Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

У березня 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] (далі - відповідач), посилаючись на те, що з моменту укладання шлюбу сімейне життя не склалось, фактично шлюбні відносини відсутні. Разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Подальше примирення та існування шлюбу неможливе. У червні 2019 року відповідач [PERSON] подав зустрічну позовну заяву по [PERSON] , в якій просив шлюб укладений між ним та позивачкою визнати недійсним. Зустрічну позовну заяву обґрунтовував тим, що шлюб було укладено без мети створення сім`ї, а з метою одержання пільг і привілеї, а саме - одержання відповідачем в подальшому підданства Великобританії та можливості переїзду для постійного проживання до Великобританії відповідача за зустрічним позовом, її неповнолітніх дітей, а також попереднього чоловіка та батька її дітей - [PERSON] . У відзиві на зустрічну позовну заяву від 29.08.2019 року, [PERSON] зазначила, що метою складання зустрічної заяви є затягнення розгляду справи. Тягар доказування покладається на позивача за зустрічним позовом. Зазначає, що виходила заміж, розуміючи правові наслідки та бажаючи їх настання. У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом, позовну заяву про розірвання шлюбу підтримала та просила її задовольнити, проти зустрічного позову заперечували та просила у його задоволенні відмовити. Відповідач за первісним позовом у судовому засіданні проти позову заперечив, підтримав зустрічний позов та просив його задовольнити. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.04.2019 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. Протокольною ухвалою суду від 27.06.2019 року, прийнято зустрічну позовну заяву до спільного розгляду. Протокольною ухвалою суду від 04.09.2019 року, до матеріалів справи долучено відзив на зустрічну позовну заяву. Ухвалою суду від 04.09.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши зібрані в справі письмові докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, а у задоволенні зустрічної позовної заяви відмовити, з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 листопада 2018 року у Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2782 від 24.11.2018 року (а.с. 4). Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Доказів примирення стороною відповідача надано не було. Звертаючись до суду з зустрічною позовною заявою про визнання шлюбу недійсним з підстав його фіктивності, відповідач стверджував, що шлюб було укладено без мети створення сім`ї, а з метою одержання пільг і привілеї, а саме - одержання відповідачем в подальшому підданства Великобританії. Відповідно до ч. 2 ст. 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі ? Постанова) передбачено, що за рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності. За теоретичним визначенням шлюб - це добровільний сімейний союз (спільність) жінки та чоловіка, спрямований на створення сім`ї, зареєстрований у встановленому порядку з дотриманням вимог закону, і такий, що породжує у них особисті та майнові права й обов`язки подружжя. Умовою дійсності шлюбу є наявність взаємної згоди осіб, які беруть шлюб, воля цих осіб повинна бути спрямована на створення сім`ї. Відповідно до положень СК України при розгляді спорів щодо фіктивності шлюбу судам необхідно встановити всі обставини справи, зокрема, стосунки подружжя до шлюбу, його тривалість, спільне проживання, у разі тимчасового або роздільного проживання, його причини, ведення господарства подружжям у шлюбі, набуття спільного майна, інші докази, які б свідчили про бажання створити сім`ю чи про його відсутність. Слід зазначити, що фіктивність шлюбу характеризується відсутністю наміру сторін створити сім`ю, тобто як і будь-який правочин може бути визнаний фіктивним, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків. При цьому позивачем повинно бути доведено, що під час укладення шлюбу у сторін був відсутній намір створити сім`ю. Також, при розгляді даного спору необхідно встановити наскільки цим шлюбом порушено права та інтереси позивача. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування, як зазначено у ст.ст. 76, 77 ЦПК України. Разом з тим, в ході судового розгляду, відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження порушення позивачем законних прав та інтересів відповідача. Посилання [PERSON] на те, що [PERSON] не проживала разом з ним та не вела спільного господарства не можуть бути підставою для визнання шлюбу недійсним, оскільки згідно ч. 1 ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Також посилання відповідача на те, що між ним та колишнім чоловіком [PERSON] були домовленості щодо фіктивного укладання шлюбу; наявність корисливої мети; намагання через укладення фіктивного шлюбу отримати дозвіл на постійне місце проживання у Великобританії; відсутність дошлюбного спілкування; підтримання відносин з іншими особами, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Такі твердження [PERSON] недоведені належними та допустимими доказами, а тому суд не може приймати їх до уваги. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, вони не підтримують сімейні стосунки та не проживають разом тривалий час, сім`я сторін розпалась остаточно і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. В задоволенні зустрічної позовної заяви слід відмовити, оскільки відповідачем не доведено наявність ознак фіктивності шлюбу. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, із [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved