Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про повернення грошових коштів сплачених за договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що між ним та ТОВ «Авто Просто» 10.10.2016 року було укладено договір № 721228, предметом якого є надання Учаснику послуг системи спрямованих на придбання автомобіля марки «ЗАЗ», модель «SENS» за ціною 152750,00 гривень. Договір укладений шляхом підписання сторонами Додатку № 1 та Додатку № 2, які є невід`ємними частинами Договору. На виконання умов договору ним було фактично сплачено 17892,16 гривень. 03.11.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій повідомив останнього про розірвання договору та просив повернути сплачені ним внески. 06.11.2018 року він повторно звернувся до відповідача із заявою, у якій просив повідомити інформацію, в тому числі, чи розірваний укладений договір, яка сума коштів підлягає поверненню та який орієнтовний термін їх повернення. Відповідачем було надано відповідь від 20.11.2018 року, з якої вбачається, що договір розірвано 09.11.2017 р., максимальний строк повернення періодичних платежів не може перевищувати двох років з дня отримання заяви про дострокове розірвання договору, сума, яка підлягає до повернення складає 9509,61 гривень. 02.02.2019 року позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію-вимогу про повернення поштовим переказом коштів в сумі 17892,16 грн., на яку ТОВ «Авто Просто» надало відповідь від 13.02.2019 року, що роз`яснення процедури повернення коштів надавались у попередніх листах від 21.11.2017 р. та 20.11.2018 р. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь кошти у розмірі 17892,16 гривень та провести розподіл судових витрат по справі. Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 11 березня 2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі. У судове засідання позивач не з`явився, надіслав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.38). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши письмову заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності (а.с. 36), позовні вимоги не визнає з підстав, викладених у відзиві на позов від 25.04.2019 р. (а.с. 23-26), просить залишити позовну заяву без задоволення. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 10 жовтня 2016 року між [PERSON] та ТОВ «Авто Просто» укладено договір № 721228 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (Автомобіля) у групі (а.с. 3 - 7) з додатками № 1 та № 2 (а.с. 8- 9), яким визначені терміни, що використовуються в договорі, предмет договору, права та обов`язки сторін, строк дії, зміна договору, функціонування системи адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів у групах АвтоТак, розірвання договору, повернення коштів, невиконання зобов`язань за договором та інші умови договору. Відповідно до статті 1 розділу I вищезазначеного договору його предметом є надання Учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання Автомобіля за рахунок об`єднаних періодичних платежів учасників групи через систему АвтоТак. Фінансова установа зобов`язувалася надати Учаснику системи послуги в порядку та строки, визначені договором, та Учасник зобов`язувався виконувати зобов`язання в порядку та строки, визначені договором (статті 2, 4 договору). На виконання умов договору позивачем було сплачено відповідачу 17892,16 грн., що підтверджується копіями квитанцій № 50 від 07.11.2016 р. на суму 2135,29 грн. (а.с. 14), № 6 від 13.01.2017 р. на суму 2381,55 грн. (а.с. 14), № 14 від 22.12.2016 р. на суму 11100,00 грн. (а.с. 15), № 1 від 13.12.2016 р. на суму 2275,32 грн. (а.с. 15). 06.11.2018 р. позивач звернувся до відповідача із заявою (а.с. 16), у якій просив повідомити: чи розірваний укладений між ними договір, якщо так, то коли і на якій підставі; чи настала його черга для повернення коштів; який номер групи, з якою об`єднано договір та який його порядковий номер в групі; з ким із учасників групи розірвано договір, з яких підстав та з урахуванням яких обставин, а також чи виплачено зазначеним особам грошові кошти; яка сума коштів підлягає поверненню саме позивачу після розірвання сторонами договору, і який орієнтовний термін їх повернення. 20.11.2018 р. відповідачем надана позивачу відповідь (а.с. 17), де зазначено, що договір № 721228 розірвано 09.11.2017 р. згідно попередньої заяви позивача від 03.11.2017 року; поверненню підлягають періодичні платежі, розраховані у відповідності до положень статті 12, п.12.1.1 розділу II договору, максимальний строк повернення періодичних платежів не може перевищувати двох років з дня отримання відповідачем заяви про дострокове розірвання договору; договір було включено у групу № 1255 та присвоєно у ній порядковий номер 036; договори у групі № 1255 за ініціативою Учасників були розірвані 64 особами, підстави для припинення дії договору викладені в статях 12 та 13 розділу II договору; сума періодичних платежів, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці сплати учасником останнього щомісячного періодичного платежу разом із щомісячною винагородою, за вирахуванням відступного за відмову від договору у розмірі двох періодичних платежів, розрахованих відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці сплати учасником останнього щомісячного періодичного платежу разом із щомісячною винагородою; сума, яка підлягає відповідачу до повернення складає 9509,61 грн. 02.02.2019 р. позивач надіслав відповідачу претензію-вимогу про досудове врегулювання спору (а.с. 18), у якій пропонував відповідачу у 10-денний термін з дати отримання даної претензії-вимоги повернути йому поштовим переказом кошти в сумі 17892,16 грн., які були сплачені на підставі договору № 721228 від 10.10.2016 р., який розірваний сторонами 09.11.2017 р. У відповідь позивач отримав лист від 13.02.2019 р. (а.с. 19), де відповідач повідомив, що роз`яснення щодо процедури повернення коштів надавались позивачу у попередніх листах від 21.11.2017 р. та 20.11.2018 р. та повторив, що у відповідності до положень статті 12, п. 12.1.2 розділу II договору максимальний строк повернення періодичних платежів згідно з п. 12.1.1 не може перевищувати двох років з дня отримання відповідачем заяви про дострокове розірвання договору. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь кошти у розмірі 17892,16 гривень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, що є предметом укладеного між сторонами договору, відповідно до пункту 11-1 частини першої статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (спеціальний закон у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг) є фінансовою послугою. ТОВ «Авто Просто» відповідно до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 19 січня 2012 року № 40 зареєстровано у Державному реєстрі фінансових установ згідно з вимогами закону та отримало ліцензію на здійснення діяльності (надання фінансової послуги) щодо «придбання товарів у групах» у Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринку фінансових послуг. Згідно із статтями 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до пунктів 19.2, 19.3 статті 19 укладеного між сторонами договору №721228 від 10 жовтня 2016 р. підписанням цього договору та додатків до нього позивач засвідчив факт ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом договору та додатків до нього. Учасник підтвердив, що ТОВ «Авто Просто» надало інформацію про суть фінансової послуги, що пропонується за цим договором, із зазначенням вартості цієї послуги для Учасника групи, повідомило про порядок сплати податків і зборів за рахунок фізичної особи в результаті отримання фінансової послуги за договором, про правові наслідки та порядок здійснення розрахунків внаслідок дострокового припинення надання фінансової послуги, повідомило про механізм захисту фінансовою установою прав споживачів та порядок урегулювання спірних питань, що виникають у процесі надання фінансової послуги, повідомлено реквізити Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, а також реквізити органів з питань захисту прав споживачів (а.с. 7). Крім того, своїм підписом договору та додатків до нього позивач засвідчив, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника ТОВ «Авто Просто», проінформований про всі можливі витрати у зв`язку із укладенням договору, уважно прочитав та зрозумів договір та додатки до нього, підтвердив свої права та обов`язки за договором, здатність набувати прав та обов`язків за договором, умови договору йому зрозумілі та він вважає їх справедливими по відношенню до себе, отримав інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», засвідчив, що фінансова послуга обрана ним самостійно, свідомо, без нав`язування з боку товариства (а.с. 7). Також позивачем підписана й довідка про ознайомлення учасника групи із внутрішніми правилами (а.с. 7 зворот), де він підтвердив, що ознайомлений з внутрішніми правилами надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у группах ТОВ «Авто Просто», терміни, визначення, умови внутрішніх правил йому зрозумілі. Статтею 12 договору № 721228 від 10 жовтня 2016 р. сторони визначили умови розірвання договору та повернення коштів. Так, відповідно до пункту 12.1 статті 12 договору учасник, який ще не отримав автомобіль, має право розірвати договір за власним бажанням, про що зобов`язаний повідомити ТОВ «Авто Просто» у письмовій формі. У строк, встановлений чинним законодавством, ТОВ «Авто Просто» розглядає заяву учасника та надає письмову відповідь, в якій повідомляє про розірвання договору та про наслідки його розірвання. Поверненню підлягають тільки періодичні платежі, сплачені за договором з урахуванням положень, викладених в цій статті. Згідно пункту 12.1.1 статті 12 договору сума періодичних платежів, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці сплати таким Учасником останнього щомісячного періодичного платежу разом із щомісячною винагородою, за вирахуванням відступного за відмову від договору у розмірі 2 (двох) періодичних платежів, розрахованих відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці сплати таким учасником останнього щомісячного періодичного платежу разом із щомісячною винагородою. Відповідно до пункту 12.1.2 статті 12 договору максимальний строк повернення періодичних платежів згідно з п. 12.1.1. не може перевищувати двох років з дня отримання товариством заяви про дострокове розірвання договору. Для здійснення повернення періодичних платежів учасник повинен надіслати письмову заяву із зазначенням власних банківських реквізитів, згідно яких повинні бути перераховані кошти, а згідно п. 12.1.4 договору у разі, коли дата закриття групи настає раніше ніж через два роки з дати отримання заяви учасника про дострокове розірвання договору, максимальний строк повернення періодичних платежів за п. 12.1.1 не може перевищувати двох місяців з дати закриття групи. Згідно пункту 12.1.5 статті 12 договору, якщо учасник системи виявить бажання односторонньо відмовитись від договору протягом 14 календарних днів з дати підписання договору, договір вважається розірваним, і учасник звільняється від будь-яких зобов`язань за ним. Такому учаснику повертається вся сума коштів, сплачена за договором. Як вбачається із матеріалів справи, протягом 14 календарних днів з дати підписання договору, позивач не відмовився від нього, виконував його, а в подальшому скористався своїм правом розірвати договір за власним бажанням. Відповідно до повідомлення відповідача від 20.11.2018 р. (а.с. 17) договір № 721228 розірвано 09.11.2017 р. згідно заяви позивача від 03.11.2017 року, договір було включено у групу № 1255 та присвоєно у ній порядковий номер 036, сума, яка підлягає відповідачу до повернення складає 9509,61 грн. Оскільки максимальний строк для повернення періодичних платежів, передбачений пунктами 12.1.2, 12.1.4 статті 12 договору, які позивач не просить визнати недійсними в судовому порядку, не настав, суд приходить до висновку, що права позивача з боку відповідача не порушені, звернення з позовною вимогою про стягнення коштів є передчасним, а відтак не підлягає захисту. Таким чином, відсутні підстави для задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, на підставі Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст.ст. 6, 509, 526, 626, 627, 628 ЦК України,

Outcome: dismissed