Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вимогами про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. Як підставу позову зазначила, що [PERSON] є наймачем квартири, що належить на праві комунальної власності Борівській сільській раді Шевченківського району Харківської області та розташована за адресою: вул. Постишева-20, кв.-6, с. Борівське, Шевченківський район, Харківська область. Окрім неї у вказаній квартирі зареєстровані: син [PERSON] та колишній чоловік, [PERSON]. З грудня 2014 року у вказаній квартирі [PERSON] не проживає, допомоги щодо утримання квартири не надає, поточні ремонти не проводить, комунальні платежі не сплачує, квартирою взагалі не цікавиться, не отримує кореспонденцію за даною адресою, його особистих речей в квартирі немає. Позивач перебуває з відповідачем у розлученні з 26.05.2015 року, місцезнаходження його невідоме, в квартирі він не зявляється з грудня 2014 року, жодних стосунків сторони не підтримують, не спілкуються. Ніяких перешкод у користуванні квартирою позивач, як квартиронаймач, відповідачу не чинила. Відповідач добровільно визначив собі інше місце проживання і житловим приміщенням не користується близько 9 місяців без поважних причин. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою № 6 в житловому будинку № 20 по вул. Постишева у с. Борівське Шевченківського району Харківської області та зобовязати Шевченківський районний сектор Державної міграційної служби України в Харківській області зняти його з реєстрації за вищезазначеною адресою. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та наполягала на задоволенні позову. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, письмового заперечення проти позову та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце його проведення згідно оголошенню у газеті «Слобідський край» № 136 від 14.11.2015 року. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 226 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, зясувавши позицію представника третьої особи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. У відповідності до вимог ст.ст. 316, 328 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивач є наймачем квартири, що належить на праві комунальної власності Борівській сільській раді Шевченківського району Харківської області та розташована за адресою: вул. Постишева-20, кв.-6, с. Борівське, Шевченківський район, Харківська область (а.с. 6, 7). У вказаній квартирі зареєстровані: [PERSON], її син [PERSON] та колишній чоловік, [PERSON], що підтверджується довідкою Борівської сільської ради № 437/02-29 від 07.08.2015 року (а.с. 8). Згідно акту комісії від 07.08.2015 року з грудня 2014 року у вказаній квартирі [PERSON] не проживає, допомоги щодо утримання квартири не надає, поточні ремонти не проводить, комунальні платежі не сплачує, квартирою взагалі не цікавиться, не отримує кореспонденцію за даною адресою, його особистих речей в квартирі немає (а.с. 9) . 26.05.2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 10), місцезнаходження відповідача невідоме, в квартирі останній не зявляється з грудня 2014 року, жодних стосунків сторони не підтримують, не спілкуються. Позивач, як квартиронаймач, перешкод у користуванні квартирою відповідачу не чинить. Відповідач добровільно визначив собі інше місце проживання і житловим приміщенням не користується близько 9 місяців без поважних причин. У судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], мешканці с. Борівське Шевченківського району Харківської області, пояснили, що добре знають квартиронаймача [PERSON], яка мешкає у квартирі № 6 житлового будинку № 20 по вул. Постишева у с. Борівське Шевченківського району Харківської області та її колишнього чоловіка [PERSON], який зареєстрований за вищезазначеною адресою, проте підтвердили той факт, що з грудня 2014 року колишній чоловік позивача у квартирі не проживає, його місцезнаходження невідоме. У відповідності до ст. 405 ЦК України члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. На даний час реєстрація відповідача у квартирі позивачів фактично позбавляє можливості власників користуватися та розпоряджатися нерухомим майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved