Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу, повернення коштів, відшкодування моральної шкоди. Позивач зазначала, що 16 липня 2016 року в магазині «ЕКОмебель», власником якого є відповідач, придбала ліжко, тумбу і комод, за які внесла передоплату у сумі 2500 грн. Загальна вартість придбаного товару становила 11950 грн. 06 серпня 2016 року вищевказаний товар був доставлений продавцем за адресою її проживання та за який вона повністю розрахувалася, що підтверджується товарним чеком № 0608/3 від 06 серпня 2016 року. Того ж дня, оглянувши товар, вона виявила ряд дефектів та недоліків у звязку з чим 07 серпня 2016 року в усній формі звернулася до продавця магазину «ЕКОмебель» з вимогою повернення неякісного товару, але отримала відмову з обґрунтуванням, що виявлені недоліки є не істотними, а її замовлення є індивідуальним і обміну не підлягає. 13 серпня 2016 року рекомендованим листом з повідомленням надіслала на адресу відповідача претензію з вимогою повернення коштів за неякісний товар, але відповіді не отримала. В обґрунтування позову посилалась на ЗУ «Про захист прав споживачів» та ст. 700 ЦК України, нормами якої передбачено обовязок продавця надати покупцеві всю необхідну і достовірну інформацію про товар, що пропонується до продажу. З огляду на викладене, просила суд розірвати договір купівлі-продажу ліжка, тумби, комоду, укладеного між нею і відповідачем; стягнути з відповідача на її користь сплачені за товар кошти в сумі 11950 грн. та 5000 грн. відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнала і просила відмовити у його задоволенні. В поданих до суду письмових запереченнях, зокрема, пояснила, що 16 липня 2016 року позивач особисто відвідала її офіс, де виставлені зразки меблів, ознайомилася з асортиментом меблів і зробила індивідуальне замовлення, вказавши необхідні їй розміри меблів і колір. Її було проінформовано про виробника товару, дату виготовлення, вартість товару, умови доставки і розрахунку. Позивач погодившись з такими умовами, внесла за своє замовлення передоплату в розмірі 2500 грн. 06 серпня 2016 року продавець доставив замовлені товари покупцю, яка його прийняла, оглянула і сплатила залишок коштів за товар в розмірі 9450 грн. У телефонному режимі 07 серпня 2016 року позивач повідомила, що вона хоче повернути меблі, оскільки вони не підходять їй за кольором і розмірами. На таку вимогу їй було зауважено, що меблі виготовлені за її особистим замовленням, а така причина їх повернення є неправомірною і несправедливою. Для залагодження конфлікту позивачу було запропоновано спочатку реалізувати ці меблі в торговому центрі, а вже потім повернути їй кошти. На таку пропозицію остання не погодилась. Письмових претензій на своє імя відповідач не отримувала. Вважає, що належних доказів вини відповідача позивач в своєму позові суду не надала, а тому її вимоги є безпідставними і таким, що задоволенню не підлягають. Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16 липня 2016 року в магазині «ЕКОмебель», власником якого є відповідач ФОП [PERSON], [PERSON] придбала ліжко, тумбу і комод, за які внесла передоплату у сумі 2500 грн. Загальна вартість придбаного товару становила 11950 грн. 06 серпня 2016 року вищевказаний товар був доставлений продавцем за адресою проживання позивача та за який вона повністю розрахувалася, що підтверджується товарним чеком № 0608/3 від 06 серпня 2016 року (а.с.8). Того ж дня, оглянувши товар, позивач виявила ряд дефектів та недоліків у звязку з чим 07 серпня 2016 року в усній формі звернулася до продавця магазину «ЕКОмебель» з вимогою повернення неякісного товару, але отримала відмову з обґрунтуванням, що її замовлення є індивідуальним і обміну не підлягає. 13 серпня 2016 року рекомендованим листом з повідомленням [PERSON] надіслала на адресу відповідача претензію з вимогою повернення коштів за неякісний товар (а.с.6, 7). Судом встановлено, що між сторонами було укладено договір роздрібної купівлі-продажу. Згідно ч. ч 1,2,3 ст. 698 ЦК України, за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Відповідно до ст. 700 цього ж Кодексу, продавець зобов'язаний надати покупцеві необхідну і достовірну інформацію про товар, що пропонується до продажу. Інформація має відповідати вимогам закону та правилам роздрібної торгівлі щодо її змісту і способів надання. Покупець має право до укладання договору купівлі-продажу оглянути товар, вимагати проведення в його присутності перевірки властивостей товару або демонстрації користування товаром, якщо це не виключено характером товару і не суперечить правилам роздрібної торгівлі. Якщо покупцеві не надано можливості негайно одержати повну і достовірну інформацію про товар у місці його продажу, він має право вимагати відшкодування збитків, завданих необґрунтованим ухиленням від укладення договору, а якщо договір укладено,- в розумний строк відмовитися від договору, вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми і відшкодування збитків, а також моральної шкоди. Продавець, який не надав покупцеві можливості одержати повну і достовірну інформацію про товар, несе відповідальність за недоліки товару, які виникли після передання його покупцеві, якщо покупець доведе, що вони виникли у зв'язку з відсутністю у нього такої інформації. Відповідачем надано докази того, що вся інформація про запропонований ним товар розміщена на офіційному сайті магазину «Екомебель» (а.с.30). Крім того, під час замовлення меблів позивач [PERSON] особисто відвідала офіс магазину, де виставлені зразки меблів, ознайомилася з асортиментом меблів і зробила індивідуальне замовлення, вказавши необхідні їй розміри меблів і колір, що підтверджується ескізами меблів, узгодженими з покупцем і відправленими виробнику (а.с.31) та даними індивідуального замовлення до договору від 16 липня 2016 року (а.с.33). Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару, або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця, товар. В своїй претензії від 13 серпня 2016 року позивач [PERSON] посилається на те, що придбані нею меблі не підходять їй за кольором, розміром ящиків та якістю, не зазначаючи при цьому істотних недоліків цього товару, з посиланням на які можливо вимагати від продавця товару розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем не надано суду необхідних та допустимих доказів того, що на виконання договору купівлі-продажу їй продано товар неналежної якості, тому позов [PERSON] є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Посилаючись на ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» позивач [PERSON] також просила стягнути моральну шкоду. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Суд не вбачає в діях відповідача ФОП [PERSON] протиправності її дій, оскільки вина відповідача щодо порушеного права позивача як споживача товару останньою не доведена і судом не встановлена, тому в цій частині позов [PERSON] також задоволенню не підлягає. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed