Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

У березні 2018 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за обслуговування підземної автостоянки і прилеглої території, мотивуючи тим, що відповідач є власником машиномісця [ADDRESS]. 01 травня 2010 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС» укладено договір «про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території» № 1-05-54-55Б/СТ13. Відповідач користується послугами ТОВ «ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС». Проте, не здійснює їх оплату, в зв'язку з чим станом на 22.01.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 8 160,00 грн., неустойка у вигляді пені в розмірі 1 281 грн. 59 коп., 3 % річних з простроченої суми боргу в розмірі 147 грн. 22 коп. та інфляційна складова боргу в сумі 554 грн. 20 коп. До судового засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в порядку заочного провадження та у його відсутність. Відповідач про час, дату, місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив та інші заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходили. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Під час судового розгляду справи встановлено, що 01 травня 2010 року між відповідачем [PERSON] та позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС» укладено договір «про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території» № 1-05-54-55Б/СТ13. Відповідно до п.4.4. Договору на момент підписання Договору, розмір щомісячної плати за надання послуг становить 200,00 грн. за обслуговування одного машиномісця, а за два машиномісця 400,00 грн. 01.04.2015 року між позивачем і відповідачкою укладено додаткову угоду №3 до договору, згідно умов якої, з 01.04.2015 р. розмір щомісячної плати за надання послуг становить 340,00 грн., за обслуговування одного машиномісця, а за два машиномісця 680 грн. Відповідно до «Правил зберігання транспорних засобів на автостоянках», затверджених Постановою КМУ № 115 від 22.01.1996 року, плата за зберігання транспортних засобів на автостоянках та інші супутні послуги справляється за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, з видачею квитанції чи касового чека. Відповідно до п. 4.3 вказаного договору, зміна суми щомісячних платежів власника здійснюється у випадку зміни вартості комунальних послуг і інших витрат виконавця на утримання і обслуговування стоянки. Згідно з п. 4.5 договору оплата здійснюється власником у національній валюті України через касу, або на поточний рахунок виконавця, не пізніше 25-го числа поточного місяця. Відповідно до ч. 2 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки ( штраф, пеня). Згідно з п. 5.3. договору при затримці оплати послуг виконавця та своєї частки у витратах по утриманню й обслуговуванню стоянки на строк більше 10 днів власник виплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, за кожен день прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Оскільки відповідач не виконує свої обов'язки щодо оплати послуг за обслуговування підземної автостоянки і прилеглої території, то станом на 22.01.2018 утворилась заборгованість у розмірі 8160 грн. 00 коп., неустойки у вигляді пені в розмірі 1 281 грн. 59 коп., 3 % річних з простроченої суми боргу в розмірі 147 грн. 22 коп. та інфляційної складової боргу в сумі 554,20 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України всі судові витрати у розмірі 1 762,00 грн, понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved