Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

У березні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із заявою за участю заінтересованої особи - Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 03.03.2020 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду на 17.03.2020 року. В обгрунтування заявлених вимог заявниця зазначила, що [INFO] помер її рідний дядько [PERSON] , котрий на день своєї смерті проживав за адресою: [ADDRESS] та за життя 23.09.2017 року склав заповіт в її користь, який посвідчений сільським головою Нижньорожанківської сільської ради Сколівського району, Львівської області. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом, до складу якої увійшов житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому на праві власності згідно Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Сколівської районної Ради народних депутатів Львівської області за №283 від 19.10.1989 року. Право приватної власності на жилий будинок зареєстровано Стрийським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №1 за реєстровим №142 від 20.11.1989 року. В процесі оформлення права на спадщину державним нотаріусом було встановлено, що у зазначеному вище свідоцтві про право власності на житловий будинок допущена помилка у прізвищі власника будинку, а саме записано « [PERSON] », що не збігається із його прізвищем « [PERSON] », зазначеним у свідоцтві про смерть, яке видавалось на основі паспорта громадянина України. Також заявник вказує на те, що про належність її покійному дядьку прізвища « [PERSON] » додатково свідчить довідка Нижньорожанківського старостинського округу Славської селищної ради Сколівського району Львівської області від 19.02.2020 року №494. Таким чином, допущена помилка у прізвищі дядька не дає їй можливості оформити право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, а тому вона змушена звернутися в суд з заявою про встановлення факту належності зазначеного вищезазначеного свідоцтва [PERSON] , котрий помер [INFO] . В судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася, але попередньо подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, заяву підтримує та просить таку задовольнити. Заінтересована особа Сколівська державна нотаріальна контора Львівської області явку представника в судове засідання не забезпечила, однак попередньо подала клопотання про розгляд заяви у відсутності представника, та зазначила, що при розгляді справи покладається на розсуд суду. На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги заявниці підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що [INFO] помер дядько заявниці [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.09.2017 року, виданого Нижньорожанківською сільською радою Сколівського району Львівської області на підставі актового запису № 19. 09.10.2019 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , внаслідок чого змінила прізвище на « [PERSON] ». Даний факт підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09.10.2019 року, виданого виконавчим комітетом Славської селищної ради Сколівського району Львівської області, відповідно до актового запису № 21. Про родинні відносини заявниці з покійним [PERSON] свідчить довідка Нижньорожанківського старостинського округу Славської селищної ради Сколівського району Львівської області № 494 від 19.02.2020 року, в якій зазначено, що останній являвся рідним дядьком [PERSON] . [PERSON] за життя 23 вересня 2017 року склав в користь заявниці заповіт, який посвідчений сільським головою Нижньорожанківської сільської ради Сколівського району Львівської області за реєстровим № 54, відповідно до тексту якого заповів їй житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В матеріалах справи наявна копія зазначеного заповіту від 23.09.2017 року. Даний заповіт є чинним, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 19.12.2018 року за № 63524461. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом, до складу якого увійшов зазначений вище житловий будинок. Як вбачається з копії Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Сколівської районної Ради народних депутатів за № 283 від 19.10.1989 року, жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві особистої власності [PERSON] . Як встановлено в судовому засіданні, заявниця звернулась до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , однак під час проведення підготовки до видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріусом було виявлено допущену помилку у правовстановлюючому документі на спадкове майно свідоцтві про право власності на житловий будинок, а саме прізвище власника будинку зазначено « [PERSON] », що не збігається із прізвищем « [PERSON] », вказаним в свідоцтві про його смерть, яке було видано на підставі паспорта громадянина України. Факт належності свідоцтва про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] померлому [PERSON] підтверджується довідками Нижньорожанківського старостинського округу Славської селищної ради Сколівського району Львівської області №268 від 12.02.2020 року та №494 від 19.02.2020 року, з яких вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією самою особою, яка до дня смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч. 2 ст.\~315\~ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Аналізуючи зібрані\~у справі\~письмові докази\~у їх\~сукупності,\~покази,\~суд приходить\~до висновку,\~що факт належності свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок [PERSON] , померлому [INFO] , знайшов своє підтвердження. Встановлення такого факту має для заявниці юридичне значення, оскільки надає можливість реалізувати право на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved