Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

У вересні 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частку домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS]. Спадщину за законом після її смерті прийняв її чоловік [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина в цілому на вказане домоволодіння. Спадщину по закону після його смерті своєчасно прийняла його онучка [PERSON] як спадкоємець 5 черги за законом. Однак, оскільки спадкодавці не отримали при житті правовстановлюючих документів на домоволодіння, вона не може оформити на себе право власності на спадкове майно. Просила суд визнати за нею право власності в цілому на домоволодіння в порядку спадкування. В підготовчому судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Боянської сільської ради Новоселицького району в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу в його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі та не порушує права та інтереси інших осіб, дійшов висновку про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки Боянської сільської ради Новоселицького району № 1973 від 31 серпня 2018 року станом на 1990-1991 року домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] відносилося до дворів колгоспного типу, в якому були зареєстровані та проживали двоє осіб, в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року, кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/2 частці домоволодіння. Житловий будинок вказаного домоволодіння, побудований до 1983 року на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстрований в Боянській сільській раді в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок побудований відповідно до діючого на час будівництва законодавства, належним чином був зареєстрованим органом місцевого самоврядування і належав зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1990-1991 роках особам на праві спільної сумісної власності. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частку вказаного домоволодіння. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, діючої на час відкриття спадщини, при успадкуванні по закону спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти, подружжя та батьки померлого. Згідно п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Спадщину після смерті [PERSON] своєчасно прийняв як спадкоємець за законом 1 черги її чоловік [PERSON], який вступив у володіння та управління спадковим майном, що підтверджується довідкою Боянської сільської ради Новоселицького району № 1974 від 31 серпня 2018 року. [INFO] помер [PERSON] після смерті якого відкрилась спадщина в цілому на домоволодіння, а саме його 1/2 частку в майні колишнього колгоспного двору та 1/2 частку, яку він успадкував після смерті своєї дружини [PERSON] Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадщину після смерті [PERSON] своєчасно прийняла його онучка [PERSON] як спадкоємець за законом 5 черги, звернувшись протягом шестимісячного терміну до нотаріуса із відповідною заявою, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Однак, у зв'язку із смертю спадкодавців та відсутністю за ними правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом 5 черги після смерті свого діда [PERSON], інші спадкоємці спадщину не прийняли, відповідач позов визнав, то право власності на спадщину слід визнати за нею. У зв'язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України слід повернути представнику позивача [PERSON], який сплатив судовий збір у даній справі, з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає 506 гривень. На підставі ст.ст. 120, 123, 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст. 328, 1218, 1223,1265, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved