Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

У березні 2013\~р. [PERSON] звернулась з позовом, у яковому просить стягнути зі [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 500,00\~грн. щомісячно на утримання сина [PERSON] , який народився [INFO] , починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] , будучи батьки дитини [PERSON] , не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Заочним рішенням від 11.06.2013\~р. позов задоволено. Ухвалою від 27.05.2019\~р. заочне рішення від 11.06.2013\~р. скасовано. У серпні 2019\~р. [PERSON] звернувся з зустрічним позовом, у якому просить виключити запис про нього як батька дитини [PERSON] , з запису про народження цієї дитини. Зустрічний позов обґрунтований тим, що [PERSON] не є сином [PERSON] , оскільки останній з кінця 2010\~р. припинив подружні відносини з [PERSON] , вони проживали окремо у різних областях України. Ухвалою від 21.10.2019\~р. призначено судово-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено таке питання: чи являється [PERSON] , який народився [INFO] , біологічним батьком [PERSON] , який народився [INFO] , біологічною матір`ю якого є [PERSON] , яка народилась [INFO] .? 16.12.2019\~р. надійшла заява [PERSON] , у якій вона зазначає, що відмовляється від проходження судово-медичної експертизи у зв`язку з тим, що позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі. Ухвалою від 02.01.2020\~р. поновлено провадження у справі. Судом з`ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] 02.10.2009\~р. зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 06.11.2012\~р. у справі №\~1313/2961/2012, яке набрало законної сили (а.\~с.\~3). [INFO] народився [PERSON] , про що 06.02.2013\~р. Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області складено відповідний актовий запис №\~109, що підтверджується свідоцтвом про народження від 06.02.2013\~р. (а.\~с.\~5). У вказаному свідоцтві зазначено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що відповідає частині другій статті 122 Сімейного кодексу України, відповідно до якої дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя, при цьому згідно з частиною другою статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.\~с.\~7, 140). Як зазначалось вище, 16.12.2019\~р. надійшла заява [PERSON] , у якій вона зазначає, що відмовляється від проходження судово-медичної експертизи у зв`язку з тим, що позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі. Статтею 109 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Зважаючи на наведене, Суд вважає за можливе визнати той факт, що [PERSON] не являється біологічним батьком [PERSON] , який народився [INFO] , біологічною матір`ю якого є [PERSON] . Частинами першою п`ятою статті 136 Сімейного кодексу України встановлено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Враховуючи зазначене,\~Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення зустрічного позову [PERSON] . Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з викладеного та зважаючи, що визнання [PERSON] зустрічного позову [PERSON] не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє зустрічний позов. Суд відмовляє\~у задоволенні\~первісного позову [PERSON] , оскільки відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Однак, як з`ясовано вище, [PERSON] не є батьком [PERSON] , а відтак перший не зобов`язаний утримувати другого. На підставі статей 141 та 142 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 50% судового збору (576,30\~грн.), інші 50% судового збору (576,30\~грн.) підлягають поверненню [PERSON] з державного бюджету.

Outcome: approved