Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області, треті особи: Реєстраційна служба Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області, Запорізька районна державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку з господарськими спорудами в [ADDRESS]. Позивачка є спадкоємицею за законом першої черги, як дружина померлого, яка прийняла спадщину в порядку ст. 1268 ЦК України, своєчасно звернувшись з заявою про прийняття спадщини до Запорізької районної державної нотаріальної контори. Однак, при оформленні спадкових прав, з'ясувалось, що право власності на спадковий будинок не було зареєстроване на спадкодавця відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 24.01.2006 року Степненською сільською радою Запорізького району Запорізької області серія [NUMBER], тому нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори 20.02.2014 року була винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тому позивачка звернулася до суду з позовною заявою. Крім того, вищевказаний житловий будинок збудований позивачкою та її померлим чоловіком в період знаходження їх в зареєстрованому шлюбі за кошти спільної праці подружжя і є їхньою спільною сумісною власністю, тому позивачці, як дружині [PERSON], належить ? частина житлового будинку [ADDRESS], як частка в майні, яке є спільною сумісною власністю подружжя, а ? частина цього будинку належить позивачці в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - [PERSON], померлого [INFO]. Відповідач - Територіальна громада в особі Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги вони визнають в повному обсязі, просять розглянути справу в відсутність їх представника. Представники третіх осіб - Реєстраційної служби Запорізького районного управління в Запорізькій області та Запорізької районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення можливо постановити при проведенні попереднього судового засіданні Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справу на засадах змагальності сторін в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, дослідивши докази, надані сторонами, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається в зв'язку зі смертю особи. Факт смерті [PERSON] [INFO] підтверджується представленим суду свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 17.06.2014 року Відділом РАЦСу Запорізького РУЮ у Запорізькій області. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 24.01.2006 року Степненською сільською радою Запорізького району Запорізької області серія [NUMBER], вбачається, що право власності на спірний будинок належало [PERSON], померлому [INFO]. При цьому право власності на спірний житловий будинок [ADDRESS] в єдиному реєстрі нерухомого майна на ім'я [PERSON], померлого [INFO] не зареєстроване У зв'язку з викладеним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори 20.02.2015 року була винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, що відповідно надало позивачці право звернулася до суду з вказаним позовом. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них мав з поважних причин самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Для визначення майна, придбаного в період шлюбу, об'єктом спільної сумісної власності подружжя немає значення на ім'я кого з подружжя воно оформлене та зареєстроване. Згідно зі ст.70 СК України розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як роз'яснюється у п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу ( ст. ст. 60,69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2,3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, зо винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати ( виключені із цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки, земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби, грошові кошти, акції та інші цінні папери, тощо. Статті 368, 370 ЦК України визначають , що майно, придбане подружжям за часи шлюбу, являється їх спільною сумісною власністю, а у разі виділу частки із майна, яке знаходиться у спільній сумісній власності, визнається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівних. Відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER] виданого 19.06.1971 року Наталівською сільською радою Запорізького району Запорізької області , вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 19.06.1971 року уклали шлюб, та позивачці було присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON]. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], а саме, характеристики будинку, вбачається, що житловий будинок літ. А збудований у 1979 році, тобто вже під час укладення шлюбу між позивачкою та її чоловіком. Таким чином, суд дійшов висновку, що житловий будинок [ADDRESS] Запорізького району Запорізької області збудований позивачкою та її чоловіком в період знаходження їх в зареєстрованому шлюбі за кошти спільної праці подружжя тому є їхньою спільною сумісною власністю, у зв'язку з чим позивачці, як дружині [PERSON], належить ? частина цього житлового будинку, як частка в майні, яке є спільною сумісною власністю подружжя, а ? частина цього будинку належить позивачці в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - [PERSON], померлого [INFO]. У зв'язку з викладеним, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки задоволення її позовних вимог не порушує невизнанні або оспорюванні права, свободи чи інтереси будь-яких осіб . На підставі викладеного,

Outcome: approved