Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ У вересні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 12.09.2005 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Каланчацькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області , актовий запис № 03. Від шлюбу мають 6 (шістьох) малолітніх дітей. Спору щодо місця проживання дітей немає. Позивач до судового засідання не зявилась, причини неявки суду невідомі. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги можуть бути задоволені, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 12 вересня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 010148 від 12 вересня 2005 р., виданого Каланчацькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 03 (а.с. 6). Від шлюбу\~сторони мають\~дітей:\~сина [PERSON],\~[INFO],\~доньку [PERSON],\~[INFO],\~доньку [PERSON],\~[INFO],\~доньку [PERSON],\~[INFO],\~доньку [PERSON],\~[INFO],\~сина [PERSON],\~[INFO](а.с.7-12). Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства, згідно поясненням позивача, між сторонами припинено у січні 2018 р. Питання щодо розподілу спільного майна та місце проживання дітей вирішенню у судовому порядку не потребує. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ст. 24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.109 та ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved