Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

У березні 2017 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2014 року. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалось. На даний час вони проживають окремо. Неповнолітня дитина залишились проживати разом з нею та перебуває на її утриманні. В даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, тому відповідач зобовязаний також надавати кошти на її утримання. Відповідач працює, зможе сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, стягнути аліменти в розмірі ? частини на її утримання до досягнення дитиною трьох років. У судове засіданні позивачка не зявилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена. Надала суду письму заяву про розгляд справи у її відсутність. Просила суд задоволити позовні вимоги. У судове засідання відповідач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представником подана суду заява про розгляд справи у її відсутність, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у заявленому розмірі не заперечував. Щодо стягнення аліментів на утримання позивача заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як визначено у ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи судом встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову а відтак, вимога позивачки підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 09 березня 2017 року. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. З огляду на те, що неповнолітня дитина проживає з матір'ю і знаходиться на її утримання, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно. За ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч.2-4 ст. 84 та ст.ст.86, 88 цього Кодексу. Відповідно до ч.2, ч.4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення нею трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи працює вона, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При розгляді справи судом встановлено, що позивачка [PERSON] має на утриманні доньку, несе витрати на її утримання, тому потребує матеріальної допомоги. Доказів того, що позивачка має постійний дохід, достатній для забезпечення її потреб, а відповідач не може надавати таку допомогу, суду подано не було. Враховуючи наведене, та те, що в матеріалах справи відсутні відомості про доходи відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити, а саме стягнути з відповідача аліменти на утриманні позивача в розмірі 1/8 частини з усіх видів доходу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved