Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

У березні 2020 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 05.08.2010 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №680. Від цього шлюбу мають двох синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Позивач зазначає, що підставою для розірвання шлюбу стало те, що між нею та відповідачем відсутнє порозуміння, любов та повага. Спільного господарства не ведуть та протягом останніх півтора року разом не проживають. Позивачка вказує на те, що шлюб між нею та відповідачем фактично припинив своє існування, подальше спільне життя буде суперечить її інтересам. На думку позивача подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. Ухвалою судді від 07.04.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання по розгляду справи по суті. У судовому засіданні позивач зазначила, що близько двох років вона не проживає з відповідачем та не має бажання примиритися, а також має намір створити нову сім`ю, тому позов підтримує, наполягає на його задоволенні. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні подала відзив на позовну заяву, позов не визнає, проти задоволення заперечує, зазначила, що відповідач бажає зберегти сім`ю з відповідачем. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 05 серпня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області був зареєстрований шлюб. Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с.7). В матеріалах справи містяться посадкові талони та ім`я [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.58-70), дублікати квитанцій АТ КБ «Приватбанк» про перерахування коштів [PERSON] на користь ТОВ «Академія сучасної освіти»(а.с.70-84), [PERSON] (а.с.84-93), а також довідка АТ КБ «Приватбанк» від 02.09.2020 року про переказ коштів на ім`я [PERSON] (а.с. 91-100). Проте зазначені докази жодним чином не свідчать про наміри позивачки зберегти сім`ю. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Судом встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обгрунтованість цього висновку, в матеріалах цивільної справи відсутні. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене [PERSON] слід відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на ці обставини суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в сумі 840 гривень 80 копійок.

Outcome: approved