Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що 01.02.1997 вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Протягом 5-ти років вони проживають окремо, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, що змушує її звернутись у суд з позовом про стягнення аліментів. Відповідач не працює, а отже немає постійного та сталого доходу, а тому аліменти просить стягнути в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні зменшила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 600 грн. на місяць. Відповідач у судове засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності та про часткове визнання позову в розмірі 450 грн. на місяць, оскільки він не працює. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно наданих суду доказів, 01 лютого 1997 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від спільного проживання вони мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Дитина постійно проживає у сім'ї матері [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріально сім'ю не підтримує, не працює, інших утриманців не має, здоровий та працездатний, однак матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Ці обставини підтверджуються: свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтвом про шлюб. Відповідно до стст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно стст. 10, 11 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Однак відповідачем у ході судового розгляду справи не надано будь-яких доказів, які б свідчили про його непрацездатність, наявність інших дітей, непрацездатних дружини, батьків. Позивач не надала доказів наявності у відповідача роботи та повідомила про неможливість їх надання. Враховуючи викладене, те, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги [PERSON] на утримання сина, будучи спроможним надавати таку допомогу, стан здоров'я та матеріальне становище позивача і відповідача, відсутність у платника аліментів роботи, інших утриманців, непрацездатних дружини, батьків, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь сина [PERSON] в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що до задоволення підлягає 83,3 % вимог позивача, з відповідача слід стягнути 202 грн. 92 коп. судового збору.

Outcome: partial