Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

У березні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача ПАТ „Миколаївський суднобудівний завод „Океан середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 210 629.16 грн. та компенсацію за порушення строків виплати заробітної плати у сумі 45 531.14 грн. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що він працював на підприємстві відповідача з 16.02.1999 р. по 30.04.2014 р. 30.04.20143 року позивач був звільнений згідно п.1 ст.40 КзпП України у зв'язку із ліквідацією підприємства. При проведенні звільнення відповідач не виплатив йому заборгованість по заробітної платі на загальну суму - 391 882.44 грн. Судовим наказом Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06.06.2014 року з відповідача на користь позивача було стягнуто невиплачену заробітну плату у розмірі 391 882.44 грн. Зазначений судовий наказ було виконано Корабельним ВДВС ММУЮ та вказані кошти перераховані [PERSON] на його рахунок. Проте, позивач вважає за необхідним стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з дня його звільнення до дня фактичного розрахунку, у сумі 210 629.16 грн. та компенсацію за порушення строків виплати заробітної плати у сумі 45 531.14 грн. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, причина його неявки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні у матеріалах цивільної справи письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із такого. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Із копії трудової книжки, наявної в матеріалах справи, вбачається, що позивач [PERSON] працював на ПАТ „Миколаївський суднобудівний завод „Океан з 16.02.1999 року по 30.04.2014 року, на різних посадах. 30.04.2014 року позивач був звільнений з посади Першого Віце-президента, згідно п.1 ст.40 КзпП України, у зв'язку із ліквідацією підприємства. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Між тим, як вбачається із матеріалів справи, при звільненні позивача з ним не був проведений повний розрахунок, відповідач не виплатив позивачу заборгованість по заробітної платі у сумі 391 882.44 грн. Судовим наказом Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06.06.2014 року з відповідача на користь позивача було стягнуто невиплачену заробітну плату у розмірі 391 882.44 грн. Зазначений судовий наказ було виконано Корабельним ВДВС ММУЮ, і вказані грошові кошти були перераховані [PERSON] на його рахунок, що підтверджується копією постанови про закінчення виконавчого провадження від 17.10.2014 року, винесеної заст. начальника Корабельного ВДВС ММУЮ [PERSON] Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У пункті 20 Постанови ПВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 року вказано, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Виходячи із наведеного, суд вважає за необхідним стягнути з ПАТ МСЗ Океан на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період, який розраховується з дня звільнення позивача до дати фактичного розрахунку, у сумі - 210 629.16 грн. Крім того, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення компенсації за затримку виплати заробітної плати у сумі 45 531.14грн. Статтею 1 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до ст. 34 Закону України Про оплату праці, ст. ст. 1,2 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМ України № 159 від 21.02.2001 року (далі- Порядок), підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання зобов'язані здійснювати компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків виплати заробітної плати, яка проводиться у разі її затримки на один і більше календарних місяців. Відповідно до п. 3 та 4 Порядку заробітна плата підлягає компенсації. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в прибуток держави належить стягнути судовий збір у розмірі 2561 грн. 60 коп.

Outcome: approved