Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

У березні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] районної державної нотаріальної контори, [PERSON] управління юстиції у Київській області, [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, [PERSON] служби [PERSON] районного управління юстиції Київської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, зобов»язання видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зобов»язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що 19 січня 2012 року у [PERSON] державній нотаріальній конторі на підставі заяви № 45 про прийняття спадщини. яка надійшла від неї, [PERSON], була заведена спадкова справа № 21/2012 до майна померлої 07 серпня 2011 року [PERSON] без пропуску встановленого згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку. Спадкодавцем було складено заповіт, посвідчений 22 червня 2011 року [PERSON], державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори за реєстровим № 22-1186, за умовами якого вона 07 серпня 20121 року заповіла все своє майно дочці, позивачці у справі. 24 січня 2012 року за № 54 до [PERSON] державної нотаріальної контори надійшла заява про відмову від прийняття обов»язкової частки у спадщині від імені сина [PERSON] [PERSON]. Вона звернулась із заявою від 08 лютого 2012 року за № 113 до [PERSON] державної нотаріальної контори з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0945 га, надану для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: с. Малютянка, Києво-Святошинського району, Київської області, вул. Гоголя, б/н, та що належить [PERSON]. 08 лютого 2012 року [PERSON], державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори, їй було видано постанову вих. № 224/02-31 від 08 лютого 2012 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Згідно з цією постановою в результаті розгляду документів по вказаній спадковій справі до майна зазначеної померлої [PERSON] і заяви її, як спадкоємця за заповітом, встановлено ненадання нею для оформлення спадщини державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,075 га, надану для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: с. Малютянка, Києво-Святошинського району, Київської області, вул. Гоголя, б/н, та що належить померлій [PERSON] 07 серпня 2011 року. Однак, вона, [PERSON], не може знайти серед інших документів, належних її матері [PERSON], оригінал державного акту на право власності на вказану земельну ділянку, а тому нею і не подано до нотаріальної контори зазначений правовстановлюючий документ. Згідно з рішенням від 24 грудня 2009 року № 46/289 ХІХ сесії V скликання [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в с. Малютянка по вул. Гоголя [PERSON]С.» вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0945 га для ведення особистого селянського господарства [PERSON] в с. Малютянка по вул. Гоголя, передати у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,0945 га для ведення особистого селянського господарства в с. Малютянка по вул. Гоголя. [PERSON] вважала, що оскільки її мати [PERSON] за життя займалась оформленням документів для прийняття у власність цієї земельної ділянки, зверталась і укладала договір з Державним підприємством «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» для виготовлення державного акту на цю земельну ділянку, сплачувала згідно з укладеним договором необхідні платежі, то на її думку, [PERSON] не змогла отримати цей документ у зв»язку із смертю. Таким чином, позивач [PERSON] вважала, що ця земельна ділянка не приватизована, державний акт на право власності [PERSON] не видавався, та грошова оцінка цієї земельної ділянки не проводилась. Її вимоги про визнання права власності, пред»явлені до відповідачів, як вона вважає, не є єдиним предметом позову, а є передумовою для досягнення нею кінцевої мети позову-отримання офіційного підтвердження свого права судовим рішенням, та відповідними правовстановлюючими документами, що видаються спеціально уповноваженими органами, для реалізації абсолютних прав на спірне майно. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила поновити пропущений з поважної причини строк подачі цієї позовної заяви, визнати право власності на майно померлої 07 серпня 2011 року [PERSON] -земельну ділянку площею 0,0945 га, надану для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: с. Малютянка, Києво-Святошинського району, Київської області, вул. Гоголя, б/н, в порядку спадкування за заповітом за нею, [PERSON], зобов»язати [PERSON] державну нотаріальну контору видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0945 га, надану для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: с. Малютянка, Києво-Святошинського району, Київської області, вул. Гоголя, б/н, в порядку спадкування за заповітом на її користь, зобов»язати Головне управління юстиції у Київській області видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку, зобов»язати [PERSON] сільську раду Києво-Святошинського району Київської області видати їй довідку про склад угідь відносно земельної ділянки площею 0,0945 га, наданої [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: с. Малютянка, Києво-Святошинського району, Київської області, вул. Гоголя, б/н, зобов»язати [PERSON] службу [PERSON] районного управління юстиції Київської області провести державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0945 га, надану для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: с. Малютянка, Києво-Святошинського району, Київської області, вул. Гоголя, б/н, на її користь. У судовому засіданні позивач [PERSON] і представник позивача позов підтримали і просили його задовольнити. У судове засідання представник відповідача [PERSON] районної державної нотаріальної контори не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, до суду надана заява про розгляд справи у відсутності представника відповідача. У судове засідання представник відповідача [PERSON] управління юстиції у Київській області не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, до суду надана заява про розгляд справи у відсутності представника відповідача. У судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, до суду надана заява про розгляд справи у відсутності представника відповідача. У судове засідання представник відповідача [PERSON] служби [PERSON] районного управління юстиції Київської області не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 07 серпня 2011 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 09 серпня 2011 року серії 1-ОК № 219715. Після її смерті відкрилася спадщина і 19 січня 2012 року [PERSON], що доводилась дочкою [PERSON], звернулась із заявою до [PERSON] районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті своєї матері в порядку спадкування за заповітом. За життя 22 червня 2011 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй дочці [PERSON], [INFO]. Син [PERSON] [PERSON] 24 січня 2012 року звернувся із заявою до [PERSON] районної державної нотаріальної контори, у якій відмовився від прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON]. Постановою державного нотаріуса [PERSON] районної державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 лютого 2012 року відмовлено [PERSON] у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,075 га, надану для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: с. Малютянка, Києво-Святошинського району, Київської області, вул. Гоголя, б/н, яка належить померлій 07 серпня 2011 року [PERSON], оскільки не надано державного акту на право власності на земельну ділянку для оформлення спадщини. Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи [PERSON] державної нотаріальної контори № 21/2012 до майна померлої 07 серпня 2011 року [PERSON]. Як зазначила в позовній заяві позивач [PERSON], та підтвердив в своїх поясненнях в судовому засіданні її представник, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка, що є предметом даного спору, площею 0,0945 га, надана для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: с. Малютянка, Києво-Святошинського району, Київської області, вул. Гоголя, б/н. З наявних матеріалів вбачається, що рішенням [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ХІХ сесії V скликання від 24 грудня 2009 року № 46/289 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в с. Малютянка по вул. Гоголя [PERSON]С.» вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0945 га для ведення особистого селянського господарства гр. [PERSON] в с. Малютянка по вул. Гоголя; передати в приватну власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,0945 га в с. Малютянка по вул. Гоголя для ведення особистого селянського господарства, згідно затвердженої технічної документації; доручити землевпорядній організації виготовити державний акт на право приватної власності на земельну ділянку [PERSON] для ведення особистого селянського господарства; землевпоряднику сільської ради внести зміни в земельно-облікові документи; попереджено [PERSON], що використовувати передану земельну ділянку потрібно з цільовим призначенням, не порушуючи вимог земельного законодавства. Однак, як вбачається з матеріалів справи, державний акт на право власності на вказану земельну ділянку, а саме земельну ділянку загальною площею 0,0945 га в с. Малютянка по вул. Гоголя для ведення особистого селянського господарства за життя у встановленому законом порядку [PERSON] не отримала. У своїй позовній заяві позивач [PERSON] просила поновити пропущений з поважної причини строк подачі цієї позовної заяви, визнати право власності на майно померлої 07 серпня 2011 року [PERSON] -земельну ділянку площею 0,0945 га, надану для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: с. Малютянка, Києво-Святошинського району, Київської області, вул. Гоголя, б/н, в порядку спадкування за заповітом за нею, [PERSON], зобов»язати [PERSON] державну нотаріальну контору видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0945 га, надану для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: с. Малютянка, Києво-Святошинського району, Київської області, вул. Гоголя, б/н, в порядку спадкування за заповітом на її користь, зобов»язати Головне управління юстиції у Київській області видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку, зобов»язати [PERSON] сільську раду Києво-Святошинського району Київської області видати їй довідку про склад угідь відносно земельної ділянки площею 0,0945 га, наданої [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: с. Малютянка, Києво-Святошинського району, Київської області, вул. Гоголя, б/н, зобов»язати [PERSON] службу [PERSON] районного управління юстиції Київської області провести державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0945 га, надану для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: с. Малютянка, Києво-Святошинського району, Київської області, вул. Гоголя, б/н, на її користь. Однак, слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно вимог ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК України). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки, виготовлення технічної документації на земельні ділянки, визначення меж земельної ділянки в натурі, погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами, одержання у встановленому порядку Державного акта на землю, реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавця не дотримано-право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування-права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім»я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо ж видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством України у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК України). Оцінюючи в сукупності зібрані в справі докази відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд вважає недоведеними позовні вимоги позивача [PERSON] до відповідачів [PERSON] районної державної нотаріальної контори, [PERSON] управління юстиції у Київській області, [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, [PERSON] служби [PERSON] районного управління юстиції Київської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, зобов»язання видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зобов»язання вчинити певні дії, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Також у позовній заяві позивач [PERSON] просила поновити їй пропущений з поважної причини строк подачі позовної заяви до суду. Згідно вимог ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Однак, з позовної заяви та пояснень позивача [PERSON] і її представника в судовому засіданні суду неможливо дійти висновку в чому полягає пропущення строку і з яких поважних причин, як зазначала позивач [PERSON], для звернення з даним позовом до суду. Суд не вбачає підстав для поновлення строку, оскільки вважає, що строк звернення позивача [PERSON] з даним позовом не пропущений, і тому відмовляє в задоволенні даної вимоги.

Outcome: dismissed