Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

У вересні 2013 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначала, що з відповідачем проживала в зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 1992 року. На підставі рішення суду від 20.12.2010 року шлюб розірвано. За час шлюбу ними був побудований за спільні кошти житловий будинок в [ADDRESS]. Державна реєстрація житлового будинку та земельної ділянки здійснена на її ім»я. Позивачка прохала суд поділити житловий будинок , визнавши за нею та відповідачем за кожним право власності на 1/2 частину житлового будинку та виділити в натурі частину житлового будинку та земельної ділянки. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і прохала суд виділити їй в натурі частину житлового будинку відповідно до першого варіанту судово-будівельної експертизи першому співвласнику. Відповідач [PERSON] позов визнав і пояснив суду, що в період проживання з позивачкою в шлюбі вони спільними коштами побудували житловий будинок, на поділ якого погоджується. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 09.08.1992 року зареєстрували шлюб . Рішенням Кобеляцького районного суду від 20.12.2010 року шлюб розірвано ( а.с. 4). В період шлюбу за спільні кошти сторони побудували житловий будинок, розташований в [ADDRESS]. Право власності на будинок зареєстровано за позивачкою 05.12.2006 року , що вбачається із свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ( а.с. 10,11). Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку позивачка [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,10 га , яка розташована в [ADDRESS], цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд( а.с. 9). Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу , належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності . Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, житловий будинок, розташований в [ADDRESS], належить позивачці та відповідачеві на праві спільної сумісної власності. Відповідно ч.1 ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна , що є у спільній сумісній власності. Згідно висновку судово-будівельної експертизи ринкова вартість житлового будинку складає 213420 грн., житловий будинок можливо поділити на дві частини ( а.с. 43-54). Відповідно до ст.152 ЖК України виконавчий комітет Кобеляцької міської ради надав дозвіл [PERSON] на поділ житлового будинку ( а.с.57). Згідно ч.4 ст.120 ЗК України «у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку , будівлі або споруди». Суд вважає можливим здійснити поділ будинку та земельної ділянки за першим варіантом судової будівельно- технічної експертизи , за яким в результаті поділу утворюються ізольовані частки житлового будинку з земельними ділянками, без залишення земельних ділянок в спільному користуванні . На підставі викладеного та

Outcome: approved