Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

У березні 2014 року представник позивача звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначила, що 12 червня 2008 року між ВАТ «АКБ «Капітал», правонаступником якого згідно п. 1.4 Статуту є ПАТ «АКБ «Капітал», та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № KR/2/0002. Згідно умов кредитного договору банк надав позичальнику споживчий кредит у розмірі 8300 грн. зі строком користування з 12 червня 2008 року до 11 червня 2010 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 28 % річних. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість відповідач взяті на себе зобов'язання погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання не виконав. У зв'язку з цим станом на 17 січня 2014 року загальна сума заборгованості становить 7651,98 грн., яка складається з заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами у розмірі 2328,37 грн., з повернення кредитних коштів у розмірі 2409,07 грн., пені за прострочення основної судної заборгованості у розмірі 342,09 грн., пені за несплачені відсотки у розмірі 275,93 грн. та штрафу у розмірі 2296,52 грн. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 7651,98 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів та постановлення заочного рішення у зв'язку з неявкою відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява ПАТ «АКБ «Капітал» підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 червня 2008 року між ВАТ «АКБ «Капітал», правонаступником якого згідно п. 1.4 Статуту є ПАТ «АКБ «Капітал», та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № KR/2/0002 (далі - Договір). (а.с.14). Згідно п. 1.1 Договору банк надав позичальнику споживчий кредит у розмірі 8300 грн. зі строком користування з 12 червня 2008 року до 11 червня 2010 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 28 % річних. З графіку погашення суми основного боргу та відсотків за кредитним договором вбачається, що щомісячний платіж встановлений в сумі 455,57 грн. (а.с.15). Згідно виписки/особового рахунку [PERSON] від 12 червня 2008 року банк перерахував позичальнику 12 червня 2008 року кредитні кошти в розмірі 7525 грн., плата за кредит за червень 2008 року у розмірі 194 грн., а також страховий платіж на суму 581 грн. (а.с.18). Розділом 5 договору визначено відповідальність позичальника за невиконання договору про надання споживчого кредиту, згідно якої позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на той момент, від суми простроченої заборгованості за кожний день просрочки; банк має право вимагати від позичальника сплати штрафу у розмірі 100% від суми несплачених в строк відсотків; а також позичальник сплачує на користь банку суму заборгованості з врахуванням індексу інфляції. Відповідно до довідки - розрахунку заборгованості за кредитним договором № 0002 від 12 червня 2008 року станом на 17 січня 2014 року загальна сума заборгованості становить 7651,98 грн., яка складається з заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами у розмірі 2328,37 грн., з повернення кредитних коштів у розмірі 2409,07 грн., пені за прострочення основної судної заборгованості у розмірі 342,09 грн., пені за несплачені відсотки у розмірі 275,93 грн. та штрафу у розмірі 2296,52 грн. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу порушувались умови кредитного договору, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами Кредитного договору проценти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved