Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Філії - Головного управління по м.Києву та Київській області Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просив визнати неправомірними дії відповідача в частині списання грошових коштів 06.05.2016 о 18 год. 43 хв. на загальну суму 7 500 грн. з карткового рахунку [NUMBER], оформленого на ім'я [PERSON] та зобов'язати відповідача відновити залишок коштів на рахунку [NUMBER], оформленого на ім'я [PERSON], в якому він був станом на 06.05.2016 без врахування операцій по списанню грошових коштів, проведених 06.05.2016 о 18 год. 43 хв. на загальну суму 7 500 грн. В подальшому позивач збільшив позовні вимоги, просив визнати неправомірними дії відповідача в частині списання грошових коштів 06.05.2016 о 18 год. 43 хв. на загальну суму 7 500 грн. з карткового рахунку [NUMBER], оформленого на ім'я [PERSON]; визнати дії відповідача неправомірними в частині списання грошових коштів 20.02.2017 на загальну суму 14 800 грн. з карткового рахунку № [NUMBER], оформленого на ім'я [PERSON]; зобов'язати відповідача відновити залишок коштів на рахунку [NUMBER], оформленого на ім'я [PERSON], в якому він був станом на 06.05.2016 без врахування операцій по списанню грошових коштів, проведених 06.05.2016 о 18 год. 43 хв. на загальну суму 7 500 грн.; зобов'язати відповідача відновити залишок коштів на рахунку [NUMBER], оформленого на ім'я [PERSON], в якому він був станом на 06.05.2016 без врахування операцій по списанню грошових коштів, проведених 06.05.2016 о 18 год. 43 хв. на загальну суму 14 800 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.09.2012 між позивачем та відповідачем укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки на умовах тарифного пакету «Зарплатний». 06.05.2016 близько 18 год. 43 хв. позивачу надійшли смс-повідомлення з інформацією про здійснення операцій з отримання готівкових коштів з моєї платіжної картки за короткий проміжок часу на загальну суму 7500 грн. Проте, позивач вказані кошти не знімав та не міг знімати, оскільки перебував вдома. Позивач одразу звернувся до банку та заблокував картку. Позивач також звернувся до правоохоронних органів із відповідною заявою та до ЄДРДР були внесені відомості за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Позивач також звернувся до відповідача із заявою про незгоду із вказаною транзакцією і просив про повернення коштів. оскільки свої особисті дані позивач нікому не повідомляв. Також, 20.02.2017 близько 18 год. 29 хв. з картки позивача здійснено операцію переказу готівкових коштів на загальну суму 14 800 грн. Проте позивач такої операції не здійснював, оскільки перебував в цей час вдома. Про вказані обставини позивачу стало відомо 24.02.2017, тому останній звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів, відомості 24.04.2017 були внесені до ЄДРДР за № 12017100020002274 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. 27.02.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою про незгоду з транзакцією і просив повернути йому кошти. Проте відповідач грошові кошти не повернув. Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, зазначає, що кошти були списані внаслідок шахрайських дій, відповідач повинен відновити залишок коштів на рахунку позивача. Враховуючи вище викладене, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити в його задоволенні з тих підстав, що він є необґрунтованим та безпідставним. Пояснив, що дійсно на підставі укладеного між сторонами Договору, Банк оформив та видав позивачу платіжну картку типу Mastercard Debit Standard і ПІН-код до неї, а також здійснював розрахунково-касове обслуговування платіжних операцій позивача з використанням платіжної картки. Разом з тим, відповідач вважає, що саме дії позивача призвели до зняття коштів з його карткового рахунку, зазначає, що готівка з рахунку позивача була знята через банкомат Укргазбанк, з платіжною карткою та введенням вірного ПІН-коду, який відомий виключно клієнту. Враховуючи наведене у Банку відсутні підстави для повернення грошових коштів позивачу, оскільки вини Банку у знятті вказаних грошових коштів позивача немає. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 26.09.2012 між позивачем та відповідачем укладено Договір № 1249275 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки (далі по тексту - Договір). Згідно положень ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до п. 1.1. Договору, Банк на підставі наданих Клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів відкриває Клієнту рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний», а саме поточний рахунок № [NUMBER] в гривні України, надає Клієнту платіжну картку типу «Mastercard Debit Standard» та ПІН - конверт до неї (пп. 1.1.1.-1.1.2. Договору). Банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок Клієнта грошові кошти, які надходять Клієнту та забезпечує проведення розрахунків за операціями, в тому числі здійсненими з використанням платіжної картки в межах витратного ліміту (п. 1.2. Договору). Положеннями п. 1.6. Договору передбачено, що при підключенні до послуг отримання щомісячних виписок на адресу електронної почти, послуг смс-банкінгу, Інтернет банкінгу. Клієнт погоджується з тим, що надана інформація передається незахищеними каналами зв'язку та може стати відомою третім особам без відома на те Клієнта або Банку. Банк не несе відповідальності за збитки, завдані Клієнту у разі розголошення (розкриття) інформації за Рахунком в результаті використання Клієнтом паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів, а також вчинення інших дій під час здійснення операцій в системах смс-банкінгу, Інтернет-банкінгу та отримання щомісячних виписок на адресу електронної пошти. Клієнт зобов'язаний не розголошувати номер своєї платіжної картки та ПІН-код стороннім особам, не зберігати ПІН-код разом з карткою (п. 1.3. Правил користування платіжними картками, емітованими АТ «Ощадбанк», що містяться в Додатку до Договору). Відповідно до п.1.6. Правил, операція отримання готівки через банкомат (АТМ) виконується за умови правильного набору Клієнтом ПІН-коду на клавіатурі банкомата. Відповідно до положень вказаного пункту, при помилковому наборі ПІН-коду на екрані з'явиться пропозиція повторити набір. Якщо Клієнт має підозру, що забув ПІН-код, йому радять відмінити операцію, натиснувши кнопку «Відміна». За правилами є лише три спроби набору ПІН-коду. При цьому, кожне помилкове введення ПІН-коду автоматично реєструється та запам'ятовується в Міжнародній платіжній системі до моменту введення вірного коду, навіть якщо Клієнт користується пристроями для його введення (банкомат, ПОС-терміналах з пристроями для введення ПІН-коду) в різних місцях. Якщо Клієнт тричі помилився, платіжна картка буде затримана банкоматом. Щоб запобігти випадкам незаконного її використання. Якщо картку було затримано через тричі невірно набраний ПІН-код, а потім повернуто держателю, то наступного разу платіжну картку буде вилучено банкоматом вже після першого помилкового введення ПІН-коду.(а.с. 5-6). Крім того, згідно положень п. 4.1. Договору, Клієнт має право в період дії Договору, підключитися та користуватися дистанційними каналами обслуговування, що пропонуються Банком - системою Підключення до системи WEB-банкінг здійснюється Клієнтом відповідно до Інструкції користувача системи WEB-банкінг з використанням пристрою Клієнта (персональний комп'ютер, мобільний телефон тощо). Що відповідає технічним вимогам, вказаним в Інструкції користувача системи WEB-банкінг, та який має доступ до мережі Інтернет (п. 4.2. Договору). Як вбачається з Виписки по картковому рахунку [NUMBER] та Інформаційній довідці по транзакціям, 06.05.2016 у вказаний позивачем час по його рахунку були вчинені наступні транзакції: видача готівки через АТМ UKR KYIV BRANCH в сумі 2500 грн. о 18:54, видача готівки через АТМ UKR KYIV UKRGASBANK в сумі 1000 грн. о 18:43, видача готівки через АТМ UKR KYIV UKRGASBANK в сумі 1000 грн. о 18:43, видача готівки через АТМ UKR KYIV UKRGASBANK в сумі 1000 грн. о 18:44, видача готівки через АТМ UKR KYIV UKRGASBANK в сумі 1500 грн. о 18:45, видача готівки через АТМ UKR KYIV UKRGASBANK в сумі 500 грн. о 18:46. Кінцевий баланс 743, 36 грн. (а.с. 22-24). З цього приводу позивач 10.05.2016 звернувся з відповідною анкетою до Банку, в якій, зокрема, зазначив, що на момент здійснення вказаних транзакцій на суму 1000 грн., 1000 грн., 500 грн., 1500 грн., 1000 грн., 2500 грн. 06.05.2016 та на момент заповнення вказаної анкети, платіжна картка перебувала у позивача. Позивач вказав, що не здійснював та нікого не уповноважував здійснювати вказані транзакцій, також не робив замовлень по телефону та по пошті. Просив повернути вказані кошти (а.с. 9). Крім того, позивач 06.05.2016 звернувся до правоохоронних органів з приводу здійснення вказаних дій з його платіжною карткою, що підтверджується Витягом з кримінального провадження № 12016100020005045, відомості були внесені до ЄРДР 07.05.2016 за ч. 1 ст. 190 КК України (а.с. 8). Також, з Виписки по картковому рахунку [NUMBER] вбачається, що 20.02.2017 проведені наступні транзакції: о 18:21 - зарахування переказу на рахунок СН Payment UKR KYIV TRNSFR CURRENT_CARD в сумі 33 000 грн.; о 18:29 - переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING в сумі 14 800 грн. (а.с. 35-36). З матеріалів справи також вбачається, що 27.02.2017 з приводу вказаної транзакції по переказу коштів в сумі 14 800 грн. позивач звернувся до відповідача та заповнив анкету, де зазначив. Що на момент вчинення вказаної транзакції та на момент заповнення анкети платіжна картка перебувала в нього. Сам позивач не здійснював та не уповноважував нікого здійснювати транзакцію щодо переказу коштів в сумі 14 800 грн. Просив Банк вказану суму коштів повернути (а.с. 37). Разом з тим, кошті в сумі 7 500 грн. зняті з карткового рахунку позивача 06.05.2016 та кошти в сумі 14 800 грн., переказані з карткового рахунку позивача 20.02.2017 останньому повернуті Банком не були. Вказану обставину представник відповідача не заперечував та зазначив, що вини Банку у знятті вказаних коштів не було, протилежного позивачем не доведено. Відповідно до ч. 1 ст. 1068 ЦК України, банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом (ч. 3 ст. 1068 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1071 ЦК України, Банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. У разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом (ст. 1073 ЦК України). Крім того, п. 5 Розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою НБУ від 05.11.2014 № 705 (далі по тексту - Положення), передбачено, що користувач зобов'язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов'язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк (п. 6 Розділу VI Положення). Згідно п. 8 Розділу VI Положення, емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції (п. 9 Розділу VI Положення). Судом встановлено, що Листом (електронна пошта) від 17.03.2017 № 3646/17 вбачається, що відділом захисту операцій з БПК управління економічної безпеки департаменту безпеки розглянуто заяви клієнтів філії-Головного управління по м. Києву та Київській області про відмову від проведення транзакцій у системі WEB-банкінг «Ощад 24/7» повідомлено, що операції з використанням Інтернет ресурсу «WEB-Banking» проведено коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки Банку зх. правильним введенням паролів (ПІН-кодів для одноразової операції в мережі Інтернет), які відомі лише клієнту та були направлені на номер мобільного телефону. З вище наведеного Банком вбачається, що реквізити платіжних карток стали відомі третім особам та саме з вини позивача. З листа від 07.04.2017 № 100.12/1-05/1064 (Електронна пошта) щодо операцій відмови від платежів, згідно вище вказаною заяви (анкети) позивача, вбачається, що проведені 20.02.2017 операцій на загальну суму 14 800 горн. Здійснені за результатами успішного входу до Системи дистанційного банківського обслуговування (далі по тексту - Система ДБО), процес підключення до якої потребує обов'язкової ідентифікації Клієнта, яка здійснюється в першу чергу за допомогою Логіну та Паролю для входу в систему, які Клієнт самостійно встановлює на відповідному захищеному ресурсі. Додатково, здійснення будь-якої-якої фінансової транзакції у вказаній системі можливе з обов'язковим введенням одноразового цифрового паролю, який відправляється на вказаний Клієнтом номер мобільного телефону. В іншому електронному повідомленні від 11.05.2017 щодо надання інформації щодо ухвали судді вказано, що операція переказу 20.02.2017, здійснена о 18:29 на суму 14 800 грн. була підтверджена одноразовим СМС-паролем. Відправленим на номер телефону [NUMBER] у вигляді повідомлення. Відповідно до ч.1, 2 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Відповідно до вимог ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Разом з тим, надані позивачем докази не підтверджують тієї обставини, що дії відповідача щодо списання коштів з карткового рахунку позивача були неправомірними, не доведено позивачем і тієї обставини, що саме внаслідок таких дій відповідача відбулось безпідставне списання коштів з карткового рахунку позивача 06.05.2016 на суму 7500 грн. та 20.02.2017 на суму 14 800 грн. Враховуючи вище викладене, а також ту обставину, що позивачем самостійно обрано спосіб захисту, суд приходить до висновку, що позивачем не було доведено порушення прав останнього відповідачем, а тому підстави для задоволення позовних вимог, - відсутні. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed