Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

У березні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 17 квітня 2012 року [PERSON]. отримав кредит у розмірі 1100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється банком, і він дає право банку в будь який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому Тарифами банку, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms/pages/70/ з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 договору. У разі виникнення прострочених зобовязань відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 договору, клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується згідно Тарифів банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку судовий штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. [PERSON] належним чином не виконує взятих на себе зобовязань, в звязку із чим станом на 28 лютого 2018 року має заборгованість в розмірі 72689,80 грн., яка складається із наступного: 1490 грн. заборгованість за кредитом, 62548,19 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 4714 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 3437,61 грн. штраф (процентна складова). Посилаючись на ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, Банк просить стягнути з відповідача вказану вище заборгованість та понесені судові витрати. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотань про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. Відповідач [PERSON] про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду (а.с. 50). Відзиву та заперечень проти позову не надав. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, який не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі зазначеного, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до укладеного із ПАТ КБ «Приватбанк» договору б/н від 17 квітня 2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карки. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобовязання виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не сплачував банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. За ч. 3 ст.509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 УК України, статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Банк має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором станом на 28 лютого 2018 року (а.с.5-6) з якого вбачається, що відповідач має заборгованість в розмірі 72689,80 грн., яка складається із наступного: 1490 грн. заборгованість за кредитом, 62548,19 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 4714 грн. заборгованість за пенею, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 3437,61 грн. штраф (процентна складова). Судом встановлено, що зобовязання відповідачем виконувалися не належним чином та не регулярно, чим істотно були порушені умови кредитного договору та у звязку з чим виникла заборгованість. Виходячи з наданих доказів суд вбачає, що позивачем підтверджено суму заборгованості за кредитом у розмірі 1490 грн. та по процентам за користування кредитом в сумі 62548,19 грн. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. У разі виникнення прострочених зобовязань відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 договору, клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується згідно Тарифів банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку судовий штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи викладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошового зобовязання за кредитним договором, свідчить про недотримання позивачем положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Таким чином, вимоги про стягнення заборгованості за пенею в розмірі 4714 грн. стягненню не підлягають. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн. та штраф (процентна складова) в розмірі 3201,90 грн. (1490+62548,19=64038,19 х 5 : 100 = 3201,90). Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 1490 грн., відсотки за користування кредитом в розмірі 62548,19 грн., штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., та штраф (процентна складова) в розмірі 3201,90 грн., а всього 67740,09 грн. Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1646,73 грн. (72689,80 : 67740,09 = 1,07; 1762,00 : 1,07 = 1646,73).

Outcome: partial