Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

У вересні 2014 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом в якому просить стягнути з відповідачів солідарно суму нарахованих процентів відповідно до умов кредитного договору №СК-2/0173/12/14/26 від 29.01.2012 р. укладеного між СК «СуперКредит» та [PERSON] у розмірі 348 грн. 42 коп., посилаючись на ті підстави, що у зв'язку із вказаним кредитним договором згідно якого позивач зобов'язався надати [PERSON] кредит у сумі 3500 грн. 00 коп., з розрахунку на 60 % річних, який останній отримав кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером № 185/2 від 29.11.2012 р., [PERSON] свої зобов'язання стосовно кредитного договору станом на 28.05.2014 р. належним чином не виконав, у зв'язку із чим виникла заборгованість по несплаченим процентам. 29.11.2012 р. між КС «СуперКредит» да [PERSON] був укладений договір поруки за № СК-2/0173/12/14/26, згідно якого поручитель зобов'язався солідарно з [PERSON] відповідати за належне виконання зобов'язань. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак надав через канцелярію суду клопотання в якому зазначив, що позовні вимоги вказані у позовній заяві підтримує у повному обсязі та просив слухати справу у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день слухання справи повідомлені належним чином шляхом електронної судової повістки-повідомлення причини неявки суду не повідомили, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність згідно ст. 224 ЦПК України (а.с.46, 51). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1, 3 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як встановлено в судовому засіданні, 29.11.2012 р. між СК «СуперКредит» та [PERSON] укладений кредитний договір № СК-2/0173/12/14/26, згідно якого позивач зобов'язався надати [PERSON] суму кредиту у розмірі 3500 грн. 00 коп. з розрахунку на 60 % річних на фактичну кількість днів користування кредитом, а [PERSON] зобов'язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 29-го числа кожного місяця, а також сумами не менше ніж вказані в договорі (а.с.3) Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 29.11.2012 р. між КС «СуперКредит» да [PERSON] був укладений договір поруки за № СК-2/0173/12/14/26, згідно якого поручитель зобов'язався солідарно з [PERSON] відповідати за належне виконання зобов'язань (а.с.4). Відповідно до умов договору відповідач [PERSON] зобов'язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 29-го числа кожного місяця, а також сумами не менше ніж вказані в договорі, однак свої зобов'язання не виконав, внаслідок чого станом на 28.05.2014 р. виникла заборгованість по несплаченим процентам у розмірі 348 грн. 42 коп. (а.с.2). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно вимог ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову /субсидіарну/ відповідальність поручителя. Таким чином, за невиконання відповідачі свої зобов'язання належним чином не виконали, суд вважає необхідним стягнути з них солідарно заборгованість по несплаченим процентам в розмірі 348 грн. 42 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved