Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про розірвання шлюбу. Зазначила, що 29 липня 2000 р. між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, що підтверджується наданим позивачем свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві 29.07.2000 р. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що з весни 2016 року відносини між подружжям почали погіршуватись, шляхом морального тиску відповідача в сім`ї, у зв`язку з чим, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим, позивач просила розірвати шлюб, категорично заперечуючи проти надання строку на примирення. До початку судового засідання позивач надала до суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити з підстав викладених у ньому, наполягаючи на розірванні шлюбу та категорично заперечила проти надання строку на примирення. Відповідач в судове засідання, призначене на 21.11.2019 р. не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, де в отриманні судової повістки відповідачем проставлений підпис (а.с. 43). Представник відповідача в своєму клопотанні від 07.11.2019 р. просив судове засідання перенести на іншу дату, у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому процесі. При цьому, в судове засідання на 10.05.2019 р. відповідач не з`явився, судова повістка повернулась не врученою (а.с. 25). В матеріалах справи міститься розписка відповідача про отримання останнім копію позову та додатків 13.06.2019 р. (а.с. 27). Згідно протоколу судового засідання від 13.06.2019 р. відповідач в судовому засіданні просив час для ознайомлення з матеріалами справи та підготовки відзиву на позовну заяву. Станом на дату винесення рішення, відповідачем відзиву на позов не подано та заяв щодо ознайомлення відповідача з матеріалами справи, до суду не надходило. Згідно письмових пояснень відповідача (а.с. 30), в задоволенні позову просив відмовити. Суд, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач, в особі свого представника наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, 29 липня 2000 р. між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, що підтверджується наданим позивачем свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві 29.07.2000 р., актовий запис № 293 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві 18.01.2001 р. (а.с. 5) та малолітню [PERSON] , [INFO] , підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві 09.12.2015 р. (а.с. 6). В своїй заяві позивач категорично заперечувала проти надання строку для примирення. При цьому, від сторони відповідача обґрунтованих клопотань про застосування заходів щодо примирення подружжя у відповідності до ст. 111 СК України, до суду не надходило. Згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Тобто, надання можливості примирення є правом, а не обов`язком. З урахування того, що письмові пояснення відповідача не містять заяви про надання строку для примирення, судом не було встановлено обставин щодо вжиття відповідачем дій щодо такого примирення. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого, позов підлягає задоволенню. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved