Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Менської міської ради Менського району Чернігівської області, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Свій позов мотивує тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок по [ADDRESS] та на інше майно. Він, як спадкоємець за законом, фактично вступивши в управління та володіння майном, звернувся до приватного нотаріуса Менського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок та запропоновано визнати право власності на нерухоме майно в судовому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та визнання позову. Представник відповідача - Менської міської ради Менського району Чернігівської області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав до суду заяву про розгляду справи без його участі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що справу можливо розглянути без участі сторін за наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухомість. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Менського районного управління юстиції у Чернігівській області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.5). Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадкоємцями за законом першої черги є позивач та дружина померлого - [PERSON], що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6, 37). Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 50/2014, заведеної за заявою [PERSON], останній у встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Менського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Інший спадкоємець дружина спадкодавця - [PERSON] відмовилась від належної їй частки спадщини на користь позивача, про що надала нотаріусу відповідну заяву (а.с.77). 29 серпня 2014 року спадкоємцю [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, а у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 серпня 2014 року [PERSON] відмовлено у зв'язку з неподанням правовстановлюючого документу на будинок (а.с.34). Спадкодавець [PERSON] за життя отримав у користування земельну ділянку та здійснював на ній будівництво житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS], що підтверджується: рішенням №4 виконавчого комітету Менської селищної Ради депутатів трудящихся від 14 лютого 1964 року про відведення під індивідуальне будівництво земельної ділянки (а.с. 16); актом від 14 лютого 1964 року про відведення земельної ділянки в натурі (а.с. 17); дозволом №37 на виконання робіт (а.с. 18); договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності із кількістю кімнат від однієї до п'яти включно (а.с. 19-20). Рішенням виконавчого комітету Менської міської ради Чернігівської області №125 від 31 липня 2014 року змінено поштову адресу житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] на [ADDRESS] (а.с.21). Відповідно до ст. 22 КпШС майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном і у разі його поділу частки визнаються рівними. Аналогічні норми містять статті 60 та 70 Сімейного кодексу України. Отже, вказаними нормами права передбачено презумпцію віднесення придбаного під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя. Проте, як вбачається із матеріалів спадкової справи, дружина померлого [PERSON] - [PERSON] у заяві про відмову від прийняття спадщини зазначила й про те, що вона не лише відмовляється він частини спадщини, а й не претендує на частку в спільному майні подружжя, оскільки вважає спадкове майно особистою власністю померлого чоловіка - [PERSON]. Зазначене [PERSON] підтвердила також і у заяві, поданій до суду, в якій вказала, що забудовником житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS] був її чоловік, будинок збудований за його особисті кошти, а тому цей будинок є його особистою власністю. З повідомлення Менської виробничої дільниці комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» №112 від 08 липня 2014 року вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] не зареєстровано, житловий будинок має 100 % готовності (а.с. 10). Отже, відмову [PERSON] від частки у спільному майні подружжя, за викладених обставин, не можна розцінювати як відмову від права власності в розумінні ст. 347 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] належав [PERSON]. Згідно оцінки, проведеної у липні 2014 року КП Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації, вартість житлового будинку з надвірними, розташованого по [ADDRESS], становить 57971,00 грн.. Згідно технічної документації садиба в [ADDRESS] складається з житлового будинку А-1, веранди а-1, сараю Б-1, сараю б-1, погреба з шийкою Г-1 (збудованих у 1964 році), сараю б1-1 (збудований в 1979 році), літньої кухні В-1 (збудована у 1983 році), (збудований у 1964 році), огорожі №1 (збудована в 1970 році). Жодних відміток про наявність самочинного будівництва у садибі, технічний паспорт не містить (а.с.11-15). За викладених обставин, суд приходить до переконання про необхідність судового захисту права на спадкування [PERSON] після померлого [INFO] батька - [PERSON], шляхом задоволення його позову та визнання за ним права власності на житловий будинок з надвірними будівлями (житловий будинок А-1, веранда а-1, сарай Б-1, сарай б-1, сарай б1-1, літня кухня В-1, погріб з шийкою Г-1, огорожа №1), вартістю 57971,00 (п'ятдесят сім тисяч дев'ятсот сімдесят одна) грн., розташованого по [ADDRESS].

Outcome: approved