overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

У вересні 2017 року заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, відповідно до якої просить встановити, що вона є онукою [PERSON], [INFO]. Також заявниця вказує, що встановлення вищевказаного факту родинних відносин їй необхідно у звязку з тим, що вона має намір отримати посвідку на постійне проживання на території України. Заявниця просила розглянути справу без її участі та задовольнити її заяву, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області не повідомило суду причину неявки свого представника в судове засідання, хоча про дату, час і місце судового розгляду справи було повідомлено належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання нею судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. 09 липня 1996 року Первомайською селищною [PERSON] Слободзейського району видано свідоцтво про народження І-МП № 000369, з якого вбачається, що [PERSON] народилася 27 травня 1996 року, місто народження : с.м.т. Первомайськ Слободзейського району, а її батьками є : батько [PERSON], росіянин, та мати [PERSON], українка. З ксерокопії запису про укладення шлюбу вбачається, що 23 квітня 1996 року в Первомайській селищній [PERSON] було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], уродженцем [INFO] РРФСР, росіянином, та [PERSON], [INFO], уродженкою с.м.т. Первомайськ Слободзейського району, українкою, актовий запис № 13. Рішенням мирового судді дільниці № 135 району «Вихіно-Жулебіно» м. Москви від 05 серпня 2005 року шлюб, зареєстрований 23 квітня 1996 року в МРІР Первомайською селищною радою Слободзейського району, актовий запис № 13, між [PERSON], [INFO], уродженцем [INFO], і [PERSON] (до шлюбу «Даніч») [PERSON], [INFO], уродженкою [INFO], розірвано. 11 лютого 2009 року відділом ЗАГСу Державної адміністрації Слободзейського району с.м.т. [PERSON] ПМР видано свідоцтво про розірвання шлюбу ІV МП № 071945, з якого слідує, що шлюб між [PERSON] і [PERSON], [INFO], розірвано 16.08.2005 р. на підставі рішення суду району Вихіно-Жулебіно м. Москви від 05.08.2005 р., актовий запис № 33, та після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище «Смагіна». З свідоцтва про народження серії V-БМ № 482983, виданого 12 грудня 1978 року Первомайською сільською [PERSON] Слободзейського району Молдавської РСР, слідує, що батьками [PERSON], яка народилася [INFO] у с. Первомайськ Слободзейського району Молдавської РСР, є : батько [PERSON], українець, та мати [PERSON], українка. Як слідує з довідки про реєстрацію особи громадянином України № 532/НГ-7949 від 18.08.2003 р., виданої Посольством України в Республіці Молдова, [PERSON], [INFO], зареєстрована громадянином України. Вказані обставини дозволяють суду зробити обґрунтований висновок стосовного того, що заявниця [PERSON], є онукою [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

У вересні 2017 року заявниця [PERSON] звернулася до суду із даною заявою, в обґрунтування якої вказала, що у серпні 2017 року вона звернулася до пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії. При перевірці документів було виявлено, що у трудовій книжці допущено помилку, а саме її дівоче прізвище написано з двома літерами «с»- «[PERSON]», замість вірного «[PERSON]» та роз'яснено право на звернення до суду про встановлення факту належності трудової книжки. На підставі викладеного, заявниця була вимушена звернутися до суду з даною заявою, в якій просила встановити факт того, що трудова книжка від 03.06.1980 року належить їй. Заявниця у судове засідання не з'явилася, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що вирішення справи по суті залишає на розгляд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданного Талаківським РАЦС 14.02.1962 року та атестату [NUMBER], виданого Технічним училищем №60 м.Жданова 23.07.1980 року,- дівоче прізвище заявниці «[PERSON]». Як убачається зі свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER], виданого Палацом одруження м.Жданова 28.04.1982 року, заявниця одружилась 28.04.1982 року та змінила прізвище з дівочого «[PERSON]» на «[PERSON]». В матеріалах справи мається трудова книжка серії [NUMBER] від 03.06.1980 року на ім'я заявниці [PERSON], але дівоче прізвище вказано «[PERSON]». Судом встановлено, що заявник звернулася до Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області про встановлення факту належності документу з заявою про призначення їй пенсії, однак листом від 08.08.2017 року було роз'яснено про необхідність надання рішення суду про підтвердження приналежності їй трудової книжки. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, за умови, що організація, яка видала трудову книжку не має можливості внести до неї виправлення, суд вбачає достатньо умов для встановлення юридичного факту належності трудової книжки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

У вересні 2017 року заявниця звернулась в суд із заявою, в якій просить замінити опікуна [PERSON] , [INFO]. Заява мотивована тим, що її рідна сестра [PERSON] - інвалід з дитинства. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 16.03.1999 року у справі №2-265 останню визнано недієздатною , рішенням виконкому Червоноградської міської ради від 22.04.1999 року №127 призначено її опікуном [PERSON] (маму) , яка 19.06.2017 року померла. Вказує, що [PERSON] проживає з нею. Стверджує, що доглядає останню, так як за станом здоровя вона не розуміє значення своїх дій. Заявниця у судове засідання не зявилась, подала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи, у судове засідання не зявилася, подала подання заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів влади. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця народилась 06.04.1970 року, її батьками записані: батько-Перешило [PERSON], мати [PERSON] . Як видно з матеріалів справи, рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 16.03.1999 року [PERSON] , [INFO], визнано недієздатною, рішенням виконкому Червоноградської міської ради від 22.04.1999 року №127 призначено [PERSON] , [INFO], опікуном над недієздатною дочкою [PERSON] , [INFO] . Опікун [PERSON] [PERSON] померла 19.06.2017 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-СГ № 468345 від 19.06.2017 року . Копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про укладення шлюбу стверджується , що [PERSON] , народилася 06.04.1970 року , її батьками є :батько-Перешило [PERSON], мати [PERSON], 14.11.1987 року вона уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Згідно з поданням Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 31.10.2017 року № 3/22-8561/4 комісією з питань захисту прав повнолітніх осіб, які за станом здоровя не можуть самостійно здійснювати свої права та виконувати обовязки запропоновано Червоноградському міському суду Львівської області призначити [PERSON] опікуном недієздатної [PERSON] . Згідно із ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку, що опікуном недієздатної [PERSON] слід призначити заявницю, а тому заява задовольняється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

У вересні 2017 року заявниця звернулася до районного суду з вказаною заявою, обґрунтовуючиїї тим, що її мати [PERSON], являється власницею 1/2 частини квартири №1, що становить 1/8 частини житлового будинку, яка знаходиться в місті Овручі Житомирської області по вул.Ш.Алейхема, в будинку №3-а. Відповідно до договору дарування від 28 серпня 2017 року частини квартири, що становить частину житлового будинку, подарувала вказану належну їй на праві власності квартиру, що підтверджується копією договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Овруцького районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON] Тому, просила встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], є її [PERSON], [INFO], матірю. В судове засідання заявниця не зявилася, надіслала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі та задовольнити її заяву. Представник заінтересованої особи Вишгородської обєднаної державної податкової інспекція, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилась 06 червня 1966 року в селі Тичків Народицького району Житомирської області, що підтверджується копією паспорта серії СК №776128 виданого Бородянським РВ ГУ МВС України в Київській області 17 квітня 1998 року. (а.с.8) Як убачається з копії паспорта громадянина України серії ВМ №568408 виданого Овруцьким РВ УМВС України в Житомирській області 10 серпня 1998 року, [PERSON] народилася 13 липня 1938 року в селі Закусили Народицького району Житомирської області. (а.с.7) Відповідно до копії свідоцтва про народження серії VII-УР №0347598 виданого 30 червня 1966 року, [PERSON] народилась в селі Тичків Народицького району Житомирської області, а батьками її є - [PERSON] та [PERSON]. (а.с.3) Із копії свідоцтва про укладення шлюбу виданого 06 вересня 1986 року, [PERSON] та [PERSON], уклали шлюб 06 вересня 1986 року, після чого Гордін змінила прізвище на [PERSON].(а.с.4) З копії договору дарування частини квартири, що становить частину житлового будинку серії НМІ 628750 складеного 28 серпня 2017 року вбачається, що [PERSON], подарувала [PERSON], 1/2 частину квартири №1, що становить 1/8 частини житлового будинку, яка знаходиться в місті Овручі Житомирської області по вул.Ш.Алейхема, в будинку №3-а. (а.с.5) Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON], являється матірю [PERSON], яка народилась 06 червня 1966 року, уродженки [INFO], а тому вбачає за необхідне, задовольнити заяву.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

У вересні 2017 року Комунальне підприємство по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради звернулося в суд з позовом до [PERSON] про зобовязання [PERSON] привести мережу централізованого опалення в квартирі до попереднього стану, а саме: відновити централізоване опалення шляхом приєднання нагрівальних приладів до внутрішньої системи опалення житлового будинку. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що комісією КП «Тепловик» від 13.07.2017 року по огляду квартири [PERSON] за адресою [ADDRESS], було встановлено, що [PERSON], не дотримуючись встановленого порядку, самовільно провела відключення від мережі централізованого опалення, без дозволу міжвідомчої комісії з питань відключення від централізованого опалення і гарячого водопостачання (далі ЦО і ГВП), чим порушила чинне законодавство, а саме Постанову КМУ №630 від 21.07.2005 року та на Наказ Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №169 від 06.11.2007, яким внесено зміни до Наказу №4 від 22.11.2005 року, що підтверджується службовою запискою, а також порушила договір № 3337, укладений між КП «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради та [PERSON] В листопаді 2017 року [PERSON] звернулася із зустрічним позовом до Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради про розірвання Договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 18 жовтня 2012 року № 3337, укладений між [PERSON] та КП «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради. В обґрунтування заявлених позовних вимог за зустрічним позовом [PERSON] вказує, що між нею та КП «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 18 жовтня 2012 року. У звязку з істотним порушенням КП «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради умов Договору, а саме надання послуг неналежної якості, односторонньою зміною істотної умови договору в порушення ч. 2 п. 18 Договору ціни (тарифу) та порядку його розрахунку. Крім того, вказує, що на виконання пункту 31 та 32 Договору та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

У вересні 2017 року Комунальне підприємство по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради звернулося в суд з позовом до [PERSON] про зобов'язання [PERSON] привести мережу централізованого опалення в квартирі до попереднього стану, а саме: відновити централізоване опалення шляхом приєднання нагрівальних приладів до внутрішньої системи опалення житлового будинку. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що комісією КП «Тепловик» від 13.07.2017 року по огляду квартири [PERSON] за адресою [ADDRESS], було встановлено, що [PERSON], не дотримуючись встановленого порядку, самовільно провела відключення від мережі централізованого опалення, без дозволу міжвідомчої комісії з питань відключення від централізованого опалення і гарячого водопостачання (далі ЦО і ГВП), чим порушила чинне законодавство, а саме Постанову КМУ №630 від 21.07.2005 року та на Наказ Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №169 від 06.11.2007, яким внесено зміни до Наказу №4 від 22.11.2005 року, що підтверджується службовою запискою, а також порушила договір №5450, укладений між КП «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради та [PERSON] В листопаді 2017 року [PERSON] звернулася із зустрічним позовом до Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради про розірвання Договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 18 січня 2013 року №5450, укладений між [PERSON] та КП «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради. В обґрунтування заявлених позовних вимог за зустрічним позовом [PERSON] вказує, що між нею та КП «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 18 січня 2013 року. У зв'язку з істотним порушенням КП «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради умов Договору, а саме надання послуг неналежної якості, односторонньою зміною істотної умови договору в порушення ч. 2 п. 18 Договору - ціни (тарифу) та порядку його розрахунку. Крім того, вказує, що на виконання пункту 31 та 32 Договору та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

У вересні 2017 року Миколаївська міська рада звернулася до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою. В обґрунтування вимог посилалась на те, що 17.08.2003 року померла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки квартири №82 по пр. Г. України ([PERSON])81-а в м. Миколаєві. Спадщину до цього часу ніхто не прийняв. Посилаючись на вищевикладене, заявник просив суд визнати спадщину, а саме: 1/2 частки квартири №82 по пр. Г. України ([PERSON])81-а в м. Миколаєві - відумерлою та передати її територіальній громаді м. Миколаєва в особі Миколаївської міської ради. Представник заявника у судовому засіданні позовні вимоги підтримала вимоги заяви та просила суд її задовольнити. Зацікавлена особа надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, а рішення прийняти на розсуд суду. Вислухавши пояснення заявника, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 17 жовтня 1995 року [PERSON] та [PERSON] (по 1/2 частки кожному) видано Свідоцтво про право власності на житло на квартиру [ADDRESS]. За час свого життя, 09.09.2002 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого частку вищезазначеної квартири, а також все належне їй майно на день її смерті заповіла сину [PERSON] 17 серпня 2003 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді частки вищевказаної квартири, яку фактично прийняв її син [PERSON], оскільки звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи №225/04. 27 серпня 2003 року [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв в дар 1/2 частку квартири [ADDRESS], що підтверджується договором дарування. 15 липня 2004 року [PERSON] помер. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомості від 16.06.2017 р., квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] по 1/2 за кожним. Статтею 1277 ЦК України\~визначено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Враховуючи, що після смерті [PERSON] спадщину іактично прийняв її син [PERSON], то суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

У вересні 2017 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування. Свої вимоги мотивували тим, що 12.03.2015 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota Land Cruiser»державний номер ВЕ 0340АХ, під керуванням [PERSON], та автомобіля марки «Lexus ES350», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. Внаслідок ДТП автомобіль марки «Lexus ES350» зазнав технічних пошкоджень. Оскільки на час скоєння ДТП водій марки «Toyota Land Cruiser»державний номер ВЕ 0340АХ не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, власник пошкодженого автомобіля звернувся з метою отримання відшкодування до позивача. МТСБУ було здійснено виплату потерпілому в розмірі 50 000 грн. 00 коп. Додатково МТСБУ понесені витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 200 грн. 00 коп. та правову допомогу в розмірі 2 000 грн. 00 коп. Проте відповідач до теперішнього часу не відшкодував позивачу понесені ним витрати. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача в порядку регресу кошти в розмірі понесених витрат 50 000 грн. 00 коп., кошти по сплаті вартості наданої правової допомоги в розмірі 2\~000 грн. 00 коп. та витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 200 грн. 00 коп., а також судові витрати. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Посилались на те, що позовні вимоги безпідставні. Вислухавши пояснення , дослідивши надані сторонами докази, суд встановив. 12.03.2015 р. в м. Миколаєві по пр. Жовтневому на регульованому перехресті з вул. Космонавтів,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

У вересні 2017 року МТСБУ звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 20.05.2015 м. Ірпіні, по вул. Центральній сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: 1) автомобіля марки Опель д.н.з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ; 2) автомобіля марки Soueast д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль Потерпілої особи Soueast д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Вказують, що відповідача було визнано винними у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до -адміністративної відповідальності відповідно до ст.124 КУпАП згідно Постанови Ірпінського міського суду Київської області від 10.07.2015 року. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами на момент вчинення дорожньо-транспортної не була застрахована, потерпіла особа звернулася до Моторного і транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) з повідомлення про настання дорожньо- транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі звіту № 4606/05/15 про оцінку транспортного засобу Soueast д.н.з. [NUMBER] , був складений наказ № 4219 від 14.08.2015 року про виплату страхового відшкодування потерпілій особі. Відповідно до норм ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 35 905,42 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 4219рв від 17.08.2015 року. Так як цивільно-правова відповідність Відповідача не була застрахована на момент дорожньо- транспортної пригоди, то Моторне (транспортне) страхове бюро України набуло право вимоги до Відповідача після виплати страхового відшкодування. 17.08.2015, позивачем на адресу відповідача було направлено лист про досудове врегулювання спору. Оскільки відповідач не сплатив страхове відшкодування в добровільному порядку, то Моторне (транспортне) страхове бюро змушене звернутися за захистом своїх порушених прав до суду. У зв`язку з наведеним МТСБУ просить суд: стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України матеріальну шкоду в розмірі 35905,42 грн., витрати на послуги аварійних комісарів в розмірі 848,00 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 1600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у матеріалах справи міститься заява, в якій просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовну заяву підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення повісток за місцем реєстрації, оголошенням на офіційному сайті Судової влади України відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Суд,

Outcome: approved