Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

У вересні 2015 року позивач ПАТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON], ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22 березня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 15.3/ІЖ-096.07.1 на купівлю квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 240 000 доларів США. З метою забезпечення кредитних зобов'язань відповідача 22 березня 2007 року укладено договір іпотеки вказаної квартири та на неї накладено обтяження. У зв'язку з невиконанням відповідачем кредитних зобов'язань, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 липня 2012 р. у справі № 2-2333/12 задоволено позов заступника прокурора Дніпровського району м. Києва в інтересах Міністерства фінансів України, Національного банку України, АТ «РОДОВІД БАНК» до [PERSON] та стягнуто з останнього на користь банку 2 963 117 грн. 83 коп. 11 вересня 2013 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження № 39747939 з примусового виконання вказаного рішення, яке станом на 31.08.2015 р. не виконано. Позивач позбавлений можливості отримати задоволення своїх вимог з іпотечного майна в процедурі примусової реалізації з прилюдних торгів через обтяження, яке накладено на вказану квартиру ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14.02.2011 року. Під час розгляду справи представник позивача уточнив позовні вимоги (а.с. 71-73), відповідно до яких як співвідповідача залучено Одинадцяту Київську державну нотаріальну контору. До судового засідання представник позивача та представник Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Інші відповідачі до судового засідання не з'явились з невідомих причин. Тому, суд розглянув справу у відсутність сторін в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Під час судового розгляду справи судом встановлено, що 22 березня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 15.3/ІЖ-096.07.1 на купівлю квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 240 000 доларів США (а.с. 15-18). З метою забезпечення кредитних зобов'язань відповідача 22 березня 2007 року укладено договір іпотеки вказаної квартири та на неї накладено обтяження (а.с. 7-14). У зв'язку з невиконанням відповідачем кредитних зобов'язань, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 липня 2012 р. у справі № 2-2333/12 задоволено позов заступника прокурора Дніпровського району м. Києва в інтересах Міністерства фінансів України, Національного банку України, АТ «РОДОВІД БАНК» до [PERSON] та стягнуто з останнього на користь банку 2 963 117 грн. 83 коп. (а.с. 22-25). 11 вересня 2013 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження № 39747939 з примусового виконання виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва №2-2333/12 від 16.10.2012 (а.с. 34), яке станом на 31.08.2015 р. не виконано. Крім того, судом встановлено, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14.02.2011 року накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка знаходиться в іпотеці в позивача (а.с. 88-89), про що 1 березня 2011 року Одинадцятою Київською державною нотаріальною конторою внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 58-61). Згідно зі ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувана-заставодержателя. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку» (ч. 8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до ст. 7, 12, 33 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. У разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечних договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 12 Закону України від 18.11.2003 року «Пpo забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно не є чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Враховуючи вказані норми матеріального права, лише іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки для задоволення своїх вимог про погашення заборгованості за зобов'язаннями, які були забезпечення предметами іпотеки. Тому, накладення ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14.02.2011 року арешту на квартиру, яка на момент постановлення цієї ухвали, була передана у встановленому порядку в іпотеку, та збереження цього арешту на час виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 липня 2012 року про стягнення заборгованості за кредитним договором на користь іпотекодержателя за кредитним договором, зобов'язання за яким були забезпечені предметом іпотеки, порушує права іпотекодержателя на задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки. Крім того, суд бере до уваги, що відповідно до положень Закону України «Про іпотеку» предмет іпотеки може бути реалізований лише з дозволу іпотекодержателя, а тому збереження арешту до виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23 серпня 2012 року, стягувачами за яким є [PERSON], [PERSON] (а.с. 90-92), є недоцільним, оскільки реалізація спірної квартири для виконання цього рішення є неможливою без згоди іпотекодержателя ПАТ «РОДОВІД БАНК». З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки в інший спосіб, ніж зняти арешт з майна боржника, накладеного ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14.02.2011 року квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], що належить боржнику [PERSON], захистити порушене право позивача неможливо. На підставі викладеного та

Outcome: approved