Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

У вересні 2016 року до суду надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 12 грудня 2015 року у м. Бровари по вул. Короленка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Опель, д.н.з. [NUMBER], який був під керуванням [PERSON], та транспортного засобу ЗАЗ, д.н.з. [NUMBER], власником якого є [PERSON] . У результаті ДТП із вини [PERSON] пошкоджено автомобіль [NUMBER]. Зазначену подію визнано страховим випадком. 07 квітня 2016 року позивач виплатив страхове відшкодування потерпілій особі у розмірі 24 229,73 грн. На час вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована не була, у звязку із цим позивач просить стягнути з відповідача виплачену у порядку регресу суму у вищевказаному розмірі. Також, позивач поніс витрати на сплату послуг аварійного комісара у розмірі 670 грн. та судовий збір за подання даного позову до суду, які також просить стягнути із відповідача на свою користь. У судове засідання представник позивача не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надала клопотання, в якому позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином. До початку судового засідання подав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2015 року вбачається, що 12 грудня 2015 року о 12 год. 30 хв. водій [PERSON] у м. Бровари по вул. Короленка, 60, у напрямку вул. Незалежності, керуючи автомобілем «Опель Астра», д.н.з. [NUMBER] у стані алкогольного спяніння, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого допустив зіткнення із автомобілем [NUMBER], який був під керуванням [PERSON], та рухався попереду у попутному напряму в лівій смузі руху та для здійснення розвороту зупинився, пропускаючи зустрічний транспорт. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Вищевказаною постановою встановлено, що дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення [PERSON] правил дорожнього руху, та визнано останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Із матеріалів справи вбачається, що власник пошкодженого автомобіля марки «Опель Астра», д.н.з. [NUMBER], звернувся до позивача із заявою, в якій просив здійснити йому відшкодування оціненої шкоди, завданої в результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 12). Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 22 грудня 2015 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], у результаті його пошкодження в ДТП, складає 29 075,68 грн. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем 07.04.2016 року здійснено виплату відшкодування потерпілій особі у розмірі 24 229 (двадцять чотири тисячі двісті двадцять девять) грн. 73 коп., про що свідчить копія платіжного доручення № 2733рв (а.с. 33). Також, із матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені витрати по оплаті послуг аварійних комісарів у розмірі 670 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4588/4рв від 03 лютого 2016 року. Листом за № 19 МТ від 21.06.2016 р позивач звернувся до відповідача про компенсацію витрат у добровільному порядку. Однак, до суду не надано доказів про добровільну сплату відповідачем таких витрат. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З огляду на викладене, Моторне (транспортне) страхове бюро України має право зворотної вимоги до [PERSON] про відшкодування шкоди у межах фактичних витрат. Згідно із частиною 1, статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача в порядку регресу відшкодування завданих збитків, понесених витрат по оплаті аварійних комісарів та судового збору, сплаченого позивачем при подачі даного позову до суду. На підставі викладеного, та

Outcome: approved