Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] в якому просив: -виключити відомості про батьківство [PERSON], громадянина України відносно [PERSON], [INFO], з актового запису про народження № 114 від 29 грудня 2014 року складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Щорського районного управління юстиції Чернігівської області; -припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 23 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, які стягуються на підставі виконавчого листа № 749/1194/15-ц виданого 01 березня 2016 року Щорським районним судом Чернігівської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 11 серпня 2014 року він та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього життя у них народилася дочка [PERSON], [INFO], батьком якої було зазначено позивача. Шлюб між сторонами було розірвано, згідно із рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 12 січня 2016 року. Також рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2016 року з позивача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 23 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.У позивача зявилися сумніви щодо його батьківства відносно дитини [PERSON], оскільки через декілька місяців після народження дитини відповідач поводила себе дивно, пішла від нього забравши дитину і приховувала місце їх перебування. З питань виключення відомостей про батьківство та припинення стягнення аліментів позивач звернувся до суду. Ухвалою судді Щорського районного суду Чернігівської області від 15 березня 2018 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 12 червня 2018 року, апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, ухвалу судді Щорського районного суду Чернігівської області від 15 березня 2018 року про відкриття провадження скасовано, справу направлено за підсудністю до Броварського міськрайонного суду Київської області. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київській області від 12 червня 2018 року провадження у вказаній справі відкрито за загальними правилами позовного провадження, призначено підготовче засідання. 17 липня 2018 року від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позов в обґрунтування якого відповідач зазначала, що заявлені позовні вимоги позивача не підлягають судовому розгляду, оскільки між ними відсутній спір. У січні 2018 року вона запропонувала позивачу вирішити питання у позасудовому порядку, але він відмовився від добровільного врегулювання даного питання. Відповідач у відзиві також зазначала, що сторони ще до народження дитини знали про те, що позивач не є біологічним батьком дитини, а після народження доньки батьком його було записано за особистою згодою. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2018 року за клопотанням позивача призначено судово-медичну генетичну експертизу у даній справі. 13 лютого 2019 року під час проведення підготовчого судового засідання позивач позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, а також просив стягнути із відповідача на його користь понесені ним судові витрати: сплачений судовий збір та витрати за проведення судово-медичної генетичної експертизи. В підготовче засідання 20 лютого 2019 року позивач не зявився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі, також на підтвердження оплати роботи експерта подав квитанцію № 0.0.1203712256.1 від 06 грудня 2018 року на суму 6\~650 грн. 10 коп. Представник відповідача та відповідач в підготовче засідання призначене на 20 лютого 2019 року не зявились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. В підготовчому засіданні, яке відбулося 13 лютого 2019 року в режимі відеоконференції, представник відповідача [PERSON] погоджуючи дату судового засідання на 20 лютого 2019 року суду пояснила, що не заперечує проводити судове засідання на вказану дату, без її участі, та у відсутності відповідача, оскільки всі пояснення по справі надані, позовні вимоги про виключення відомостей про батьківство [PERSON], відносно [PERSON], [INFO], з актового запису про народження № 114 від 29 грудня 2014 року складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Щорського районного управління юстиції Чернігівської області та припинення стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], які стягуються на підставі виконавчого листа № 749/1194/15-ц виданого 01 березня 2016 року Щорським районним судом Чернігівської області відповідач визнає, про що неодноразово зазначала під час проведення підготовчих засідань у даній справі, також не заперечувала, що за рішенням суду із позивача стягуються аліменти на утримання [PERSON] Також суду пояснила, що необхідності у проведенні судово-медичної генетичної експертизи не вбачала, оскільки відповідач і так визнала, що позивач не є батьком дитини [PERSON] та просила витрати за проведення експертизи покласти на позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, повно і всебічно зясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно ч.1,\~2\~ ст.\~76 ЦПК\~України доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: 1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; 2)\~висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно ч.1,\~2,\~3\~ст.\~136\~Сімейного Кодексу\~України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього\~Кодексу,\~має право\~оспорити своє\~батьківство,\~пред'явивши\~позов про\~виключення запису\~про нього\~як батька\~з актового\~запису про\~народження дитини. У\~разі доведення\~відсутності кровного\~споріднення між\~особою,\~яка записана\~батьком,\~та дитиною\~суд постановляє\~рішення про\~виключення відомостей\~про особу\~як батька\~дитини з\~актового запису\~про її\~народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.п. 9-11 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~3\~від 15\~травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу\~України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів\~питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212\~\~ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Роз'яснити судам, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124\~\~СК, так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір'ю дитини (статті 126, 127 СК). Судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136\~\~СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною чоловік може будь-якими допустимими доказами, суттєвими з яких будуть висновки судово-медичної, біологічної, генетичної експертиз. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2012 року. Відповідно до рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 12 січня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖС, № 319710, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Щорського районного управління юстиції у Чернігівській області, 22 грудня 2014 року народився [PERSON], актовий запис № 114, її батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с. 12). Згідно із рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2016 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 129). На підставі даного рішення суду та виконавчого листа 749/1194/15-цвиданого01 березня 2016 року Щорським районним судом Чернігівської області, Сновським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області відкрито виконавче провадження №52887167(а.с. 11; 130). Позивач стверджував, що в нього існують сумні вищодо кровного споріднення з дитиною [PERSON], [INFO], що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, відповідно до результатів аналізу ДНК позивач [PERSON] виключається як біологічний батько дитини [PERSON] Згідно висновку експерта № 134 судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи (а.с. 105-110) молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що гр. [PERSON] [INFO] не є біологічним батьком дитини [PERSON] [INFO] народженої гр. [PERSON] У відповідності до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести тіобставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крімвипадків, встановленихцим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, щовпливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Оскільки відповідач визнає позовні вимоги, не заперечує щодо задоволення позову, стверджує, що позивач не є батьком дитини, а вказана обставина повністю доведена в судовому засіданні шляхом проведення судово-медичної\~молекулярно-генетичної\~експертизи та\~підтверджується висновком\~№ 134\~судово-медичної\~молекулярно-генетичної\~експертизи,\~тому в\~даному разі суд\~вважає абсолютно\~доведеним факт\~відсутності кровної\~спорідненості позивача\~та дитини,\~батьком якої\~він записаний,\~тому вважає,\~щонаявні\~для того\~законні підстави\~для ухвалення\~рішення про\~задоволення позову\~в частині\~виключення відомостей\~із актового\~запису про\~народження дитини\~[PERSON]\~позивача як\~батька дитини, а також приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині звільнення від сплати аліментів [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, які стягуються відповідно рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2016 року та на підставі виконавчого листа № 749/1194/15-ц виданого 01 березня 2016 року Щорським районним судом Чернігівської області. Відповідно п.\~1,\~2\~ч.\~5\~ст.\~265\~ЦПК України\~у резолютивній\~частині рішення\~зазначаються: 1)\~висновок суду\~про задоволення\~позову чи\~про відмову\~в позові\~повністю або\~частково щодо\~кожної з\~заявлених вимог; 2) розподіл судових витрат. Відповідно до\~ст.\~133\~ЦПК України\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~повязаних з\~розглядом справи. Розмір\~судового збору,\~порядок його\~сплати,\~повернення і\~звільнення від\~сплати встановлюються\~законом. До\~витрат,\~повязаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: на\~професійну правничу\~допомогу; повязані\~із залученням\~свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; повязані\~з витребуванням\~доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. В ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України визначається порядок розподіл судових витрат між сторонами, а саме судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України уразі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до квитанції № 25 від 12 березня 2018 року (а.с. 1) позивачем при подачі позову до суду було сплачено 1409 грн. 60 коп. судового збору. Згідно із квитанцією № 0.0.1203712256.1 від 06 грудня 2018 року позивачем сплачено 6\~650 грн. 10 коп. за проведення судово-медичної генетичної експертизи у даній справі. Таким чином суд приходить до висновку повернути з Державного бюджету України [PERSON]. 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Іншу частину судового збору та суму 6650 грн. 10 коп. сплачену позивачем за проведення експертизи у даній справі,слід стягнути на користь позивача із відповідача.

Outcome: approved