Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом та посилався на те, що він є власником земельної ділянки площею 0,8438 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району. Постановою державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ від 3 квітня 2012 року був накладений арешт на земельну ділянку позивача. Цей захід був вжитий в межах виконавчого провадження №31532311 з виконання виконавчого листа №2-1620, виданого 15 липня 2010 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Індустріалбанк» боргу за кредитним договором в розмірі 143574 гривень 70 копійок. Водночас, [PERSON] не був боржником та не приймав жодної участі у вказаному виконавчому провадженні. Ця обставина свідчить про те, що арешт на земель-ну ділянку був накладений безпідставно. Він перешкоджає позивачу розпоряджатись його майном на власний розсуд. Тому [PERSON] просив суд зобов'язати Бориспільський МР ВДВС ГТУЮ у Київській області зняти арешт з земельної ділянки площею 0,8438 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району. В ході розгляду цивільної справи представник позивача [PERSON] подав заяву про часткову зміну предмета спору: просить визнати за його довірителем право власності на земельну ділянку площею 0,8438 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району; а також зняти арешт з цього об'єкту нерухомого майна, накладений на підставі постанови державного виконав-ця ВДВС Бориспільського МРУЮ від 3 квітня 2012 року. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] під-тримують позов та наполягають на його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] не заперечує проти задоволення пред'явленого позову. Представник ПАТ КБ «Індустріалбанк» Кулешова М.О. не з'явилась у судове засідання та подала заяву про розгляд цивільної справи в її відсутності. Водночас, вона надіслала письмові пояснення, з яких вбачається, що договір купівлі-продажу, за яким [PERSON] набув право власності на земельну ділянку, є недійсним на підставі п.«б» ч.15 Перехідних положень ЗК України. Ця обставина свідчить про те, що позивач так і не набув у встановленому порядку право власності на цей об'єкт нерухомого майна та не має права звертатись до суду з позовом про зняття арешту з земельної ділянки. Тому представ-ник ПАТ КБ «Індустріалбанк» Кулешова М.О. просить суд відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 12 квітня 2010 року [PERSON] уклав з позивачем договір купівлі-продажу земельної ділянки (а.с.7-8), за яким він відчужив у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,8438 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на терито-рії Вишеньківської сільської ради Бориспільського району. Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину не-дійсним судом не вимагається. Згідно з п.«б» ч.15 Перехідних положень ЗК України в редакції, чинній на час укладення оспорюваного договору, до набрання чинності законами України про держав-ний земельний кадастр та про ринок земель, але не раніше 1 січня 2012 року, не допуска-лась купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебували у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб. Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження вказаних земельних ділянок та земельних часток (паїв) в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє були недійсними з моменту їх укладення (посвідчення). Дійсно, об'єктом оспорюваного договору купівлі-продажу була земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Водночас, з листа начальника відділу у Бориспільському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області №148/136-18 від 17 липня 2018 року вбачається, що земельна ділянка з кадастро-вим номером [NUMBER] ніколи не відносилась до пайових земель та не підлягала паюванню. Ця обставина свідчить про те, що п.«б» ч.15 Перехідних положень ЗК України не поширюється на спірні правовідносини. З огляду на це суд вважає, що підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеної 12 квітня 2010 року між [PERSON] та позивачем, відсутні. Встановлено, що постановою державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ від 5 березня 2012 року було відкрито виконавче провадження №31532311 з виконання виконавчого листа №2-1620, виданого 15 липня 2010 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Індустріалбанк» боргу за кредит-ним договором в розмірі 143574 гривень 70 копійок. Іншою постановою державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ від 3 квіт-ня 2012 року був накладений арешт на земельну ділянку площею 0,8438 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення особистого селян-ського господарства, розташовану на території Вишеньківської сільської ради Бориспіль-ського району. Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Встановлено, що станом на 3 квітня 2012 року вказана земельна ділянка вже майже два роки належала [PERSON], а не [PERSON] Ця обставина красномовно свідчить про те, що арешт був безпідставно накладений на цей об'єкт нерухомого майна. Крім того, ПАТ КБ «Індустріалбанк» категорично не визнає за позивачем право власності на спірну земельну ділянку. З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення юридичної визначеності та відновлення порушеного права позивача належить визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,8438 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району; а також зняти арешт з цього об'єкту нерухомого майна, накладений на підставі постанови державного виконав-ця ВДВС Бориспільського МРУЮ від 3 квітня 2012 року.

Outcome: approved