Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

У березні 2021 р. [PERSON] звернувся до суду із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» про визнання договору позики № 0578-9387 від 25.10.2020 р., укладеного між ними, недійсним. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані тим, що із відповідачем було укладено договір № 0578-9387 від 25.10.2020 р., відповідно до якого отримав позику, втім вважає, що укладений договір є недійсним. Ухвалою суду від 15.03.2021 р. відкрито провадження у справі. 25.10.2021 р. матеріали справи передано судді Волковій С.Я. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2021 р.). Ухвалою суду від 08.11.2021 р. закрито підготовче провадження у справі. Відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» відзив на позовну заяву не подано. У судове засідання 07.12.2021 р. об 11:00 год. позивач, відповідач не з'явилися, про дату, час і місце цього засідання належним чином повідомлені, суд, враховуючи клопотанняпозивача [PERSON] , подане разом із позовною заявою, ухвалив розглядати справу за відсутності позивача, відповідача, оскільки учасники справи були належним чином повідомлені про судове засідання, нез`явлення позивача, відповідача не перешкоджає вирішенню спору та, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини і дійшов наступних висновків. Відповідно до частин першої-четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно частин першої-третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Так, на підтвердження заявлених позовних вимог про визнання договору позики № 0578-9387 від 25.10.2020 р., укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс», недійсним, позивачем у якості письмових доказів додано копії: паспорту, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера. Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). За таких обставин, вбачається, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження, отже у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed