Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив зняти арешт, накладений постановою відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 16.10.2012 за виконавчим провадженням № 34698107 на все його нерухоме майно. В обґрунтуванні позову зазначено, що [PERSON] є поручителем ТОВ «РОРСА» за кредитними зобов'язаннями перед ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП», яке отримало право вимоги з позивача від ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ», котре - у свою чергу від ПАТ «ФІДОБАНК», за договором про відступлення права вимоги, та у порядку примусового виконання на все його нерухоме майно державним виконавцем було накладено арешт у виконавчому провадженні. У зв'язку із відсутністю у позивача майна, державний виконавець повернув виконавчий лист без виконання, але не скасував накладеного арешту. У судове засідання позивач не з'явився, його представником подано суду заяву про розгляд справи без участі представника, просить задовольнити позов та проти заочного розгляду не заперечує /а. с. 51/. Відповідачі у судове засідання представників не направили, повідомлені про час, дату і місце судового засідання належним чином. Від відповідача ПАТ «ФІДОБАНК» та третьої особи у справі Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві заяви, клопотання або письмові заперечення не надходили, про причини неявки до суду представника не було повідомлено. Від відповідача ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП» надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності їхнього представника, проти задоволення позову заперечень немає, підтверджено відсутність претензій до позивача як до поручителя за зобов'язаннями ТОВ «РОРСА» /а. с. 47, 49/. За вказаних обставин, суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з огляду на відсутність заперечень сторони позивача, визнав можливим провести заочний розгляд справи, у відсутність відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, які вважає достатніми для правильного вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «РОРСА» та ПАТ «СЕБ БАНК» укладено кредитний договір № 1882 від 18.06.2008, поручителем виконання зобов'язань позичальника за яким є позивач. За пунктом 2.1. договору про відступлення права вимоги № 6 від 31.03.2014, ПАТ «ФІДОБАНК», яке є правонаступником ПУАТ «СЕБ БАНК», ПАТ «ЕРСТЕ БАНК», ПАТ «ФІДОКОМБАНК», передав (відступив) ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ» свої права вимоги до боржників за кредитними договорами та/ або іншими договорами про надання банківських послуг в обсязі та на умовах, що існують на момент укладання цього договору, а останній набуває права вимоги первісного кредитора та сплачує йому за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором /а. с. 8-12/. Згідно з умовами 2.1. договору про відступлення права вимоги № 22/07/2015/04 від 22.07.2015, ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ» передало (відступило) ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП» права вимоги до боржників за кредитними договорами та / або іншими договорами про надання послуг в обсязі та на умовах, що існують на момент укладання цього договору, а останній набуває права вимоги та сплачує за відступлення грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором /а. с. 13-16/. Як вбачається з додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги № 22/07/2015/04 від 22.07.2015 Реєстру прав вимоги № 1, заборгованість ТОВ «РОРСА» перед ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП» становило суму у розмірі 16575693,45 грн. /а. с. 17/. Згідно з інформацією про виконавче провадження № 34698107, відкритому для примусового виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва за виконавчим листом від 13.07.2012 у справі 2-1213/11, виконавче провадження про стягнення на користь ПАТ «ФІДОБАНК» з позивача завершено поверненням виконавчого документу стягувачу, що передбачено п. 2 ч. 1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку із відсутністю у боржника майна /а. с. 21-25/. Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління Григорян О. Г. від 16.10.2012 накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, який при винесені постанови про повернення виконавчого документу стягувачу не було скасовано. Як вбачається з довідки № 675 від 20.04.2016 ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП» зобов'язання за кредитним договором № 1882 від 18.06.2008 припинені та у ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП» немає претензій до ТОВ «РОРСА» /а. с. 21/. Заяви відповідача «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП» від 26.04.2016, подані до суду, аналогічні за своїм змістом. Відповідно до п. 4 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999, виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. У цьому випадку виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Враховуючи, що виконавче провадження підлягає закінченню, то повинні бути застосовані і наслідки завершення виконавчого провадження, передбачені ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999, відповідно до котрої, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до частини 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Отже, арешт знімається у випадку закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. Разом з тим, арешт, накладений постановою державного виконавця на майно боржника, у виконавчому провадженні ВП № 34698107 не знятий. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999, у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки в інший спосіб, ніж зняття арешту з майна боржника та заборону на його відчуження, накладених на все майно, що належить боржнику постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління Григорян О. Г. від 16.10.2012, захистити порушене право позивача неможливо. У зв'язку з задоволенням позову, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 640 грн. у рівних частинах з кожного з них. На підставі викладеного та

Outcome: approved