Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

У вересні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» звернулося до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 500230237 від 30 вересня 2011 року у розмірі - 60 487 грн. 71 коп. та сплачений судовий збір у розмірі - 1 762 грн. 00 коп. В обґрунтування позову зазначається про те, що 30 вересня 2011 року між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк») та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 500230237, за умовами якого банк надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості в сумі 44 320 грн. 00 коп., з кінцевим строком погашення до 03 жовтня 2014 року. Відповідач виконував взяті на себе зобов'язання з істотним порушенням умов кредитного договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, щомісячні платежі сплачувалися не в повному обсязі або ж не сплачувалися взагалі, що спричинило до утворення заборгованості. ПАТ «Альфа-Банк» розпочав процедуру досудового врегулювання спору, здійснюючи телефонні дзвінки та шляхом направлення письмових повідомлень на адресу відповідача про необхідність сплати простроченої заборгованості. Проте такі вимоги були проігноровані. 23 грудня 2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 500230237 від 30 вересня 2011 року, укладений між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк», прострочена заборгованість за яким становить на 23 грудня 2013 року - 60 487 грн. 71 коп. Позивач ТОВ «Росвен Інвест Україна» у судове засідання представника не направив. Представник позивача Реутов М.П. надав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглядати справу у його відсутність та вказав, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки суду не повідомлені. Відповідно до статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 30 вересня 2011 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 500230237, за умовами якого банк надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості в сумі 44 320 грн. 00 коп., з кінцевим строком погашення до 03 жовтня 2014 року. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як встановлено [PERSON] не виконував взяті на себе зобов'язання належним чином, а саме істотно порушуючи умови кредитного договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, не в повному обсязі або не сплачуючи такі взагалі, що спричинило виникнення заборгованості за кредитним договором № 500230237 від 30 вересня 2011 року. Згідно з пунктом 2 частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Внаслідок істотних порушень [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, ПАТ «Альфа-Банк» з метою досудового врегулювання спору було здійснено телефонні дзвінки та направлено письмові повідомлення відповідачу про необхідність сплати простроченої заборгованості, проте такі вимоги [PERSON] залишені без реагування. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України та статті 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) та до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 23 грудня 2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 500230237 від 30 вересня 2011 року, укладеним із [PERSON] Таким чином, ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло статус нового кредитора за вказаним кредитним договором, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] Станом на 23 грудня 2013 року заборгованість [PERSON] за договором складає: 52 287 грн. 71 коп. простроченої заборгованості по тілу кредиту, 8 200 грн. 00 коп. відсотків за користування кредитом, а всього 60 487 грн. 71 коп. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи те, що відповідач не виконав умов договору, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому стягненню із останнього підлягає заборгованість в сумі - 60 487 грн. 71 коп. У силу вимог статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню із відповідача на користь позивача у порядку статті 141 ЦПК України підлягає судовий збір у розмірі - 1 762 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved