Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

У вересні 2018 позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» про стягнення суми страхового відшкодування, в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування, інфляційні втрати, пеню та три проценти річних у розмірі 140415,20 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 16.01.2017 по вул. Броварській , 2 в с. Требухів Броварського району Київської області, сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний йому транспортний засіб «Citroen C5» державний номерний знак [NUMBER] . Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON] , який керував транспортним засобом «Фольксваген», державний номерний знак [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Фольксваген», державний номерний знак [NUMBER] , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована, на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного відповідачем, відповідно до полісу серії АЕ/8789320. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу автомобіль отримав механічні пошкодження, та позивачу, як власнику транспортного засобу, завдано збитки, розмір яких становить 202780,24 грн. 17.01.2017 відповідач був повідомлений про настання дорожньо-транспортної пригоди, та 06.07.2017 позивачем було подано відповідачу заяву про виплату суми страхового відшкодування. Однак, на час звернення позивача до суду із вказаним позовом, сума страхового відшкодування виплачена не була, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із позовом про стягнення суми страхового відшкодування, інфляційні втрати, пеню, три проценти річних у розмірі 140415,20 грн, а також понесені витрати по сплаті судового збору. Позивач в судове засідання не з`явився, разом із поданням позовної заяви, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечив. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив та відзиву не подав. Враховуючи, що позивач не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.01.2017 близько 11 год 00 хвилин по вул. Броварській, 2 в с. Требухів Броварського району Київської області, сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний [PERSON] транспортний засіб «Citroen C5», державний номерний знак [NUMBER] . Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія [PERSON] , що підтверджується постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21.06.2017 у справі № 361/3327/17, якою встановлено вину останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строку протягом якого може бути накладене адміністративне стягнення. В силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України наявність винних дій [PERSON] у настанні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, - не підлягає доказуванню. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. Відповідно до полісу серії АЕ/8789320 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, було забезпечено транспортний засіб «Фольксваген» державний номерний знак [NUMBER] зі страховим лімітом за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 100 000,00 грн., франшиза 00,00 грн. Згідно цього ж полісу страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що відповідач був повідомлений про настання дорожньо-транспортної пригоди, та позивачем подано заяву про виплату суми страхового відшкодування, однак, доказів про прийняття відповідачем страхового акту про виплату, або ж відмову у виплаті страхового відшкодування матеріали справи не містять, та стороною відповідача суду надано не було. Крім того, станом на день звернення до суду сума страхового відшкодування виплачена відповідачем не була та доказів зворотному суду надано не було. Завдання потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. При цьому, потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування. Пунктом 2 частини 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові. Відповідно до п. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з моменту отримання заяви про страхове відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Згідно звіту № 6860 про оцінку вартості матеріального збитку транспортного засобу - автомобіля «Citroen C5» реєстраційний номер [NUMBER] від 07.02.2017, розмір матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «Citroen C5», державний номерний знак [NUMBER] , в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді складає 202780,24 грн Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідач не надав будь-яких заперечень щодо визначення суми страхового відшкодування або його виплати, цим самим не спростував доводи позивача та не надав суду належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом спростовували обставини, викладені позивачем. Зважаючи на розмір завданого збитку позивачу в сумі 202780,24 грн. та граничний максимальний розмір відшкодування за страховими зобов`язаннями в сумі 100000,00 грн., а також приймаючи до уваги те, що відповідачем шкода не відшкодована та доказів зворотному суду надано не було, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 100000,00 грн. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги викладені вище вимоги закону, суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача страхового відшкодування, є обґрунтованою та законною, у зв`язку з цим підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. У відповідності до п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період, за який нараховується пеня. Крім того, відповідно до ст.ст. 536, 625 ЦК України, боржник зобов`язаний сплачувати проценти, а також боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Позивачем у позовній заяві надано розрахунок штрафних санкцій за період з 04.10.2017 р. по 20.09.2018 р., а саме: пені в розмірі 30646,57 грн, інфляційні втратив сумі 6883,63 грн., а також три відсотки річних в сумі 2885,00 грн. Суд приймає дані розрахунки до уваги, вважає їх належними та допустими доказами, які підтверджують суми, які підлягають стягненню, у зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань. Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідачем також не спростовані доводи позивача в цій частині та не надано суду належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом спростовували обставини, викладені позивачем. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що позов розглядається в межах позовних вимог, суд вважає, що позовна вимога про стягнення штрафних санкцій з відповідача також є обґрунтованою та законною, у зв`язку з цим підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1404,15 грн.

Outcome: approved