Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

У березні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказано, що з 08.12.2018 р. він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. В 2015 році у них народилась донька [PERSON] . Вже понад рік як сторони припинили спільне життя як подружжя. Виявилося, що у сторін різні погляди на сімейне життя, що призвело до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. Сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить, як інтересам сторін, так і інтересам їх доньки. Ухвалою суду 20.03.2020 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 08.12.2018 року між [PERSON] та [PERSON] Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Одеській області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 607. У сторін є спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . Спорів щодо місця проживання дитини та поділу майна сторони не мають. Судом встановлено, що позивач бажає розірвати шлюб, а відповідач позовні вимоги визнає, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, оскільки позивач наполягає на припинені шлюбних відносин, а відповідач позовні вимоги підтримує, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам сторін. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу є повністю обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи наведене,

Outcome: approved