Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

У вересні 2015 року представник «Укрсиббанк» звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], згідно якої просив: - стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» з [PERSON] солідарно з [PERSON] заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом у розмірі 150 187 дол. США 58 цнт. та пені у розмірі 342 756 гривень 50 коп та судові витрати в розмірі 3654,00 гривень. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06.02.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» з [PERSON], укладено договір про надання Споживчого кредиту. Відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 144000,00 дол. США, а [PERSON] зобовязалася щомісячно повертати кредит в терміни, встановлені графіком погашення кредиту та повернути кредит та проценти в повному обсязі не пізніше 07.02.2028 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього кредитного договору та відповідач зобовязався сплатити проценти в розмірі 12,90 % річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін у розмірі збільшеному вдвічі від вказаної ставки. У забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальника по кредитному договору був укладений договір поруки № 177829 від 06.02.2008 року з [PERSON] Усупереч умов Кредитного договору [PERSON] не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі погашення суми заборгованості по кредиту та процентах з жовтня 2012 року, чим тривалий час порушує на себе договірні зобовязання. Позивач направляв відповідачам вимоги від 26.02.2014 року за № 30-11/9815-30-11/9816 про необхідність усунення порушень кредитного договору погашення простроченої заборгованості, а у разі непогашення про дострокове повернення кредиту та процентів у повному обсязі. Однак відповідачі вимоги не виконали. Таким чином, строк повернення кредиту та плати за кредит у повному обсязі вважається таким, що настав з 32 календарного дня з дати одержання вимоги відповідачем [PERSON] Позивач зазначив, що станом на 08.06.2015 року заборгованість [PERSON] по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом становить 150 187,58 дол. США, що за курсом НБУ станом на 08.06.2015 року становить 3 164 575 гривень 16 коп. та заборгованість по сплаті пені в розмірі 342 756 грн. 50 коп., у звязку з чим позивач був змушений звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву згідно якої просив розглядати цивільну справу за його відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд у їх задоволенні відмовити в повному обсязі. У ході судового засідання представник відповідача надав письмовий відзив на позовну заяву, згідно якого просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Мотивуючи тим, що позивачем не надано жодного належного, допустимого та достовірного доказу видачі кредиту позичальнику, сплачених ним грошових коштів за Кредитним договором, залишку неповернутих грошових коштів, порушення строків сплати заборгованості за Кредитним договором (наявності простроченої заборгованості), у матеріалах справи немає, крім того немає доказів того, що саме позивач має право вимоги до відповідачів за Кредитним договором. Судом встановлено, що 06.02.2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» в особі начальника відділення № 86 АКІБ «УкрСиббанк» [PERSON], що діяв на підставі довіреності від 01 лютого 2008 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим номером 288 (далі - АКІБ «УкрСиббанк» або Банк), та громадянкою України [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11293915000 (далі - Кредитний договір). Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору АКІБ «УкрСиббанк» зобовязувався надати Позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті Долар США в сумі 144 000 (Сто сорок чотири тисячі доларів США 00 центів), що дорівнює еквіваленту 727 200,00 (сімсот двадцять сім тисяч двісті грн. 00 коп.) гривень за курсом НБУ на день укладання Договору, а Позичальник зобовязувався прийняти, належним чином використовувати і повернути АКІБ «УкрСиббанк» кредит кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному Договорі. [PERSON] із п. 1.4. Кредитного договору кредит надається Позичальнику для його особистих потреб, а саме: придбання нерухомості - житлового будинку загальною площею 106,6 кв.м. та земельної ділянки площею 0,06 га, розташованих за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Прилиманське, вул. Восточна, 74-а. Відповідно до п.п. 1.2.1. п. 1.2. Кредитного договору надання кредиту (грошових коштів) здійснюється у наступний термін: 06 лютого 2008 року. [PERSON] із п.п. 1.3.1. п. 1.3. Кредитного договору за використання кредитних коштів протягом 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,90% річних. Після закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов Договору. У випадку, якщо АКІБ «УкрСиббанк» не повідомив Позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором в попередньому місяці. При цьому, п. 5.2. Кредитного договору встановлює виключний перелік обставин та порядок зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення протягом дії цього Договору відповідно до умов п. 1.3.1. Договору. [PERSON] із п.п. 1.3.3. п. 1.3. Кредитного договору нарахування процентів за цим Договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360» відповідно до вимог чинного законодавства України. Період нарахування процентів згідно умов цього Договору починається з дня фактичного надання кредиту, якщо умовами п.п. 1.3.2., п. 5.2. Договору не передбачено іншу дату початку нарахування процентів, а в наступному - з першого календарного дня поточного місяця, і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. При цьому проценти нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані АКІБ «УкрСиббанк» Позичальнику і які ще не повернуті останнім у власність АКІБ «УкрСиббанк» відповідно до умов Договору. Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредиту вважається одним днем. [PERSON] із п.п. 1.3.4. п. 1.3. Кредитного договору строк сплати процентів встановлено з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані АКІБ «УкрСиббанк» такі проценти Пунктом 1.6. Кредитного договору, сторони погодили черговість погашення заборгованості Позичальника за цим Договором. Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору за порушення Позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, передбачених Договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню в наступному порядку: - в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; - в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті; - пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування. При цьому, Банк може використати таке право на застосування пені, починаючи з 32 (тридцять другого) календарного дня, рахуючи з дати порушення Позичальником терміну виконання свого грошового зобовязання, передбаченого Договором. Крім того, у розділі 6 Кредитного договору визначено порядок дострокового повернення кредиту за вимогою Банку, додержання якого є обовязковим у разі заявления такої вимоги. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору з метою забезпечення виконання зобовязань Позичальника за даним Договором АКІБ «УкрСиббанк» приймається порука [PERSON]. 06.02.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» в особі начальника відділення [PERSON], що діяв на підставі довіреності від 01 лютого 2008 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим номером 288 (далі - Кредитор), та громадянином України [PERSON] (далі - Поручитель) було укладено договір поруки № 177829 (далі - Договір поруки), відповідно до якого Поручитель зобовязуються перед АКІБ «УкрСиббанк» відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобовязань перед АКІБ «УкрСиббанк», що виникли з Кредитного договору («Основний договір» у Договорі поруки), укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та Боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно, до п. 2.1. Договору поруки Кредитор не вправі без згоди Поручителя змінювати умови Основного договору з Боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя [PERSON] із п. 3.1. Договору поруки цей Договір набирає чинності з моменту його підписання обома Сторонами та діє до повного припинення всіх зобовязань Боржника за Основним договором. Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги ґрунтуються на положеннях Кредитного договору та Договору поруки, що укладені АКІБ «УкрСиббанк» в особі начальника відділення № 86 АКІБ «УкрСиббанк» [PERSON], що діяв на підставі довіреності від 01 лютого 2008 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим номером 288. У своєму позові Банк зазначає про наявність у Позичальника заборгованості за Кредитним договором станом на 08.06.2015 року в розмірі 150187,58 доларів США (сто пятдесят тисяч сто вісімдесят сім доларів США пятдесят вісім центів), що за курсом НБУ станом на 08.06.2015 року становить 3164575 грн. 16 коп. та заборгованість по сплаті пені у розмірі 342756 грн. 50 коп., з яких: - 111930,88 доларів США, що за курсом НБУ станом на 08.06.2015 року становить 2358475,20 грн. - кредитна заборгованість; - 38256,70 доларів США, що за курсом НБУ станом на 08.06.2015 року становить 806099,96 грн. - заборгованість по процентам; - 125584,12 грн. - пеня за прострочення сплати по кредиту; - 217172,08 грн. - пеня за прострочення сплати по процентам. Водночас, на підтвердження цього Позивачем надаються відповідні довідки-розрахунки вищенаведеної заборгованості, виконані станом на 03.06.2015року. Проте, суд зазначає, що надані позивачем довідки-розрахунки в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України не можна вважати належними, допустимими та достовірними доказами наявності такої заборгованості та обґрунтованості та вірності вказаних у ній сум за відсутності первинних документів, що підтверджують сплату кредиту та відсотків за ним, а також сплату пені та комісій (прибуткові та видаткові накладні, ордери, виписки банку, платіжні доручення і вимоги, меморіальні ордери тощо), залишку неповернутих грошових коштів. [PERSON] із п. 1.2.2. п. 1.2. Кредитного договору зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додаток № 1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 07 лютого 2028 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов даного Договору та/або згідно умов відповідної угоди Сторін. Втім, матеріали справи не містять додатку № 1 до Кредитного договору - графіком погашення кредиту, що не дозволяє встановити, чи порушувався взагалі строк сплати заборгованості за Кредитним договором. При цьому, також слід зазначити, що відповідно до п. 9.2. Кредитного договору у разі наявності спору між Сторонами, в якості письмових доказів невиконання зобовязань Позичальником, що мають пріоритетне значення, приймаються виписки про стан рахунків, первинні документи (платіжні доручення Позичальника), дані балансу, надані Банком тощо, якщо Позичальник не доведе недійсність наданих Банком документів або не надасть інших доказів виконання своїх зобовязань за Кредитним договором та/або Кредитним договором. [PERSON] із ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. [PERSON] із ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Крім того, пунктом 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» встановлено, що якщо з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється у разі зміни основного зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на предявлення позову про визнання договору поруки припиненим. Верховний Суд України у своїй постанові від 21.05.2012 року зазначає, що таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає у разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо. Відповідно до позиції Верховного Суду України, яка відображена в його постанові у справі №6-67цс11 від 19.12.2011 року, про те, що підставою для припинення поруки є будь-яка зміна зобовязання без згоди поручителя, що збільшує розмір відповідальності поручителя і навіть якщо така зміна передбачена кредитним договором при його підписаннй З огляду на вищевикладене, варто зазначити, що згідно із довідкою-розрахунком заборгованості по процентам за користування кредитом станом на 03.06.2015 року за Кредитним договором № 0011293915000 (далі - Довідка), що надана Банком, вбачається, що починаючи з 31.10.2010 року в окремі дні Банком застосовувалася процентна ставка у розмірі 25,80 %,.Так, станом на дату початку нарахування процентів у розмірі 25,80% передбачений Кредитним договором термін повернення кредиту (07.02.2028 року) не настав. При цьому, вказане вище збільшення розміру процентної ставки за кредитом відбувалося без згоди Поручителя в порушення п. 2.1. Договору поруки, хоча призвело до збільшення обсягу відповідальності Поручителя, адже на момент укладання Кредитного договору та Договору поруки процентна ставка була визначена та погоджена у розмірі 12,90 %. Викладене вище збільшення розміру процентної ставки Банком в односторонньому порядку є зміною зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, що є неприпустимим. Водночас, у своєму листі «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 27.09.2012 року № 10-1393/0/4-12 Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ вказав, що, незважаючи на те, що за положеннями частини першої статті 559 Цивільного кодексу України припинення поруки в разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, унаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмуєтьея, а звернення до суду з позовом про визнання договору поруки припиненим у цьому разі не є необхідним, однак такі вимоги підлягають розгляду судом у разі наявності відповідного спору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦУ України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. [PERSON] із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до пп. 3.1.3. п. 3.1. Кредитного договору у разі порушення Позичальником умов кредитного договору банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення всієї наданої суми кредиту та сплатити за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та сплати за кредит в сторону зменшення в порядку визначеному розділом 6 цього договору. [PERSON] із пп. 3.4.3. п. 3.4. Кредитного договору Позичальник зобовязаний достроково повернути банку всю суми кредиту та повністю сплатити за кредит у разі застосування банком права вимоги дострокового повернення кредиту в порядку, визначеному розділом 6 договору. Відповідно до пп. 6.1.2. п. 6.1. Кредитного договору Банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно пункту 1.2.2. цього Договору, та вимагати від Позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та сплати за кредит в сторону зменшення. Виходячи з положень розділу 6 Кредитного договору в разі застосування Банком права передбаченого пунктом 6.1.2. Кредитного договору та направлення Банком на адресу Позичальника вимоги про дострокове повернення кредиту і неусунення Позичальником порушень умов договору протягом 31 календарного дня з дати одержання вказаної вимоги, термін повернення кредиту та сплати за кредит вважаються такими, що настають на 32 календарний день, рахуючи з дати одержання Позичальником вимоги Банку, а у випадку неотримання повідомлення банку - на 41 календарний день» з дати відправлення Позичальнику повідомлення Банком про дострокове повернення кредиту від банку. З матеріалів справи вбачається, що Банк визнав термін повернення кредиту таким, що настав відповідно до прикіл 1.2.2. Кредитного договору, надавши копії вимог від 26.02.2014 року, адресованих [PERSON] та [PERSON], про дострокове повернення кредиту. Виходячи з приписів Кредитного договору, кредитні зобовязання повинні бути виконані не пізніше 32 (тридцять другого) дня з дня отримання вимоги Поручителем, отже кінцевий термін сплати сплинув 14.04.2014 року. Таким чином, предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, Банк відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання та протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання (з 14.04.2014 року) повинен був предявити вимогу до поручителя, що випливає з положень ч. 4 ст. 559 ЦК України. Пунктом 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» встановлено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строквизначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Отже, виходячи з положень другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором має бути предявлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами, або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК, або з дня настання строку виконання основного зобовязання у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем. При цьому, під виконанням сторонами зобовязання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обовязків, що випливають із зобовязання, передбаченого договором. Отже, «основне зобовязання» - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обовязки сторін кредитного договору. [PERSON] із Кредитним договором поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання Боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі Кредитного договору. Строк виконання боржником кожного щомісячного зобовязання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. У позові Банк вказує, що відповідачі не здійснюють своєчасних платежів в повному обсязі та погашення суми заборгованості за кредитом та процентах з жовтня 2012 року. При цьому, ці доводи не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. В той же час, Верховний Суд України у постанові від 19.03.2014 у справі № 6-20це14, а також у постанові від 17.09.2014 року у справі № 6- 53це14, зазначає, що якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобовязання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обовязку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобовязань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed