Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

У березні 2021 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання. В обґрунтування позову зазначає, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що син - [PERSON] навчається на 1 курсі денного відділення факультету Електроніки та комп`ютерної інженерії Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського ІV рівня акредитації на бюджетній основі, термін навчання з 01.09.2020 року по 30.06.2024 року. Син проживає разом з матір`ю та перебуває на повному її утриманні. Посилаючись на те, що вона не має можливості повністю матеріально забезпечити, а батько має можливість надавати матеріальне забезпечення, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] на час навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення 23-х років. Ухвалою суду від 23.03.2021 року відкрито спрощене позовне провадження. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про визнання позову (а.с. 28). Третя особа [PERSON] надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позов просив задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до довідки № 141 від 24.02.2021 року [PERSON] є студентом денної форми навчання першого курсу факультету Електроніки та комп`ютерної інженерії Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського ІV рівня акредитації. Термін навчання з 01.09.2020 року по 30.06.2024 року (а.с. 4). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] зареєстрований разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8-14, 18). Як зазначено позивачем у позові, витрати у зв`язку з навчанням сина, здійснює позивачка. Також, вбачається, що відповідач перебуває в працездатному віці, в зв`язку з чим має можливість надавати кошти на утримання сина, який продовжує навчання. Зазначені обставини в суді не спростовано. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз наведених правил дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). СК України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Визначаючи підстави для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд враховує правила статей 182, 199 СК України, а також те, що відповідач, як особа працездатного віку, має можливість сплачувати аліменти на утримання сина, який навчається. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , який продовжує навчання у розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви 09.03.2021 року і до закінчення сином навчання - 30.06.2024 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову до суду про стягнення аліментів, то суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved