Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди житла та відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.07.2014 року між нею та [PERSON] було укладено письмовий договір суборенди житла, згідно умов якого нею було орендовано квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], строком на шість місяців з щомісячною орендною платою в розмірі 5500 грн. [PERSON] орендує у [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] на підставі договору оренди від 24.07.2014 року, що підтверджується листом Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області №8522/П/1603/17 від 09.09.2014 року. В момент підписання угоди нею було передано суборендодавцю 11000 грн. на виконання п. 3 Договору, що підтверджується квитанцією №250079 від 26.07.2014 року. Проте, повернувшись 26.08.2014 року до квартири, виявила, що змінено замки на вхідних дверях. В квартирі перебував [PERSON], який повідомив їй, що договір б/н від 26.07.2014 року вважається розірваним у зв'язку з недбайливим ставленням до речей та меблів, що перебувають у квартирі. Просила стягнути з відповідачів на її користь заборгованість за договором оренди житла від 26.07.2014 року в сумі 11000 грн. та у відшкодування моральної шкоди 12000 грн. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного. Стороною позивача не доведено, що 26.07.2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено письмовий договір суборенди житла, згідно умов якого [PERSON] було орендовано квартиру [ADDRESS]. У вступній частині наданого договору зазначається, що вона укладає договір з [PERSON], та саме він є наймодавцем. В той же час з незрозумілих підстав договір від наймодавця підписаний [PERSON] Також позивачем не доведено сплату нею відповідачам 11000 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 12000 грн. також задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано доказів на її підтвердження, крім того, стягнення моральної шкоди по договірним правовідносинам не передбачено згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Outcome: dismissed