Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

У березні 2016р. позивач - [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачки - [PERSON] про визнання права власності на незавершений будівництвом житловий будинок в порядку спадкування (готовність складає 70%) за адресою: м. Бердичів, Житомирської області, вулиця Південна, будинок 26, в порядку спадкування після смерті його батька - [PERSON], померлого 12.11.2014 року. Позовні вимоги мотивуються тим, що 12 листопада 2014 року помер батько позивача - [PERSON], про що міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області 12 листопада 2014 року видано Свідоцтво про смерть серії І-ТП № 250448. Після смерті батька залишилася спадщина у вигляді незавершеного будівництвом житлового будинку № 26, що знаходиться по вулиці Південній в м. Бердичеві. Крім позивача, спадкоємцем є його мати, відповідачка по справі, яка відмовилася від своєї частки спадкового майна на його користь. Вказаний вище житловий будинок не можливо оформити у звязку з тим, що покійний батько, отримавши в дар незавершений будівництвом житловий будинок (готовність складала 11%) відповідно до договору дарування від 31.12.2004 року, посвідчений приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу [PERSON], не зареєстрував вказаний договір-дарування належним чином згідно діючого законодавства в КП «МБТІ», про що свідчить постанова державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори - [PERSON] від 25 лютого 2016 року за №386 /02-31 про відмову у вчиненні нотаріальних дій. На день подання позову відсоток готовності незавершеного будівництвом житлового будинку складає 70%. Тобто, позивач є спадкоємцем за законом всього майна померлого [PERSON], що складається з незавершеного будівництвом (готовність складає 70%) житлового будинку № 26 по вулиці Південній в м. Бердичеві Житомирської області. Тому, враховуючи те, що відсутній зареєстрований правовстановлюючий документ на вказаний житловий будинок, позивач позбавлений можливості прийняти у спадщину житловий будинок та зареєструвати його на своє імя згідно вимог чинного законодавства. За викладених вище обставин, він змушений звернутися до суду для визнання права власності на незавершений будівництвом житловий будинок № 26 по вулиці Південній в м. Бердичеві. Житомирської області. В судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідачкаа в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечила проти їх задоволення. В звязку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали цивільної справи та дослідивши їх в сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимого і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Дані правовідносини регулюються статтями 529, 548, 549 ЦК УРСР та 328, 392, 1218, 1297 ЦК України. Відповідно до роз'яснень Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) підлягає вирішенню у судовому порядку. Згідно п.3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності. Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. Відповідно до інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», яка затверджена 31.01.1966р. Міністерством комунального господарства УРСР, до 19.01.1996р. не передбачалась обовязковість реєстрації будинків і домоволодінь. Обовязок власників забезпечити державну реєстрацію права власності на всі без винятку обєкти нерухомості введено лише з 29.06.1998р. Таким чином, спадкодавець набув право на вказаний будинок, однак, правоустановчі документи не виготовляв та не здійснював реєстрацію права, оскільки на момент завершення спорудження будинку в сільській місцевості жодними нормативним актами дані питання не регулювались. Відповідно до ст.328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема і правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 Цивільного кодексу України). Виходячи зі змісту частини першої статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Щодо частини першої статті 1218 ЦК України, то до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з вимогами ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Інші спадкоємці, які б мали право на вказане нерухоме майно, відсутні. Згідно письмової заяви відповідачки, позовні вимоги нею визнано. Враховуючи зазначене та положення ст.174 ЦПК України, суд приходить до висновку, що визнання права власності на незавершений будівництвом житловий будинок в порядку спадкування за позивачем, не порушить прав інших осіб і не заборонено законом, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України суд покладає понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати на відповідачку в розмірі 560,80 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved