Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

У березні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна в натурі в якому вказував, що сторони є співвласниками житлового будинку [ADDRESS] , а саме [PERSON] належить 2/3 частки будинку, а [PERSON] - 1/3 частка цього майна. Оскільки сторони не досягли згоди про поділ будинку в добровільному порядку, а тому позивач просив про поділ спірного майна в натурі відповідно до часток його співвласників. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, проте останній надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить провести поділ житлового будинку відповідно до варіанту №2 висновку судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №20-562/563 від 22 липня 2021 року. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, проте останній надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти проведення поділу житлового будинку відповідно до варіанту №2 висновку судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №20-562/563 від 22 липня 2021 року, проте заперечує проти стягнення з відповідача судових витрат, мотивуючи це тим, що позивач до подачі позову до суду не звертався до [PERSON] з приводу добровільного розподілу спірного майна. Суд вважав можливим провести розгляд справи без участі сторін та їх представників, оскільки матеріали містять достатньо доказів, необхідних для вирішення спору. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема в судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 жовтня 2019 року, реєстр. №499 [PERSON] є власником 2/3 часток житлового будинку [ADDRESS] , що складається з житлового будинку, позначеного на плані технічного паспорта літерою А-1 з двома прибудовами а-1, а1-1, а також господарських будівель та споруд, що є частиною домоволодіння: погреба з шийкою Д-1, прибудови б-1, літньої кухні Б-1, котельні Г-1, гаражу Е-1, вбиральні Ж-1, огорожі за №1, воріт за №2, огорожі за №3, колодязя питного за №4 та огорожі за №5. Власником іншої 1/3 частки вказаного домоволодіння (житлового будинку) є [PERSON] . Співвласники не можуть досягти згоди про поділ будинку в добровільному порядку. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ч.ч. 1-3 ст. 319 ЦК україни). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації (ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до п.п. 2, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» (далі - постанова) судам підвідомчі спори, пов`язані з правом приватної власності на жилий будинок, зокрема про виділ частки з будинку (поділ будинку), що є спільною власністю (частковою чи сумісною). В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. При вирішенні спорів щодо поділу жилого будинку суд повинен перевірити належність сторонам цього майна, розмір їх часток в праві власності на будинок, з`ясувати план будинку, перевірити наявність висновку технічної експертизи щодо можливих варіантів поділу будинку в натурі тощо (п. 18 постанови). З висновку будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №20-562/563 від 22 липня 2021 року вбачається, що спірний житловий будинок може бути поділений в натурі між співвласниками за трьома окремими варіантами, два з яких передбачають значні відхилення від ідеальних часток співвласників (на 20/100 та 16/100 часток відповідно), один - передбачає поділ будинку без відхилення від ідеальних часток співвласників. Згідно правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 205/9065/15-ц, від 27 травня 2020 року у справі № 173/1607/15-ц, від 12 березня 2020 року у справі № 127/5835/16-ц, від 08 липня 2021 року у справі №573/1389/19, системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави зробити висновок про те, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Подібні висновки висловив Верховний Суд у постанові від 28 липня 2021 року у справі № 205/1932/18, згідно якої виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то, з урахуванням конкретних обставин, такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Тому найбільш оптимальним варіантом поділу (з яким погодилися сторони), який не призведе до порушення прав співвласників спірного будинку та повністю враховує розмір їх ідеальних часток у праві власності на це майно, не призведе до завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна є варіант №2 висновку будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №20-562/563 від 22 липня 2021 року (який передбачає поділ будинку без відхилення від ідеальних часток співвласників). Згідно висновку експертизи, поділ будинку потребує здійснення незначних робіт по переобладнанню виділених часток в окремі об`єкти нерухомого майна. Відповідно до вказаного варіанту поділ житлового будинку [ADDRESS] слід провести шляхом виділу в натурі у власність: - [PERSON] в житловому будинку [ADDRESS] , позначеному в плані технічного паспорта літерою А-1 з прибудовами а-1, а1-1: прибудови, позначеної в плані за № ІІІ, площею 3,10 кв.м., прибудови, позначеної в плані за № ІV, площею 5,10 кв.м., житлової кімнати, позначеної в плані за № 1, площею 15,10 кв.м., житлової кімнати, позначеної в плані за № 2, площею 9,60 кв.м., житлової кімнати, позначеної в плані за № 3, площею 8,0 кв.м., а всього житловою площею 32,70 кв.м., загальною площею 40,90 кв.м., а також в якості приналежностей головної речі прибудови, позначеної в плані літерою б-1, літньої кухні, позначеної в плані літерою Б-1, гаражу, позначеного в плані літерою Е-1, 2/3 частин огорожі, позначеної в плані за №1, 2/3 частин воріт, позначених в плані за №2, 2/3 частин огорожі, позначеної в плані за №3, 2/3 частин колодязя питного, позначеного в плані за №4, 2/3 частин огорожі, позначеної в плані за №5, що в сукупності складає 67/100 частин домоволодіння; - [PERSON] в житловому будинку [ADDRESS] , позначеному в плані технічного паспорта літерою А-1 з прибудовами а-1, а1-1: прибудови, позначеної в плані за № І, площею 7,70 кв.м., прибудови, позначеної в плані за № ІІ, площею 3,0 кв.м., житлової кімнати, позначеної в плані за № 4, площею 17,80 кв.м., а всього житловою площею 17,80 кв.м., загальною площею 28,50 кв.м., а також в якості приналежностей головної речі погреба з шийкою, позначеного в плані літерою Д-1, котельні, позначеної в плані літерою Г-1, вбиральні, позначеної в плані літерою Ж-1, 1/3 частини огорожі, позначеної в плані за №1, 1/3 частини воріт, позначених в плані за №2, 1/3 частини огорожі, позначеної в плані за №3, 1/3 частини колодязя питного, позначеного в плані за №4, 1/3 частини огорожі, позначеної в плані за №5, що в сукупності складає 33/100 частин домоволодіння. За встановлених обставин, враховуючи те, що поділ спірного будинку є технічно можливим з врахуванням розміру часток кожного співвласника, а також згоду сторін на поділ майна за вказаним варіантом, а тому вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Після отримання рішення суду про поділ будинку сторонам слід отримати необхідні дозволи на здійснення перепланування та встановлення самостійних інженерних комунікацій, а також виконати роботи по організації та підключенню ізольованих частин житлового будинку до самостійних інженерних комунікацій (електрозабезпечення, водопостачання, каналізації, газопостачання, з установкою самостійних лічильників, а також системи опалення з установкою опалювальних котлів). Що стосується розподілу судових витрат, то суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 1-3, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Таким чином, при задоволенні позову, суд зобов`язаний стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім, необхідні для вирішення спору та підтверджені документально судові витрати. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути понесені останнім та підтверджені документально судові витрати, а саме: - 2 199,52 грн. судового збору (виходячи з заявлених вимог про виділення [PERSON] в натурі 2/3 часток будинку та встановленої висновком експертизи від 22 липня 2021 року №20-562/563 вартості спірного житлового будинку в цілому, тобто визначеної судом вартості 2\\3 часток будинку, що підлягав поділу); - 8 629,63 грн. витрат на проведення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи; - 1 000 грн. витрат, пов`язаних з вчиненням іншої процесуальної дії, необхідної для підготовки справи до розгляду (проведенням оцінки про ринкову вартість спірного житлового будинку, необхідної для сплати судового збору для подачі позову до суду). Тому,

Outcome: approved