Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

У вересні 2018 року представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.10.2007 року у сумі 40 899,91 грн., а також судові витрати у розмірі 1762 грн. В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що відповідно укладеного договору № б/н від 29.10.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 1 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Однак, відповідачка не виконує умов кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 19.08.2018 року загальна сума заборгованості склала 40 899,91 грн. Ухвалою суду від 01.10.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. 01 листопада 2018 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] надала письмовий відзив по справі до Ленінського районного суду м. Харкова (а.с. 52-62). У відзиві представник відповідача просила задовольнити позов частково: стягнути [PERSON] заборгованість за тілом кредиту в сумі 10 362,76 грн., заборгованість за процентами в сумі 3 258,05 грн. та заборгованість за пенею в сумі 850 грн. В іншій частині позову - відмовити, посилаючись на неправильність банком розрахунків. 27 листопада 2018 року представник позивача АТ Комерційний Банк «ПриватБанк» надав суду відповідь на відзив (а.с. 108-126). У відповіді на відзив представник позивача просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на те, що при укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України та відповідно вимог ч. 2 ст. 639 ЦК України домовились укласти договір у певній формі. При укладенні договору сторонами були обговорені усі істотні умови. Зазначено також, що відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічна або судово-бухгалтерська експертизи з метою з'ясування питання наявності або відсутності заборгованості відповідача за кредитним договором не проводилась, а тому підстав вважати даний розрахунок заборгованості неналежним відсутні. Клієнт на сьогоднішній день не звертався до Банку з повідомленням про незгоду з внесеними змінами та не ініціював розірвання договору, більше того активно користувався картою, що говорить про прийняття Клієнтом діючих умов банківського обслуговування. Позивач вважає також, що застосування банком в кредитному договорі штрафу та пені як окремих видів неустойки не є подвійним притягненням до відповідальності, оскільки характер правопорушень в даному випадку різний. Стосовно строків позовної давності по пені позивач зазначив, що підстав для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені немає, оскільки порушення зобов'язання триває, відсутня можливість встановити початок перебігу позовної давності. Також представник позивача зауважив, що згідно виписки по рахунку вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов'язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов'язання за Договором, тому посилання відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги. Представник позивача до судового засідання не з'явився. Про дату, час і місце судового засідання представник був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву у якій просив розглядати справу у відсутність представника та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі неявки відповідача просив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі документів (а.с. 37). Відповідач та її представник до судового засідання не з'явилися. Про дату, час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Представник відповідача надала суду заяву, у якій просила розглянути справу у її відсутність. Свої заперечення проти позову виклала у відзиві. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. 29 жовтня 2007 року [PERSON] звернулася з письмовою анкетою-заявою до ПАТ КБ «ПриватБанк» про надання їй кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 11). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до пунктів 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Таким чином, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, визначено, що Умови та Правила надання банківських послуг, Тарифи банку, а також заява про приєднання до Умов та Правил становить укладений Договір про надання банківських послуг. Згідно п. 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплату винагороди банку. Відповідно до п.п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами Договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з наданим позивачем розрахунком, взяті на себе зобов'язання за кредитним договором відповідач припинив виконувати, у зв'язку з чим станом на 19 серпня 2018 року виникла заборгованість в розмірі 40 899,91 грн., яка складається з: 10 362,76 грн. - заборгованість за кредитом; 15 345,23 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 13 006,21 грн. - заборгованість за пенею; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1935,71 грн. - штраф (процентна складова) (а. с. 5-10). Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду. Стосовно нарахування процентів за користування кредитом банком застосовувалась формула розрахунку відсотків за кредитом у подвійному розмірі, з посиланням на те, що з квітня 2014 року на підставі наказу банку від 02 квітня 2014 року, відсотки за користування простроченим кредитом нараховуються банком у подвійному розмірі на всю суму заборгованості, включаючи тіло кредиту, раніше нараховані відсотки та санкції. Формула, що діяла до 02.04.2014 року: N* M /360 * Y = Z , де N - поточне тіло кредиту; M - процентна ставка; Y- кількість днів за які здійснюються нарахування; Z - сума нарахованих процентів 360- кількість днів у році. Після 02.04.2014 року: N* M/ 360* (2 або1)* Y = Z, де N - заборгованість за кредитом (поточне тіло кредиту, нараховані відсотки та санкції в попередньому місяці) M - процентна ставка; Y- кількість днів за які здійснюються нарахування; Z - сума нарахованих процентів 360- кількість днів у році. 2 або 1 - коефіцієнти процентної ставки ( 1 застосовується у разі належного виконання зобов'язань, 2 -підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості). На прострочену заборгованість формула нарахування процентів: N* M/ 360* 2* Y = Z, N- заборгованість за кредитом (прострочене тіло кредиту, виставлені до сплати та не погашені проценти та санкції станом на перше число попереднього місяця); M - процентна ставка Y - кількість днів за які здійснюється нарахування; Z - сума нарахованих процентів 360- кількістьднів у році; 2 - коефіцієнт підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості. Про зміну порядку (формули) обрахування відсотків за договором відповідач не повідомлявся. Матеріали справи не містять доказів повідомлення відповідача про зміну порядку обрахунку відсотків, ознайомлення його з наказом від 02 квітня 2014 року, тому у позивача були відсутні підстави обраховувати відсотки за іншим порядком (формулою) та відсотки мають бути обраховані за порядком (формулою), яка діяла раніше. Відповідно до пункту 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг Банк має право здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк зобов'язаний не менше як за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку відповідно до п.1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів Банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови. Визначення поняття «Умови обслуговування рахунків» наведене у п. 2.1.1.1. Умов та Правил надання банківських послуг, згідно з якими ці Умови використання кредитних карт ПАТ КБ ПриватБанку (далі - Умови використання карт), Пам'ятка Клієнта/Довідка про умови кредитування, Тарифи на випуск та обслуговування кредитних карт (Тарифи), а так само Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (далі - Заява), встановлюють правила випуску, обслуговування та використання кредитних карток Банку (далі - Карт). Згідно з підпунктом 2.1.1.12.6.3 (пункту 2.1.1.2. Умови обслуговування) Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року відсотки за користування Кредитом (кредитним лімітом) і/або Овердрафтом нараховуються в дату їх сплати, передбачену п 2.1.1.12.4. і п.2.1.1.12.5. при цьому відсотки розраховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок Кредиту та/або Овердрафту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли Кредит (кредитний ліміт) і/або Овердрафт стають простроченими кредитами. Тобто, з положень пункту 1.1.3.2.3, 2.1.1.12.6.3 Умов та Правил надання банківських послуг випливає, що Банк має письмово повідомити позичальника не тільки про зміну відсоткової ставки, а й про зміну інших умов обслуговування рахунків, в тому числі про зміну порядку (формули) обрахування відсотків за договором. Крім того, за правилами частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів із дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Верховним Судом України в рішенні по справі №6-2315цс16 від 14 грудня 2016 року було роз'яснено, що боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника лист про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Таким чином, у Банку були відсутні підстави обраховувати відсотки за іншим порядком (формулою) з 01.12.2017 року та відсотки мають бути обраховані за порядком (формулою), яка діяла раніше. Крім того, банк не мав права нараховувати проценти на раніше нараховані відсотки та санкції (штрафи, пеню). Так, згідно ч. 2 ст. 550 ЦК України проценти на неустойку не нараховуються. Проценти можуть нараховуватись тільки на ту суму, яка фактично була отримана позичальником від Банку та якою він фактично користувався, тобто тільки на суму позики (тіла кредиту). Такої правової позиції дотримується і Верховний суд. Верховним судом в постанові від 06 червня 2018 року по справі №325/1163/16-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до позичальника про стягнення заборгованості було надано висновки щодо застосування норм права: «За змістом положень статті 1056-1 ЦК України проценти за кредитним договором нараховуються за користування саме кредитом (кредитними коштами), у зв'язку із чим базою для нарахування процентів є залишок суми основної (поточної та простроченої) заборгованості за кредитом, і проценти за користування кредитом не повинні нараховуватись на заборгованість із раніше нарахованих процентів та на штрафні санкції (частина друга статті 550 ЦК України)». Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Таким чином, розмір процентів за користування кредитом становить: (10362,76 грн. х 43,2 %:360 днів х 262 дні)= 3258,05 грн., де 1) 10362,76 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту (кредитний ліміт); 2) 43,2 % -процентна ставка за користування кредитом; 3) 360 днів- кількість днів в році (Згідно з п.2.1.1.12.6.3 Умов та Правил надання банківських послуг п.2.1.1.12.6 за користування кредитом та овердрафтом банк нараховує проценти, в розмірі, установленому тарифами Банка, з розрахунку 360 календарних днів в році); 4) 262 дні - кількість днів користування кредитними коштами (з 01.12.2017 року по 19.08.2018 року). На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути заборгованість за процентами за користування кредитом, у розмірі 3 258,05 грн. Стосовно стягнення заборгованості за пенею суд зазначає наступне. З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 29.10.2007 року вбачається, що пеня нараховувалась накопичувальним підсумком з 2007 року по 19 серпня 2018 року. Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Верховним судом України в постанові від 25 травня 2016 року по справі №6-1138цс15 була висловлена наступна правова позиція: «Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Отже, аналіз цих норм ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою». Таким чином, розмір пені повинен обчислюватись тільки за останні 12 місяців перед зверненням кредитора до суду. Згідно з ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Так, у відзиві на позов представник відповідача просила застосувати до заборгованості за пенею позовну давність в один рік. Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до [PERSON]. 03 вересня 2018 року. Отже, розмір необхідно обчислювати з 03 вересня 2017 року по 03 вересня 2018 року. Згідно з Розрахунком заборгованості за договором № б/н від 29.10.2007 року у період з 03 вересня 2017 року по 03 вересня 2018 року відповідачу нараховувались наступні суми пені: 1) 01.12.2017 р. - 50 грн.; 2) 01.01.2018 р. - 100 грн.; 3) 01.02.2018 р. - 100 грн.; 4) 01.03.2018 р. - 100 грн.; 5) 01.04.2018 р. - 100 грн.; 6) 01.05.2018 р. - 100 грн.; 7) 01.06.2018 р. - 100 грн.; 8) 01.07.2018 р. - 100 грн.; 9) 01.08.2018 р. - 100 грн. Загальна сума заборгованості за пенею становить 850 грн. Таким чином, розмір пені повинен обчислюватись тільки за останні 12 місяців перед зверненням кредитора до суду та становить 850 грн., яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Стосовно стягнення суми штрафів та пені суд виходить з такого. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач щоденно нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, у зв'язку з тим, що порушенням позичальником будь-якого грошового зобов'язання на строк понад 30 днів, що змушує позивача звернутись до суду з позовом, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня. Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 № 6-2003цс15. На підставі викладеного та з метою недопущення подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, суд вважає, що правові підстави для стягнення штрафу у розмірі 2 185,71 грн. відсутні, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині суд відмовляє. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем не було належним чином здійснено виконання своїх грошових зобов'язань, встановлених сторонами в укладеному кредитному договорі № б/н від 29.10.2007 року, в зв'язку з чим позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 14 470 грн. 81 коп., з яких: 10 362,76 грн. - заборгованість за кредитом, 3258,05 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 850 грн. - заборгованість за пенею. Позовні вимоги в частині стягнення штрафу у розмірі 2 185,71 грн. задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Outcome: partial