Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, уточненим та доповненим у подальшому до [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебувала в шлюбі, зареєстрованому 16 жовтня 2004 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції у м. Одеси, який рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2006 року був розірваний. В період шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом із матірю та перебуває на її утриманні. Позивачка зазначає, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2007 року з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON],\~[INFO] були стягнуті аліменти в розмірі 200,00 грн. щомісячно з 30 серпня 2006 року і до досягнення сином повноліття, тобто до 15 вересня 2023 року. Вказувала, що на теперішній час встановлений за рішенням суду розмір аліментів, що був стягнутий з відповідача менший встановленого державою мінімального розміру аліментів, який повинен сплачувати відповідач. Стверджувала, що розмір аліментів, який був стягнутий з відповідача на користь неповнолітнього сина не відповідає його інтересам, оскільки відповідно до вимог ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказувала, що на час звернення до суду вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці за доглядом за другою дитиною, [INFO], то аліменти в розмірі 200,00 грн., які були стягнути з відповідача за рішенням суду не достатні для нормального розвитку сина, який крім того потребує додаткових витрат у звязку з хворобою. \~Посилаючись на\~вказані обставини,\~позивачка просила\~суд збільшити\~розмір аліментів,\~ визначений\~рішенням Приморського\~районного суду\~м.\~Одеси від\~22\~лютого 2007\~року та\~стягнути з\~відповідача на\~її користь\~аліменти на\~утриманнянеповнолітнього\~сина [PERSON],\~[INFO]\~в розмірі\~2000,00\~грн. щомісячно з дня подання позовної заяви, тобто з 06 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 15 вересня 2023 року. Позивачка та її представник, діючий за ордером від 16 жовтня 2018 року в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, та просили суд їх задовольнити у повному обсязі (а.с. 28,29,30). Представник відповідача, діюча за ордером від 09 січня 2019 року та договором про надання правової допомоги від 09 січня 2019 року в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що відповідач не є батьком дитини і не може сплачувати аліменти у звязку з хворобою (а.с. 80,81). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 15 Сімейного Кодексу України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Судом встановлено,\~що сторони\~перебували у\~шлюбі,зареєстрованому16 жовтня 2004 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції у м. Одеси. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2006 року був розірваний (а.с. 7) . Розірвання шлюбу між сторонами також підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 6). В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2007 року з відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON],\~[INFO] були стягнути аліменти в розмірі 200,00 грн. щомісячно з 30 серпня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 15 вересня 2023 року (а.с. 74). З матеріалів справи вбачається, що неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає разом із матірю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї та реєстрації від 21 серпня 2018 року (а.с. 5). Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON], [INFO] навчається у 6-В (логопедичному) класі Одеської загальноосвітньої школи №77 I-III ступенів Одеської міської ради, що підтверджується довідкою від 10 жовтня 2018 року (а.с. 48). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що неповнолітній [PERSON], [INFO], потребує матеріальної допомоги, оскільки розмір аліментів, який був стягнутий з відповідача на користь неповнолітнього сина не відповідає інтересам останнього, оскільки відповідно до вимог ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на час звернення до суду складало 779,50 грн (1944,00 х 50%). Прожитковий мінімум для дітей вікoм вiд 6 дo 18 рокiв з 01 січня 2019 пo 30 червня 2019 року складає 2027,00 грн., с 01 липня 2019 року пo 30 листопада 2019 року 2118,00 грн., з 01 грудня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 2218,00 грн. Таким чином, мінімальний розмір аліментів, який повинен сплачувати відповідач на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], складає 1013,50 грн. За таких обставин, суд вважає, що оскільки відповідач є працездатною людиною, то він зобовязаний платити щомісячно аліменти на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд розяснює, що згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які підлягають задоволенню частково і з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] слід стягнути аліменти у розмірі 1200,00 грн. щомісячно, починаючи з 06 вересня 2018 року до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до 15 вересня 2023 року. При цьому, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача стосовно того, що неповнолітній [PERSON], [INFO] не є рідним сином відповідача, так як за станом здоровя він не може мати дітей та не може сплачувати аліменти у звязку з хворобою, оскільки дані твердження не знайшли свого підтвердження в процесі судового розгляду. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову - на відповідача. Судовий збір по справі становить 768,40 грн. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, дані виплати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial