Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] як законного представника неповнолітнього [PERSON], 2001 року народження,третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору : Приморський районний відділ у м. Одесі ГУДСМ України в Одеській області, про визнання відповідача [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] такими особами, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], вказуючи, що останні не проживають у вказаній квартирі понад встановленого законом строку без поважних причин. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2017 року до участі у даній справі залучено Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради як орган опіки та піклування у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Позивач [PERSON] веде дану справу в суді через свого представника - адвоката Шушулкову В.Д., яка просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресоване суду своє письмове клопотання, яке приєднане судом до матеріалів справи. Надіслана судом судова повістка відповідачеві [PERSON], на останню відому судові адресу його місця проживання, була повернута судові з поміткою пошти про те, що останній за такою адресою більше не проживає, про що свідчить поштова накладна кур'єрської служби доставки ПН № 8382. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців, надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідач [PERSON] як законний представник неповнолітнього [PERSON], 2001 року народження, була викликана до суду через оголошення у пресі, але в судове засідання не з'явилася і не повідомила причину своєї неявки. Приморський РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області не повідомив суду причину неявки свого представника, хоча про дату, час і місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштова накладна кур'єрської служби доставки ПН № 8380. Представник Приморської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування - Шараг Н.В. просила розглянути справу за відсутності представника цього учасника судового процесу, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Судом установлені такі факти і від повідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 18.05.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Шатіловою О.В. за р. № 7-894, зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» 26.05.2011 р. (номер запису : 1061 в книзі : 737пр-115) (а.с. 7,8). Як вбачається з довідки-виписки з будинкової книги про склад сім'ї і реєстрацію № 3067 від 04.09.2017 р., за адресою : [ADDRESS] зареєстроване місце проживання наступних осіб : позивача [PERSON] з 01.07.2011 р., племінника позивача - неповнолітнього [PERSON] з 14.02.2014 р., дочки позивача - неповнолітньої [PERSON] з 01.07.2014 р., та племінника позивача - відповідача [PERSON] з 10.10.2012 р. (а.а. 12). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. З наданих позивачем суду двох актів про непроживання від 04.09.2017 року, складених [PERSON] та [PERSON], які є мешканцями житлового будинку [ADDRESS], підписи яких завірені начальником дільниці № 8 КП «ЖКС «Порто-Франківський», слідує, що відповідач [PERSON] та неповнолітній [PERSON] не проживають в квартирі [ADDRESS] з 2014 року, їх особистих речей в цій квартирі немає, та що останні ніколи не намагалися вселитися у згадану квартиру. Судом не установлено обставин, які б свідчили, що позивач [PERSON] коли-небудь перешкоджала відповідачу [PERSON] та/або неповнолітньому [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS], а також не встановлено обставин, які б дозволяли вважати, що право користування цим жилим приміщенням зберігається на законних підставах за відсутніми понад встановленого законом строку відповідачем [PERSON] та/або неповнолітнім [PERSON] За приписами ч. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за свою волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а також має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлений законом. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України та ч. 1 ст. 150 ЖК України власник квартири має право використовувати її для особистого проживання і проживання членів своєї сім'ї. Також суд бере до уваги доводи позивача стосовно того, що неповнолітній [PERSON] є сином її рідної сестри [PERSON], яка у 2014 року знялася з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] та виїхала разом з дітьми до іншого місця проживання, але на даний час позивачу не відоме місце проживання її сестри [PERSON], оскільки вони не підтримують жодного зв'язку. Крім того, суд враховує, що неповнолітній [PERSON], 2001 року народження, досяг 14-ти років у 2015 році, а відповідно до ч. 2 ст. 2 фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Будь-яких обставин стосовно того, що за відсутніми відповідачем [PERSON] та/або неповнолітнім [PERSON] зберігається жиле приміщення за адресою : [ADDRESS] в період їх відсутності, судом не встановлено. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Однак відповідачі до теперішнього часу не вчинили будь-яких дій для зняття їх з реєстраційного обліку за колишнім місцем їх проживання за адресою : [ADDRESS]. Відповідно до ст. 7 згаданого Закону, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі, зокрема, заяви особи або її законного представника, та/або судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що порушене право позивача підлягає судовому захисту. На підставі викладеного і

Outcome: approved