Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

У березні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS] посилаючись на те, що вона знаходилася у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], який помер [INFO] року. Спадкоємцями померлого крім неї є син [PERSON] Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на ? частину квартири. Інша ? частина квартири належить їй як дружині у спільному майні подружжя, оскільки квартира була придбана ними за час шлюбу. Зважаючи на те, що син відмовився від прийняття спадщини після смерті батька, просила визнати за нею право власності на [ADDRESS] Ухвалою суду від 05 травня 2014 року було залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON]. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. Суду пояснила, що придбали спірну квартиру у 2001 році, коли перебували у зареєстрованому шлюбі. Однак право власності на квартиру не зареєстрували, оскільки після оформлення договору купівлі-продажу квартири вони проживали у Росії, а в квартирі проживає та зареєстрований син із своєю сім'єю. У подальшому право власності зареєстровано не було, тому що не вважали, що це необхідно. Представник відповідача Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради у судове засіданні не з'явився, повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явився. Позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суду пояснив, що у спірній квартирі він проживає разом із своєю сім'єю. Представник третьої особи Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. У матеріалах справи є лист Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори, згідно якого третя особа просить розглядати справу у їх відсутність та прийняти рішення на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 01.08.1970 року, що підтверджується Свідоцтвом про укладання шлюбу. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується Свідоцтвом про народження. Квартира [ADDRESS] була придбана [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 18 травня 2001 року. У встановленому законом порядку право власності на спірну квартиру [PERSON] за життя не зареєстрував. Згідно довідки КП ДМБТІ № 13212 від 14.11.2013 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть № [NUMBER] від 05.03.2014 року. На момент смерті [PERSON] позивачка не проживала разом із ним у спірній квартирі та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] від спадщини, яка відкрилася після смерті батька, відмовився на користь матері, що підтверджується його заявою, поданою у встановлений законом термін до нотаріальної контори. Постановою державного нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 04 грудня 2013 року було відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS], яка залишилася після смерті її чоловіка - [PERSON] у зв'язку із тим, що на день відкриття спадщини право власності на нерухоме майно не зареєстроване та відсутній факт належності документу спадкодавцеві. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи те, що на момент смерті спадкодавця за ним не було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] і саме тому спірна квартири не увійшла до спадкової маси, за позивачкою не може бути визнано право власності на квартиру [ADDRESS] або частину цієї квартири в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Щодо визнання за позивачкою права власності на ? частину квартири [ADDRESS] як спільного майна подружжя , суд вважає, що вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші підзаконні нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі. На момент укладання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] діяли норми Закону України «Про власність». Відповідно до ст. 16 Закону України «Про власність» майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Здійснення ними цього права регулюється цим Законом і Кодексом про шлюб та сім'ю України. Спірна квартира була придбана подружжям під час шлюбу, державна реєстрація прав на нерухоме майно діючим на той час законодавством не передбачалася, тому позивачці належить право власності на ? частину квартири№ [ADDRESS] в спільному майні подружжя. Таким чином, позовні вимоги позивачки в цій частині знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і тому підлягають задоволенню.

Outcome: partial