Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

У березні 2018 року ПАТ «ПроКредит Банк»звернувся до суду з цивільним позовом про стягнення кредитної заборгованості. Просив стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» заборгованість за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 1101.44941/FW1101.966 від 30.04.2015 року, який є невід'ємною частиною рамкової угоди №FW1101.966 від 30.04.2015 року сумі 4 209 427 грн. 95 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 63 141 грн. 42 коп. та звернути стягнення на предмет застави - транспортний засіб, тип - загальний легковий універсал - В, марка LEXUS, модель LX 570, випуску 2010 року, номер шасі (кузова; рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. 18.09.2018 року від представника позивача надійшла заява про стягнення з відповідачів заборгованості з урахуванням внесених останніми платежів, а саме: 2 299 427 грн. 27 коп. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі з урахуванням сплаченої заборгованості. Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі з урахуванням сплаченої заборгованості. Відповідачі до суду не з'явилася, не повідомивши суду про причини неявки, хоча завчасно та належним чином були повідомлені про день та час судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями. Судом встановлено, що між АТ «ПроКредит Банк» та Приватним підприємством «АГРОТРАНС-2009» було укладено рамкову угоду №FW1101.966 від 30.04.2015 року (а.с.9-11), відповідно до умов якої позивач здійснив кредитування третьої особи на підставі кредитного договору, а саме: договір про відкриття кредитної лінії № 1101.44941/FW1101.966 від 30.04.2015 року (а.с.12-13), який є невід'ємною частиною рамкової угоди №FW1101.966 від 30.04.2015 року. В забезпечення виконання зобов'язань ПП «АГРОТРАНС-2009» із АТ «ПроКредит Банк» було укладено договори поруки №314133-ДПЗ від 30.04.2015 року (а.с.36-37), поручитель [PERSON]. В забезпечення виконання зобов'язань ПП «АГРОТРАНС-2009» із АТ «ПроКредит Банк» також було укладено договір застави №350131-ДЗ1 від 30.04.2015 року (а.с.38-41), предмет застави - транспортний засіб, тип - загальний легковий універсал - В, марка LEXUS, модель LX 570, випуску 2010 року, номер шасі (кузова; рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Приватне підприємство «АГРОТРАНС-2009» не надало своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у виписці з рахунку (а.с.15-34) та у розрахунку заборгованості (а.с.35). У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачі станом на дату подачі позову 03.03.2018 року мають заборгованість - 4 209 427 грн. 95 коп., яка складається з: -3 168 564,70 грн. - капітал; -0,00 грн. - проценти; -170 943,46 грн. - проценти за неправомірне користування кредитом; -869 919, 79 грн. - пеня. Заборгованість по кредиту в ході судового розгляду була часткового погашена в добровільному порядку і станом на 18.09.2018 року становить 2 299 427 грн. 27 коп. Тому, ПАТ «ПроКредит Банк»просив стягнути з [PERSON], [PERSON] на свою користь в солідарному порядку 2 299 427 грн. 27 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 63 141 грн. 42 коп. та звернути стягнення на предмет застави. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У пункті 2.1 Договору поруки вказано, що Поручитель поручається перед кредитором за виконання усіх зобов'язань позичальника у їх повному обсязі як солідарний із Позичальником боржник. Згідно із ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст.19 ЗУ «Про заставу» - за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання, необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачене договором. Згідно з ч.1 ст.20 ЗУ «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом або договором. У відповідності до ст.ст. 526, 527,530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до часткового задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved