Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

У березні 2014 р. останнє пред'явило позов до [PERSON], в якому просило стягти з нього на свою користь 32301 грн. 11 коп. заборгованості за кредитним договором і судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що внаслідок порушення відповідачем укладеного з позивачем договору кредиту виникла вищевказана заборгованість, що складається з заборгованості за кредитом у сумі 10494 грн. 71 коп., за процентами за користування кредитом у сумі 19792 грн. 06 коп., та з штрафу у сумі 500 грн. 00 коп. (фіксована складова) і 1514 грн. 34 коп. (процентна складова). Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено. В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати дане рішення і задовольнити його позовні вимоги. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого: - висновок місцевого суду про пропуск ПАТ КБ «ПриватБанк» строку позовної давності є помилковим. Так, [PERSON] не звертався до ПАТ КБ «ПриватБанк» з заявою про закриття карткового рахунку. Тож згідно з п.п. 3.1.3, 9.3, 9.12 Умов і правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною укладеного сторонами договору, кредитна картка [PERSON] мала строк дії по лютий 2013 р. включно. Після закінчення цього строку позивач відкрив відповідачеві нову картку зі строком дії до травня 2016 р. Виходячи з наведеного, строк позовної давності по цій справі спливає у лютому 2016 р., - при розгляді справи судом порушено ст. 129 Конституції України й ст.ст. 1, 5, 10 ч. 3, 11 ч. 1, 60 ЦПК України. У судовому засіданні представник ПАТ КБ «ПриватБанк» підтримав апеляційну скаргу, а [PERSON] просив її відхилити за безпідставністю. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Постановляючи рішення, суд І інстанції виходив з того, що ПАТ КБ «ПриватБанк» пропущено строк позовної давності. Цей висновок судом зроблено за неповноти з'ясування обставин, що мають значення для справи. Так, по справі встановлено наступне. 18.09.2006 р. [PERSON] подав до ЗАТ КБ «ПриватБанк», нинішня назва якого - ПАТ «ПриватБанк», заяву (її копія на а.с. 21-22), у якій просив відкрити рахунки та надати перераховані у розділі «банківські послуги (заповнюється банком)» послуги: кредитну картку «Універсальна» у валюті - гривня. У графі «Термін дії картки» зазначено «02.09», тобто вересень 2009 р. У цій заяві також зазначено, що [PERSON] ознайомлений та згоден з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, що останній виражає свою згоду на те, що ця заява разом з вказаними Умовами, Правилами й Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Згідно з Умовами і правилами надання банківських послуг, які затверджено головою правління ПАТ КБ «ПриватБанк» (їх копія на а.с. 23-29), для надання послуг банк відкриває клієнтові картрахунки, видає клієнтові карти, вид та термін дії яких визначено у заяві й пам'ятці клієнта (п. 3.1). Клієнт або його довірена особа використовує платіжні карти у розмірі платіжного ліміту відповідного картрахунку як засіб для безготівкових розрахунків за товари (послуги), для перерахування коштів на рахунки інших осіб, а також як засіб для отримання готівки (п. 3.4). Пам'ятка клієнта оформляється і є невід'ємною частиною договору лише у випадках оформлення й видачі платіжної карти за кредитною схемою (п. 3.5). Доказів про видачу ПАТ КБ «ПриватБанк» пам'ятки клієнта у справі нема. У розділі «Обов'язки банку» Умов і правил надання банківських послуг зазначено таке: - банк зобов'язаний продовжити термін дії карти з новою датою закінчення терміну дії за наявності коштів у межах платіжного ліміту на відповідному картрахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій по картрахунку (п. 4.8), У п. 5.2 розділу «Права банку» Умов і правил надання банківських послуг зазначено, що у випадках порушення держателем вимог чинного законодавства та/або умов даного договору банк має право зупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) до моменту усунення вказаних порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у разі невиконання держателем своїх боргових зобов'язань та інших зобов'язань за цим договором. Згідно з п. 8.6 Умов, у разі порушення клієнтом більш ніж на 120 днів термінів платежів за будь-яким з передбачених договором грошових зобов'язань, клієнт має сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. 00 коп. + 5% від суми позову. Пунктом 9.1 Умов передбачено, що для зупинення або попередження будь-яких незаконних або неузгоджених з банком дій з картою держатель доручає банку у будь-який час і без укладення будь-яких додаткових угод зупинити або припинити дію карти, або відмовити у її продовженні, заміні чи видачі нової карти, зокрема у випадку, якщо держатель більш ніж один раз допустив прострочення погашення мінімального платежу. Відповідно до пунктів 9.3, 9.6 Умов, картрахунки відкрито на необмежений термін, але у разі відсутності на ньому грошових коштів у розмірі, достатньому для оплати послуг банку для продовження дії карти та при ненадходженні грошових коштів протягом трьох місяців з моменту закінчення строку дії карти, банк стягує комісію за обслуговування рахунку. У пункті 9.12 Умов зазначено, що укладений сторонами договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна з сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. У пункті 3.1.3 Умов зазначено, що після закінчення терміну дії карта продовжується банком на новий строк шляхом надання клієнтові карти з новим строком дії, якщо до початку місяця закінчення строку її дії не надійшло письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку та за умови дотримання інших передбачених договором умов продовження терміну дії карти. У п.п. 5.3, 5.4 Умов зазначено, що строки й порядок погашення кредитної заборгованості по платіжних картках з встановленим мінімальним обов'язковим платежем наведено у пам'ятці клієнта, яка є невід'ємною частиною договору; платіж включає у себе плату за користування кредитом, що передбачена тарифами, і частину кредиту; строк погашення процентів за кредитом - щомісячно, строк погашення кредиту - в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (у полі MONTH). Станом на 30.11.2012 р. [PERSON] має перед ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість: за кредитом - 10494 грн. 71 коп., 19792 грн. 06 коп. - по процентах за користування кредитом та по неустойці у сумі 500 грн. - фіксована частина неустойки і у сумі 1514 грн. 34 коп. - її процентна складова, а всього 32301 грн. 11 коп., що підтверджується виконаним ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунком (а.с. 4-20). Правильність цього розрахунку відповідачем не спростовано; викладений у ньому спосіб обчислення заборгованості відповідає умовам укладеного сторонами договору. Згідно з наданою ПАТ КБ «ПриватБанк» суду копією виписки по особовому рахунку [PERSON] (а.с. 70-86), останній раз отримання ним у кредит коштів мало місце 16.05.2009 р., а погашення заборгованості за кредитом останній раз він здійснив 04.08.2009 р. і отриманий ним кредит облікується як прострочений з 31.08.2009 р. 14.03.2011 р. [PERSON] в порядку, встановленому п. 3.1.3 Умов і правил надання банківських послуг, останній раз видано перевипущену платіжну картку, що зафіксовано на фотозйомку та внесено до комп'ютерної облікової бази даних ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 97). 02 і 05 грудня 2011 р. відповідач електронною поштою направляв позивачеві заяви про закриття виданої йому платіжної картки і від відповідача електронною поштою йому прийшло повідомлення про те, що видану йому карту закрито 06.12.2011 р. (копія електронного листування на а.с. 51-52). [PERSON] заявив про застосування судом при вирішенні даної справи позовної давності (а.с. 55). З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки. Т.я. [PERSON] останній раз отримав у кредит кошти 16.05.2009 р., а погашення заборгованості за кредитом останній раз він здійснив 04.08.2009 р., то в силу п.п. 4.8, 9.3, 9.6, 9.12, 3.1.3 Умов і правил надання банківських послуг, які затверджено головою правління ПАТ КБ «ПриватБанк» і які є невід'ємною частиною укладеного сторонами кредитного договору, цей договір внаслідок його пролонгації мав строк дії по 12.09.2009 р. включно. Таким чином, в силу п. 5.4 згаданих Умов відповідач мав повернути заборгованість за кредитом не пізніше 12.09.2009 р. Тож встановлений ст. 257 ЦК України строк позовної давності по вимогах про стягнення заборгованості за кредитом розпочав свій перебіг з 12.09.2009 р. і спливав 12.09.2012 р. Оскільки пунктом 5.4 Умов і правил надання банківських послуг, про які йдеться, встановлено, що погашення процентів за користування кредитом [PERSON] мав здійснювати щомісячно за попередній місяць, то в силу ст. 261 ч. 5 ЦК України строк позовної давності по вимогах про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом розпочинає свій перебіг з дати прострочення виконання [PERSON] обов'язку погашати проценти за користування кредитом за кожен конкретний місяць. Виходячи з змісту п. 3.1.3 Умов і правил надання банківських послуг, отримання відповідачем 14.03.2011 р. перевипущеної платіжної картки є дією, що свідчить про визнання ним заборгованості за укладеним з позивачем договором кредиту. В силу ч. 1 ст. 264 ЦК України вчинення такої дії перериває перебіг позовної давності, якщо на момент її вчинення строк позовної давності не сплив. Оскільки [PERSON] отримав перевипущену платіжну картку до спливу строку позовної давності по вимогах про стягнення заборгованості за кредитом (до 12.09.2012 р.), то в силу ч. 3 ст. 264 ЦК України перебіг цього строку з 12.09.2012 р. розпочався заново і з 06.12.2011 р. - з дати закриття виданої відповідачеві 14.03.2011 р. платіжної картки у позивача виникло право вимагати від відповідача повернення заборгованості за кредитом. Т.я. з даним позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду 18.03.2014 р., то строк позовної давності по вимогах про стягнення заборгованості за кредитом ним не пропущено. Тож вимоги останнього про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у сумі 10494 грн. 71 коп. підлягають задоволенню. По справі встановлено, що з позовними вимогами про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом за період до 18.03.2011 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з пропуском строку позовної давності і безпідставно вважає, що цей строк ним не пропущено. Оскільки [PERSON] заявив про застосування судом при вирішенні справи строку позовної давності, то відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом за період до 18.03.2011 р. належить відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності та відсутністю підстав для його поновлення. Таким чином, заборгованість за процентами за користування кредитом з відповідача на користь позивача належить стягти у межах строку позовної давності, тобто проценти, нараховані у період з 18.03.2011 р. по 30.11.2012 р. (по вказану у позовній заяві дату). Згідно з виконаним ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунком (а.с. 4-20), [PERSON] нараховано проценти наростаючим підсумком: у сумі 8594 грн. 96 коп. - станом на 28.03.2011 р., а на 30.11.2012 р. - 19792 грн. 06 коп. Отже у межах строку позовної давності з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення проценти у такій сумі: 19792 грн. 06 коп. - 8594 грн. 96 коп. = 11197 грн. 10 коп. Оскільки строк позовної давності по вимогах про стягнення заборгованості за кредитом та за частиною процентів за користування кредитом не пропущено, то не пропущено цей строк і по вимогах про стягнення пені. Виходячи встановленого у п. 8.6 Умов і правил надання банківських послуг розміру та способу обчислення пені, з відповідача на користь позивача належить стягти пеню за прострочення сплати заборгованості за укладеним ними кредитним договором у такій сумі: 10494 грн. 71 коп. (розмір заборгованості за кредитом, що підлягає стягненню) + 11197 грн. 10 коп. (розмір заборгованості за процентами за користування кредитом, що підлягає стягненню) х 5% + 500 грн. 00 коп. = 1584 грн. 59 коп. З викладеного випливає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з постановленням рішення про часткове задоволення позову. Апеляційний суд вважає за необхідне вирішити справу як на підставі наданих суду І інстанції доказів, так і на підставі наданих апеляційному суду доказів, оскільки всі вони мають виключне значення для справи. В порядку ч. 5 ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з частковим задоволенням позову та апеляційної скарги, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» з [PERSON] належить стягти 349 грн. 14 коп. на відшкодування судового збору.

Outcome: partial