Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

У вересні 2016 року КПТМ «Бориспільтепломережа» звернулось до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що протягом 2013 2016 років позивач постачав теплову енергію до квартири [ADDRESS]. Власницею цієї квар-тири є [PERSON] Вона є приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу та здійснює нотаріальну діяльність в цій квартирі. Відповідач не в повному обсязі оплачував спожиту ним теплову енергію, у нього виникла заборгованість в розмірі 18893 гривень 56 копійок. [PERSON] ухиляється від добровільного погашення цієї заборгованості. Тому КПТМ «Бориспільтепломережа» просить суд стягнути з відповідача заборгованість по оплату послуг з постачання теплової енергії в розмірі 18893 гривень 56 копійок. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольнити його. Представник відповідача [PERSON] не визнає позов та заперечує проти його задово-лення. В обґрунтування своїх заперечень він посилається на те, що на підставі рішення вико-навчого комітету Бориспільської міської ради №1288 від 14 листопада 2011 року вартість по-слуг з постачання [PERSON] теплової енергії була визначена з урахування тарифу для І групи споживачів (для населення). Однак КПТМ «Бориспільтепломережа» незаконно виз-начає вартість вказаних житлово-комунальних послуг з урахуванням іншого тарифу для ІІІ групи споживачів (для самозайнятих осіб). Тому представник відповідача [PERSON] про-сить суд відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази, які міс-тяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS]. Ця обставина підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири (а.с.123), копією витягу з Державного реєстру правочинів №6180612 від 4 липня 2008 року (а.с.124 зворот), а також копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19427517 від 7 липня 2008 року (а.с.124). Відповідач є приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу та здійснює нотаріальну діяльність у вказаній вище квартирі. Ці обставини підтверджуються копією реєстраційного посвідчення про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності №146 від 12 червня 2007 року (а.с.45). 2 січня 2009 року [PERSON] уклала з позивачем договір на постачання та споживання теплової енергії №421/067/0109 (а.с.6-12). За цим договором КПТМ «Бориспільтепло-мережа» зобовязалась постачати теплову енергію до квартири відповідача, а [PERSON] зобовязалась оплачувати спожиті нею житлово-комунальні послуги за тарифами, затверд-женими виконавчим комітетом виконавчим комітетом Бориспільської міської ради. 7 листопада 2013 року КПТМ «Бориспільтепломережа» надіслала відповідачу лист №01-08/957 (а.с.35), в якому позивач запропонував [PERSON] укласти договір на постачання та споживання теплової енергії №421/68/1013. Однак відповідач ухилився від підписання проекту цього договору (а.с.37-44). Це свідчить про те, що договір на постачання та спожи-вання теплової енергії №421/68/1013 так і залишився не укладеним. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» спожи-вач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, Верховний Суд України в ухвалених ним постановах неодноразово наголо-шував на тому, що споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги, при цьому такому праву прямо відповідає обовязок споживача оплачу-вати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом. Таким чином, споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Встановлено, що протягом 2013 2016 років КПТМ «Бориспільтепломережа» постачав теплову енергію до квартири [ADDRESS]. Ця обставина підтверджується копіями рішень виконавчого комітету Бориспільської міської ради №588 від 27 вересня 2013 року (а.с.108), №656 від 15 жовтня 2014 року (а.с.112) та №562 від 9 жовтня 2015 року (а.с.116), а також інформацією про підключення житлового будинку по вул. Київський шлях, 39 в м. Борисполі до теплової мережі та подачу теплової енергії до квартир цього будинку (а.с.109-110, 113-114, 118-119). Рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради №1288 від 14 листопада 2011 року (а.с.133) вартість послуг з постачання [PERSON] теплової енергії була визначена з урахування тарифу для І групи споживачів (для населення). Іншим рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради №438 від 1 вересня 2015 року (а.с.132) вказане вище рішення органу місцевого самоврядування було визнано таким, що втратило чинність. Аналіз цих обставин свідчить про те, що в період часу з жовтня 2013 року по квітень 2015 року відповідач був зобовязаний оплачувати вартість послуг з постачання теплової енергії з урахування тарифу для І групи споживачів (для населення), а в період часу з жовтня 2015 року по квітень 2016 року з урахуванням тарифу для ІІІ групи споживачів (для само-зайнятих осіб). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] належним чином виконувала обовязок по оплаті спожитих нею послуг з постачання тепло-вої енергії. Тому в період часу з жовтня 2013 року по квітень 2015 року у неї виникла за-боргованість по оплаті цих житлово-комунальних послуг в розмірі 6951 гривні 56 копійок, а в період часу з жовтня 2015 року по квітень 2016 року в розмірі 5193 гривень 80 копійок. Ці обставини підтверджуються письмовими розрахунками, поданими позивачем (а.с.151, 152). Таким чином, загальний розмір заборгованості [PERSON] по оплаті послуг з постачан-ня теплової енергії становить 12145 гривень 36 копійок (6951,56 + 5193,80). Відповідач від-мовляється добровільно погасити цю заборгованість. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути за-боргованість по оплаті послуг з постачання теплової енергії в розмірі 12145 гривень 36 копі-йок. Як вбачається зі змісту Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил користування теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1198 від 3 жовтня 2007 року, а також договору на постачання та споживання теплової енергії №421/067/0109 від 2 січня 2009 року, тарифи на послуги з постачання теплової енергії визна-чаються виключно законодавством. Рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради №1288 від 14 листопада 2011 року вартість послуг з постачання відповідачу теплової енергії визначалась з урахування тарифу для І групи споживачів (для населення). Це рішення органу місцевого самоврядування було скасовано лише 1 вересня 2015 року. Тому суд кри-тично оцінює доводи представника позивача [PERSON] про те, що в період часу з жовтня 2013 року по квітень 2015 року вартість послуг з постачання [PERSON] теплової енергії повинна була визначатись з урахуванням тарифу для ІІІ групи споживачів (для самозайнятих осіб). Згідно з абз.2 п.14.1.226 ст.14 ПК України приватний нотаріус відноситься до само-зайнятих осіб. Крім того, 1 вересня 2015 року рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради №1288 від 14 листопада 2011 року припинило юридичну дію. З огляду на ці обставини суд критично оцінює посилання представника відповідача [PERSON] на те, що в період часу з жовтня 2015 року по квітень 2016 року вартість послуг з постачання його довірителю теплової енергії повинна була визначатись з урахуванням тарифу для І групи споживачів (для населення). В матеріалах цивільної справи міститься ще один письмовий розрахунок (а.с.4-5), з якого вбачається, що заборгованість [PERSON] по оплаті послуг з постачання теплової енер-гії становить 18893 гривні 56 копійок. Суд оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття закон-ного та обґрунтованого рішення. Встановлено, що наведений вище розрахунок заборгованості відповідача по оплаті по-слуг з постачання теплової енергії був визначений тільки з урахуванням тарифу для ІІІ групи споживачів (для самозайнятих осіб). Однак в період часу з жовтня 2013 року по квітень 2015 року [PERSON] була зобовязана оплачувати вартість послуг з постачання теплової енергії з урахування іншого тарифу для І групи споживачів (для населення). Ця обставина свідчить про те, що письмовий розрахунок (а.с.4-5) є недостовірним та спростовується іншим пись-мовим розрахунком (а.с.151). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позов-них вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Встановлено, що КПТМ «Бориспільтепломережа» сплатила судовий збір в розмірі 1378 гривень. Ця обставина підтверджується платіжним дорученням №535 від 9 грудня 2016 року (а.с.58). Предявлений нею позов задоволений на 64,28% (12145,36 : 18893,56 х 100%). З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути ви-трати на оплату судового збору в розмірі 885 гривень 78 копійок (1378 : 100% х 64,28%).

Outcome: partial