Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

У березні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 25 березня 2000 року між ним і відповідачем [PERSON] в Індустріальному районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 131, посилаючись на те, що від шлюбу мають повнолітнього сина. Сімейне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння, докорити, зраду з боку відповідача. Зазначає, що остаточно припинив шлюбні відносини з відповідачем. З його боку втрачено почуття любові та поваги до дружини. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем не відповідає його інтересам. Однак відповідач розірвати шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану відмовляється. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 березня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав, просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час і місце розгляду справи, відзив на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність від неї не надходило, у зв`язку з чим, зважаючи на неодноразовий виклик відповідача до суду, судом проведено заочний розгляд справи, яка вирішується на підставі наявних доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що 25 березня 2000 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб у Відділі РАГС Індустріального району м. Дніпропетровська, актовий запис № 131, про що 26 лютого 2020 року Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було повторно видано свідоцтво про шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Також судом встановлено, що сторони на даний час неповнолітніх дітей не мають. Як зазначено в письмовій заяві позивача, з лютого 2019 року разом із відповідачем не проживають, примиритися з дружиною позивач не бажає. Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Виходячи з взаємовідносин між сторонами, які проживають окремо, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, зазначених у позовній заяві, зокрема втрату почуття любові та поваги, приймаючи до уваги всі обставини життя сторін, відсутність у сторін неповнолітніх дітей, категоричне небажання позивача зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач не ставила питання про відновлення її дошлюбного прізвища, прізвище дружині після розірвання шлюбу необхідно залишити « [PERSON] ». Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved