Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач 1), [PERSON] (далі - відповідач 2) про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття житлового приміщення, згідно з яким просила: стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 61 015,20 грн., витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій (витрати на проведення незалежної оцінки матеріальних збитків) у розмірі 2 600,00 грн. та судовий збір у розмірі 980,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 2019 року по теперішній час у квартирі [ADDRESS] , тобто фактично - над квартирою Позивача, її власники, [PERSON] та [PERSON] , здійснюють ремонтні роботи з застосуванням неналежних інструментів та будівельних технологій. Внаслідок проведення зазначених ремонтних робіт у квартирі Позивача утворилися істотні пошкодження. Заподіяна матеріальна шкода на даний час відповідачем 1 та відповідачем 2 не відшкодована, у результаті чого позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою від 24.05.2021 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, а розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу 1 та відповідачу 2 було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. 21.05.2021 року через канцелярію суду надійшла заява від позивача про відвід судді Мальцеву у справі №761/10367/21. 20.08.2021 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. заяву позивача [PERSON] про відвід головуючого по справі судді Мальцева у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування майнової шкоди - передано на вирішення іншому судді, визначеному в порядку, передбаченому ст.33 ЦПК України. 25.08.2021 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Савицького О.А. заяву позивача [PERSON] про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування шкоди - відмовлено у задоволенні. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач 1 та відповідач 2 не скористалися своїм правом та не направили суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. За вказаних обставин, а також враховуючи те, що відповідач 1 та відповідач 2 у встановлений строк відзив на позовну заяву не надали, суд вирішує справу за наявними матеріалами, як це передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Для правильного вирішення питання цивільно-правової відповідальності необхідно встановити власників або співвласників житлового приміщення. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 18 квітня 1995 року, реєстраційний № 1/2343-2390, що підтверджується копією договору купівлі-продажу. [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 596, 597 від 07.08.2019 року, що підтверджується інформаційною довідкою №248878737 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . Вказана квартира знаходиться на 3 поверсі 4-поверхового будинку, що підтверджується технічним паспортом. З 2019 року по теперішній час у квартирі [ADDRESS] , тобто фактично - над квартирою Позивача, її власники, [PERSON] та [PERSON] , здійснюють ремонтні роботи з застосуванням неналежних інструментів та будівельних технологій. Внаслідок проведення зазначених ремонтних робіт у квартирі Позивача утворилися істотні пошкодження. 09 грудня 2019 року приблизно о 22 годині квартиру Позивача було залито (заявки про залиття були зареєстровані за №5966267 - аварійна служба Шевченківського району; №5966728 - центральна диспетчерська Шевченківського району м. Києва). Внаслідок залиття водою було змито побілку та штукатурку зі стелі та стін, пошкоджено історичну ліпнину на стелі, у залитому приміщенні відбулося коротке замикання, насичена окалиною вода бурого кольору зіпсувала сантехнічне обладнання, а на наступний день залиті водою поверхні вкрилися рудими плямами. Щодо вищевказаного факту залиття 10 грудня 2019 року Позивачем було подано відповідну заяву з детальним описом всіх обставин до начальника ЖЕК «Ярославська» щодо складення відповідного акту про залиття. 13 грудня 2019 року членами комісії було проведено огляд квартири [ADDRESS] на предмет залиття та складено акт про залиття. Зазначеним актом було задокументовано наступні пошкодження: -в коридорі площею 20,1 м, кв. - стеля - виявлено плями залиття ліпнини коричневого кольору до 2 м. кв. та місцями її пошкодження, залиття стелі та падуги по всій площі стелі; стіни --виявлено плями залиття по всій площі стін, пластикові двері на балкон погано зачиняються. -у вбиральні площею 1,2 м. кв. вийшов з ладу шаровий кран в бачку унітаза. За змістом вказаного акту, причиною залиття квартири [ADDRESS] є проведення ремонтних робіт капітального характеру у квартирі [ADDRESS] , яка розташована по стояку поверхом вище, а саме пошкоджено гнучку підводку до унітаза. Також встановлено, що заподіювачем шкоди є власник квартири [ADDRESS] . Слід зазначити, що Відповідач 1 визнав те, що залиття відбулося внаслідок ремонтних робіт у його квартирі, та погодився усунути заподіяну шкоду у повному обсязі, про що свідчить його підпис у акті про завдання матеріальної і моральної шкоди 09.12.2019 року внаслідок ремонту у кв. [ADDRESS] . Разом з тим, ні Відповідач 1, ні Відповідач 2 нанесені Позивачу матеріальні збитки не відшкодували, заподіяну шкоду не усунули і продовжили здійснювати ремонтні роботи неналежними методами. Внаслідок вказаного, відбулися ще 2 залиття квартири Позивача, а саме: 10 січня 2021 року та 19 січня 2021 року (заявки про залиття, зареєстровані за №7109315 та №7141811 відповідно - центральна диспетчерська Шевченківського району м. Кієва). Щодо вищевказаних фактів залиття 22 січня 2021 року Позивачем було подано відповідну заяву до КП ЖЕК «Ярославська» Шевченківського району щодо створення комісії та складення відповідного акту про пошкодження. 27 січня 2021 року членами комісії було проведено огляд квартири [ADDRESS] на предмет залиття та складено акт. Зазначеним актом було задокументовано наступні пошкодження: -в коридорі площею 20,1 м. кв. - стеля - виявлено плями залиття ліпнини коричневого кольору до 2 м. кв., місцями її набухання та пошкодження, залиття падуги та стелі по всій площі стелі; стіни - виявлено плями залиття місцями по всій площі стін; -в коридорі площею 5,8 м. кв. - стеля та стіни - виявлено плями залиття коричневого кольору по всій площі стелі; стіни - виявлено плями залиття місцями по всій площі стелі стін та стелі; -в кімнаті площею 20,3 м. кв. - стеля - виявлено волосяні тріщини по всій площі стелі. Також виявлено сковзну тріщину на міжкімнатній перегородці та часткове руйнування декоративного карнизу з ліпниною; -в кімнаті площею 54,2 м. кв. - стеля - виявлено волосяні тріщини по всій площі стелі та сковзну тріщину на міжкімнатній перегородці шириною розкриття до 3 мм по всій довжині кімнати. Виявлено плями залиття коричневого кольору карнизу, декоративної ліпними та на падузі. -в кімнаті площею 19,5 м. кв. - стеля - виявлено волосяні тріщини по всій площі стелі та сковзну тріщину на міжкімнатній перегородці шириною розкриття до З мм по всій довжині кімнати та тріщину над віконним пройомом шириною розкриття до 3 мм. За змістом вказаного акту, причиною залиття квартири [ADDRESS] є проведення ремонтних робіт капітального характеру у квартирі [ADDRESS] , яка розташована по стояку поверхом вище, а саме проводилося полив підлоги водою та пошкоджено трубу холодного водопостачання у ванній кімнаті. Також встановлено, що заподіювачем шкоди є власник квартири [ADDRESS] . Разом з тим, Відповідачі нанесені Позивачу матеріальні збитки не відшкодували, заподіяну шкоду не усунули і по день звернення з позовною заявою здійснюють ремонтні роботи з порушеннями будівельних норм, недопустимим рівнем шуму та вібрації. Слід зазначити, що внаслідок вказаних незаконних дій Відповідачів було пошкоджено не тільки квартиру Позивача, а й квартири інших жителів під`їзду, які також неодноразово заливалися, а на їх стінах та стелі утворилися тріщини. Крім того в результаті ремонту було забруднено сам під`їзд, пошкоджено його інтер`єр, штукатурку, фарбування, вхідні двері, зламано замок. Вказані обставини підтверджуються скаргою мешканців будинку [ADDRESS] та листом-попередженням Управителя Служби у правителя з питань ЖКГ Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва». З метою визначення матеріальних збитків Позивачем було замовлено оцінку збитку, нанесеного квартирі [ADDRESS] . За результатами проведеної оцінки було визначено вартість майнового збитку, нанесеного Позивачу, як власнику майна, у сумі 61 015,20 грн. (шістдесят одна тисяча п`ятнадцять гривень двадцять копійок), що підтверджується копією звіту №144/21 про оцінку збитку, нанесеного майну - квартирі [ADDRESS] . Таким чином, внаслідок здійснення Відповідачами у належній їм на праві власності квартирі ремонтних робіт за допомогою неналежних технологій, інструментів, засобів, методів, що призвело до залиття та виникнення інших пошкоджень у квартирі, належній Позивачу, Позивачу було заподіяно матеріальну шкоду (збитки) на суму 61015,20 грн. (шістдесят одна тисяча п`ятнадцять гривень). Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 08 серпня 1992 року №572 власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян. При цьому, п, 11 вказаних Правил вказує, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до ст. 151 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом. Виходячи зі змісту положень ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право за судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. За змістом зазначених норм, саме власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. У відповідності до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як зазначено у ч. 2 зазначеної статті збитками с: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Як передбачено ч. 3 вказаної статті, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до частин 4 та 5 ст, 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Отже, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків. Відповідно до положень ч. 3 от, 386 ЦК України власник, права якого порушені, мас право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, г також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом вказаної статті ЦК України для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Як роз`яснено у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року за № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частина перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.02.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Крім того, необхідно враховувати, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди; діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51 гс14 та підтверджено у Постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2019 року у справі №554/1583/16-ц. Відповідно до Пленум Верховного Суду України у пункті 2 Постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно зі ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законодавством також установлено, що відшкодування шкоди полягає у відшкодуванні затрат, необхідних для приведення пошкодженої речі у її попередній стан та у компенсації супутніх витрат, необхідних для такого відновлення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Цивільного - процесуального кодексу України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому підлягає стягненню з [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] матеріальна шкода у розмірі 61 015,20 грн. Оскільки вимога щодо стягнення витрат, пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій (витрат на проведення незалежної оцінки матеріальних збитків) у розмірі 2 600,00 грн. є похідною від основної вимоги щодо стягнення майнової шкоди, вона також підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на оплату судового збору в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved