Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

У вересні 2016 року ПАТ «Універсал Банк» звернулось до Дарницького районного суду м.Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 3 756 920 грн. 46 коп. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що між АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] 03.09.2008 року було укладено договір кредиту №380/2247/08-Ж, згідно умов якого надання кредиту банком буде здійснюватись окремими частинами - траншами, зі сплатою відповідачем 13,50% річних та за відкриття позичкового рахунку в розмірі 0,99№ від суми максимального ліміту на день видачі кредиту, в межах максимального ліміту заборгованості до 207 284,00 доларів США з кінцевим терміном погашення траншів кредиту до 02.09.2034 року. Банком 03.09.2008 року було надано відповідачу перший транш у сумі 100 612,00 доларів США. Вказана в позовній заяві заборгованість відповідача перед позивачем виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON], умов договору кредиту від 03.09.2008 року, а саме: у зв'язку із порушенням строків сплати платежів в рахунок погашення кредиту та нарахованих відсотків. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак подала до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] 03.09.2008 року було укладено договір кредиту №380/2247/08-Ж, згідно умов якого надання кредиту банком буде здійснюватись окремими частинами - траншами, зі сплатою відповідачем 13,50% річних та за відкриття позичкового рахунку в розмірі 0,99№ від суми максимального ліміту на день видачі кредиту, в межах максимального ліміту заборгованості до 207 284,00 доларів США з кінцевим терміном погашення траншів кредиту до 02.09.2034 року. Банком 03.09.2008 року було надано відповідачу перший транш у сумі 100 612,00 доларів США. ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником усіх прав та обов'язків АКБ «Укрсоцбанк». Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Банком 03.09.2008 року було надано відповідачу перший транш у сумі 100 612,00 доларів США. Разом з тим, відповідач умови договору кредиту належним чином не виконує і станом на 04.08.2016 року сума загальної заборгованості відповідача перед позивачем складає 147 664,01 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 3 756 920 грн. 46 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом у сумі 99 445,43 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 2 530 126 грн. 13 коп., заборгованості за відсотками 42 338,20 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 1 077 183 грн. 60 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 5880,38 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 149 610 грн. 73 коп. Наявність вказаної заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.7-8), який перевірено судом. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при цьому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Частиною 2 статті 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Приписами статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом, що встановлено ст.625 ЦК України. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позика частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. та сплати процентів, належних йому відповідно до кредитного договору. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved