Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

У вересні 2014 року представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому, на підставі ст. 993 ЦК України, ст. 25, 27 Закону України «Про страхування», просить стягнути з відповідача на свою користь 25901,05 грн. страхового відшкодування в порядку регресу. На обґрунтування позовних вимог послався на те, що 04.12.2011 року у с. Забужжя Сокальського району Львівської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого в ТДВ «СК «Індіго» автомобіля «Mitsubishi», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Peugeot», д.н.з. [NUMBER], під керуванням відповідача. Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 28.12.2011 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. 23.03.2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 206-00417-11, згідно з яким позивач прийняв на себе зобов'язання відшкодувати збитки, що може зазнати страхувальник у разі пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу «Mitsubishi», д.н.з. [NUMBER]. 05.12.2011 року страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи. Позивач на виконання умов договору страхування, на підставі страхового акту № 15525/206 від 28.05.2012 року, рахунку № 1334 від 20.12.2011 року та розрахунку суми страхового відшкодування перерахував на рахунок, визначений страхувальником, 25901,05 грн. страхового відшкодування. На підставі наведеного позивач вважає, що до нього після здійснення виплати страхової суми постраждалій особі перейшло право вимоги до особи, винної у вчиненні ДТП. Відповідач у своєму письмовому запереченні від 17.10.2014 року просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на винуватість у ДТП [PERSON], підтверджену постановою суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді 340 грн. штрафу. 04.11.2014 року представник позивача подав до суду письмові пояснення, у яких зазначив, що за наслідками ДТП, яке трапилося 04.12.2011 року, винними було визнано відповідача та [PERSON] Також зазначив, що при вирішенні даної справи слід звернути увагу на характер протиправної поведінки учасників даного ДТП. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав з підстав, вказаних у запереченні на позовну заяву. Заслухавши відповідача, з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке. Установлено, що згідно з постановою суду від Червоноградського міського суду Львівської області від 10.01.2012 року, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн. за те, що він 04.12.2011 року о 20.25 год., керуючи автомобілем марки «Mітцубісі», д.н.з. [NUMBER], виїжджаючи з другорядної дороги на головну у с. Забужжя Сокальського району Львівської області, будучи неуважним, не надав переваги в русі автомобілю марки «Пежо», д.н.з. [NUMBER], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого вчинив ДТП, спричинивши пошкодження транспортних засобів. У зв'язку з цією пригодою стосовно відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, та у подальшому його притягнуто до адміністративної відповідальності за цією статтею. За ст. 124 КУпАП протокол стосовно відповідача у зв'язку з цією пригодою не складався. Відповідно до положення ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої її ухвалено, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Винуватість у зазначеній ДТП лише [PERSON] виключає наявність у нього права вимоги до відповідача, який є потерпілим у пригоді, а отже, не породжує суброгативних відносин унаслідок виплати страховиком страхового відшкодування завдавачеві шкоди на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту від 23.03.2011 року № 206-00417-11. За таких обставин у задоволені позову необхідно відмовити за безпідставністю. Доводи позивача висновків суду не спростовують, тому до уваги не беруться.

Outcome: dismissed