; - штраф за загальне порушення зобов'язань - 300 грн.; - штрафи за порушення зобов'язань понад 120 днів в загальному розмірі 1 305,39 грн. (250 грн. + 2004,39 грн. - 474,50 грн. - 474,50 грн.). В звязку з встановленим та на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України вказана заборгованість підлягає стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 1 347,13 грн. судового збору.

Outcome: partial