Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, уточненою в ході розгляду справи, про встановлення юридично значущих фактів. В обґрунтування заяви зазначила, що в період з 03 липня 2007 року перебувала у трудових відносинах із ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» (код ЄДРПОУ 32516492) на посаді кухаря, запис про що внесений до трудової книжки серії БТ-І №7410589. Наприкінці грудня 2014 року у керівництва Товариства виникли проблеми, в звязку з чим робота магазину припинилася, проте виплати працівникам заробітної плати була продовжена. 27 лютого 2015 року позивачку було звільнено згідно п.2 ст.36 КЗпП України у звязку із закінченням строку трудового договору. Починаючи з 02 березня 2015 року [PERSON] знову працевлаштувалася, зокрема, наказом №4-к від 02.03.2015 року була прийнята на посаду кухаря у ТОВ «Амстор Рітейл Трейд» (код ЄДРПОУ 39622918). При звільненні позивачки у червні 2016 року із вказаного підприємства їй було видано дублікат трудової книжки серії АО №689779, у якому занесені відомості про період роботи з 02.01.2015 року по 16.06.2016 року. При цьому вказані дані не було внесено до основної трудової книжки, оскільки як повідомило керівництво магазину, в цьому немає необхідності. При зверненні позивачки до Маріупольського міського центру зайнятості для надання статусу безробітного та отримання допомоги, їй було відмовлено у звязку із тим, що в оригіналі трудової книжки відсутній запис про звільнення з ТОВ «Амстор Рітейл Трейд» та розяснено, що у подальшому можуть виникнути труднощі при оформленні пенсії. Зазначає, що вказані обставини перешкоджають у реалізації її права соціальний захист та пенсійне забезпечення, у звязку із вона змушена звернутися із даною заявою до суду. У звязку із чим, просить суд встановити факт належності їй трудової книжки (серії БТ-І №7410589), а також дублікату трудової книжки (серії АО №689779); встановити факт перебування у трудових відносинах із зазначеними підприємствами, та юридичний факт їх припинення. Заявниця надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, просила задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі. Представник заінтересованої особи просила провести засідання за її відсутності та вирішити справу на розсуд суду, жодних заперечень суду не надала. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи: про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, а також Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.4 ст.48 КЗпП України до трудової книжки працівника заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації. Згідно зі ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.3 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого 12 серпня 1993 року постановою Кабінету Міністрів України № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Відповідно до паспорту громадянина України, серії ВЕ131096, виданого Іллічівським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 18 липня 2001, [PERSON] народилася 17 листопада 1964 року у місті Маріуполі Донецької області. Із трудової книжки серії БТ-І №7410589, заповненої 07 червня 1982 року Жданівським комбінатом громадського харчування, на імя «Погорецкая Татьяна Викторовна» (російська мова), вбачається, що остання наказом №123/к від 03.07.2007 року була прийнята на роботу до ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» (код ЄДРПОУ 32516492) на посаду кухаря. Також, судом встановлено, що 02 січня 2015 року позивачці ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» було видано дублікат трудової книжки серії АО №689779. Зокрема, у вказаному документі містяться відомості про трудову діяльність [PERSON] у ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» в період з 02 січня 2015 року по 27 лютого 2015 року. Так, наказом №95-к від 27.02.2015 року позивачку було звільнено згідно п.2 ст.36 КЗпП України у звязку із закінченням строку трудового договору. Із дублікату трудової книжки також вбачається, що починаючи з 02 березня 2015 року [PERSON] знову працевлаштувалася, зокрема, наказом №4-к від 02.03.2015 року була прийнята на посаду кухаря у ТОВ «Амстор Рітейл Трейд» (код ЄДРПОУ 39622918). На підставі наказу №122-к від 16 червня 2015 року її звільнено з підприємства за ст.38 КЗпП України за власним бажанням. Вищевказані записи засвідчені печатками відділу кадрів підприємств. Проаналізувавши сукупність зібраних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для встановлення факту того, що трудова книжка (серії БТ-І №7410589), а також дублікат трудової книжки (серії АО №689779) належить заявнику. Вказані документи, в свою чергу, підтверджують факт перебування [PERSON] у трудових відносинах із зазначеними підприємствами, та юридичний факт їх припинення. Враховуючи наведене, а також те, що встановлення даних фактів впливає на виникнення права на соціальний захист та пенсійне забезпечення, приймаючи до уваги, що заявниця позбавлена можливості в інший спосіб встановити дані обставини, суд, вважає необхідним задовольнити заяву у повному обсязі.

Outcome: approved