Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

У березні 2018 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених позовних вимог в позовній заяві зазначено, що [PERSON] з 26.08.2017 перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] У шлюбі в подружжя народилась дитина донька [PERSON], [INFO], яка постійно проживає з позивачкою. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Крім спільної дитини, у відповідача є неповнолітня дитина від першого шлюбу, на утримання якої за рішенням суду з нього стягують аліменти. На підставі вищевикладеного позивачка вимушена звернутись до суду із вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 26.03.2018 відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до Свідоцтва про народження серії І-ЖС № 293791 від 17.11.2015, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області, про що 17.11.2015 складено відповідний актовий запис № 351, позивачка і відповідач мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 8). З 26 серпня 2017 року позивачка з відповідачем перебувають у шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 193249 від 26.08.2017, виданого Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що 26.08.2017 складено відповідний актовий запис № 377 (а.с. 10). Малолітня дитина проживає разом з позивачкою за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Лукашеве, вул. Садова, буд. 38, що підтверджується довідкою № 1384 від 19.03.2018, виданою уповноваженою особою Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області [PERSON] (а.с. 11). Малолітня [PERSON], [INFO], перебуває на утриманні позивачки. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до довідки № 7 від 21.03.2018, виданої директором та головним бухгалтером Приватного підприємства «ЕЛТІЗ», [PERSON] працює на вказаному підприємстві та займає посаду підсобного робітника. Дохід за період з 01.09.2017 по 28.02.2018 склав 41262,49 грн. (а.с. 12). Згідно з постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 16.02.2018 у виконавчому провадженні №\~49598895, виданої державним виконавцем Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області [PERSON], з доходу [PERSON] здійснюється відрахування на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.07.2014 і до повноліття дитини. Стягнення відбуваються на підставі виконавчого листа № 334/6646/14-ц, виданого 09.10.2014 Ленінським районним судом м. Запоріжжя (а.с. 13). 30.03.2018 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у якому відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд задовольнити позов. Також просить суд допустити рішення суду до негайного виконання. З наданими позивачкою доказами та нормативним обґрунтуванням позовних вимог погоджується (а.с. 23). Згідно з ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги заяву відповідача про визнання позову, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є законними, достатнім чином обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, оскільки задоволення позовних вимог, перш за все, повністю відповідає інтересам малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Позивачка, як одержувач аліментів, від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 704,80 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved