Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

У березні 2017 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з нього заборгованість за договором споживчого кредиту, зазначивши в обґрунтування позову, що відповідач є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» з 01 березня 2013 року на підставі заяви про вступ до спілки. Між відповідачем та філією №2 КС «Азовська кредитна компанія» 01 березня 2013 року було укладено договір споживчого кредиту № 1598/13-Ф2, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі34000 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 18 місяців. Згідно з п. 2.1. договору споживчого кредиту за користування кредитом відповідачка повинна щомісячно сплачувати 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідачем були проведені платежі, однак залишок по кредиту склав 1231,33 грн. У звязку з простроченням платежів за кредитним договором виконання зобовязань втратило інтерес, розрахунок загальної суми заборгованості відповідача станом на 02 березня 2017 року складає 2553,53 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 1231,33 грн. та відсотків за користування кредитом у розмірі 1322,20 грн. На підставі викладеного, просив стягнути з відповідача заборгованість за договором споживчого кредиту в зазначеному розмірі та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн. У ході судового розгляду представник позивача уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість за договором споживчого кредиту станом на 02 червня 2017 року в розмірі 1231,33 грн. та нараховані відсотки відповідно до п.2.1 договору споживчого кредиту в розмірі 1469,47 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а також не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» з 01 березня 2013 року на підставі заяви про вступ до спілки. Між відповідачем та кредитною спілкою «Азовська кредитна компанія» філією №2 01 березня 2013 року було укладено договір споживчого кредиту №1598/13-Ф2, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 3000 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 18 місяців. Згідно з п.2.1. договору споживчого кредиту за користування кредитом відповідач повинен щомісячно сплачувати 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідачем було проведено платежі: 10 квітня, 10 травня, 11 червня, 10 липня, 09 серпня2013 року по 240 грн. щомісяця, 17 вересня 2013 року -250 грн., 11 лютого 2014 року- 1200грн., 19 серпня 2014 року- 550 грн., 27 листопада 2014 року-240 грн. Залишок склав 1231,33 грн. Станом на 02 червня 2017 року заборгованість за кредитом становить 1231,33 грн, а нараховані відсотки відповідно до п.2.1 договору споживчого кредиту за період з 28 листопада 2014 року по 02 червня 2017 року складають 1469,47 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобовязання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обовязку не встановлений, або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу порушувались умови договору споживчого кредиту, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами договору споживчого кредиту проценти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved