Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що 17 червня 2006 року вона та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на сімейне життя та обовязки, відсутність взаєморозуміння. Позивач вирішила розірвати шлюб, оскільки він носить лише формальний характер, подальше його збереження є недоцільним. Після розірвання шлюбу дитина проживатиме з матірю. \~ \~ \~ \~Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київській області від 10 жовтня 2018 року провадження у вказаній справі відкрито за загальними правилами позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 14 листопада 2019 року справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, до суду надала заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, до суду надійшла заява в якій відповідач просить розгляд справи проводити за його відсутності, позов визнає у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, повно і всебічно зясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 17 червня 2006 року [PERSON], [INFO] та Лизун (дошлюбне прізвище - Прудка) [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 280, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 022270 (а.с. 3). Від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії 1-ОК № 068598, актовий запис № 59 (а.с. 4). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження ш любу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони остаточно припинили сімейні відносини,\~не ведуть\~спільного господарства,продовжувати подальше спільне життя не бажають, від застосування заходів щодо примирення відмовляються, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved