Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №14» Житомирської міської ради про визнання дій щодо видачі довідки протиправними, в якому, просить суд визнати протиправними дії комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №14» Житомирської міської ради, які полягають у видачі довідки №1331 від 22.09.2007 року з зазначенням в ній необ'єктивних\~\~відомостей\~\~про осіб, зареєстрованих та проживаючих за адресою: [INFO], зокрема у зв'язку із відсутністю\~відомостей\~про реєстрацію та\~проживання з\~02 березня 2005 року неповнолітньої [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28 вересня 2007 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» було укладено кредитний договір за №11225672000, згідно якого [PERSON] отримав від АКІБ «УкрСиббанк» кредит в сумі 28000 доларів США. З метою забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 28 вересня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №14851. Відповідно до предмету вказаного договору іпотеки іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру №19, загальною площею 36,86 кв. м., житловою площею 18,3 кв. м., яка складається з однієї житлової кімнати та службових приміщень, що знаходяться за адресою: м. Житомир, вул. Жукова маршала, буд. 25. Водночас, для укладення наведеного договору іпотеки, на вимогу нотаріуса, [PERSON] у Комунальному підприємстві «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №14» Житомирської міської ради отримав довідку за №1331 від 22.09.2007 року, в якій було зазначено, що в квартирі, яка згодом була передана іпотеку, зареєстровано місце проживання лише позивачки та [PERSON] Проте, у цій довідці не було зазначено про те, що в цій квартирі з 02.03.2005 року також проживає та зареєстрована їх малолітня донька - [PERSON], [INFO], що має наслідок порушення прав дитини на вказане житло та вважає, що дії комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №14» Житомирської міської ради, які полягають у видачі згаданої довідки, є протиправними та не відповідають вимогам чинного законодавства. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Представник відповідача КП «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №14» Житомирської міської ради заперечувала проти позову та просила в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов\~\~підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 28 вересня 2007 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» був укладений кредитний договір за №11225672000. Згідно предмету даного кредитного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 28000 (Двадцять вісім тисяч) дол. США, що дорівнює еквіваленту 141400 (Сто сорок одна тисяча чотириста) гривень 00 копійок за курсом НБУ на день укладення договору. З метою забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] цього ж дня був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №14851. Предметом договору іпотеки є квартира №19, по вулиці Маршала Жукова 25 у м. Житомирі. Вказана квартира належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06 липня 2004 року. 22 вересня 2007 року, при посвідченні договору іпотеки, на вимогу нотаріуса, КП «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №14» Житомирської міської ради гр. [PERSON] було видано довідку №1331, згідно якої в квартирі [ADDRESS], що у місті Житомирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Відомості про реєстрацію неповнолітньої дитини не зазначені. Частиною 1 ст. 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 58 ЦПК України зазначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження своїх позовних вимог позивач надала суду довідку Богунського районного відділу у м. Житомирі Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області №15/1470 від 15.07.2015 року згідно якої видно, що згідно відомостей Богунського РВ у м. Житомирі УДМС у Житомирській області місце проживання та реєстрації малолітньої дитини [PERSON] значиться разом із [PERSON] з 02 березня 2005 року, довідку КП «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №14» за №507 від 07.03.2013 року, довідку КП «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №14» за №1914 від 12.08.2014 року. Водночас, суд не приймає до уваги довідку Богунського РВ у м. Житомирі УДМС у Житомирській області за №2045 від 22.09.2015 року, яка була надана представником відповідача, оскільки на спростування вказаної довідки на запит суду по справі №296/8148/15а від 07.10.2015 року Богунським РВ у м. Житомирі були надані відомості, що гр. [PERSON], [INFO] зареєстрована з 02.03.2005 року за адресою: [ADDRESS] разом з дитиною [PERSON], [INFO]. Згідно пояснень позивача видача довідок із різною інформацією повязана із втратою КП «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №14» Житомирської міської ради картки прописки на [PERSON] та [PERSON]. Факт втрати та відновлення карток реєстрації [PERSON] та [PERSON] не заперечувала і представник відповідача. Окрім того, факт реєстрації та проживання неповнолітньої дитини [PERSON] в квартирі [ADDRESS], що в м. Житомирі встановлено на підставі довідки КП «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №14» Житомирської міської ради №291 від 19.09.2014 року, яка надавалася на запит апеляційного суду Житомирської області, в якій зазначено, що картки прописки (реєстрації) [PERSON] та [PERSON] на підприємстві відсутні. Проте, згідно автоматизованої бази даних реєстрації громадян [PERSON] та її донька [PERSON] зареєстровані в [INFO] з 02.03.2005 року, тобто з дня реєстрації матері. Водночас, судом взято до уваги окрему ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 24 вересня 2014 року, яка була постановлена у справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Кей-Колект», треті особи служба у справах дітей Житомирської міської ради, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору іпотеки, зняття заборони на відчуження майна та вилучення запису про реєстрацію договору іпотеки. Згідно вказаної ухвали судом апеляційної інстанції було встановлено право малолітньої дитини - [PERSON] на користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки та порушення прав малолітньої дитини внаслідок видачі довідок про склад сімї різного змісту, а саме довідок за №507 від 07.03.2013 року, № 1559 від 05.08.2013 року та довідки за №1331 від 22.09.2007 року. Так, згідно довідок №507 від 07.03.2013 року та № 1559 від 05.08.2013 року [PERSON] значиться зареєстрованою у [INFO] з 02.03.2005 року. Довідкою №1331 від 22.09.2007 року визначено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON], наявність зареєстрованої малолітньої дитини в квартирі не зазначалося. Відповідно, внаслідок видачі довідки №1331 від 22.09.2007 року договір іпотеки був посвідчений нотаріусом без отримання відповідного дозволу органу опіки та піклування та призвело порушення прав малолітньої дитини [PERSON] на вказану квартиру. По факту видачі КП «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №14» Житомирської міської ради довідок різного змісту стосовно одного і того ж питання начальнику управління житлового господарства Житомирської міської ради було доведено до відома про зазначені порушення норм законодавства, які допущені в роботі комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №14» Житомирської міської ради для належного реагування. Відтак, [PERSON] надаючи нотаріусу довідку про склад сімї за №1331 від 22.09.2007 року без відомостей про реєстрацію дитини не знав та не міг знати, про недостовірність відомостей вказаних в довідці, оскільки вважав, що місцем реєстрації та проживання неповнолітньої дитини є місце реєстрації та проживання її батьків, що дає підстави дійти висновку, що в даному випадку [PERSON] при укладанні договору іпотеки діяв добросовісно, не порушуючи при цьому прав та законних інтересів дитини. Аналізуючи наведене суд дійшов висновку, що дії КП «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №14» Житомирської міської ради, які полягають у видачі довідки №1331 від 22.09.2007 року з зазначенням в ній необ'єктивних\~\~відомостей\~\~про осіб, зареєстрованих та проживаючих за адресою: [INFO], зокрема у зв'язку із відсутністю\~відомостей\~про реєстрацію та\~проживання з\~02 березня 2005 року неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] є протиправними. Відповідно до вимог частини третьої статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В той же час, суд не знаходить підстав для застосування наслідків спливу строку позовної давності, оскільки з матеріалів справи вбачається, що [PERSON], як законний представник малолітньої дитини, строк позовної давності не пропустила, про порушення права дитини дізналася після отримання письмових вимог ТОВ «Кей-Колект» про виселення з квартири (а. с. 46-47). У відповідності до преамбули Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року №2402-ІІІ зі змінами, цей Закон визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров'я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток встановлює основні засади державної політики у цій сфері. Статтею 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що охорона дитинства - система державних та громадських заходів, спрямованих на забезпечення повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку дитини та захисту її прав. Згідно статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Згідно норм частини 3 статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. У відповідності до статті 18 Закону України «Про охорону дитинства», діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. У відповідності до статті 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. За частиною 3 статті 5 Сімейного кодексу України держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. У відповідності до частини 2 статті 176 Сімейного кодексу України України права батьків та дітей на користування житлом, яке є власністю когось із них, встановлюється законом. Відповідно до статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. Пунктом 4 Декларації прав дитини, яка була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року передбачено, що дитині належить право на відповідне житло, а статтею 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, \~встановлено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, судами першочергову увагу приділяти забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, суд дійшов висновку, що дії комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №14» Житомирської міської ради, які полягають у видачі довідки №1331 від 22.09.2007 року з зазначенням в ній\~\~відомостей\~\~про осіб, зареєстрованих та проживаючих за адресою: [INFO] є протиправними у зв'язку із відсутністю\~відомостей\~про реєстрацію та\~проживання з\~02 березня 2005 року неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO].

Outcome: approved