Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

У березні 2018 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до ПАТ «Дельта Банк», третя особа [PERSON] про визнання зобов`язань за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 03.12.2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та нею було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту № 11261856000, відповідно до умов якого вона отримала кредитні кошти у розмірі 24 800 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,4 % річних строком користування до 04.12.2017 року. Виконання зобов`язань за наведеним кредитним договором забезпечено фінансовою порукою [PERSON] , відповідно до укладеного договору поруки № 11261856000/П від 03.12.2007, яким встановлена солідарна відповідальність [PERSON] та [PERSON] перед ПАТ «УкрСиббанк», а також іпотекою нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , відповідно до договору іпотеки укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] від 03.12.2007 року. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області № 2-8632/2010 від 03.09.2010 року з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» стягнуто заборгованість за наведеним вище кредитним договором у розмірі 27 515,15 доларів США, що еквівалентно 217 416,45 грн. Заборгованість стягнуто станом на 15.07.2010 року. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого всі права ПАТ «УкрСиббанк» щодо права вимоги до [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором № 11261856000 перейшли до ПАТ «Дельта Банк». Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області № 0520/4902/2012 від 19.04.2012 року було замінено сторону виконавчого провадження - стягувача ПАТ «Укрсиббанк» по виконавчому листу № 2-8632/2010, виданому 20.10.2010 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області на його правонаступника - ПАТ «Дельта Банк». Ухвалою Іллічівського районного суду № 264/4966/13-ц від 12.07.2013 року задоволено заяву [PERSON] , [PERSON] про розстрочку виконання вказаного рішення суду: надано [PERSON] , [PERSON] розстрочку на 5 років для погашення суми, стягнутої на користь ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 27 515,15 доларів США, що еквівалентно 217 416,45 грн. за рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 03.09.2010 року; розпочато примусове стягнення наведеної заборгованості після винесення даної ухвали, тобто після 12.07.2013 року. В період з липня 2013 року по січень 2018 року [PERSON] здійснювалось виконання рішення суду від 03.09.2010 року, з урахуванням ухвали Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області про розстрочення виконання рішення суду - починаючи з 12.07.2013 року кожного місяця на рахунок стягувача через перерахування грошових коштів на рахунок виконавчої служби щомісячно здійснювались платежі у розмірі 3 189 грн. Відповідно до постанови державного виконавця Кальміуського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області № 23739732 від 18.01.2018 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 208632 закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв`язку із виконанням документа в повному обсязі. У січні 2018 року, після здійснення позивачкою останнього платежу на виконання рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03.09.2010 року, остання звернулась до відповідача з метою отримання довідки про відсутність заборгованості за кредитним договором та правовстановлюючих документів на іпотечне майно. На звернення позивачки 15.01.2018 року нею отримано лист ПАТ «Дельта Банк» № 05-3384804 від 15.01.2018 року, відповідно до якого відповідач повідомляє, що станом на 15.01.2018 загальна заборгованість за Кредитним договором становить 40 797,85 доларів США та 242 986 грн. Позивач вважає, що вказані відомості, викладені у відповіді ПАТ «Дельта Банк» є такими, що суперечать інформації, викладеній у постанові ВДВС про виконання нею зобов`язання за кредитним договором, розмір якого було встановлення рішенням суду та, відповідно фактичним обставинам виконання боржником зобов`язань за кредитним договором. Так, на переконання позивача, зобов`язання з повернення заборгованості за кредитним договором № 11261856000, [PERSON] виконано в повному обсязі, з огляду на що ці зобов`язання є припиненими. З огляду на вищенаведене, позивач просила суд визнати зобов`язання за кредитним договором №11261856000, укладеним 03.12.2007 між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та нею, припиненими у зв`язку з їх виконанням; визнати припиненою іпотеку квартири [ADDRESS] у зв`язку із припиненням основного зобов`язання за кредитним договором № 11261856000. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась - надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог з зазначених у позові підстав. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до наданого суду відзиву на позовну заяву - позовні вимоги [PERSON] не визнає, враховуючи наступну правову позицію. Третя особа в судове засідання не з`явився - надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. Згідно із ст. 1046 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві так ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № 11261856000 від 03.12.2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] , остання отримала кредитні кошти у розмірі 24 800 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,4 % річних строком користування до 04.12.2017 року (п. 1.1., 1.2 Кредитного договору) . Виконання зобов`язань за наведеним кредитним договором забезпечено фінансовою порукою [PERSON] , відповідно до укладеного договору поруки № 11261856000/П від 03.12.2007 року, яким встановлена солідарна відповідальність [PERSON] та [PERSON] перед ПАТ «УкрСиббанк», а також іпотекою нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , відповідно до договору іпотеки, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] від 03.12.2007 року /а.с.20/. Пунктом 7.1 кредитного договору передбачено право Банку на дострокове повернення суми кредиту через порушення боржником строків сплати чергового платежу. Наведеній нормі договору кореспондує ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України), відповідно до якої передбачено: якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Рішенням Іллічівського районного суду Донецької області у справі № 2-8632/2010 від 03.09.2010 року, позов ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту - задоволено. З [PERSON] , [PERSON] в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 11261856000 від 03.12.2007 року у загальній сумі 27 515,15 доларів США, що еквівалентно 217 416,45 грн. Вказана заборгованість складається з: простроченого тіла кредиту у розмірі 1832,32 доларів США; залишкової заборгованості по строковому тілу кредиту (відкликаного в порядку ст. 1050 ч. 2 ЦК України) - у розмірі 21 294,82 доларів США; заборгованості з відсотків за користування кредитом, нарахованих станом на 15.07.2010 року - у розмірі 3 759,95 доларів США; пені у загальному розмірі 628,06 доларів США, нарахованої станом на 15.07.2010 року. Вказане рішення суду набрало законної сили 13.09.2010 року . Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області № 0520/4902/2012 від 19.04.2012 року замінено сторону виконавчого провадження - стягувача ПАТ «Укрсиббанк» по виконавчому листу № 2-8632/2010, виданому 20.10.2010 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області на його правонаступника - ПАТ «Дельта Банк» . Відповідно до ухвали Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області № 264/4966/13-ц від 12.07.2013 року було задоволено заяву [PERSON] , [PERSON] про розстрочку виконання вказаного рішення суду: надано [PERSON] , [PERSON] розстрочку на 5 років для погашення суми, стягнутої на користь ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 27 515,15 доларів США, що еквівалентно 217 416,45 грн., судових витрат: судового збору у розмірі 1700 грн. та витрат на ІТЗ справи у розмірі 120 грн., зі сплатою щомісяця 3 189 грн. не пізніше 23 числа кожного місяця до остаточного погашення боргу, і почато стягнення після винесення даної ухвали, тобто після 12.07.2013 року . Згідно із постановою державного виконавця Кальміуського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області від 18.01.2018 року № 23739732 - виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 208632, виданого 20.10.2010 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», заборгованості за кредитним договором № 11261856000 від 03.12.2007 року у загальній сумі 27 515,15 доларів США, що еквівалентно 217 416,45 грн. - закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв`язку із виконанням документа в повному обсязі . З листа ПАТ «Дельта Банк» № 05-3384804 від 15.01.2018 року вбачається, що станом на 15.01.2018 року загальна заборгованість [PERSON] за Кредитним договором становить 40 797,85 доларів США та 242 986 грн., яка складається з: 16 932,37 доларів США - сума заборгованості за кредитом; 23 865,48 доларів США - нараховані проценти за користування кредитом; 242 986,94 грн. - пеня. Одночасно зазначено, що припинення дії Кредитного договору та видача відповідної довідки можливі лише у разі повного погашення існуючої заборгованості за Договором . Згідно зі ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Враховуючи наведене на теперішній час між сторонами у справі дійсно існує спір щодо існування між ними зобов`язальних правовідносин за кредитним договором № № 11261856000 від 03.12.2007 року, який було укладено між ПАТ «УкраСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , який забезпечено фінансовою порукою [PERSON] та іпотекою майна, належного [PERSON] . Так, зобов`язанням згідно зі ст. 509 ЦК України є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. ст. 598, 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У даному випадку, використавши своє право на дострокове стягнення заборгованості за тілом кредиту, нарахованими відсотками та штрафними санкціями (пенею тощо), яке передбачено п. 7.1 Кредитного договору та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, кредитор - ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», - змінив строк дії кредитного договору, достроково припинивши його. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), яка відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховується щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) передбачено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Верховний Суд у своїй постанові від 14.02.2018 р. № 564/2199/15-ц зазначив, що згідно зі ст. 611 ЦК України після того, як кредитор направив боржнику вимогу про дострокове погашення кредиту, він змінив терміни повернення кредиту, які були передбачені кредитним договором. Водночас сам кредитний договір припинив свою дію з дати направлення вимоги про дострокове погашення кредиту. Оскільки кредитний договір припинив свою дію, то у кредитора відсутні підстави для стягнення після дати направлення вимоги про дострокове повернення кредиту. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 19 вересня 2018 року справа № 643/16336/16-ц, провадження № 61-12848св18 (ЄДРСРУ № 76596781), від 12 вересня 2018 року справа № 473/825/16-ц, провадження № 61-3240св18 (ЄДРСРУ № 76502922), 12 вересня 2018 року справа № 186/1974/14-ц, провадження № 61-24172св18 (ЄДРСРУ № 76502947) та ін. Отже, зверненням до суду із позовом про дострокове стягнення всієї суми заборгованості за тілом кредиту, нарахованих відсотків та штрафних санкцій, кредитор - ПАТ «Укрсиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» - припинив строк дії кредитного договору, а рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 03.09.2010 року у справі №2-8632/2010 було визначено суму зобов`язань позичальника [PERSON] та її фінансового поручителя - [PERSON] , належними до стягнення за цим кредитним договором. В подальшому, ці зобов`язання виконувались за графіком, встановленим судом відповідно до ухвали про розстрочення виконання рішення суду, посилання на яку міститься вище, у примусовому порядку - шляхом відкриття виконавчого провадження у Кальміуському ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області. Згідно із постановою державного виконавця від 18.01.2018 року, прийнятою у даному виконавчому провадженні - зобов`язання за даним кредитним договором є фактично виконаними боржниками в примусовому порядку, з огляду на що посилання позивачки на фактичне припинення зобов`язань за кредитним договором № 11261856000 від 03.12.2007 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] є обґрунтованими, оскільки такі зобов`язання є виконаними, що підтверджується відповідними доказами (постановою державного виконавця), та, відповідно, припиненими у зв`язку із їх виконанням боржником. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що кредитор у даному випадку не позбавлений права щодо притягнення боржника до відповідальності у зв`язку із несвоєчасним виконанням її зобов`язань,передбачених вказаним кредитним договором у порядку, передбаченому ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотека є заставою нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Іпотека на підставі ст. 1 Закону України «Про іпотеку» це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За змістом ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно зі ст. 593 ЦК України, право застави припиняється у разі: 1)припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3)реалізації предмета застави; 4)набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. За приписами ст. 17 згаданого Закону іпотека припиняється у разі: - припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору;- реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону;- набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки;- визнання іпотечного договору недійсним;-знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; -з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). При цьому, основним зобов`язанням є зобов`язання боржника за договором позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також інше зобов`язання, що виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою. Виходячи з аналізу наведених норм припинення іпотеки як засобу забезпечення виконання зобов`язання пов`язано з припиненням основного зобов`язання, в даному випадку з припиненням зобов`язань позивача перед відповідачем за Кредитним договором. Відповідно до пункту 6.1. Іпотечного договору від 03.12.2007 року цей договір діє з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання зобов`язань за Кредитним договором. Оскільки основне зобов`язання [PERSON] перед ПАТ «Дельта Банк» за Кредитним договором припинилося шляхом його виконання в повному обсязі, похідні зобов`язання позивача перед відповідачем у вигляді іпотеки за Іпотечним договором також припинились згідно зі ст. 17 Закону України «Про іпотеку». Так, правом власності згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Положеннями ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, судом встановлено, що оскільки забезпечені іпотекою зобов`язання за кредитним договором виконано в повному обсязі, то зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від кредитного договору, припиняються. Отже, вимоги позивача про визнання договору іпотеки припиненим є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 704,80 грн, сплаченого при подачі позову.

Outcome: approved