overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

У вересні 2018\~р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 20.10.2001\~р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Бердичівського міського управління юстиції Житомирської області, актовий запис №\~, посилаючись на те, що вона тривалий час не проживає з [PERSON], спілкування між ними є обмеженим, а відносини зіпсовані, способи примирення вичерпані і відновити стосунку неможливо. [PERSON] позов визнав, про що зазначено у його заяві від 25.10.2018\~р. Судом з'ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Кошульска) [PERSON] Відділом реєстрації актів громадянського стану Бердичівського міського управління юстиції Житомирської області 20.10.2001\~р. зареєстровано шлюб, актовий запис №\~506 (а.\~с.\~6). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовною вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON], та визнання останнім цього позову свідчить про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження шлюбу між ними суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді [PERSON] та [PERSON]. Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON]. Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання [PERSON] позову [PERSON] про розірвання шлюбу не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов. На підставі статей 141 та 142 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 50% судового збору (352,40\~грн.), сплаченого при поданні позову, інші 50% судового збору (352,40\~грн.) підлягають поверненню [PERSON] з державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

У вересні 2018 р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 27.06.2015 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 316, посилаючись на те, що сімейне життя між нею та [PERSON] не склалось, постійно виникають сварки та конфлікти, тривалий час вони не ведуть подружнього життя та спільного господарства, примирення між ними є неможливим. [PERSON] позов визнав, про що зазначено у його заяві від 18.10.2018 р. Судом з'ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області 27.06.2015 р. зареєстровано шлюб, актовий запис № 316, вони є батьком дитини - [PERSON], який народився [INFO]. (а. с. 6, 13 - 15, 16). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовною вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON], та визнання останнім цього позову свідчить про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження шлюбу між ними суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді [PERSON] та [PERSON]. Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON]. Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання [PERSON] позову [PERSON] про розірвання шлюбу не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов. На підставі статей 141 та 142 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 50% судового збору (352,40 грн.), сплаченого при поданні позову, інші 50% судового збору (352,40 грн.) підлягають поверненню [PERSON] з державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~ У вересні\~ 2018\~р.\~[PERSON]\~\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~[PERSON]\~\~про розірвання\~шлюбу,\~зареєстрованого 02.03.2006\~року Василівською\~сільською радою\~Болградського району\~Одеської області, актовий запис № 7, мотивуючи позов тим, що шлюб у обох перший, від шлюбу мають двох синів: Євгена та Віктора, які мешкають з позивачкою. З відповідачем разом не проживають протягом трьох років, сумісного господарства не ведуть. Вихованням, утриманням та забезпеченням синів позивач займається сама, шлюб з відповідачем існує формально, сімейних стосунків сторони не підтримують. Спору що розподілу майна подружжя та місця проживання дітей немає. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 02.03.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданого Василівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 7 (а.с.6) Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON],[INFO] (а.с. 7-8). Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства припинено з вересня 2017 року. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~ У \~вересні 2018\~р.\~[PERSON]\~\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~[PERSON]\~\~про розірвання\~шлюбу,\~зареєстрованого 07.03.2013\~року відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану реєстраційної\~служби Ізмаїльського\~міськрайонного управління\~юстиції Одеської\~області, актовий запис № 94, мотивуючи позов тим, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, сумісне життя і збереження сімї стали неможливими по причині різного тлумачення сімейних цінностей, та по причині різних характерів. Сімя розпалася, а шлюбні відносини фактично припинилися. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Ніколєту, [INFO]. Спору про місця проживання дитини немає. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 07.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №94 (а.с.13) Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Ренійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, актовий запис № 27 (а.с.14). Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства фактично припинено. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ У вересні 2018 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08.08.1998 року виконавчим комітетом Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області, актовий запис № 8, мотивуючи позов тим, що з червня 2018 року фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинено, з цього часу сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, спільних інтересів, крім дітей, не мають. Підставою припинення шлюбних відносин послужили несумісність характерів, втрата любові та поваги один до одного, різні погляди на життя та ведення спільного господарства. Від шлюбу мають двох дітей: доньку Юлію, [INFO] та сина [PERSON], [INFO], який досяг повноліття. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги позивача визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 08.08.1998 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим виконавчим комітетом Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області, актовий запис № 8 (а.с.5) Від шлюбу сторони доньку Юлію, [INFO] та сина [PERSON], [INFO], який досяг повноліття. (а.с. 6 ). Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства припинено з червня 2018 року. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~ У вересні 2018 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30.06.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 288, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрати почуттів поваги та любові один до одного. Від шлюбу мають доньку Діану, [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Спір щодо місця проживання дитини та розподіл спільного майна подружжя на теперішній час відсутній. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги позивача визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 30.06.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим відділом реєстрації\~актів цивільного\~стану по\~м.\~Ізмаїл Ізмаїльського\~міського управління\~юстиції Одеської\~області,\~актовий запис\~№ 288 (а.с.6) Від спільного шлюбу мають доньку Діану, [INFO], та сина [PERSON], [INFO].(а.с. 7,9) Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства припинено з початку вересня 2018 року. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

У вересні 2018 р. заявник звернувся до суду з даною заявою. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що рішенням Оболонського р/с м. Києва від 15.01.2013 р. було стягнуто з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Експобанк» 48203,48 дол. США та 21453,51 грн. пені за несвоєчасну сплату щомісячної комісії та судовий збір у сумі 3219 грн. На виконання рішення 29.03.2013 р. було видано виконавчий лист по даній справі. Як вказано у заяві, у відповідності до договору про відступлення права вимоги № 50 від 06.03.2018 р. між ПАТ «КБ «Експобанк» та [PERSON] та [PERSON] було передано право вимоги за кредитним договором № 182/АК-2007 на користь заявника - ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» разом із всіма додатками до нього. Посилаючись на вищевикладені обставини представник ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» просить суд замінити стягувача у виконавчому листі - ПАТ «КБ «Експобанк» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп». Жодна сторона в судове засідання не з'явилась. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з'ясував суд, рішенням Оболонського р/с м. Києва від 15.01.2013 р. було стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Експобанк» 48203,48 дол. США та 21453,51 грн. пені за несвоєчасну сплату щомісячної комісії та судовий збір у сумі 3219 грн. На виконання рішення 29.03.2013 р. було видано виконавчий лист по даній справі. Згідно ст. 512 ЦК України, однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином. У відповідності до ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в повному обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається із матеріалів справи, у відповідності до договору про відступлення права вимоги № 50 від 06.03.2018 р. між ПАТ «КБ «Експобанк» та [PERSON] та [PERSON] було передано право вимоги за кредитним договором № 182/АК-2007 на користь заявника - ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» разом із всіма додатками до нього. Суд, повно та всебічно оцінивши письмові докази, прийшов до висновку, що заява представника ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню. Тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

У вересні\~2018\~р.\~ звернувся з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 13.10.2007\~р. Виконавчим комітетом Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, актовий запис №\~4, посилаючись на те, що шлюбні відносини з [PERSON] припинені, примирення є неможливим. [PERSON] позов визнала, про що зазначено у її заяві від 11.02.2019\~р. Судом з'ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне\~прізвище \~Чуприна)\~[PERSON]\~Виконавчим комітетом\~Терешпільської сільської\~ради Хмільницького\~району Вінницької\~області 13.10.2007\~р. зареєстровано шлюб, актовий запис №\~4, вони є батьками дитини [PERSON], який народився 10.12.2008\~р. (а.\~с.\~4, 5). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовною вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] та визнання останньою цього позову свідчить про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження шлюбу між ними суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді [PERSON] та [PERSON]. Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене,\~Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON]. Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання [PERSON] позову [PERSON] про розірвання шлюбу не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов. На підставі статей 141 та 142 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 50% судового збору (352,40\~грн.), сплаченого при поданні позову, інші 50% судового збору (352,40\~грн.) підлягають поверненню [PERSON] з державного бюджету.

Outcome: approved