Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

У березні 2013 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 10.06.13 року [PERSON] було подано до суду уточнену позовну заяву про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] уточнену позовну заяву підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити та постановити рішення, яким шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частки зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судове засідання не прибув з невідомих суду причин. Про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином; про причини неявки суд не повідомляв; заяви про розгляд справи в його відсутності суду не направив. У відповідності до положень ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач та представник позивача не заперечували проти заочного розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, давши аналіз і оцінку наданим доказам, приходить до наступного: Сторони по справі одружились 27.02.09 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 89; місцем реєстрації шлюбу є Центральний відділ реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління Полтавської області. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Шлюбні відносини сторони припинили з січня 2013 року. Подружнє життя не склалось. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, втрата почуття любові та поваги, постійні конфлікти; різні погляди на життя та обов'язки подружжя; спільне господарство сторонами не ведеться; проживають окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на обставини справи, суд визначає аліменти у розмірі 1/4 частки доходів відповідача. Суд, на підставі встановлених фактів, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць, з метою забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 104, 105, 215-218, ЦПК України,

Outcome: partial