Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец підрозділ охорони «Централізована охорона - Легіон» (далі - ТОВ «СПО «ЦО - Легіон» ), посилаючись на те, що 11 грудня 2014 року між [PERSON] та ТОВ «СПО «ЦО- Легіон» було укладено договір №11/12/14-1 (далі - Договір) по охороні за об'єктом за допомогою пульта централізованого нагляду, який відповідно до п.п. 7.1, 7.2 був пролонгований та діяв станом на 02 липня 2018 року. Згідно умов вказаного Договору замовник доручає та оплачує, а виконавець забезпечує охорону майна замовника на об'єкті і на умовах які зазначені у додатку №1 до Договору. Відповідно до додатку №1 зазначеного вище договору об'єкт охорони знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вказаним додатком передбачено, що час охорони на добу (обладнання) цілодобово. Вид охорони - група реагування. Відповідно до п.1.1. Договору відповідач був зобов'язаний забезпечити недоторканність майна, та виконати інші вимоги договору та закону. Пунктом 2.1. Договору встановлено, що «Виконавець при надходженні сигналу «Тривога» зобов'язаний негайно направити на об'єкт групу швидкого реагування, у складі 3-х осіб. За наявності ознак проникнення на об'єкт вжити заходи до припинення протиправних дій, викликати замовника, забезпечити недоторканість місця до прибуття замовника, за вказівкою Замовника повідомити територіальне відділення поліції, здійснювати збройну охорону об'єкта до прибуття власника, але не більше 2-х годин. Позивачі зазначали, що відповідно до п.п. 3.1, 5.2 Договору, станом на 02 липня 2017 року вони свої зобов'язання виконали у повному обсязі, систематично проводили встановлену договором оплату за надання послу з охорони майна. Крім того, квартира була обладнана необхідними засобами сигналізації, у зв'язку з чим будь яких зауважень зі сторони відповідача з цього приводу не було. Стверджували, що відповідачем умови Договору виконані не були. Зазначали, що 01 липня 2018 року о 15 годин 58 хвилин, квартира [ADDRESS], яка визначена в Договорі та додатках як об'єкт, були ними шляхом включення сигналізації передана відповідачу під охорону, сторонніх осіб, а також членів родині у квартирі не залишилося. Вказували, що 01 липня 2018 року о 22 годині 32 хвилин на пульт «Центрального спостереження» відповідача надійшов сигнал «Тривога» (спрацював датчик руху у відпочивальні), що на їх думку є доказом проникнення до квартири сторонніх осіб. Група швидкого реагування прибула до будинку близько 22 годин 48 хвилин, але всупереч умовам Договору прибула в кількості 2-х осіб, що підтверджується записами камер спостереження. Позивачі стверджували, що про надходження сигналу «Тривога», відповідач, всупереч умовам Договору, їх не повідомив, причини спрацювання сигналізації працівники відповідача, які прибули до квартири, не з'ясували, охорону місця події, протягом двох годин не здійснили, а близько 23.00 годин 01 липня 2018 року поїхали від будинку. У подальшому, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за першим сигналом «Тривога», сторонні особи знову проникли до квартири, про що свідчить повторне надходження сигналу «Тривога», на пульт спостереження відповідача. Цей сигнал надійшов до відповідача внаслідок спрацювання датчиків руху у дитячій кімнаті о 01 годині 39 хвилин 02 липня 2018 року. Після надходження сигналу «тривога», група швидкого реагування прибула до будинку, проте всупереч вимогам Договору про надходження сигналу «тривога», відповідач будь кого з позивачів не повідомив, причини спрацювання сигналізації не з'ясував, охорону місця події, протягом двох годин не здійснив, а поїхали від будинку, навіть не зайшовши до під'їзду. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов'язків, сторонні особи, яки проникли до квартири, вивели з ладу блок сигналізації, внаслідок чого сигнал з пульта відповідача зник та квартира була без спостереження протягом години. Про такі обставини працівники відповідача всупереч вимогам Договору, будь кого з позивачів не повідомили, причини відсутності зв'язку з сигналізацією, встановленою у квартирі не з'ясували, групу швидкого реагування не направили, противоправні дії сторонніх осіб не припинили, охорону місця події не організували. Зазначали, що 02 липня 2018 року близько 02 годин 20 хвилин до квартири прийшла їх донька [PERSON], яка виявила в квартирі ознаки проникнення сторонніх осіб, виведену з ладу сигналізацію та повідомила чергову службу національної поліції України про дану подію. Коли працівники поліції прибули на виклик, то вони зафіксували ознаки проникнення до квартири сторонніх осіб, а також факт викрадення майна. За даним фактом слідчим Малиновського відділу поліції ГУНП в м. Одесі внесено 02 липня 2018 року запис №12018160470002295 єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України. Отже, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов'язків відповідно до умов Договору сторонніми особами було викрадено належне позивачам майно на суму 256625,45 грн. Таким чином, сума матеріальної шкоди, яка була спричинена складає 256625,45 грн. 15 серпня 2018 року відповідачу була направлена претензія, яку останній проігнорував. Посилаючись на порушення своїх прав, позивачі просили суд стягнути з ТОВ «СПО «ЦО - Легіон» на їх користь в рахунок відшкодування шкоди 256625,45 грн., а саме 148166,65 грн. на користь [PERSON], та 108458,80 грн. на користь [PERSON] Представник позивачів, діючій на підставі ордерів та договорів на правову допомогу від 10 вересня 2018 року, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, та просив суд їх задовольнити у повному обсязі, раніше надав суду відповідь на відзив (а.с. 58,59,60,61,91-95). Представник відповідача, діючій на підставі ордеру від 02 жовтня 2018 року в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні у повному обсязі. Раніше надав до суду відзив проти позову, в обґрунтування якого зазначив, що позивачі передчасно звернулися до суду з відповідним позовом, оскільки для відшкодування шкоди необхідно постанова органів слідства чи суду про встановлення факту нанесення матеріальних збитків при невиконанні обов'язків за договором. Такої постанови немає, оскільки досудове слідство триває. Крім того, позивач [PERSON] не має права звертатися до суду з позовом про стягнення матеріальних збитків, оскільки зобов'язання ТОВ «СПО «ЦО- Легіон» перед [PERSON], відсутні (а.с. 71,79-81). Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главами 63, 66, 82 ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Судом встановлено, що ТОВ «СПО «ЦО - Легіон» є юридичною особою, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 20-25,63-66). 11 грудня 2014 року між позивачкою [PERSON] та ТОВ «СПО «ЦО - Легіон» було укладено договір №11/12/14-1 по охороні за об'єктом за допомогою пульта централізованого нагляду, строком дії до 11 грудня 2015 року (а.с. 9-15). Зі змісту п.7.2 вказаного Договору вбачається, що якщо за 30 днів до закінчення строку дії Договору ні одна із сторін не потребує у вигляді письмового повідомлення його розірвання, даний Договір вважається пролонгованим на тих самих умовах, на кожний календарний рік без обмеження кількості пролонгації. Отже, Договір по охороні за об'єктом за допомогою пульта централізованого нагляду №11/12/14-1 від 11 грудня 2014 року був сторонами пролонгований та станом на 02 липня 2018 року був діючим. Відповідно до п.1.1 Договору по охороні за об'єктом за допомогою пульта централізованого нагляду №11/12/14-1 від 11 грудня 2014року «Замовник» передає, а «Виконавець» приймає під нагляд об'єкт, який належить «Замовнику» на праві власності, а також на інших законних підставах за допомогою пульта централізованого нагляду за допомогою технічних засобів охоронної сигналізації, установлених на об'єкті і озброєних нарядів, які виїжджають на об'єкт по сигналам тривоги, а виконавець забезпечує охорону майна замовника на об'єкті і на умовах які зазначені у додатку № 1 до Договору. Згідно додатку №1 зазначеного вище договору об'єкт охорони знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Час охорони на добу (обладнання) цілодобово. Вид охорони - група реагування (а.с.16). Встановлено, що крім Договору по охороні за об'єктом за допомогою пульта централізованого нагляду №11/12/14-1 від 11 грудня 2014 року між позивачкою та відповідачем було підписано додаток №2 від 11 грудня 2014 року до Договору №11/12/14-1 від 11 грудня 2014 року, а саме інструкція про порядок прийому (здачу) об'єктів під нагляд (а.с.17-18). Відповідно до п. 2.1. Договору при надходженні сигналу «Тривога» Виконавець зобов'язаний негайно направити на об'єкт групу швидкого реагування, у складі 3-х осіб. За наявності ознак проникнення на об'єкт вжити заходи до припинення протиправних дій, викликати замовника, або його представника, забезпечити недоторканість місця правопорушення до прибуття замовника, за вказівкою Замовника повідомити територіальне відділення поліції, здійснювати охорону об'єкта збройним постом до прибуття власника, але не більше 2-х годин з моменту виклику. Судом встановлено, що відповідно до п.п. 3.1, 5.2 Договору станом на 02 липня 2017 року позивачі свої зобов'язання виконали у повному обсязі, систематично проводили встановлену договором оплату за надання послу з охорони майна, що підтверджується довідкою ТОВ «СПО «ЦО - Легіон» (а.с.19). Факт виконання ТОВ «СПО «ЦО-Легіон» своїх обов'язків за Договором по охороні за об'єктом за допомогою пульта централізованого нагляду №11/12/14-1 від 11 грудня 2014 року, підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) (а.с.37-54). З матеріалів справи вбачається, що 01 липня 2018року в період часу з 17.00 годин по 23.00 годин, невстановлена особа шляхом злому вікна, проникла до квартири [ADDRESS], звідки таємно викрала майно: чоловічий годинник «Raymond weilz» із браслетом із металу сірого кольору, два чоловічих годинника «Tisson», жіночий годинник «Pierre Cardin» із браслетом із золота, срібла та бронзи, жіночий годинник «Mido» із браслетом із метала сірого та жовтого кольорів, косметичка бежевого кольору в який знаходилось 50 євро, золоті вироби, а саме: золотий кулон у формі літери «Я» (1гр), золотий ланцюг 45 см, вагою 6 гр., плетіння «якірне»), золоті сережки у вигляді скоробєїв (3гр.), срібний ланцюг (вагою 4 гр.,15 см, плетіння «бісмарк») з кулоном у вигляді корони (1гр.), золотий кулон у вигляді «Серця із 3 зірками» (2гр.), золоті сережки «кола» (2гр.), золотий кулон із зображенням фараона (2гр.), які належать [PERSON] Після чого, невстановлена особа з місця скоєння злочину зникла, спричинивши матеріальну шкоду на загальну суму 195000,00 грн. (а.с.33). Отже, 02 липня 2018 року по даному факту відкрите кримінальне провадження 12018160470002295 за ст.185 КК України, що підтверджується витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 33). Встановлено, що 15 серпня 2018 року позивачка направила на адресу ТОВ «СПО «ЦО - Легіон» претензію щодо відшкодування їй матеріальної шкоди в розмірі 233706,00 грн. (а.с.26). 31 серпня 2018 року ТОВ «СПО «ЦО - Легіон» надало відповідь на претензію [PERSON] від 15 серпня 2018 року, в який зазначено, що до винесення висновків органів досудового розслідування неможливо прийти до висновку щодо звинувачення працівників ТОВ «СПО «ЦО - Легіон» у неналежному виконанні своїх обов'язків за Договором по охороні за об'єктом за допомогою пульта централізованого нагляду №11/12/14-1 від 11 грудня 2014 року. Статтею 56 КК України передбачено, що протягом кримінального провадження потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом. Відповідно до ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Згідно ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред'явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Таким чином, шкода, завдана кримінальним правопорушенням повинна бути відшкодована особами, які вчинили кримінальне правопорушення. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно до положень ч.1 ст. 906 ЦК України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 978 ЦК України, за договором охорони охоронець, який є суб'єктом підприємницької діяльності, зобов'язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов'язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.п 4.1., 4.2 договору по охороні за об'єктом за допомогою пульта централізованого нагляду №11/12/14-1 від 11 грудня 2014 року, виконавець несе відповідальність, передбачену законодавством України, за шкоду, заподіяну Замовнику третіми особами, в результаті крадіжки майна Замовника, що належить йому на праві власності, а також інших законних підставах, що знаходиться на об'єкті в період спостереження. Відшкодування Замовнику заподіяної шкоди здійснюється за рішенням спільно створеної комісії, якщо сума не перевищує 5 000 грн. (П'ять тисяч гривень 00 копійок). При сумі збитку більше 5 000 грн.- після надання Замовником документів, виданих відповідними органами в разі викрадення (крадіжка, грабіж, розбій) або пожежі. Документами, необхідними для відшкодування збитку є: -Виписка з протоколу про порушення кримінальної справи за фактом розкрадання (крадіжки; недостачі); -постанови органів слідства або суду про встановлення факту нанесення матеріального збитку при невиконанні зобов'язань за Договором Виконавцем; - угоди, підписаної сторонами, з актом інвентаризації матеріальних цінностей, в разі досудового врегулювання претензій; У разі виявлення винних осіб майновий збиток стягується з них судом в установленому законом порядку. (а.с. 9-18). З матеріалів справи вбачається, що досудове слідство по факту крадіжки з квартири [ADDRESS], триває, винних осіб не встановлено. Зі змісту позовної заяви вбачається, що нанесені в результаті невиконання відповідачем умов договору по охороні за об'єктом за допомогою пульта централізованого нагляду №11/12/14-1 від 11 грудня 2014 року, збитки позивача склали 256625,00 грн., на підтвердження зазначених обставин надав суду копії протоколів огляду місця події (109-129). Саме в результаті зазначених обставин, за думкою позивачів, вони мають право на стягнення на їх користь з відповідача 256625,00 грн., у відшкодування матеріальної шкоди. При цьому, позивачами не було надано суду жодних доказів, які підтверджували саме факт спричинення відповідачем шкоди та її розмір. Проте, суд не приймає в якості належних та допустимих доказів завдання позивачу шкоди саме в такому обсязі, та з вини відповідача, з наступних підстав. Так, згідно зі статтею 22 ЦК збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Статтею 1166 ЦК передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. За загальним правилом шкода підлягає відшкодуванню: в повному обсязі - відшкодовується як реальна шкода, тобто втрачене або пошкоджене майно в результаті протиправної поведінки правопорушника, так і упущена вигода; особою, яка безпосередньо завдала шкоду. Законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог статті 1166 ЦК України покладено на відповідача. Для застосування такого заходу відповідальності як відшкодування шкоди слід встановити як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), так і ступінь вини у розумінні статті 1193 ЦК. За наявності між сторонами спору зобов'язальних відносин, які випливають із договору, немає підстав для застосування до спірних правовідносин положень ст. 1166 ЦК. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що особа, яка порушила зобов'язання, несе цивільно-правову відповідальність, зокрема у виді відшкодування збитків. Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; наявності шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини боржника. За відсутності хоча б однієї із названих умов цивільно-правова відповідальність у виді відшкодування майнової шкоди не настає (постанова Верховного Суду України від 18 березня 2015 року у справі № 3-18гс15). Судом враховано, що кримінальне провадження на даний час знаходиться на стадії досудового розслідування, отже, вирок суду за даними обставинами відсутній. Відповідно до ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. За таких обставин, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі складає 2566,25 грн. Оскільки позивачі були звільнені від сплати судового збору за Законом України « Про захист прав споживачів», то судовий збір відшкодовується за рахунок держави.

Outcome: dismissed