Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], 3-я особа: Петропавлівська сільська рада Куп'янського району Харківської області, про знесення самочинного будівництва та стягнення моральної шкоди. Згодом, змінивши позовні вимоги, вказала наступне. Вона є власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS], та земельної ділянки за цією ж адресою. Приблизно у 2014 році її сусід [PERSON] побудував на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS], літню кухню, в якій зробив котельню, димохідна труба з якої виходить на її подвір'я, і коли котельня працює, то з труби виходить дим, який спричиняє їй труднощі у користуванні своїм домоволодінням, їй та членам її родини важко дихати. Таким чином, відповідач фактично побудував котельню, а не літню кухню, при цьому дозволу на будування котельні та розташування димохідної труби не отримував. На неодноразові прохання перенести або знести димохідну трубу відповідач не відреагував. Позивач зверталась в Петропавлівську сільську раду з проханням перевірити місце розташування труби та надання дозволу на її розташування, а також перевірити оригінали дозволу на розташування котельні та труби, проте, відповідь не отримала. Таким чином, позивач протягом тривалого часу страждає від неправильного розташування як літньої кухні, так і димохідної труби, в повітрі стоїть стійкий запах відходів горіння, що робить життя в її домоволодінні нестерпним, у зв'язку з чим вона має право на відшкодування моральної шкоди. За таких обставин, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом, та просить суд відновити її порушене право та зобов'язати відповідача знести димохідну трубу, яка розташована на літній кухні за адресою: [ADDRESS], та стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 10000 грн. В судовому засіданні позивач та її представники адвокат [PERSON] та [PERSON] вимоги позову підтримали в повному обсязі, та просять їх задовольнити. Від відповідача до суду надійшов відзив на змінену позовну заяви, згідно якого він просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим. В судовому засіданні відповідач обставини викладені у відзиві підтримав, в подальшому в судові засідання не з'являвся, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Представник 3-ї особи - Петропавлівської сільської ради Куп'янського району Харківської області в судовому засіданні просить суд відмовити у задоволенні позову, так як вимоги позивача є недоведеними та необгрунтованими. Суд, заслухавши думку позивача та його представників, представника 3-ї особи, допитавши свідка, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що [PERSON] є власником домоволодіння та земельної ділянки площею 0, 16 га за адресою: [ADDRESS], що підтверджується угодою від 05 грудня 1997 року, посвідченою державним нотаріусом Куп'янської державної нотаріальної контори Харківської області, зареєстровано в реєстрі за № І-6392, та Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (т. 1 а.с.190, 191). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] позивач та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 1985 року (т. 1 а.с. 189). Відповідач [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 26 жовтня 1992 року секретарем виконавчого комітету Петропавлівської сільської Ради народних депутатів Куп'янського району Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за № 308. Згідно довідки № 2278, виданої 14 серпня 2018 року виконавчим комітетом Петропавлівської сільської ради вищевказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0, 15 га, яка знаходиться в комунальній власності Петропавлівської сільської ради Куп'янського району Харківської області (т. 2 а.с. 5,6, т. 1 а.с. 58-60). Рішенням Петропавлівської сільської ради Куп'янського району Харківської області № 37-г від 28 березня 2008 року [PERSON] надано дозвіл побудувати літню кухню розміром 8,0 х 4,0 м на території його домоволодіння в [ADDRESS], та зобов'язано його зробити відповідні зміни в технічній документації на домоволодіння в КП Куп'янське БТІ (т. 1 а.с. 6). З акту обстеження на можливість будівництва господарської будівлі на присадибній ділянці в [ADDRESS], вбачається, що директором КП «Архітектурне бюро Куп'янського району Харківської області» на підставі замовлення від 03.07.2008 р. гр.. [PERSON] про можливість намірів будівництва літньої кухні розміром 8,0 х 4,0 м. в [ADDRESS] встановлено, що на земельній ділянці за вказаною адресою знаходиться існуючий житловий будинок та господарські будівлі. Заплановане будівництво відповідає будівельним, санітарним нормам. До акту додано схему забудови земельної ділянки (т. 1 а.с.34, 35). Як встановлено у судовому засіданні, влітку 2014 року відповідачем збудовано господарську будівлю, а саме: літню кухню розміром 8,0 х 4,0 м. З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], в якому замовником вказаний [PERSON], вбачається, що згідно за схематичним планом на даній земельній ділянці розташовані: житловий будинок - літ. А, сарай - літ. Б,Д, гараж - літ. Г, погріб - літ. В, вбиральня - літ. З, літня кухня - літ. Е, огорожа -12 (т. 1 а.с.61, 63). 03 листопада та 21 листопада 2014 року [PERSON] звертався із заявами до голови Петропавлівської сільради, згідно якої просить прийняти міри та заходи реагування до його сусіда [PERSON], що проживає за адресою: [ADDRESS], який збудував без попередньої згоди з ним у своєму дворі будівлю на відстані близько 1 м від межі їхніх домоволодінь, вивівши трубу опалення зі сторони його подвір'я, з якої постійно виходить дим, внаслідок чого забруднюється його подвір'я (т. 1 а.с. 161, 163). 04 та 10 листопада 2014 року жителями с. Петропавлівка [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було складено акти, з яких вбачається, що на земельній ділянці по [ADDRESS] знаходиться будівля, на якій знаходиться металева труба, яка своїм відкритим отвором направлена в сторону будівлі [PERSON] Із вказаної труби виходить їдкий дим, який задимлює значну територію його подвір'я. Задимлення відбувається зранку і ввечері (т. 1 а.с. 164, 165). 10 листопада 2014 року [PERSON] звертався із заявою до Головного архітектора Куп'янського району з проханням не видавати документи на оформлення незаконно побудованої [PERSON] будівлі до вирішення спору,який у них виник (т. 1 а.с. 167). 17 листопада 2014 року [PERSON] звертався із заявою до Куп'янського РВ ГУДСНС України у Харківській області із проханням провести перевірку щодо факту порушень [PERSON] правил пожежної безпеки при побудові господарської будівлі (т. 1 а.с 168). З відповіді Куп'янського МВ ГУМВСУ в Харківській області від 13 листопада 2014 р.та висновку по заяві [PERSON] вбачається, що при розгляді даної заяви перевіркою встановлено, що в вищевказаної події відсутні ознаки кримінального правопорушення, підстав для вжиття заходів реагування з боку міліції на цей час не вбачається [PERSON] рекомендовано звернутися до санепідемстанції (т. 1 а.с. 165, 166). Листом № 390-3081 від 24 листопада 2014 року [PERSON] повідомлено, що Куп'янським РВ ГУДСНС України у Харківській області розглянуто його заяву від 17 листопада 2014 року та роз'яснено, що провести перевірку та вжити заходи згідно діючого законодавства не є можливим, так як органи Державної служби України надзвичайних ситуацій не мають повноважень щодо перевірок об'єктів індивідуальної житлової забудови та квартир. З метою недопущення виникнення пожеж та надзвичайних ситуацій співробітниками Куп'янського РВ проведено роз'яснювальну роботу з власником домоволодіння [PERSON] щодо дотримання вимог пожежної безпеки у побуті, експлуатації печей та нагрівальних приладів (т. 1 а.с.66). Листами № 1231та № 1232 від 27 листопада 2014 року Петропавлівська сільська рада надала відповідь [PERSON] на його заяву від 21 листопада 2014 року про перевірку законності забудови зі сторони сусіда [PERSON] та встановлення металевої димохідної труби, дим з якої виходить на його подвір'я. та повідомили, що по цьому питанню була проведена перевірка з залученням КП «Архітектурне бюро Куп'янського району Харківської області» та Куп'янського РВ ГУ ДСНСУ у Харківській області і було встановлено, що будівництво літньої кухні виконано з дотриманням будівельних та санітарних норм. Окрім цього, з [PERSON] була проведена профілактична бесіда про дотримання вимог ст.. 55 Кодексу цивільного захисту України та виконання вимог ст.. 103 Земельного кодексу України. Відносно розташування димохідної труби, встановленої на літній кухні, в інтересах недопущення скандалів з сусідами, [PERSON] було рекомендовано переставити її на іншу сторону будівлі літньої кухні. В 2008році [PERSON] звертався до сільради із заявою про надання йому дозволу на будівництво літньої кухні на території своєї земельної ділянки з дотриманням санітарних та пожежних вимог і рішенням виконкому № 37-г від 28 березня 2008 року йому було надано дозвіл (т. 1 а.с. 170, 171). З відповіді № 190 від 24 грудня 2014 року, наданої Головним архітектором Куп'янського району Харківської області, вбачається, що [PERSON] повідомлено про те, що згідно регіональних правил забудови Харківської області, затверджених Харківською обласною радою, що діяли до 2011 року, органи містобудування та архітектури надавали пропозиції місцевим органам влади щодо доцільності розташування на пропонованому місці об'єкта, його граничних параметрів, необхідної площі. Фізична або юридична особа, які мали намір здійснити будівництво об'єктів містобудування на земельних ділянках, що належать їм на праві власності чи знаходяться у користуванні, зобов'язані отримати від виконавчих органів дозвіл на розміщення будівництва об'єкта містобудування. Таким чином, рішення сільської ради є дозволом на розміщення об'єкта містобудування. «Акти обстеження земельної ділянки» осіб, які мали намір здійснити будівництво об'єктів містобудування, виконувалося КП «Архітектурне бюро Куп'янського району», яке припинило свою діяльність в липні 2012 року. Виробнича документація діяльності бюро знищена згідно акту (т. 1 а.с.176). 22 грудня 2014 року Головним архітектором Куп'янського району було надано відповідь про те, що відділом архітектури та будівництва була оглянута забудова гр..[PERSON] господарських будівель. Порушень в дотриманні будівельних норм не виявлено (т. 1 а.с. 228). На заяву [PERSON] від 16 січня 2015 року про надання копій документів перевірки домоволодіння [PERSON] від КП ««Архітектурне бюро» та з ГУ ДСНСУ, Петропавлівська сільська рада 21 січня 2015 року надала відповідь про те, що вказані служби були залучені до перевірки як фахівці своєї справи і вони були присутні на засіданні земельної комісії виконкому Петропавлівської сільради з участю [PERSON] та [PERSON], де був розгляд вказаного питання і під час засідання земельної комісії вівся протокол ведення цього засідання, копію якого сільська рада надає до відому (т. 1 а.с. 178, 182-184). З актів від 24 жовтня 2017 року, які складено комісією в складі депутата сільської ради та жителів вул. Дружби с. Петропавлівка, вбачається, що в домоволодінні [PERSON] по [ADDRESS], при розпалюванні котла довготривалого горіння з димара дійсно виходить дим тривалістю 15-20 хв. Від початку загорання палива, а потім кількість диму значно зменшується і майже його не видно. На протязі 3-х років з боку жительки [ADDRESS], [PERSON] тривають вислови нецензурною лексикою, образи, прокльони в адресу жителя [ADDRESS], [PERSON], які неодноразово чули сусіди, що і засвідчують (т 1 а.с. 37, 38). Листом № 1020-265 від 15 січня 2018 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області [PERSON] було повідомлено, що її звернення від 12 грудня 2017 року стосовно дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил за адресою: [ADDRESS], розглянуто. Згідно даних єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, інформація щодо об'єкта будівництва за зазначеною вище адресою в Департаменті відсутня. Відповідно до ст.. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком № 553, посадовими особами Департаменту у період з 27.12.2017 по 05.01.2018 р. неодноразово здійснено виїзди за адресою: [ADDRESS]. Під час виїздів за вказаною адресою встановлено факт наявності житлового будинку з господарськими будівлями. На момент здійснення виїздів, суб'єкт містобудування або їх уповноважені особи буди відсутні, що унеможливило проведення перевірки, оскільки, відповідно до п. 9 Порядку № 533, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва. Враховуючи вищевикладене, Департаментом [PERSON] було направлено лист з вимогою прибути з наявною правоустановчою, проектною, технічною та виконавчою документацією по Об'єкту, документами, що надають право на виконання будівельних робіт та забезпечити представникам Департаменту доступ на Об'єкт для проведення перевірки. Після проведення заходів державного архітектурно-будівельного контролю у присутності суб'єктів містобудування або їх представників та у разі виявлення порушень чинного законодавства, Департаментом будуть вжиті заходи реагування в межах компетенції (т. 1 а.с. 100, 101). На звернення [PERSON] від 05.02.2018 року про надання інформації щодо проведення перевірки законності забудови зі сторони сусіда [PERSON] в [ADDRESS], відділ містобудування, архітектури та цивільного захисту повідомляє, що залучення спеціалістів з КП «Архітектурне бюро Куп'янського району Харківської області» не було, так як воно припинило свою діяльність в 2012 році. Перевірка про розгляд заяви гр.. [PERSON] була проведена комісією створеною за Дорученням голови Куп'янської райдержадмінстарції № 01-26/4110 від 25 грудня 2014 року (т. 1 а.с. 175). На виконання доручення голови райдержадміністрації від 25 грудня 2014 року з метою розгляду звернення гр-на [PERSON] комісією проведено обстеження домоволодінь з виїздом на місце. Встановлено, що [PERSON], мешканець [ADDRESS], неодноразово звертався зі скаргою на свого сусіда [PERSON] про те, що встановлений димохід, поблизу межі до його садиби, задимлює подвір'я. Громадянин [PERSON] відреагував на скаргу, піднявши трубу на декілька метрів вище, але цього було недостатньо, щоб сусіду не задимлювалося подвір'я. Комісією було рекомендовано [PERSON] перенести димохід, що знаходиться в господарській будівлі та заважає сусіду [PERSON], та встановити зі свого боку подвір'я. Якщо сторони конфлікту не знайдуть примирення в даному питанні, запропоновано, в такому разі, звернутися до суду (т. 1 а.с. 188). Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо дотримання правил добросусідства, захисту прав власності, захисту особистого немайнового права на особисте життя, які регулюються положеннями ст.ст. 103, 152 Земельного кодексу України, ст.270, 391 ЦК України. Відповідно до ст.12 ч.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 152 ЗК України передбачено право власника земельної ділянки вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Власники земельних ділянок зобов'язані: г) не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; е) дотримуватися правил добросусідства (ст.91 ЗК України), повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (ст.103 ЗК України). Земельні спори у межах населених пунктів щодо додержання громадянами правил добросусідства вирішують органи місцевого самоврядування. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом (ст.158 ЗК України). Вказаною нормою закону передбачено обов'язковий досудовий порядок вирішення спору. Вирішення такого спору в судовому порядку можливо лише у разі незгоди з рішенням, прийнятим за результатами його розгляду органом місцевого самоврядування. Умови та порядок знесення самочинного будівництва передбачені ст.376 ЦК України. Частина 7 вказаної норми правом звернення до суду з позовом про зобов'язання особи, яка здійснила будівництво з істотними відхиленнями від проекту, істотного порушення будівельних норм і правил, наділяє орган державної влади або місцевого самоврядування. Самочинно збудоване майно підлягає знесенню особою, яка його здійснила, якщо це порушує права інших осіб (ч.4 ст.376 ЦК України). Позивач звернулась з вимогами про відновлення її особистого немайнового права шляхом знесення димохідної труби, яка розташована в літній кухні за адресою: [ADDRESS] За ст.. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Згідно ст.275 ЦК України фізична особа має право на захист особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч. 1ст. 23 ЦК України). Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування (ч. 4 ст. 23 ЦК України). Відповідно до ст. 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Як роз'яснено в п. 3 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.2005 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Положеннями п. 9 вказаної Постанови роз'яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, ураховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках. В пункті 10 зазначеної Постанови зазначено, що при заподіянні особі моральної шкоди, обов'язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тобто, позивач повинен надати докази як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності відповідача, так і докази спричинення їй майнової та немайнової шкоди, а також наявності причинного зв'язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Вказана норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорювань право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнані права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Розглядаючи справу суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не доведено умови та підстави покладення цивільної відповідальності, а саме: протиправність дій відповідача, причинний зв'язок між цими діями та спричиненою шкодою, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Аналіз представлених позивачем доказів дає можливість дійти висновку про те, що вони не містять доказів того, що: відповідачем було здійснено самочинне будівництво, яке порушує права позивача, погіршуючи стан її земельної ділянки, або створює незручності чи перешкоди в користуванні нею; які істотні порушення будівельних норм і правил допущено [PERSON]. не надано доказів порушення її права. Твердження позивача про те, що дим, який виходить з димохідної труби в літній кухні, спричиняє їй труднощі у користуванні своїм домоволодінням, їй та членам її родини, належним чином не доведені та ґрунтуються лише на поданих суду фотографіях, з яких вказані обставини встановити неможливо. Самі лише пояснення сторони щодо наявності певних порушень її прав та наслідків таких порушень не є достатніми, достовірними та належними доказами існування таких порушень. Крім того, станом на день розгляду справи рішення Петропавлівської сільської ради Куп'янського району Харківської області № 37-г від 28 березня 2008 року, яким [PERSON] надано дозвіл побудувати літню кухню розміром 8,0 х 4,0 м на території його домоволодіння в [ADDRESS], скасоване не було та є чинним, матеріали справи містять копію протоколу засідання виконавчого комітету Петропавлівської сільради від 28 березня 2008 року, із змісту якого вбачається, що заяву [PERSON] про надання дозволу на будівництво господарської будівлі за вищевказаною адресою було розглянуто та винесено рішення про надання дозволу на будівництво. Правомірність отримання даного дозволу на будівництво підтверджується також поясненнями свідка [PERSON], який був допитаний в судовому засіданні та пояснив, що він особисто був присутній під час вирішення питання про надання дозволу [PERSON]А на будівництво та підписував дане рішення. В наданій до суду копії цього рішення дійсно стоїть його підпис. Таким чином, в судовому засіданні не знайшли підтвердження факт порушення, невизнання або оспорювання права, свобод чи законних інтересів, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: dismissed