Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

У березні 2020 року заявник звернувся до суду із заявою, у якій просив суд зобов`язати розкрити AT «КБ «ПриватБанк», АТ «Державний ощадний банк України», АТ «Райффайзен Банк Аваль» інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо [PERSON] стосовно руху коштів на його рахунках: [NUMBER] (українська гривня); [NUMBER] (долар США), [NUMBER] (українська гривня), [NUMBER] (українська гривня); [NUMBER] (долар США); [NUMBER] (Євро); [NUMBER] (українська гривня); [NUMBER] (українська гривня); [NUMBER] (українська гривня), посилаючись на відсутність відомостей про рух грошових коштів по рахункам ФОП [PERSON] , які необхідні заявнику для належної організації та проведення документальної позапланової перевірки, у зв`язку із його відсутністю за фактичним місцем проживання - податковою адресою. Ухвалою судді від 10 березня 2020 року у справі відкрито провадження. Представник заявника у судове засідання не з`явився, про судове засідання, призначене для розгляду заяви, повідомлений належним чином, заяви з процесуальних питань до суду не було подано. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явилися, про час, дату і місце проведення якого повідомлялися належним чином, про причини неявки до суду не повідомлено. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, дату і місце проведення якого повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. За приписами частини другої ст. 349 ЦПК України, неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов`язковою. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів у матеріалах справи, оцінивши у сукупності, вважаючи за можливе розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованих осіб, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області було отримано від державного реєстратора відомості з єдиного державного реєстру про припинення фізичної особи - підприємця [PERSON] , у зв`язку із чим, наказом № 295 від 19 грудня 2019 року призначено провести документальну позапланову перевірку ФОП з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів за період з 01 січня 2016 року по 26 лютого 2019 року, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 жовтня 2013 року по 26 лютого 2019 року, тривалістю п`ять робочих днів з 20 грудня 2019 року. Головним державним ревізором - інспектором ГУ ДПС у Чернівецькій області Комарницькою Ж. С., у присутності головного державного ревізора інспектора ГУ ДПС у Чернівецькій області Дорофей Т. В. для вручення наказу на проведення перевірки № 295 від 19 грудня 2019 року та ознайомлення з направленням № 1099 від 20 грудня 2019 року, 20 грудня 2019 року було здійснено вихід за податковою адресою ФОП [PERSON] , за результатом якого встановлено факт відсутності останнього. Тобто, Головним управлінням Державної податкової служби у Чернівецькій області були здійсненні дії, щодо проведення позапланової перевірки, але на даний час перевірити платника податків не є можливим. Згідно інформаційних даних АІС «Податковий блок» ФОП [PERSON] для проведення розрахунків використовував відкриті в AT «КБ «ПриватБанк», АТ «Державний ощадний банк України», АТ «Райффайзен Банк Аваль» банківські рахунки: [NUMBER] (українська гривня); [NUMBER] (долар США), [NUMBER] (українська гривня), [NUMBER] (українська гривня); [NUMBER] (долар США); [NUMBER] (Євро); [NUMBER] (українська гривня); [NUMBER] (українська гривня); [NUMBER] (українська гривня), Таким чином, єдиним можливим способом проведення перевірки, є дослідження руху коштів по вказаним вище рахункам ФОП [PERSON] . Відповідно п.п.16.1.11 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний повідомляти контролюючі органи про зміну місця проживання фізичної особи - підприємця, чого ФОП [PERSON] не виконав. Відповідно до п. 73.4 ст. 73 ПК України інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків надається в обсягах більших, ніж передбачені пунктом 73.3 цієї статті, банками та іншими фінансовими установами контролюючим органам за рішенням суду. Для отримання такої інформації контролюючий орган звертається до суду. Відповідно до п. 20.1.5. ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючий орган має право отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком. Відповідно до частини першої статті 1076 ЦК України, банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Відповідно до пункту 83.1, статті 81 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є документи, визначені цим Кодексом, податкова інформація, експертні висновки, судові рішення, податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи. Відповідно до положень абзацу 1, 2 п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Згідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують Та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення. Таким чином банківські виписки про рух грошових коштів є документами, на підставі яких робляться висновки посадовими особами контролюючих органів під час проведення перевірок. Зокрема, у статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» поняття «банківська таємниця» визначено як інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку в процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальну чи моральну шкоди клієнту. Відповідно до статті 62 цього Закону, інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмову вимогу суду або за рішенням суду. Постановою Правління Національного банку України від 14 липня 2006 року № 267 затверджено Правила зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, розділом 3 якої визначено порядок та межі розкриття банками інформації, що містить, банківську таємницю. Так, пунктом 3.2 зазначеного розділу встановлено, що банки зобов`язані виконувати рішення суду про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, у порядку, установленому законодавством України. За рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду. Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність провести перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності. З огляду на встановлені обставини та мету отримання охоронюваної законом інформації, що міститься у банківській установі, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про розкриття такої інформації. Разом з тим, заявник не обґрунтував своєї заяви у частині окресленого періоду часу, за який просить зобов`язати розкрити банківську таємницю, а саме з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2019 року, в той час, коли позапланова перевірка охоплює час лише по 26 лютого 2019 року, згідно з наказом № 295 від 19 грудня 2019 року. Таким чином заява підлягає задоволенню частково. У відповідності до частини третьої статті 350 та пункту 6 частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. На підставі наведеного та

Outcome: partial