Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

У березні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в якому зазначила, що 29.01.2000 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Маріупольському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 31. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З лютого 2015 року однією родиною не проживають. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти з [PERSON] на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття щомісячно, подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 29.01.2000 року [PERSON] та [PERSON] з 29.01.2000 року являються подружжям (а.с.7). Згідно свідоцтв про народження [PERSON] народилася [INFO]., [PERSON] народився [INFO], батьками яких є сторони по справі. (а.с. 8,9). Діти мешкають разом з позивачкою в с. [ADDRESS] та знаходяться на повному його утриманні (а.с. 4). Згідно довідки №1/109539 від 20.03.2015 р. наданої ПАТ «ММК ім. Ілліча», розмір заробітної плати [PERSON] за січень 2015 року та лютий 2015 року складає 5307,465 грн. (а.с.5). Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров'я та матеріального положення дитини, платника аліментів, відсутність інших осіб на утриманні, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору, в частині вимог про стягнення аліментів, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved