Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору : Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, про усунення перешкод в користуванні власністю, а саме квартирою № 4 у будинку № 11 по вул. Літературній в м. Одесі, шляхом знесення самочинно побудованих частини квартири № 5 цього будинку, деревяної огорожі (паркану) біля квартири № 5, металевої огорожі, гаражу, сараю, літнього душу, літньої кухні, дворового туалету та хвіртки при вході у двір, що знаходяться за адресою : м. Одеса, вул. Літературна, 11. Крім того, позивач просить поновити їй строк звернення до суду з даним позовом, вказуючи, що про те, що вищевказані обєкти були збудовані відповідачами без дозвільної документації, вона дізналася лише в суді 26 травня 2015 року, тобто під час судового розгляду Приморським районним судом м. Одеси іншої справи № 522/25113/14-ц. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що є власником квартири № 4, що розташована у будинку № 11 по вул. Літературній в м. Одесі, а відповідачі, які мешкають у квартирі № 5 вказаного будинку, самовільно, без дозвільної документації, у загальному дворі цього будинку, на земельній ділянці, яка належить територіальній громаді м. Одеси, встановили огорожу, добудували квартиру № 5, заклавши існуючий вхід до цієї квартири та улаштувавши вхід з іншої сторони будинку, а також збудували гараж, сарай, літній душ, літню кухню та дворовий туалет, в результаті чого вона, щоб потрапити до своєї квартири, має обходити всі ці незаконно побудовані обєкти, переступати через огорожі чи обходити їх, а іноді, коли відповідачі зачиняють хвіртку, вона взагалі не може потрапити до своєї квартири. Позивач та її представник [PERSON] просили розглянути справу без їхньої участі та задовольнити позов, про що подали адресовану суду свою спільну письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Надіслані судом судові повістки відповідачам [PERSON]А, та [PERSON], на останню відому судові адресу їх місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в черговий раз були повернуті судові з помітками пошти про те, що відповідачі не зявляються на пошту для отримання судових повісток за залишеними для них повідомленнями пошти, що, на думку суду, свідчить про те, що відповідачі зловживають своїми процесуальними правами та обовязками й ухиляються від явки до суду, чим створюють штучну тяганину у справі. Приморська районна адміністрація Одеської міської ради та Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області не повідомили суду причини неявки своїх представників, хоча про дату і місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про отримання ними судових повісток. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; право власності є непорушним, та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За приписами ст. 15 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу. Згідно ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання, права, припинення дії, яка порушує права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Позивач [PERSON] є власником однокімнатної квартири № 4, загальною площею 27,0 кв.м., житловою площею 16,5 кв.м., що знаходиться у будинку № 11 по вул. Літературній в м. Одесі, на підставі договору дарування від 18.01.2005 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 23, зареєстрованому в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 26.01.2005 р. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками однокімнатної квартири № 5, загальною площею 33,00 кв.м., житловою площею 18,4 кв.м., що розташована у будинку № 11 по вул. Літературній в м. Одесі, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.2011 р. за р. № 8-23431, виданого Департаментом міського господарства Одеської міської ради на підставі розпорядження органу приватизації від 21.04.2011 р. № 219002, а зареєстрованого КП «ОМБТІ та РОН» 13.07.2011 р. (номер запису : 1093 в кризі : 625пр-40). Також судом установлено, що відповідачі самовільно, без отримання відповідної дозвільної документації, збудували прибудову до квартири [ADDRESS], та на прилеглій до цього житлового будинку прибудинковій території (земельній ділянці) улаштували металеву огорожу, а також збудували гараж, сарай, літню кухню, дворовий туалет і літній душ та улаштували хвіртку, що підтверджується наданими суду листами КП «ЖКС «Фонтанський» (а.с. 7, 58,152). Такі незаконні дії відповідачів призвели до порушення права власності позивача, яка, для того щоб потрапити до своєї квартири, має обходити всі вищевказані незаконно побудовані відповідачами будівлі, переступати через огорожі чи обходити їх, а іноді, коли відповідачі зачиняють хвіртку, вона взагалі не може потрапити до своєї квартири. Відповідно до ч. 5 ст. 319 ЦК України власник не може використовувати права власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Вирішуючи дану справу, суд враховує, що про те, що вищевказані обєкти були збудовані відповідачами без дозвільної документації, позивач дізналася лише 26 травня 2015 року, а саме під час судового розгляду Приморським районним судом м. Одеси іншої справи № 522/25113/14-ц. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позивач звернулася до суду з даним позовом у вересні 2015 року. Таким чином, позивач не пропустила строк звернення до суду з даним позовом. Крім того, суд також бере до уваги розяснення, які містяться у п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судоми статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», що позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути предявлено власником чи користувачем земельної ділянки, або іншою особою, права якої порушено, з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК України, статтею 103 ЗК України. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що порушене право власності позивача підлягає судовому захисту. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 487,20 грн., повязані із сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved