Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

У березні 2017 року, позивачі звернулися до суду з позовною заявою, в якій просили визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою №\~21 в будинку № 77 по вулиці Кропивницького в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, шляхом зняття його з реєстраційного обліку. В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що відповідач є їх онуком [PERSON] та племінником [PERSON] У 2011 році відповідач зі згоди позивачів був зареєстрований за адресою: [INFO]. Дана квартира є не приватизована, головним квартиронаймачем є [PERSON] Після реєстрації відповідача за спірною адресою, відповідач жодного дня у спірній квартирі не мешкав, оскільки вчинив злочин та був засуджений до позбавлення волі. Реєстрація відповідача за спірною адресою, тягне нарахування комунальних платежів, які відповідач не сплачує, що для позивачів є обтяжуючим фактором. У добровільному порядку відповідач не бажає знятись з реєстраційного обліку, у звязку з чим позивачі були змушені звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання позивачі направили заяви, в яких просили справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять задовольнити. При цьому вказали, що у разі неявки відповідача до суду, просять постановити по справі заочне рішення. Відповідач до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що знаходить підтвердження в матеріалах справи, про причину неявки суду не повідомив. Суд, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що постановляє ухвалу. Представник третьої особи направив суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просить ухвалити рішення згідно чинного законодавства. Суд, дослідивши та перевіривши матеріали справи, дійшов до наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, [PERSON] та членам її сімї: дочці - [PERSON], дочці - [PERSON], сину [PERSON] та сину [PERSON], надана у користування квартира [ADDRESS], що підтверджено копією ордеру № 58 від 03.01.1972 року (а.с. 8). Згідно довідки ТОВ «КК «ДОМ.КОМ» від 24.03.2017 року (а.с. 9), за вищевказаною адресою значаться зареєстрованими: позивачі [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с. 9-10). З акту, який міститься в матеріалах справи (а.с. 12), складений мешканцями будинку № 77, що розташований на вулиці Кропивницького в м. Кривому Розі, підписи яких засвідчені посадовими особами ТОВ «КК «ДОМ.КОМ», убачається, що відповідач [PERSON] з липня 2016 року не мешкає у спірній квартирі. З листа Криворізького відділу ГУНП Дніпропетровської області від 21.07.2017 року отриманий на запит суду, вбачається, що згідно оперативно-довідкової картотеки ГУНП України в Дніпропетровській області [PERSON], [INFO], на теперішній час не засуджений (а.с. 47). Наполягаючи на позовних вимогах, позивачі зазначили, що відповідач є онуком [PERSON] та племінником [PERSON], який у спірній квартирі не мешкає, будь-які особисті речі відповідача у помешканні відсутні, комунальні послуги, які нараховуються на його імя у звязку з його реєстрацією не сплачує, тому суд погоджується з доводами позивачів, що відповідач втратив інтерес до помешкання як до місця свого мешкання. Відповідно до вимог ст.ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 2 ст. 107 ЖК України передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Як розяснив Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 р., у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. При цьому, в п. 11 Постанови передбачено, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 ЖК. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача. Судом встановлено, що відповідач у квартирі не зявляється, що свідчить про те, що він втратив інтерес до помешкання, як до місця свого постійного проживання. При цьому, суд враховує, що звертаючись до суду з позовом позивачі просили визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним житлом з підстави, передбаченої ст. 71 ЖК України, й підстав позову під час розгляду справи в подальшому не змінювала. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач залишив житлове приміщення з власної волі, в квартирі не проживає з липня 2016 року, тобто без поважних причин відсутній за адресою свого мешкання більш ніж шість місяців, а тому на підставі вимог ст. 71 ЖК України, може бути визнаним таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до п. 14 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб від 16 січня 2003 року, на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням чи права власності на квартиру, особа знімається з реєстраційного обліку. Ґрунтуючись на вищевказаному, аналізуючи зібрані в справі докази, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved