Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

У вересні 2017 року позивач [PERSON] управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утримання будинків та прибудинкової території. Свої вимоги мотивував тим, що на балансі позивача перебуває пожежне депо , в складі якого знаходиться житлове приміщення за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., вул. Київська, 6. На даний час за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., [ADDRESS] проживає [PERSON]. На адресу відповідача було направлено попередження стосовно заборгованості за житлово-комунальні послуги. Станом на 28 серпня 2017 року, в результаті несвоєчасної сплати за утримання будинку та прибудинкової території, отримані житлово-комунальні послуги у [PERSON] виникла заборгованість перед [PERSON] управлінням у розмірі 15\~144, 58 грн. Тому просив суд стягнути з [PERSON] на користь Головного управління, заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 15\~144, 58 грн. та сплачений позивачем судовий збір. У судове засідання представник позивача не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. У судове засідання [PERSON] не зявилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавала. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить: затвердження та реалізація місцевих програм у сфері житлово-комунального господарства, участь у розробленні та реалізації відповідних державних і регіональних програм; встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; затвердження норм споживання та якості житлово-комунальних послуг, контроль за їх дотриманням; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, вирішення інших питань у сфері житлово-комунальних послуг відповідно до законів. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області має договірні відносини з організаціями, які забезпечують населення комунальними послугами, тому підприємство проводить нарахування платежів за теплопостачання, водопостачання і водовідведення та надає послуги по обслуговуванню житлового фонду. (17-41). З довідки довідки від 28.08.2017 року вбачається, що [PERSON] проживає в службовому житлі при ЧТС за адресою: м. Вишневе, вул. Київська 6 та станом на 28.08.2017 року має заборгованість в розмірі 15\~144, 58 грн. На адресу відповідача надсилались попередження про наявність заборгованості за житлово-комунальні послуги та необхідність сплати боргу. (а.с. 15-16). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. За ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач здійснює функції утримання на балансі переданого йому за договором з власником майна та управляти їм чи передавати за договором повністю або частково функції управління управителю; визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту майна; укладати договори на надання житлово-комунальних послуг; приймати рішення щодо використання коштів на виконання капітального та поточного ремонтів; здійснювати господарську діяльність у порядку, визначеному законом; звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодовувати завдані збитки майну, що перебуває в нього на балансі. Ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає перелік житлово-комунальних послуг: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. П.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24 січня 2006 року, встановлено, що власники та наймачі квартир зобовязані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. За п.2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків зобовязані брати участь у загальних витратах, повязаних з утриманням будинку і при будинкової території. За ст. 67, 68 ЖК України відповідач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.06.2017 року відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу. Перевіривши подані суду розрахунки, суд вважає, що заборгованість [PERSON] за надані житлово-комунальні послуги становить 15\~144, 58 грн., яка підлягає стягненню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжне доручення на суму 1600 грн. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача понесених судових витрат підлягають задоволенню в розмірі 1600 , 00 грн.

Outcome: approved