overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

У березні місяці 2018 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, діти знаходиться на її утриманні, свої батьківські обовязки щодо у тримання своїх дітей відповідач не виконує, діти знаходиться на утримання матері. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітніх дітей, аліменти у розмірі 8\~000,00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні, що викладені в позовній заяві, наполягали на задоволені позовних вимогах. Відповідач та його представник в судовому засіданні, проти задоволення позовних вимогах заперечував частково, просив зменшити розмір аліментів, оскільки має мінливий дохід. Заслухавши думку сторін та дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком двох неповнолітніх дітей; [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, діти знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обовязки щодо утримання дітей відповідач не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач має мінливий дохід, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, по 1 000,00 грн., на кожну дитину, починаючи стягнення з дня подачі позову та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

У березні місяці 2018 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обовязки щодо утримання своєї дитини відповідач не виконує, дитина знаходиться на утримання матері. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні, що викладені в позовній заяві, наполягала на задоволені позовних вимогах. Представник відповідача в судовому засіданні, позовні вимоги не визнав та проти їх задоволення заперечував. Заслухавши думку сторін та дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка та відповідач мають спільну дитину, [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обовязки щодо утримання дитини відповідач не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, а також його можливість надавати утримання. Враховуючи розмір отримуваної відповідачем щомісячної заробітної плати, суд вважає, що з відповідача на корить позивача слід сягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

У березні місяці 2018 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обовязки щодо утримання своєї дитини відповідач не виконує. Зважаючи на викладене вище та з урахуванням уточненої позовної заяви, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позову. В судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач до суду не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив. За згодою позивача суд розглядає справу у заочному порядку Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 08 липня 2009 року народилася донька, [PERSON]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обовязки щодо виховання та утримання дитини, відповідач не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальний стана відповідача, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2 000,00 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

У березні місяці 2019 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернувся [PERSON] із вказаним позовом, в якому зазначив, що 15 жовтня 2011 року Відділом державної реєстрації актів про шлюб Євпаторійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим між ним та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №838. Позивач просить розірвати їх спільний з відповідачем шлюб і в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони з дружиною мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства і не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім`я розпалась остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги він підтримує повністю і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилась, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін і згідно ч.1 ст.280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 15 жовтня 2011 року Відділом державної реєстрації актів про шлюб Євпаторійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис №838, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечило б інтересам позивача, який бажає їх припинення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

У березні місяці 2019 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, що 17 жовтня 1992 року зареєстровано між нею та [PERSON] , оскільки вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім`я розпалася остаточно і примирення є неможливим. Ухвалою судді від 26 березня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] , відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання. У судове засідання позивач не з`явилась, від неї 27 вересня 2019 року до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги вона підтримує повністю і просить їх задовольнити (а.с.23). Відповідач у судове засідання також не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій проти задоволення позову не заперечує (а.с.22). Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 17 жовтня 1992 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис №1954. Спільне життя сторін не склалось через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю. Від можливості призначення судом строку на примирення позивач у позові відмовилась, вказавши про те, що подальше сімейне життя не є можливим, оскільки даний шлюб існує формально, а тому вона свідомо прийняла рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що позивач довела дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст.112 СК України\~шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (ст.1 СК України). Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Сім`я розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності сторін, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

У березні представник Міської ради міста Кропивницького звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , зазначивши третьою особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №4» Міської ради міста Кропивницького, по якій просить виселити [PERSON] , [INFO] , з квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30 квітня 2004 року виконавчий комітет Кіровоградської міської ради розглянувши клопотання регіонального уповноваженого ліквідатора АК АПБ «Україна» в Кіровоградській області,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~У березніу 2020 р. позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 21.02.2009 р. перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Подружні відносини між ними не склалися, внаслідок несумісності характерів, відсутності між ними взаєморозуміння та поваги один до одного, втрати інтересу до спільного подружнього життя. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву з проханням слухати справу за його відсутністю, на позовних вимогах наполягає. Строк для примирення просив не надавати. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує, примиритися не бажає. \~ \~ \~ \~Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 лютого 2009 року відділом РАЦС по місту Каховка Каховського МРУЮ Херсонської області, про що складено відповідний актовий запис за № 20. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с. 4). \~ \~ \~ \~Строни від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, 2009 р.н. (а.с.5). \~ \~ \~ \~Сторони примиритися не бажають. \~ \~ \~ \~Враховуючи той факт, що позивач категорично в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу та повідомив про те, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені, строк для примирення просив не надавати, з огляду на положення ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

У березны 2016р. [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеною заявою, вказавши, що вона, [PERSON] та [PERSON], [INFO], який був зареєстрований за адресою вул. Деповська, б. 85 кв. 234 у м. Запоріжжі, перебували у шлюбі, від якого має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням суду від 15.08.2014 р. шлюб між нею та [PERSON] розірвано, після чого уклала інший шлюб та змінила прізвище з «Калініченко» на «Поливоду». Неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом з заявником. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.06.2015 р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки. [PERSON] 24.08.2013р. поїхав до Російської Федерації з метою працевлаштування та до теперішнього часу додому не повернувся, за останнім місцем реєстрації не проживає, місцезнаходження його не відомо. Заявник 18.08.2014 р. звернулася до Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області, та просила вжити заходи, спрямовані на встановлення місця знаходження її колишнього чоловіка [PERSON] З Росією в заявника ніякого звязку не має, родичів у колишнього чоловіка не має, його мати померла, батька не має, не має ні сестер, ні братів. Таким чином, встановити зв'язок з близькими родичами та дізнатися будь-яку інформацію щодо [PERSON] заявнику не можливо. За заявою [PERSON] органами Запорізького ВП Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій було порушено оперативно - розшукувальну справу № 60081421 від 27.08.2014 року. Слідчим заявнику було видано витяг з кримінального провадження № 12014080230001333. [PERSON] оголошено у розшук, однак позитивних результатів він не дав, місце перебування чи проживання останнього не встановлено. Згідно за інформацією Запорізького ВП І Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області, на теперішній час вжитими заходами розшуку встановити теперішнє місцезнаходження [PERSON] не виявилось можливим, по даному кримінальному провадженню проводиться досудове розслідування. Визнання особи безвісно відсутній необхідно заявнику для звернення в порядку ч. 7 ст. 36 Закону і України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до управління про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] та для здійснення вивозу дитини за кордон за межі України без згоди батька дитини, з метою лікування, оскільки дівчинка дуже хворіє і потребує певного лікування. Заявник [PERSON] просить суд визнати [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] Російської Федерації, безвісно відсутнім. До судового засідання заявник не зявилась, представник заявника за довіреністю надав суду заяву, у якій просив суд розглянути заяву у відсутності заявника та її представника на підставі наявних доказів у справі, просили суд задовольнити заяву.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

У березня 2014 р. [PERSON] звернулася з позовною заявою, якою просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позов обгрунтований тим, що шлюбні відносини між сторонами припинені. Просила залишити теперішнє прізвище [PERSON]. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність, згідно якої підтримала вимоги позову, погодилася на заочний розгляд справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 03 жовтня 2009 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 638. Мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.3,4). Із встановлених обставин вбачається, що спільне життя подружжя припинено, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити. Згідно ст. 113 СК України позивачці слід залишити теперішнє прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

У березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 8 жовтня 2011 року в виконавчому комітеті Пеньківської сільської ради Томашпільського району зареєстрували шлюб. Від спільного проживання в сторін народився син: [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на життя, подружніх стосунків сторони не підтримують, сім'я фактично розпалася. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала за обставин зазначених у ньому, попросила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сім'я сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивачки судові витрати, підтверджені документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

У березня 2014 року Обласне комунальне підприємство «Компанія «Луганськвода» в особі відокремленого підрозділу «Південне управління обласного комунального підприємства «Компанія «Луганськвода», від імені якого діє представник за довіреністю, пред'явило дійсний позов. Просило стягнути з [PERSON], заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення, що утворилась за період з 01.09.2013 року по 01.02.2014 рік в сумі у сумі 3602,99 гривень, мотивуючи тим, що відповідач належним чином не виконує зобов'язання щодо оплати отриманих послуг. В судове засідання представник позивача не з'явилась, подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, на задоволені позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явилася з невідомої суду причини, про день слухання справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову не представив. Судом вирішено справу розглядати заочно. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Заборгованість відповідача перед підприємством позивача за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.09.2013 року по 01.02.2014 рік становить в сумі у сумі 3602,99 гривень, що підтверджується даними зворотної відомості. Дані правовідносини регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Ст. 67 ЖК України передбачає, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З урахування наведеного, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 360, 526, 527, 625 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630,

Outcome: approved