Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

У вересні 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи: Виконком Ленінської районної в м. Полтаві ради, Управління житлово-комунального господарства м. Полтави, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права на приватизацію земельної ділянки, в якому просить визнати за нею право на приватизацію на земельну ділянку площею 520 кв. м, розташовану за адресою: будинок [ADDRESS]; зобов'язати відповідачів [PERSON] та [PERSON] дати їй, [PERSON], письмову згоду на встановлення меж землекористування для приватизації земельної ділянки. У грудні 2013 року позивачка [PERSON] надала суду уточнену позовну заяву про усунення перешкод у здійсненні права на приватизацію земельної ділянки, в якій просить усунути перешкоди, які чинять [PERSON] та [PERSON] їй [PERSON], в здійсненні приватизації земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] та визнати незаконною відмову [PERSON] та [PERSON] в узгодженні меж земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS], і перебуває в її, [PERSON], користуванні; дозволити виготовлення [PERSON], технічної документації та свідоцтва на право приватної власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS], без письмової згоди відповідачів [PERSON] і [PERSON] в акті від червня 2013 року про встановлення та погодження меж цієї земельної ділянки. Ухвалою суду від 05.11.2013 року до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено - Полтавську міську раду. У судовому засіданні позивачка уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. При цьому вона пояснила суду, що оскільки будівництво індивідуального жилого будинку нею закінчено, будинок зданий в експлуатацію, її право власності на будинок зареєстровано в належному порядку, вона вирішила приватизувати передану їй в користування земельну ділянку. Вона звернулась в виконком Ленінської районної в м. Полтаві ради, де її направили для виготовлення технічної документації. На її замовлення ПП «Геодезична практика». При виконанні цих дій нею було отримано письмову згоду УЖКГ м. Полтави, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Проте, відмовились дати письмову згоду на встановлення меж земельної ділянки відповідачі [PERSON] і [PERSON] Без їх письмової згоди виявилося неможливим подальше виготовлення технічної документації, а без технічної документації неможлива приватизація земельної ділянки. Таким чином, вона не має можливості здійснити своє право на приватизацію земельної ділянки. Таке право, як вважає позивачка порушено абсолютно безпідставними діями відповідачів, які посилаються на те, що по її земельній ділянці проходить частина газопостачальної труби під землею, газ постачається в будинок відповідачів. Тому відповідачі наполягають на можливості в разі необхідності під'їхати до газового обладнання по її земельній ділянці. Але, як пояснила позивачка ніяких таких перешкод ніколи не виникало, вона користується земельною ділянкою вже не одне десятиріччя. Також користуються її земельною ділянкою в разі необхідності і відповідачі. Нічого в цьому питанні не може змінитися після приватизації земельної ділянки. Тому за вирішенням спору, який виник, вона була вимушена звернутися до суду. Крім того, відмову відповідачів [PERSON] і [PERSON] в підписанні акту про встановлення і погодження меж земельної ділянки позивачка вважає незаконною виходячи з того , що земельна ділянка по [ADDRESS] була передана їй, [PERSON], в безстрокове користування для будівництва індивідуального житлового будинку у встановленому законом порядку. Та її частина, яка на плані відведення цієї земельної ділянки в натурі значиться як «прохід», завжди була і по теперішній час залишається невід'ємною частиною земельної ділянки, виділеної у її особисте користування для забезпечення саме їй і лише їй проходу до побудованого нею житлового будинку. Після надання їй у безстрокове користування вказаної земельної ділянки під забудову інші особи ніколи не користувалися і по теперішній час не користуються цим «проходом», який не є ні «проходом», ні «проїздом» загального користування, як про це безпідставно стверджують відповідачі. Через цей «прохід» до її жилого будинку прокладені всі комунікації. Та обставина, що через «прохід» пролягає під землею частина газопостачальної труби, по якій постачається газ в будинок відповідачів, не є перешкодою для передачі їй цієї частини земельної ділянки в особисту приватну власність шляхом приватизації, оскільки по закону для забезпечення доступу до цієї труби і її обслуговування може бути встановлений сервітут. Відповідачі за первісним позовом, будучи належно повідомлені про час та місце слухання справи в судове засідання не з'явилися, надавши суду згоду на слухання справи без їх участі. Із письмових заперечень проти позову відповідача [PERSON] вбачається, що вона вважає їх незаконними та безпідставними, посилаючись на те, що погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами передбачено ст. 198 Земельного кодексу України при кадастровій зйомці як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Порядок погодження меж земельної ділянки визначено наказом Держкомзему України від 18.05.2010 за №376 «Про затвердження Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками». Відповідно до 3.12 вказаного наказу, закріплення межовими знаками меж земельної білянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних білянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п'ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур'єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення». Однак, в протиріч вимогам вищезгаданого нормативно правового акту, її не було повідомлено про дату та час встановлення межових знаків. Крім того, виконавець робіт не показав чітко та зрозуміло де саме запроектовано встановлення межових знаків та не показав, де саме буде проходити межа суміжної земельної ділянки. Внаслідок нього було порушено її права як суміжного землекористувача. Представник відповідачів - адвокат [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог позивачки та просив суд у задоволені позову [PERSON] відмовити у повному обсязі, судові витрати покласти на позивача. Представник третьої особи виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради при вирішенні спору поклалася на розсуд суду. Представник третьої особи Полтавської міської ради, треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, але на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради в судове засідання не з'явився, про причину своєї неявки суду не повідомив, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, подані сторонами докази та оцінивши їх в сукупності, вважає, що позов задоволенню не підлягає за наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON], є власником жилого будинку [ADDRESS], про що свідчить договір забудови від 14.07.1979 р. укладений між нею та міським житловим управлінням виконкому Полтавської міської Ради депутатів трудящих, а також витяг № 28412359 від 18.12.2010 р. про державну реєстрацію права власності на жилий будинок. Довідка № 5202 від 12.04.2013 року Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» підтверджує наявність реєстрації права власності позивача на жилий будинок [ADDRESS], розташованого на земельній ділянці площею 520 кв. м у відповідності з рішенням виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів м. Полтави № 504 від 26.09.1978 р. Виділення позивачу земельної ділянки під індивідуальне будівництво жилого будинку підтверджується рішенням Ленінської районної Ради народних депутатів м. Полтави № 504 від 26.09.1978 p., копію якого додана до позовної заяви. Згідно ст.81 ЗК України вона як громадянка України має право на приватизацію земельної ділянки, виділеної їй в безстрокове користування, але не може його реалізувати через безпідставну та незаконну відмову відповідачів підписати акт від червня 2013 року про встановлення і погодження меж вказаної земельної ділянки. Також при вирішенні спору суд звернув увагу на конфігурацію земельної ділянки, яка планується до відведення, для передачі у власність позивачці [PERSON], а саме на частину земельної ділянки яка проходить по її межі та знаходиться між домоволодіннями [ADDRESS] та [ADDRESS]. Зокрема, як зазначено на схемі до Архітектурно-планового завдання від 27.01.1978 року, вказана частина земельної ділянки, яка планується до відведення, для передачі у власність позивачці [PERSON] запроектована, як «Проїзд». Вказаний факт також, підтверджується схемою до проекту газифікації домоволодіння за адресою [ADDRESS]. Крім того, відповідно до витребуваної судом інформації про викопіювання з генерального плану м. Полтави, а саме повідомлення Управління з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради та самого плану, який був затверджений рішенням двадцятої сесії Полтавської міської ради, вбачається, що вказана частина земельної ділянки зазначена як проїзд загального користування. Таким чином, наведеними доказами беззаперечно доводиться той факт, що частина земельної ділянки, яка планується для передачі у власність позивачці [PERSON], про яку йдеться мова являється ні чим іншим, як земельною ділянкою загального користування - «Проїздом». В свою чергу, відповідно до статті 83 Земельного кодексу України, (Право власності на землю територіальних громад): до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: а) землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо). Тобто, в даному випадку передача земельної ділянки позивачці [PERSON] у розмірах та межах вказаних у кадастровому плані, доданому до позовної заяви, є грубим порушенням норм земельного законодавства. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed