Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Комарівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями після смерті [PERSON], який помер 09 травня 1994 року, та після смерті [PERSON], яка померла 26 липня 2001 року. Вказали, що після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, які розташовані по вул.Жовтневій,60 в с.Комарівка Теплицького району. Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом на ? житлового будинку, а спадкоємцем на іншу ? житлового будинку був [PERSON], який помер 09 квітня 2013 року, після смерті якого спадкоємцем за законом є його дружина [PERSON] позивач у справі. Позивачі вказують, що своєчасно прийняли спадщину, однак, оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі не мають можливості через відсутність реєстрації права власності на дане будинковолодіння та відсутність правовстановлюючих документів, що засвідчують право власності [PERSON] та [PERSON]. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не зявились, на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача Комарівської сільської ради в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представників сільської ради, вимоги [PERSON] та [PERSON] визнають. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд вважає, що позов про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом на ? частину та за законом на ? частину доведений і обґрунтований, тому підлягає задоволенню. [PERSON] помер 09 травня 1994 року в с.Комарівка Теплицького району Вінницької області, що підтверджується відповідним свідоцтвом. [PERSON] померла 26 липня 2001 року в с.Комарівка Теплицького району. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка 18 листопада 2000 року склала заповіт, посвідчений Комарівською сільською радою Теплицького району. Також, спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] був її син [PERSON]. [PERSON] помер 09 квітня 2013 року в м.Умань Черкаської області. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. До складу спадкового майна входить житловий будинок, розташований по вул.Жовтенвій,60 в с.Комарівка Теплицького району, забудовником якого були [PERSON] та [PERSON]. Станом на 15 квітня 1991 року житловий будинок відносився до суспільної групи колгоспних дворів, і належав на праві власності [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Комарівської сільської ради №368 від 08 вересня 2015 року. [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 01 травня 1943 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про одруження. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], фактично вступивши у володіння спадковим майном(ст.549 ЦК України 1963 року). Проектно-планувальна документація на забудову та правовстановлюючі документи, що засвідчують право власності [PERSON] на будинковолодіння по вул.Жовтневій,60 в с.Комарівка Теплицького району, відсутні. Відповідно до положень Технічних вказівок по веденню книжок по господарського обліку в сільських радах, затверджених Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 27.06.1972 року, Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 12.05.1985 року №5-24/26, суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім'ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім'ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Правовідносини між сторонами регулюються Книгою шостою Цивільного кодексу України: ст.1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків(спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців); ст.1218 ЦК України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті; - 2 - ч.1 ст.1221 ЦК України передбачає, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до п.4, п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що набрав чинності 01 січня 2004 року визначається, що він застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання ним чинності, його положення застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в установлений законом строк звернулись до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] відповідно. В Теплицькій державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу №96 після смерті [PERSON], постановою державного нотаріуса Теплицької державної нотаріальної контори від 22 вересня 2015 року позивачеві [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? житлового будинку у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. В приватного нотаріуса [PERSON] Уманського міського нотаріального округу Черкаської області заведено спадкову справу №15 за 2013 рік після смерті [PERSON]. Постановою приватного нотаріуса [PERSON] від 03 вересня 2015 року позивачеві [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? житлового будинку у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно Цивільного кодексу України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності ( ст. 392 ЦК України). Статтею 16 ЦК України передбачено, що звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Оскільки, [PERSON] здійснювала за життя повноваження власника будинку без отримання правовстановлюючих документів на будинок, її право власності на даний будинок підтверджується записом в погосподарській книзі Комарівської сільської ради, тому з метою захисту прав спадкоємців на спадщину після померлої [PERSON] суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved