Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

У березні 2020 року представник позивача АТ «Райффайзен Банк Аваль», адвокат Хуторянець О.В, звернувся із позовом до [PERSON] , Виробничо-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю «Агроекс» про стягнення трьох відсотків річних від суми боргу, посилаючись на те, що 27.03.2008 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] в рамках Генеральної кредитної угоди № 014/05/628 від 27.03.2008 року укладено Кредитний договір № 014/05/628/1 за яким відповідачу надано кредит в сумі 500000,00 доларів США на умовах сплати 13,25% річних строком по 26.03.2015 року. Зазначає, що 27.03.2008 року на забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Виробничо-комерційним ТзОВ «Агроекс» укладено договір поруки № 014/05/628/235 згідно якого останній на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед позивачем відповідати за зобов`язаннями [PERSON] , які виникають з умов Генеральної кредитної угоди. Також 30.06.2011р. між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Виробничо-комерційним товариством з обмеженою відповідальністю «Агроекс» укладено договір поруки № 12/42-0-1/81 відповідно до якого останній на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед позивачем відповідати за зобов`язаннями [PERSON] , які виникають з умов Кредитного договору. У зв`язку з порушенням відповідачами своїх обов`язків за кредитним зобов`язанням рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19.06.2018року у справі № 718/747/15-ц за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] , частково зміненого постановою Чернівецького апеляційного суду від 21.12.2018 року, стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором 40979,64 доларів США, з яких: 27323,37 доларів США доларів по тілу кредиту, 13656,27 доларів борг по відсотках, та пеню в розмірі 112781 гривня 49 коп. Крім того рішенням господарського суду Чернівецької області від 25.04.2018 року у справі № 926/295/18, частково скасованого постановою Західного апеляційного господарського суду від 19.02.2019 року, за цим же кредитним договором стягнуто з ВК ТОВ «Агроекс» на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» 27323,37 доларів США. Вказує, що нарахування 3% річних, у відповідності до ст. 625 ЦК України здійснюється на суму заборгованості за Кредитним договором, а саме 27323,37 доларів США. У вище вказаних судових рішеннях судами встановлено порушення відповідачами своїх зобов`язань щодо повернення АТ «Райффайзен Банк Аваль» тіла кредиту в розмірі 27323, 37 доларів США у строк до 14.11.2014 року, тобото після направлення 14.10.2014 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» Захарчуку В.М. та ВК ТОВ «Агроекс» вимоги. Також вказує, що починаючи з 15.11.2014 року по теперішній час, внаслідок неповернення АТ «Райффайзен Банк Аваль» відповідачами [PERSON] та ВК ТОВ «Агроекс» грошових коштів в сумі 27323,37 доларів США, останні мають сплатити 3% річних, у відповідності до ст.625 ЦК України, що становить 2463,15 доларів за період з 12.03.2017 року по 12.03.2020 року. Посилаючись на вимоги законодавства, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та ВК ТОВ «Агроекс» на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» 3% річних у відповідності до ст.625 ЦК України, що становить 2463,15 доларів, та стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та ВК ТОВ «Агроекс» на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. 19.03.2020 року ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області справу було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачам строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Окрім того відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву та призначено судове засідання на 14.04.2020 року. 14.04.2020 року судове засідання відкладено на 19 травня 2020 року, у зв`язку із неявкою відповідачів, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача АТ «Райффайзен Банк Аваль», адвокат Хуторянець О.В. в судове засідання не з`явився, однак скерував до суду заяву про підтримання позовних вимог, просив справу розглядати за його відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] та представник ВК ТОВ «Агроекс» повторно у судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується матерівалами справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 19.05.2020 року згідно ст. 281 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою сторін та їх представників у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.03.2008року між сторонами було укладено Генральну кредитну угоду № 014/05/628 та Кредитний договір № 014/05/628, згідно з якою відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 500 000 доларів США.(а.с.5-7, 9-13) 27.03.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ВК ТОВ «Агроекс» укладено договір поруки. (а.с.29). 30.06.2011року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ВК ТОВ «Агроекс» укладено договір поруки. (а.с.34-35). Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19.06.2018 року у справі № 718/747/15-ц за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] , стягнуто заборгованість з [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором 40979,64 доларів США, з яких: 27323,37 доларів США доларів по тілу кредиту, 13656,27 доларів борг по відсотках, пеню в розмірі 1416311 гривні 22 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 16396,92 грн. (а.с. 36-37). Постановою Чернівецького апеляційного суду від 21.12.2018 року змінено вище вказане рішення суду в частині стягнення пені, та стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором № 014/05/628 від 27.03.2008 року пеню в розмірі 112781 гривню 49 копійок, та змінено розподіл судових витрат , а саме стягнуто з АТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 12625 гривень 58 коп. (а.с.39-42). Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 25.04.2018 року у справі № 926/295/18, стягнуто з ВКТОВ «Агроекс» на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»33623,37 доларів США основного боргу, 16536,83 долари США відсотків, 365523 гривні 33коп. пені та 27200 гривень 81 коп. судового збору.(а.с.43-45). Постановою Західного апеляційного господарського суду від 19.02.2019 року, рішення Господарського суду Чернівецької області від 25.04.2018 року залишено без змін. (а.с.46-51). З урахуванням встановлених обставин суд вважає за необхідне проаналізувати наступні правові норми та судову практику. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно вимог ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Велика Палата Верховного Суду 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц дійшла до висновку про те, що положення ст. 625 ЦК України поширюються на усі види грошових зобов`язань в незалежності від природи їх виникнення - на підставі договору або делікту. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. З огляду на проаналізовані правові норми, встановлені обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. У даному випадку суд змушений керуватись ч. 1 ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилався на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19.06.2018року у справі № 718/747/15-ц за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] , частково зміненого постановою Чернівецького апеляційного суду від 21.12.2018 року, яким стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором 40979,64 доларів США, з яких: 27323,37 доларів США доларів по тілу кредиту, 13656,27 доларів борг по відсотках, та пеню в розмірі 112781 гривня 49 коп. та рішення Господарського суду Чернівецької області від 25.04.2018 року у справі № 926/295/18, частково скасованого постановою Західного апеляційного господарського суду від 19.02.2019 року, за цим же кредитним договором, яким стягнуто з ВК ТОВ «Агроекс» на користь на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» 27323,37 доларів США. Враховуючи викладене, суд задовольняє стягнення з відповідачів на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» за період з 12.03.2017 року по 12.03.2020 року 3% річних в сумі 2463,15 доларів США. Отже, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, приходить до висновку про задоволення позову. Згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України судові витрати, які поніс позивач у зв`язку зі зверненням до суду, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 15, 16, 82, 509, 526, 625, 629, 1048 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-82, 141, 263-265, 274-276 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved