Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

У вересні2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення. Позовні вимоги мотивовано тим, що на підставі рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 22.11.2017 року,йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] в м.Запоріжжя.Право власності на квартиру зареєстровано у встановленому законом порядку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.Незважаючи на те, що він є єдиним законним власником вказаної квартири, відповідач протиправно чинить йому перешкоди у доступі та вселенні до належної йому на праві власності квартири. Такі дії відповідача порушують його права та законні інтереси як власника майна, оскільки він не має можливості користуватися належним йому на праві власності нерухомим майном через неправомірні дії відповідача, яка не надає позивачу ключів від квартири, які отримала після смерті попереднього власника, та заважає йому володіти та користуватися власністю, не допускаючи до квартири.Вказані дії відповідача є підставою для звернення позивача до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні власністю та вселення позивача до квартириквартира №101 в будинку №10 по вул.Воронезькій в м.Запоріжжя. Ухвалою від 18.10.2018 року за даним позовом у справі відкрито загальне позовне провадження та розпочате підготовче провадження. Ухвалою від 15.11.2018 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] заперечує проти задоволення позовних вимог. Суду пояснила, що ключі від спірної квартири знаходяться у неї, вона отримала ключі від працівників поліції коли забирали до лікарні [PERSON] Після попереднього рішення суду вона не передала ключі [PERSON] та відмовилася йому їх дати, бо вона проживає як у спірній квартирі так і у квартирі де зареєстрована- квартира № 98 у будинку № 10 по вул.. Воронезькій у м.Запоріжжі. Позивач не може потрапити у квартиру, бо вона не йому віддає ключі, чинить йому перешкоди у потраплянні до квартири, бо судом порушено її права при розгляді іншої справи. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні заперечує проти задоволення позовних вимог. Суду пояснив, що відповідачка дійсно займає спірну квартиру № 101, бо вважає, що це приміщення квартири належить їй. Дійсно є рішення суду, яким за [PERSON] визнано право власності на спірну квартиру, але відповідачка має намір відстоювати свої права на вказану квартиру і не віддає позивачу ключі від неї. На теперішній час у [PERSON] не має законних підстав для проживання у спірній квартирі, але вона бажає довести своє право на вказану квартиру. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що з [PERSON] вона проживає в одному підїзді. Їй відомо, що [PERSON] є власником квартири після смерті [PERSON] Десь 27-28.09.2018 року [PERSON] приходив з метою потрапити у свою квартиру, але зайти до квартири не зміг. В цей день вона почула крики і підїзді та вийшла з квартири, чула, як кричала [PERSON] та її матір, які не пускали [PERSON] у квартиру, яка йому належить, при цьому [PERSON] кричала, що його не пустить у квартиру. Вона заглянула на сходинковий марш та побачила, що [PERSON] свояла у дверях квартири і кричала, що не пустить [PERSON] у квартиру- його квартиру. Їй відомо, що коли колишню власницю квартири [PERSON] забирали до лікарні, ключі від її квартири передали сусідці-Галанцовій Г., яка є матірю [PERSON] Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, свідка,дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає повному задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 22.11.2017 року, яке набрало законної сили 20.08.2018 року,[PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS]. 13.09.2018 року право власності [PERSON] на вказану квартиру зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним Витягом від 19.09.2018 року №138342116. Згідно з інформацією та копіями матеріалів перевірки звернень [PERSON], які витребувані судом зХортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, [PERSON] звертався до вказаного відділу поліції: 22.09.2018 року з повідомленням, що не може потрапити до квартири [ADDRESS], яка належить йому на праві власності; 27.09.2018 року з заявою про усунення перешкод в користуванні власністю квартирою №101 в будинку №10 по вул.Воронезькій в м.Запоріжжі. В ході проведення перевірок цих заяв було встановлено, що в зазначеній квартирі перебуває жінка, яка представилась [PERSON], відчиняти двері та надавати пояснення відмовилась. Стаття 41 Конституції України гарантує, що кожен громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, яка набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною першою статті 316\~ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 319\~ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями статті 321\~ЦК України встановлено принцип непорушності права власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. При цьому власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). Згідно із статтею 386\~ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 33 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК України, про те, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396\~ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Крім того, в ст.150,156\~ЖК України зазначено, що громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей та мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Зясувавши обставини даної справи та оцінивши надані суду докази, проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність, обґрунтованість та доведеність позовних вимог [PERSON], оскільки судом встановлено та знайшло своє належне підтвердження, що позивач будучи одноособовим власником спірної квартири та маючи гарантоване право вільно і на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатисяцим житлом, на даний час обмежений в здійсненні такого права, доступу до квартири не має, оскількивідповідач відмовляєтьсядопустити його до квартири та надати ключі від квартири, посилаючись нанеправомірністьнабуттяпозивачем права власності на квартиру, їїправомірне постійнемешкання в спірномужитлі та неможливість сумісного проживання. При цьому аналіз статті 391 ЦК України свідчить, що підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей. При цьому для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником свого права. Таким чином, право власності має захищатися лише при доведенні самого факту порушення. Суд враховує, що відповідач доводи позивача щодо наявності перешкод в користуванні спірною квартирою не оспорює та підтверджує вказане своїми поясненнями. Тому при вирішенні даної справи, суд вважає достатніми підставами для задоволення позову, неспростовні доводи позивача щодо наявності створених відповідачем перешкод для доступу до належного йому житла. Також суд враховує, що жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову, зокрема, що позивач неправомірно набув право власності на квартиру, а відповідач має право займати квартиру для власного проживання, відповідач не надала. Посилання представника відповідача на подання відповідачем заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та касаційної скарги на рішення суду, яким за [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS], як на доказ того, що між сторонами продовжує існувати спір щодо права володіння та користування спірною квартирою, не приймається судом до уваги через те, що рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 22.11.2017 року, за яким за [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS], набрало законної сили, є чинним та підлягає виконанню. Право власності за позивачем на спірну квартиру зареєстровано у встановленому законом порядку. Належних та беззаперечних доказів, які б свідчили про те, що [PERSON] постійно проживає у спірній квартирі таправомірно користується нею, матеріали справи не містять. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] пояснила, що вона проживає як у квартирі № 98 та у квартирі [ADDRESS]. Доводи представника відповідача щодо невірного обрання позивачем способу захисту порушеного права через те, що нимне заявлено позовних вимог до відповідача про її виселення з квартири, суд відхиляє з огляду на те, що позивачем пред'явлено негаторний позов про усунення перешкод у користуванні майном шляхом вселення у спірну квартиру через наявність перешкод здійснювати своє право користуватися та розпоряджатися належним йому майном, і цей спосіб захисту цивільного права відповідає вимогам, установленим частиною другою статті 16 ЦК України. Такожсуд не приймає до уваги доводи представника відповідача про можливістьвселенняпозивачалише за умовивиселення відповідача з квартири, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону та не є перешкодою для вселення позивача. Також суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про те, що позов слід залишити без розгляду через невідповідність позовної заяви вимогам ст.175 ЦПК України, оскільки відмова у прийнятті до розгляду позовної заяви з формальних підстав матиме наслідком порушення права особи на справедливий судовий розгляд, гарантоване параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Тому відсутність у позовній заяві ідентифікаційного коду\~відповідача та\~відомостей про\~вжиття заходів\~досудового врегулювання\~спору,\~на думку\~суду,не є підставою для відмови в позові. Отже, на підставі ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України, суд вважає необхідним захистити порушене право власності позивача і усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом його вселення у спірне житло. На підставівказаного, позов [PERSON]слід задовольнитип овністю. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання до суду позову в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved