Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення юридичного факту, просила встановити факт її перебування на утриманні померлого чоловіка - [PERSON]. В судовому засіданні представник заявника адвокат [PERSON] заявлені вимоги підтримав, пояснив, що [PERSON], [INFO], з 27.03.1976 перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія ІІ-НО №355607. 14.02.2019 помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ЖС №446077 від 05.03.2019. [PERSON], за життя свого чоловіка - [PERSON], знаходилась на повному його утриманні, оскільки не працювала, так як часто хворіла (гіпертонічна хвороба, цукровий діабет) і взагалі не мала ніякого доходу, окрім мінімальної пенсії у розмірі 1983 грн. 57 коп., жила за рахунок пенсії свого чоловіка, яка на місяць складала 11325 грн. 34коп., після смерті якого залишилась фактично без засобів до існування, що в свою чергу підтверджується довідкою Пенсійного фонду м. Бердянська. При зверненні заявниці до Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для консультації про призначення пенсії по втраті годувальника їй було пояснено, що таке призначення здійснюється на підставі рішення суду про встановлення факту перебування заявниці на утриманні померлого годувальника, що послугувало причиною звернення [PERSON] до суду з відповідною заявою. Представник заінтересованої особи - Управління пенсійного фонду України у м. Бердянську та Бердянському районі Запорізької області [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що для призначення пенсії по втраті годувальника необхідно встановлення факту перебування заявниці на утриманні померлого годувальника, при цьому вирішення питання щодо заяви [PERSON] відніс на розсуд суду. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив наступне: Згідно ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» 9 липня 2003 року №1058-ІV, 1. Пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров'я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича ([PERSON]), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Згідно п.1 ч.2 Закону № 1058-ІV, непрацездатними членами сім'ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Так, пунктом 2.3. «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, встановлено, що до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, а також документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. Згідно п. 2.11 Порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім'ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні померлого чоловіка необхідно для вирішення питання щодо перерахунку пенсії відповідно до статті 36 розділу 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підтвердження факту її перебування на утриманні померлого чоловіка - [PERSON] заявниця надала суду копію свідоцтва про укладення шлюбу заявниці з [PERSON], серія ІІ-НО №355607, копію свідоцтва про смерть [PERSON] серія І-ЖС №446077 від 05.03.2019, довідку про розмір її пенсії, яка складає 1905, 6 грн. Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 08.05.2015 №2307-1603 підтверджено, що [PERSON], дійсно проживала зі своїм чоловіком [PERSON] за однією адресою по день його смерті. З 2009 року перебувала на пенсії, що підтверджується пенсійним посвідченням серія ААЕ №803129, а отже є непрацездатною особою. Згідно довідки розмір пенсії [PERSON] складав 11325,34 грн. Відповідно до ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч.1 ст.257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Встановлення факту\~перебування на\~утриманні померлого\~чоловіка -\~[PERSON],\~має юридичне\~значення,\~оскільки від\~його встановлення\~залежить виникнення\~особистих прав\~заявника,\~чинним законодавством\~не передбачений\~інший порядок\~його встановлення,\~воно не\~пов'язане\~з наступним\~вирішенням спору\~про право\~та встановлення\~його іншим\~шляхом неможливе.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що факт перебування [PERSON] на утриманні її чоловіка - [PERSON], який помер14.02.19 р., знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, так як пенсія [PERSON], яка складала 11325,34 грн., була для заявниці постійним і основним джерелом засобів до існування. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, а тому підлягає встановленню. На підставі викладеного,

Outcome: approved