Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

У березні 2018 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, в якому посилається на те, що він є сином [PERSON], який помер 13.08.2017 року. Після смерті батька відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі: на домоволодіння, розташоване за адресою: вул. Обсерваторна, буд.7 у м. Дніпро та торгівельний павільйон, що знаходиться в м.Дніпро по вул. Передова, буд. 798г. Спадкоємцями першої черги по закону після смерті [PERSON] є його дружина - [PERSON] та син [PERSON]. Оскільки мати позивача - [PERSON] в установлений законом строк подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивача, він має право спадкувати майно померлого спадкодавця в цілому. У передбачений законом строк, позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але отримав Постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.03.2018р. у звязку з тим, що спадкодавець за життя не зареєстрував за собою право власності на зазначене нерухоме майно. Просив визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: вул. Обсерваторна, буд.7 у м. Дніпро в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 13.08.2017р., визнати за [PERSON] (ІПН [NUMBER]) право власності на торгівельний павільйон літ.А-1, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Передова, буд.798г, загальною площею 82,3 кв.м., вбиральня літ.Б, споруда №1 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 13.08.2017р. Позивач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала та просила справу розглянути без її участі. Відповідач у судове засідання не зявилася. Подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення та просила справу розглянути без її участі. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно Свідоцтва про народження (а.с. 7) [PERSON] народився 04 серпня 1970 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно договору на право тимчасового користування землею на умовах оренди, на підставі рішення виконкому Дніпропетровської міської ради, [PERSON] було надано в оренду земельну ділянку площею 8,5 кв.м. яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ (нині Дніпро), вул. Передова 788-г для експлуатації кіоска. У 2004 році [PERSON] було закінчено будівництво торгівельного павільйону, що знаходиться в м. Дніпро по вул. Передова, буд. 798г та присвоєно постійну адресу, що підтверджується довідкою №831 від 10.08.2004 року, виданою міським комунальним підприємством «Земград». 15.02.2005 року між [PERSON] та «Центром державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» було укладено договір № 105.13990 про проведення робіт з підготовки висновку щодо місця розташування обєкта: споруда торговельного призначення (павільйон) на земельній ділянці за адресою вул.Передова. Згідно технічного висновку, складеного Дніпропетровською філією ЗАТ НВФ «Укрспецмонтажпроект» від 06.05.2006р. за результатами проведення технічного обстеження торгівельного павільйону, що знаходиться в м. Дніпро по вул. Передова, буд. 798г встановлено: - можливість безпечної експлуатації та подальшої експлуатації торгівельного павільйону. Дозвіл на виконання будівельних робіт, а саме: будівництво торгівельного павільйону по вул. Передовій, 798Г в м. Дніпропетровську (нині Дніпро) [PERSON] отримав 04.06.2010р. У 2011 році [PERSON] отримав декларацію про готовність обєкта до експлуатації, яку зареєстровано 29.06.2011р. за №ДП14211075279. Згідно технічного паспорту на громадський будинок від 09 вересня 2017 року, виготовленого інженером з нерухомого майна [PERSON], торгівельний павільйон розташований на вул. Передова 798г складається з: літ. А-1 торгівельний павільйон загальною площею 82,3 кв.м., літ. Б вбиральня, №1 споруда. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 17.08.2017р. Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1541, [PERSON] помер 13.08.2017р. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно. [PERSON] у березні 2018 року звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] Постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] від 13.03.2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на торгівельний павільйон по вул.Передовій, 798Г в м. Дніпрі Дніпропетровської області, у звязку з тим, що документи, які підтверджують право власності спадкодавця [PERSON], померлого 13.08.2017 року на зазначене нерухоме майно, відсутні. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON], його дружина [PERSON] подала заяву про відмову від спадщини на користь позивача. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. ч. 2 ст. 1274 ЦК України визначено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Відповідно до абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до норм ч. 5\~ст. 1268\~ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3\~ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297\~ЦК України\~встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті\~1296,\~1297ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). ч. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно пп. 16 п. 3.1 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку». Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] права власності на торгівельний павільйон літ.А-1, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Передова, буд. 798г, загальною площею 82,3 кв.м., вбиральня літ.Б, споруда №1 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 13.08.2017р., законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Позовні вимоги щодо визнання за [PERSON] права власності на домоволодіння, розташоване за адресою: вул. Обсерваторна, буд.7 у м. Дніпро в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 13.08.2017р., не підлягають задоволенню, оскільки суду не надано доказів того, що вказане домоволодіння належало спадкодавцю на праві приватної власності та входило до спадкової маси. Згідно п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1762 грн.

Outcome: partial