Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

У вересні 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власності на земельну ділянку, в якій просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, як за спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], право власності на земельну ділянку № 16 в садівничому товаристві «Берізка», м. Полтава, вул. Жасмінова, 22, площею 550 кв.м.. Ухвалою суду від 05 жовтня 2016 року позов [PERSON] залишено без руху. 17 жовтня 2016 року позивачка [PERSON] виконала вимоги ухвали суду у визначений термін. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та представник позивачки [PERSON] - адвокат [PERSON] в судове засідання не зявились, але надали на адресу суду заяву, в якій просили проводити судовий розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та наполягають на їх задоволенні. Представник відповідача - [PERSON] міської ради в судове засідання не зявилась, але надала на адресу суду заяву, в якій прохала проводити судовий розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги не визнає в повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність. В судове засідання представники третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Подільської районної у м. Полтаві ради, [PERSON] міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру, Приватний нотаріус [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявились, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча завчасно та належним чином були повідомлені про день та час слухання справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов [PERSON] таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Згідно свідоцтва про смерть серії І-КЕ №281441, виданого 13 вересня 2004 року [PERSON] міським відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] обласного управління юстиції, 12 вересня 2004 року помер чоловік позивачки [PERSON] ( а.с. 23). В судовому засіданні позивачка вказувала, що після смерті чоловіка відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки № 16 в садівничому товаристві «Берізка», м. Полтава, вул. Жасмінова, 22, площею 550 кв.м.. Судом встановлено, що 17 вересня 2004 року Третьою [PERSON] державною нотаріальною конторою заведено спадкову справі № 326 після смерті [PERSON]. Спадкоємцями після померлого є позивачка дружина померлого [PERSON] та дочка померлого [PERSON], яка відмовилася від спадщини на користь позивачки. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, 16 серпня 2016 року позивачка звернулась до Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка являється предметом спору. Постановою Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено в отриманні свідоцтва про право власності на спадщину, з підстав відсутності Державного акта на земельну ділянку № 16 в садівничому товаристві «Берізка» по вул. Жасмінова, 22 у м. Полтаві, який померлий [PERSON] не отримував за життя у відповідних органах. Судом встановлено, що згідно довідки, наданої Головою садівничого товариства «Берізка №1», [PERSON] являється членом садівничого товариства з 03.04.1986 року; виготовлення проекту на володіння землі було проведено 10.05.1994 року; земельна ділянка № 16 площею 550 кв.м., приватизована з січня 1999 року; державний акт на земельну ділянку не видавався. Згідно відповіді [PERSON] міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру [PERSON] міської ради від 13.03.1998 року № 153-р земельна ділянка № 16 в садівничому товаристві «Берізка», с. Вороніна (нині вул. Жасмінова, 22), площею 550 кв.м., передана у приватну власність гр. [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ ПЛ № 029113 від 29.01.1999 року. В судовому засіданні сторона позивачки вказувала про те, що дана земельна ділянка належала померлому [PERSON] за його життя, а документи підтверджуючі цей факт відсутні у позивача, оскільки спадкодавцем за життя не було отримано державного акта, в звязку з чим позивачка була змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Судом встановлено, що позивачка є спадкоємцем за законом та вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки відповідно до ст.. 1270 ЦК України подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого [PERSON]. Статтею 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому, свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Так, судом встановлено, що до позивачки [PERSON] перейшли права на земельну ділянку № 16 в садівничому товаристві «Берізка», м. Полтава, вул. Жасмінова, 22, площею 550 кв.м.. Таким чином, встановлені вище фактичні обставини справи, спростовують твердження представника відповідача [PERSON] міської ради про безпідставність позовних вимог [PERSON]. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] є законними і обґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: approved