Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

у березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недостовірною, такою що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, інформацію, поширену [PERSON] та [PERSON], а також опубліковану в газеті «Коло» (свідоцтво КВ 21136-1093ПР) у випуску № 4(710) за 28.01.2016 03.02.2016 на стор. № 2,3 та її електронну версію в мережі Інтернет на сайті газети «Коло» (http kolo.poltava.ua) в статті під назвою: Іменем Майдану: як збрехали «Українська правда» та [PERSON], а міністр Демчишин був змушений почати перевірку», а саме: -«… Уже незабаром [PERSON] заводить на підприємство власного контрагента, через якого виводить із підприємства понад 4 мільйони гривень. Підприємство знову котиться у прірву, тендери програються навіть постійним замовником. Факт розкрадання коштів [PERSON] розслідується ГУ Національної поліції Полтавської області також у рамках кримінального провадження № 1201517000000816…»; -фінансовий результат 2015 року (керівництво [PERSON] та Левінського) 4 мільйони 904 тисячі збитку…». Зобовязати фізичну особу підприємця [PERSON] спростувати недостовірну інформацію, поширену [PERSON] та [PERSON] та опубліковану в газеті «Коло» (свідоцтво КВ 21136-1093ПР) у випуску № 4(710) за 28.01.2016 03.02.2016 на стор. № 2,3 та її електрону версію в мережі Інтернет на сайті газети «Коло» (http kolo.poltava.ua) в статті під назвою: Іменем Майдану: як збрехали «Українська правда» та [PERSON], а міністр Демчишин був змушений почати перевірку», а саме: -«… Уже незабаром [PERSON] заводить на підприємство власного контрагента, через якого виводить із підприємства понад 4 мільйони гривень. Підприємство знову котиться у прірву, тендери програються навіть постійним замовником. Факт розкрадання коштів [PERSON] розслідується ГУ Національної поліції Полтавської області також у рамках кримінального провадження № 1201517000000816…»; -фінансовий результат 2015 року (керівництво [PERSON] та Левінського) 4 мільйони 904 тисячі збитку…» шляхом опублікування за власний рахунок у друкованому засобі масової інформації в газеті «Коло», тим же шрифтом, на тому ж місці шпальти, де містилася стаття під назвою «Іменем Майдану: як збрехали «Українська правда» та [PERSON], а міністр Демчишин був змушений почати перевірку» та в її електронній версії в мережі Інтернет на сайті газети «Коло» (http kolo.poltava.ua) резолютивної частини рішення суду, під заголовком «Спростування» протягом 10 днів з дня набрання з рішенням суду законної сили. Стягнути солідарно з [PERSON] та фізичної особи підприємця [PERSON] на його користь моральну шкоду у розмірі 20000 гривень, по 10000 гривень з кожного. Позов мотивований тим, що позивач із лютого 2002 року по теперішній час працює головним інженером державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт». У номері 4(710) щотижневої газети «Коло» від 28.01.2016 -03.02.2016 на стор.2,3 було надруковано статтю із назвою: ««Іменем Майдану: як збрехали «Українська правда» та [PERSON], а міністр Демчишин був змушений почати перевірку» , в якій викладено недостовірну інформацію, що принизила його честь та гідність та суттєво зашкодила діловій репутації, яка вказана вище. Дану інформацію було розміщено під авторством [PERSON], яка є засновником газети «Коло» на підставі інтервю, яке надав [PERSON]. Одночасно зазначена вище інформацію була розміщена [PERSON] на Інтернет порталі газети «Коло». Дана інформація не відповідає дійсності, не має ознак оціночного судження, її поширення мало на меті опорочити його честь, гідність, ділову репутацію як керівника, змінити моральне ставлення суспільства, в тому числі працівників підприємства на негативне. Розмір спричиненої моральної шкоди оцінює у 20000 грн. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] та фізична особа підприємець [PERSON] у судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у звязку з чим суд вважає за необхідне проводити судовий розгляд за їх відсутності. У судовому засіданні судом зясовувалося питання щодо залучення до участі у справі як співвідповідача редакцію газети «Коло». Представник позивача [PERSON] повідомив, що головним редактором газети «Коло» та її засновником є [PERSON], остання залучена як співвідповідач. Судом зясовувалося питання щодо залучення до участі у справі власника веб- сайту (http kolо://poltava.ua), у звязку з чим 15.06.2016 на адресу Українського Мережевого інформаційного центру за вих. № 2-10/9513 направлявся відповідний лист, однак необхідних даних суду не надано. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: в мережі Інтернет порталі газети «Коло» за посиланням: (http://kolo.poltava.ua/ gromada-і- vlada/imenem maidanu yak - zbrehali - ukrayinska рravda - ta radio - svoboda - a - ministr demchishin buv zmushenii pochati- perevirku-30309.html. було розміщено інформацію у вигляді статті під назвою «Іменем Майдану: як збрехали «Українська правда» та [PERSON], а міністр Демчишин був змушений почати перевірку». У викладеній статті наявна наступна інформація ««… Уже незабаром [PERSON] заводить на підприємство власного контрагента, через якого виводить із підприємства понад 4 мільйони гривень. Підприємство знову котиться у прірву, тендери програються навіть постійним замовником. Факт розкрадання коштів [PERSON] розслідується ГУ Національної поліції Полтавської області також у рамках кримінального провадження № 1201517000000816…»; «..фінансовий результат 2015 року (керівництво [PERSON] та Левінського) 4 мільйони 904 тисячі збитку…» . В газеті «Коло» за 28 січня - 3 лютого 2016 року за № 4(710) опубліковано інформацію у вигляді статті під назвою: «Іменем Майдану: як збрехали «Українська правда» та [PERSON], а міністр Демчишин був змушений почати перевірку». В даній статті наявна ідентична інформація, вказана вище. Ухвалою від 05.07.2016 року суд зобовязував редакцію газети «Коло» надати суду випуск газети «Коло» № 4(710) за 28.01 03.02.2016 року, однак дана ухвала залишилася без виконання. У судовому засіданні представниками позивача для огляду суду надано оригінал даної газети, а тому її копію, яка наявна в матеріалах справи суд визнає належним доказом у справі. Статтею 32 Конституції України\~передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених\~Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Таким чином, беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. Із матеріалів справи вбачається, що інформація, яка містилася у в мережі Інтернет порталі газети «Коло» за посиланням: (http://kolo.poltava.ua/ gromada-і- vlada/imenem maidanu yak - zbrehali - ukrayinska рravda - ta radio - svoboda - a - ministr demchishin buv zmushenii pochati- perevirku-30309.html. та в газеті «Коло» за 28 січня -3 лютого 2016 року за № 4(710) стосується особи [PERSON] та його діяльності на посаді керівника ДП «Полтавське управління геофізичних робіт» і була доведена до відома значної кількості осіб. Із змісту даної статті вбачається, що вона надрукована у вигляді інтервю з [PERSON] Так, у досліджуваній статті зазначено, що «… «Коло» вирішило долучитися до перевірки, які нині ведуть міністерство і поліція. Перевірити вирішили факти, які виклали наші колеги з «Радіо Свобода», телеканалу «UA: Перший» та «Української правди». Також нам вдалося поспілкуватися із «винуватцем» інформаційного буму [PERSON]». Згідно ст.297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі; гідність та честь фізичної особи є: недоторканними; фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно ч. 3ст.277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежне. Згідно з положенням статті 277 ЦК України і статті 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширені відомості не відповідають дійсності, покладається на відповідача.Проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. У відповідності ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду. Пунктом 15 Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.09.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»розяснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Так, судом встановлено, що в даний час Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 12015170000000816 від 11.11.2015 року, відомості про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань з правовою кваліфікацією за ч. 5 ст. 191 КК України за зверненням ДП «Полтавське управління геофізичних робіт». У свою чергу, частина перша статті 34 Конституції України кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Проаналізувавши інформацію, яка міститься в статті Іменем Майдану: як збрехали «Українська правда» та [PERSON], а міністр Демчишин був змушений почати перевірку» суд вважає її такою, яку не можна перевірити на предмет відповідності дійсності, так як за зверненнями ДП «Полтавське управління геофізичних робіт» в даний час проводиться досудове розслідування, про що також зазначено і у вказаних вище статтях. Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа,особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Однак, оскільки у судовому засіданні не встановлено підстав для визнання надрукованої інформації такою, що є недостовірною, то і підстав для задоволення позовної вимоги в частині зобовязання позивача [PERSON] спростувати дану інформацію у спосіб, в який вона була поширена, не вбачається. Згідно до ст.23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У судовому засіданні позивач не надав суду доказів та не довів факту спричинення йому моральної шкоди у розмірі 20000 грн. Так, останній не мотивував, яким же чином змінилося ставлення у колективі до нього після поширення вказаної вище інформації та як це відобразилося на його діловій репутації. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати стягненню із відповідачів на його користь не підлягають.

Outcome: dismissed