overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

У березні 2016 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] У позовній заяві зазначено, що комісією у складі начальника служби у справах дітей райдержадміністрації Білоконь О.В., завідувача сектору опіки, піклування та усиновлення [PERSON], у 2013 році були обстежені житлово-побутові умови проживання сім'ї [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]. При обстеженні було встановлено, що умови проживання загрожують життю та здоров'ю дітей [PERSON] Службою у справах дітей Василівської райдержадміністрації було прийнято рішення про звернення до суду з позовними вимогами про відібрання дітей у [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. 24 грудня 2013 року Василівський районний суд Запорізької області виніс рішення, яким задоволено позовні вимоги служби у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], яким суд вирішив відібрати у [PERSON] її малолітніх дітей без позбавлення її батьківських прав. Діти зі статусом дітей, позбавлених батьківського піклування, були влаштовані до комунального закладу «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей». 09 квітня 2014 року голова Василівської райдержадміністрації,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

У березні 2016 року до Вільнянського районного суду Запорізької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] , в якому вимагала стягнути з нього щомісячні аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також аліменти на своє утримання до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 16.06.2016 року позов задоволено повністю: стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 4/9 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного з дітей, на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , починаючи з 28.03.2016 року і до повноліття [PERSON] ; після цього у розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного з дітей, на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до повноліття [PERSON] ; після цього у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання [PERSON] , [INFO] , до його повноліття; також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини його заробітку, починаючи з 28.03.2016 року і до досягнення трирічного віку їх дитиною [PERSON] , [INFO] . У січні 2020 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Свою заяву відповідач мотивує тим, що рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 28.11.2019 року ухвалено виключити з актового запису про народження дітей [PERSON] та [PERSON] відомості про нього як про їх батька дитини. У зв`язку з цим просить скасувати рішення суду від 16.06.2016 року, та ухвалити нове про часткове задоволення позову. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Суд вважає, що заява про перегляд судового рішення підлягає задоволенню. Так, вирішуючи позов під час первісного розгляду справи, суд виходив з того, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , а тому відповідно до ст.ст.180, 181 СК України, як батько, зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На даний момент суду надано рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 28.11.2019 року, згідно якого ухвалено: виключити відомості про батька [PERSON] з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] ; виключити відомості про батька [PERSON] з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] . Ці істотні обставини не були встановлені судом під час розгляду справи, та не були і не могли бути відомі сторонам у справі, які дізналися про них лише після ухвалення рішення суду від 02.04.2019 року. Такі обставини, згідно п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України, є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

У березні 2016 року до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області в порядку п.2 ч.1 ст.116 ЦПК України надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 16 листопада 2013 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 714. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між ними припинені у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, відсутністю взаєморозуміння. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. Позивачка про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлений належним, в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 листопада 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 714. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям припинені у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, відсутності взаєморозуміння. Сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом та взаємними права та обов'язками, а тому суд вважає недоречним вжиття заходів щодо примирення подружжя. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути проявлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 551,20 грн., підлягають відшкодуванню відповідачем на її користь. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

У березні 2016 року до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області звернулося ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. 16 січня 2017 року Олександрійським міьскрайонним судом ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю. Однак, при ухваленні даного рішення судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Згідно ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обовязковою. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно матеріалів справи позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1 378 грн. 00 коп., про що свідчить платіжне доручення №26075 від 29.02.2016 року. Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1 378 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

У березні 2016 року до суду звернувся [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що 03 липня 2004 року зареєстрував шлюб із відповідачем у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис №354. Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідач ухиляється від розірвання шлюбу у добровільному порядку. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з вересня 2015 року. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Представник позивача у судове засідання не прибула, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомляла. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] 03 липня 2004 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис №354. Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідач ухиляється від розірвання шлюбу у добровільному порядку. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з вересня 2015 року. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

У березні 2016 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2003 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: доньку Анастасію, [INFO]. З квітня 2015 року шлюбні відносини припинені. Просить шлюб розірвати. Позивач надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка проти позову не заперечувала, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 20 вересня 2013 року в Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 346. Від шлюбу сторони мають доньку Анастасію, [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з квітня 2015 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ст. 113 СК України прізвище [PERSON] необхідно залишити «Телятник».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

У березні 2016 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21 березня 1997 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина Владислава, [INFO]. З березня 2016 року шлюбні відносини припинені. Просить шлюб розірвати. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідачка проти позову не заперечувала, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 21 березня 1997 року в Палаці шлюбів м. Кременчука, актовий запис № 272. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина Владислава, [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з березня 2016 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають разом. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ст. 113 СК України прізвище [PERSON] необхідно залишити «Миколаєнко». Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

У березні 2016 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 1997 року. Сторони мають малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. З серпня 2007 року шлюбні відносини припинені. Просить шлюб розірвати. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності. Відповідачка проти позову не заперечувала, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 04 жовтня 1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ніжинського міськвиконкому Чернігівської області, актовий запис № 416. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з серпня 2007 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають разом. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ст. 113 СК України прізвище відповідачки [PERSON] необхідно залишити - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

У березні 2016 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19 лютого 2010 року. Сторони мають малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. З березня 2015 року шлюбні відносини припинені. Просить шлюб розірвати, місце проживання дитини залишити з матір'ю, прізвище відповідачці залишити [PERSON]. Представник позивача - [PERSON] підтримала обставини зазначені позові, просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідачка -[PERSON], проти позову не заперечує. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 19 лютого 2010 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис - 62. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з березня 2015 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Місце проживання малолітнього сина - [PERSON], необхідно визначити з матір'ю - [PERSON]. Згідно ст. 113 СК України прізвище відповідачки [PERSON] необхідно залишити - [PERSON].

Outcome: approved