Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив ухвалити рішення, яким визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,30 га, що розташована по вул. Жовтнева в с. Триліси, Фастівського району, Київської області та належить відповідачу на праві власності. Позивач зазначає, що 14.02.1954 року померла його мати, [PERSON]. Після смерті залишилася спадщина на, ? житлового будинку та земельна ділянка, площею 0,30 га, що розташовані по вул. Жовтнева в с. Триліси, Фастівського району, Київської області. В травні 2014 року позивач дізнався, що земельна ділянка та ? частина його будинку по вул. Жовтнева в с. Триліси, Фастівського району, Київської області була приватизована відповідачем у 2008 році, на що було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку. Позивач вважає, що відповідач отримавши Державний акт на право власності на спірну земельну ділянку, фактично порушив його право щодо вільного користування земельною ділянкою. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з частиною першою статті 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Відповідно до частини другої статті 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; б) свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі документів, визначених частиною другою цієї статті, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки (частина шоста статті 126 Земельного кодексу України). Судом встановлено, що згідно із земельно-кадастрової та господарських книг Триліської сільської ради з 1960 року за громадянином [PERSON] рухається земельна ділянка розміром 0,61 га. Відповідно до рішення № 2 десятої сесії Триліської сільської ради від 15 липня 1993 року громадянці [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку розміром 0,60 га. 16 жовтня 2006 року було укладено договір дарування житлового будинку, яким [PERSON] подарувала своєму синові [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями розташованими на неприватизованій земельній ділянці ці за адресою: вул. Жовтнева, 2, с. Триліси, Фастівського району, Київської області. Згідно із виписки з рішення № 3 пятнадцятої сесії VI скликання Триліської сільської ради від 25 січня 2008 року на підставі заяви [PERSON] було прийнято рішення про затвердження технічної документації, що посвідчують право власності на земельну ділянку громадянина [PERSON] та передачу безкоштовно земельну ділянку розміром 0,6592 га. На підставі вказаного рішення науково-виробничою фірмою «Фастівзем» було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого селянського господарства на імя громадянина [PERSON], за адресою: вул. Жовтнева, 2, с. Триліси, Фастівського району, Київської області. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 469674, виданого [PERSON], відповідач на підставі рішення № 3 пятнадцятої сесії VI скликання Триліської сільської ради від 25 січня 2008 року є власником земельної ділянки площею 0,2852 га у межах згідно з планом. Цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства. Земельна ділянка розташована за адресою: с. Триліси, Фастівського району, Київської області. Враховуючи те, що право приватної власності на земельну ділянку [PERSON] набуте в порядку визначеному Земельним кодексом України підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed