overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17 серпня 2007 року з відповідачем зареєстрували шлюб. У сторін є дитина, [PERSON], [INFO]. За час проживання у шлюбі між сторонами виникали сварки, оскільки мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. З 2011 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, а тому подальше перебування у шлюбі неможливе. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала за обставин зазначених у ньому, попросила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сім'я сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачка [PERSON] у цій справі понесла судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 640 грн, що підлягають стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 1 грудня 2007 року з відповідачем зареєстрували шлюб. У сторін є дитина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось. З 1 січня 2016 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, сімейні відносини не підтримують, а тому збереження сімї неможливе. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву про визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сімя сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачка [PERSON] у цій справі понесла судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 640 грн, що підлягають стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 31 жовтня 1992 року з відповідачем зареєстрували шлюб. У сторін є дитина, [PERSON], [INFO]. [PERSON] зазначає, що втратила до відповідача почуття, які були підставою для створення сімї, не може проживати разом із ним. У звязку із цим сторони з кінця 2015 року спільне господарство не ведуть. Тепер шлюб є формальним, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. У судове засіданні позивачка [PERSON] не зявилась, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти позову, згоден на розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сімя сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачка [PERSON] у цій справі понесла судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 640 грн, що підлягають стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 8 липня 2008 року з відповідачем зареєстрували шлюб. У сторін є діти, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З квітня 2016 року сторони проживають окремо. Сторони мають різні погляди на шлюб і сім'ю. [PERSON] не розуміє проблем, що виникають у подружжя, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу у сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуття взаємної любові, поваги, дружби, допомоги. У зв'язку із зазначеним, [PERSON] уважає збереження шлюбу неможливим та таким, що суперечить її інтересам, а також інтересам дітей. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала за обставин зазначених у ньому, попросила позов задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, про причину неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Оскільки відповідач, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності в судове засідання не з'явився, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сім'я сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачка [PERSON] у цій справі понесла судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 640 грн, що підлягають стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з цією заявою, посилаючись на те, що народилась 4 вересня 1999 року у с. Гурівка Долинського району Кіровоградської області. У 2014 році познайомилась із [PERSON], [INFO], від якого у грудні 2016 року завагітніла. Тепер заявниця перебуває на 11/12 тижні вагітності. Коли [PERSON] та [PERSON] звернулись до органу реєстрації актів цивільного стану з метою зареєструвати шлюб, отримали у цьому відмову, оскільки заявниця не досягла віку, що дає право на шлюб. [PERSON] зазначає, що одруження з [PERSON] має для неї виняткове значення, відповідає її інтересам, інтересам майбутньої дитини та волевиявленню [PERSON] Заявниця зазначає, що разом із [PERSON] заінтересовані у реєстрації шлюбу, створенні сімї та народжені дитини. Мати заявниці не заперечує проти реєстрації шлюбу. Батька заявниця немає, а він записаний у свідоцтві про народження за вказівкою матері. У судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала за обставин зазначених у ній, попросила заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти заяви, суду пояснив, що дійсно заявниця вагітна від нього та вони мають намір зареєструвати шлюб. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти заяви, вважає таким, що відповідає інтересам доньки надання їй права на шлюб із [PERSON] Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дійшов до висновку про задоволення заяви з таких підстав. Згідно ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як установив суд, заявниця [PERSON], [INFO] (а. с. 3). Тобто [PERSON] досягла сімнадцяти років та має право у розумінні ст. 23 СК України на надання їй права на шлюб. Також, згідно наданих суду пояснень заявниці та інших осіб, які брали участь у справі, судом установлено, що надання [PERSON] права на шлюб відповідає її інтересам, а саме її подальшому життєву наміру створити сімю, реалізувати себе як матір та дружину, взяти на себе права та обовязки одного з подружжя, тобто цілком заслуговує на таке особисте нематеріальне право, як право на шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулась до суду і зазначеним позову, у якому просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що у 1997 році вона зі своїм малолітнім сином з дозволу власників [PERSON], [PERSON], [PERSON] вселилась у квартиру [ADDRESS], а у листопаді 1998 року за домовленістю з власниками позивач зареєструвалась у зазначеній квартирі строком на один рік з умовою сплати комунальних послуг та проведення поточного ремонту. Після цього власники квартири забрали із житла свої особисті речі і від того часу позивач їх більше не бачила, не спілкувалась з ними, місце перебування власників квартири позивачу невідоме. У квітні 2010 року через несправність телевізора у квартирі сталася пожежа, після якої [PERSON] зробила капітальний ремонт у квартирі, із заміною підлоги, вікон та дверей. З часу вселення до квартири у 1997 році по теперішній час [PERSON] продовжує проживати у цьому житловому приміщенні, тобто добросовісно та відкрито володіє цим нерухомим майном більше 19 років, постійно сплачує комунальні послуги, з [PERSON] укладено договори про надання відповідних послуг, позивач продовжує здійснювати поточний ремонт квартири. У звязку з тим, що позивач не є власницею квартири, вона позбавлена можливості бути членом ОСББ «Наш дім», а тому позбавлена можливості укласти договір на обслуговування квартири, що порушує її право на користування житлом. Крім того, квартира потребує капітального ремонту та значних вкладень, а невизначеність з юридичною долею цього майна не дає позивачу можливості це зробити. В судовому засіданні 3.07.2017 року позивач підтримала позов в повному обсязі та просила його задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Крім того, позивач пояснила, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] Після смерті [PERSON] її дочка [PERSON] та [PERSON] вирішили змінити своє місце проживання та виїхали з квартири [ADDRESS]. У 1997 році, за згодою відповідачів, [PERSON] стала проживати у цій квартирі та зареєструвалася у ній. Проводила поточні ремонти квартири та сплачує комунальні послуги по день звернення до суду із зазначеним позовом. У спірну квартиру її власники приїздили лише двічі, після чого позивач їх більше не бачила, куди саме виїхали відповідачі, [PERSON] невідомо. Анкетних даних власників квартири (число, місяць, рік народження) [PERSON] невідомі. Позивач зазначає, що [PERSON] та [PERSON] померли, однак позивачу невідомо де саме і коли вони померли. На момент останньої зустрічі із [PERSON] їй виповнилось близько 70 років. 17.07.2017 року позивач в судове засідання не прибула, подала заяву про подальший розгляд справи за її відсутності у звязку з поганим станом здоровя, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не прибули повторно, про час і місце судового розгляду були повідомлені вчасно та належним чином (оголошення у пресі), однак про причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за їх відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавали. За таких обставин,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 27 січня 2007 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 40. [INFO] від шлюбу народився син [PERSON]. Подружні відносини між сторонами припинені, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя, відповідач з 2014 року захоплюється азартними іграми, матеріально родину не утримує, в результаті чого між ними часто виникають сварки. Вказані причини призвели до втрати почуття кохання та поваги. Вважала, що збереження їхньої родини неможливе, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Позивачка надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Встановлено, що 27 січня 2007 року сторони зареєстрували шлюб в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 40, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із даною заявою, в обґрунтування якої вказала, що вона звернулась до Управління пенсійного фонду України в Іллічівському районі м.Маріуполя Донецької області щодо оформлення їй пенсії у звязку з досягненням пенсійного віку. У підтвердження свого трудового стажу вона надала трудову книжку, однак, у звязку із наявністю в ній виправлення в її прізвищі, це не виявляється можливим. Так, у трудовій книжці [PERSON] її прізвище зазначено з виправленням, а саме вказано «Гриченюк» та потім проведено виправлення літери «е» на «а». Оскільки наявність цього недоліку позбавляє заявника можливості оформити право на пенсію, просила встановити факт належності їй трудової книжки серія № БТ-1 № 0177620 від 15.04.1977 року. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із паспорту громадянина України серія СВ № 733856, виданого 05.06.2002 року Новоазовським РВ УМВС України в Донецькій області, [PERSON] народилась 02 листопада 1958 року у смт. Тельманово Тельманівського району Донецької області. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 11.06.1983 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Новоазовського району Донецької області, 11 червня 1983 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис № 30. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON]. Разом з тим, у трудовій книжці серія БТ-І № 0177620 від 15.04.1977 року, виданій на імя [PERSON], [INFO], у прізвищі заявника мається певне виправлення, , що полягає у повторному наведені спірних місць чорнилом, через що можна засумніватися у правильності заповнення даного документу та належності його заявнику. Проте із представлених у сукупності інших письмових доказів (паспорт громадянина України, свідоцтво про укладення шлюбу), що видані на імя [PERSON], та співставлення їх із відомостями, зазначеними у трудовій книжці, без сумніву слід дійти висновку про належність представленої трудової книжки саме заявнику - [PERSON]. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, за наявності всіх необхідних доказів, а також з урахуванням того, що організація, яка видала трудову книжку не має можливості внести до неї виправлення, суд вбачає достатньо умов для встановлення юридичного факту належності трудової книжки заявнику.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів - свідоцтва про право на спадщину за законом; від 5.09.1996 року виданого на ім'я [PERSON]. В обґрунтування заяви зазначає, що відповідно до паспорта громадянина України її прізвище значиться як «[PERSON]», але в свідоцтві про право на спадщину за законом невірно вказано її прізвище, а саме - «[PERSON]». У зв'язку з вказаними обставинами, виникла необхідність звернутись до суду, оскільки іншим чином встановити факт належності правовстановлюючого документа немає можливості. [PERSON] в судове засідання не прибила, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, заяву підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Заінтересована особа участі представника в судовому засідання не забезпечили; подали заяву, в якій просять розгляд справи проводити без участі представника, проти задоволення заяви заперечень не має. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі зазначених осіб на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 5 вересня 1996 року державним нотаріусом Корецької нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON], яка успадкувала майно, що належало її батьку [PERSON] (а.с.6). Із паспорта громадянина України виданого 3 травня 1997 року Новоград-Волинським МРВ УМВС України в Житомирській області вбачається, що прізвище заявника - [PERSON] (а.с.5). Дані обставини підтверджуються дослідженими у судовому засідання матеріалами справи (а.с.5-17). Судом достовірно встановлено факт належності, [PERSON], правовстановлюючих документів - свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] від 5 вересня 1996 року. Оскільки встановлення факту належності правовстановлюючого документу не пов'язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, вказані нею обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме просила встановити, що їй належить свідоцтво про право власності на житло, видане 11 червня 1998 року, на підставі розпорядження Старокостянтинівської міської ради від 11 грудня 1997 року. В обґрунтування заяви посилалась на те, що у вищевказаному свідоцтві помилково зазначено її прізвище, як: «[PERSON]», замість «[PERSON]» та після розірвання шлюбу вона змінила прізвище на «[PERSON]». Виправити дану помилку, а також отримати нове свідоцтво, не можливо, що перешкоджає їй вільно розпоряджатись даним майном. Заявниця звернувсь до суду із заявою в якій просить справу розглянути у її відсутності та задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи - [PERSON] звернувсь до суду із заявою в якій просить справу розглянути у його відсутності не заперечує проти її задоволення. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] належить свідоцтво про право власності на житло, видане 11 червня 1998 року, на підставі розпорядження Старокостянтинівської міської ради від 11 грудня 1997 року. Дані обставини підтверджуються: паспортними даними заявника; даними свідоцтва про право власності на житло від 11.06.1998 року; даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 02.03.2017 року № 00017733159; даними договору дарування від 28.07.2007 року; даними свідоцтва про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] На підставі викладеного та відповідно до положень ст.ст.256 - 259 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved