Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

У березні 2013 року кредитна спілка «Західна кредитна група» (далі - КС «Західна кредитна група») звернулась до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №71 від 24 жовтня 2013 року відповідач [PERSON] отримав грошові кошти в розмірі 63300,00 грн., з розрахунку 55% річних на строк до 16 жовтня 2014 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між КС «Західна кредитна група» та членами кредитної спілки - [PERSON], [PERSON], [PERSON] 24 жовтня 2013 року укладено договори поруки №71/1, №71/2, №71/3 відповідно до умов яких, поручителі беруть на себе відповідальність за повне, своєчасне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань. Однак, відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості, у зв'язку з чим, станом на 03 березня 2014 року заборгованість за договором становить 52750 грн. по тілу кредиту та відсоткам за користування кредитом у розмірі 6186,50 грн. Про цьому, 04 лютого 2014 року кредитною спілкою було пред'явлено вимогу до відповідачів про повернення боргу, однак зазначена вимога була залишена ними без задоволення. Посилаючись на те, що позичальник прострочив виконання зобов'язання, не повернув в установлений строк суми коштів, передбачених графіком розрахунків, кредитна спілка просила стягнути з відповідачів достроково на користь КС «Західна кредитна група» заборгованість за кредитним договором №71 від 24 жовтня 2013 року у розмірі 52750,00 грн., а також відсотки за користування кредитом у розмірі 6186,50 та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій вказав що позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Тому, ураховуючи вказане, а також наявність згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказах. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З наявних у справі доказів убачається, що відповідно до укладеного договору №71 від 24 жовтня 2013 року відповідач [PERSON] отримав грошові кошти в розмірі 63300,00 грн., з розрахунку 55% річних на строк до 16 жовтня 2014 року (а.с. 4-5). Відповідно до п. 4.1 договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється на фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кардитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після дня надання кредиту позичальнику (списання відповідної суми з рахунку кредитодавця або видачі готівки) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування на рахунок кредитодавця або внесення в касу кредитодавця готівкою) включно. Також за умовами даного договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, що є невід'ємною частиною цього договору. Відповідно до п. 4.3 договору прострочення сплати кредиту та процентів згідно графіка розрахунків не зупиняє нарахування процентів, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавцем. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 24.10.2013 року між КС «Західна кредитна група» та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено договори поруки №71/1, 71/2, 71/3, за умовами яких поручителі поручились перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором №71 від 24 жовтня 2013 року (а.с. 6, 7, 8). Даними договорами поруки передбачено, що відповідальність поручителів настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобов'язань за Договором, поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність. Також, умовами договорів поруки визначено, що поручителі відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Однак, як встановлено судом та підтверджується наданими позивачем доказами, станом на 03 березня 2014 року за [PERSON] рахується заборгованість у сумі 52750,00 грн. тіла кредиту та по сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 6186,50 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 11). 04 лютого 2014 року кредитною спілкою пред'явлено відповідачам вимогу про повернення боргу, однак дана вимога залишилась без виконання та сума боргу не повернута (а.с. 12, 13, 14, 15). Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ч.1 ст.530 ЦК України)). Відповідно до ст. 625 ЦК України позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а кредитний договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст. 1048 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Крім того, наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Зокрема, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Оскільки відповідач [PERSON] не виконав взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, й відповідно не надав доказів своєчасного повернення кредиту та сплати процентів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Крім того, згідно із положеннями ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання (ст. 541 ЦК України). У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі (ст. 543 ЦК України). За таких обставин, суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved