Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

У вересні 2014 року позивач [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] звернулася до суду з позовом до Київської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати чоловіка позивача [PERSON]. У спадок за померлою її чоловіку [PERSON] та його батькові [PERSON] залишилось майно, яке складається з 1/3 частини квартири, яка знаходиться за адресою [ADDRESS]. У позивача з [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] у віці 44 років. На день смерті [PERSON] позивач з ним була розлучена. Після смерті [PERSON], його батько [PERSON] написав відмову від спадкування, тому єдиним спадкоємцем залишається [PERSON]. Позивач звернулася до Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири [ADDRESS] [PERSON]. 06 травня 2014 року державним нотаріусом Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори Вірнік І.Є. листом № 1327/02-14 було повідомлено про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартиру [ADDRESS], оскільки померлий [PERSON] за життя не встиг зареєструвати своє право на дане спадкове майно за померлою матір'ю [PERSON]. В своїх позовних вимогах просила визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування 1/6 частини квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач представник Київської міської ради в судове засідання не з'явився, направив до суду письмові пояснення (а.с. 17-18). Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] [INFO] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від 16 січня 1995 року, актовий запис № 74 (а.с. 5). Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй частку на праві спільної сумісної власності квартиру [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 29 березня 1994 року Відділу приватизації державного житлового фонду Харківської районної державної адміністрації м. Києва (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 25). [INFO] помер син [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від 27 липня 2013 року, актовий запис № 12531 (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], який народився [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 28). Спадкоємцями першої черги, після смерті [PERSON] залишилися [PERSON] та малолітній [PERSON]. У встановлений шестимісячний строк позивач в інтересах малолітнього сина [PERSON], 17 грудня 2013 року звернулася із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON], на підставі якої, 17 грудня 2013 року Шістнадцятою Київською державною нотаріальною конторою було зареєстровано спадкову справу № 896/2013 (а.с. 21-22). Листом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори від 06 травня 2013 року № 1327/02-17 [PERSON], що діє від імені свого малолітнього сина - [PERSON] повідомлено, що нею на підтвердження права власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] за померлим [PERSON] надане свідоцтво про право на спадщину, видане Київською державною нотаріальною конторою 16 липня 1997 року за р. № 1-2034, але померлий не встиг зареєструвати своє право на вказану 1/6 частину квартири та таким чином в нього не виникло право власності на неї (а.с. 8). [PERSON] відповідно до заяви від 23 листопада 2013 року відмовився від спадкового майна, яке на день смерті залишилося від його сина [PERSON] (а.с. 22). 06 травня 2014 року [PERSON] в інтересах малолітнього сина [PERSON], 17 грудня 2013 року звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, на майно яке складається з 1/3 частини кв. [ADDRESS], яке він прийняв після смерті свого батька [PERSON], померлого [INFO] (а.с. 30, зворот). 06 травня 2014 року Шістнадцятою Київською державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом відповідно до якого, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON], 1968 року народження, який помер [INFO], є його син - [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS], що належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Харківської районної державної адміністрації м. Києва 29 березня 1994 року, згідно розпорядження № 5054 від 04 березня 1994 року, зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації 13 травня 1994 року та записаного в реєстрову книгу за № 3083 (а.с. 36). Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільного права та інтересу є визнання права. Згідно з ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Частиною першою статті 182 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно положень ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою і часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, а саме квартира за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 1222 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Позивач прийняв спадщину, що встановлено у судовому засіданні. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених, ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved