Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] пред'явив в суд позов до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Зазначив, що 03травня 2012 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований в Малодорогостаївській сільській раді, який був розірваний рішенням Млинівського районного суду від 18 січня 2016 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилась проживати разом з ним, та знаходиться на його утриманні. В рішенні в суду місце проживання дитини не визначено. Після розлучення відповідач покинула дитину, не проживає за місцем своєї реєстрації, не надає матеріальну допомогу на утримання дочки і не приймає участь у її вихованні. Для дитини створені належні умови для проживання та виховання, яким крім нього займається бабуся та дідусь. Відповідач не має власного житла, а в будинку її матері психологічний клімат в сім'ї несприятливий для проживання та виховання дітей внаслідок насильницьких дій її вітчима. Відповідач не заперечує, щоб їх дочка проживала з ним. Просить визначити місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO] з ним - [PERSON], [INFO], жителем [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Представник третьої особи - спеціаліст служби у справах дітей - Деркач О.А. не заперечувала проти задоволення позовних вимог, вказала, що буде доцільно визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] з батьком, враховуючи ті обставини, що матір дитини не має змоги забезпечити належні умови для проживання та виховання дитини, оскільки немає постійного житла та доходу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення , з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.05.2012 року, який розірвано рішенням Млинівського районного суду від 18 січня 2016 року. (а.с. 7-11). Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. (а.с.8). Сторони припинили проживати разом та спільне господарство не ведуть. Судом встановлено, що малолітня дочка [PERSON] фактично проживає з батьком за адресою: [ADDRESS]. (а.с.22) Згідно довідки про доходи від 16.03.2016 року загальна сума доходу [PERSON] за період з 01.09.2015 року по 29.02.2016 року становить 48405,42 гривень. (а.с.21) Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім»ї від 03 лютого 2016 року № 160 малолітня дитина [PERSON], проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS], де створені всі необхідні умови для проживання дитини (а.с.9). Відповідно до ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно рішення № 03-16 органу опіки та піклування Млинівської райдержадміністрації від 09 лютого 2016 року, місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] повинно бути визначене з батьком [PERSON] (а.с.10-12). Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХII від 27 грудня 1991 року у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно положень ст.9 зазначеної Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. Поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Тим більш, що позивач не заперечує проти спілкування дитини з матір'ю. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 СК мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч.1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. За приписом статтей 160, 161 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо їх неповнолітньої дитини при визначенні її місця проживання, суд повинен діяти виключно в інтересах дитини. Враховуючи те, що на даний час дитина проживає разом з позивачем, має особисту прихильність до батька, матір проти проживання дитини з позивачем не заперечує, орган опіки та піклування Млинівської державної адміністрації надав суду висновок про доцільність проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] з батьком [PERSON], суд вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з батьком [PERSON]. Враховуючи наведене, на підставі ст.161 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved