Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

У березні 2015 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 25.12.2001 року на її користь з відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини, але не менше ніж 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 20.12.2001 року. Виконання рішення суду здійснює районний ВДВС Рахівського РУЮ. Оскільки відповідач своєчасно не сплачує аліменти станом на 01.11.2011 року утворилася заборгованість у розмірі 31871,46 грн. В звязку з викладеним просила стягнути з відповідача неустойку (пеню), яка зідно розрахунку позивачки у період з 01.10.2010 року до 01.03.2015 року складає 573596,14 грн. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові. Просив позов задовольнити, пояснив, що в звязку з відсутністю відомостей про розмір нарахувань аліментів до 01.01.2010 року розмір пені обрахований виходячи з наявної на вищевказану дату заборгованості множеної на 1% та на фактичну кількість днів прострочки станом на 01.03.2015 року. Відповідач в судове засідання не зявився про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку. За відсутності заперечень з боку представника позивачки, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ч.1-2 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ЦПК України. Заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. З виконавчого листа № 2-1063/2001 від 25.12.2001 року виданого Рахівським районним місцевим судом Закарпатської області вбачається, що з [PERSON] стягнуто щомісячно аліменти в розмірі 1/3 частини, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] [INFO], та сина [PERSON] [INFO], починаючи з 20.12.2001 року і до їх повноліття. З наданого ВДВС Рахівського РУЮ розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість [PERSON] за виконавчим листом № 2-1063 від 25.12.2001 року станом на 01.01.2010 року складає 23004,86 грн. Заборгованість станом на 01.11.2011 року становить 31871,46 грн. З наданого позивачкою розрахунку пені на заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] вбачається, що розмір пені станом на 01.03.2015 року складає 573596,14 грн. Відповідно до ч. 1-2 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідо до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. За відсутності заперечень з боку відповідача та доказів поважності несплати аліментів протягом вказаного періоду, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню. Разом з тим, суд не погоджується з розрахунком пені за прострочення сплати аліментів наданим позивачкою. Так, відповідно до правової позиції Верховного Суду України висловленої під час розгляду цивільної справи №6-81цс13 оскільки зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. За відсутності доказів розмірів щомісячних нарахувань аліментів які був зобовязаний сплачувати відповідач до 01.01.2010 року, відомостей про їх сплату відповідачем, розмірів цієї оплати, суд вважає можливим обрахувати пеню за прострочення сплати аліментів з період з 01.01.2010 року по жовтень 2011 року включно у межах наданих суду доказів. За таких обставин загальний розмір пені з 01.01.2010 року по жовтень 2011 року включно і до 01.03.2015 року складає 139954,51 грн. (розрахунок пені додається). Крім цього, суд на підставі ст. 88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 1399,54 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial