Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

У березні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Орджонікідзевіського районного суду міста Маріуполя з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав, припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за участю третьої особи: Служба у справах дітей по Лівобережному району управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 30 квітня 2011 року у Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області він зареєстрував шлюб із [PERSON], прізвище якої було змінено на «Андрєєвська». У шлюбі з відповідачкою 29 липня 2011 року народився син [PERSON]. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22.05.2014 року з позивача та користь відповідачки були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. 14 квітня 2015 року шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачка «Андрєєвська» змінила прізвище на «Узун». Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 червня 2015 року було визначено місце проживання неповнолітнього [PERSON] разом із батьком. Після цього відповідачка самоусунулась від виконання своїх батьківських прав та обовязків, щодо утримання неповнолітнього сина. Вона не приймає участі у вихованні дитини, не надає коштів на його утримання, не цікавиться життям неповнолітнього сина, не телефонує, не спілкується з ним. Просив суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], припинити стягнення аліментів на користь [PERSON], визнати виконавчий лист № 2/265/1506/14 від 02 липня 2014 року виданий Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя, таким що не підлягає виконанню, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідачки, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідачки судовий збір. В подальшому, вимогу про позбавлення батьківських прав було розєднано з позовними вимогами про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, від нього до суду надійшла письмова заява з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась за невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином замовною кореспонденцією, яка надсилалась за фактичним місцем проживання та реєстрації, однак повернулась у звязку із закінченням терміну зберігання, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи Служби у справах дітей по Лівобережному району управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради до суду не не з'явився, надіславши до адреси суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, при ухваленні рішення просили максимально врахувати інтереси малолітньої дитини Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 квітня 2011 року, який рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 квітня 2015 року було розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище дружини було змінено на «Узун». Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І НО № 411829 виданим 05 серпня 2011 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 травня 2014 року з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та доходів, починаючи з 22 квітня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 02 липня 2017 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя було видано виконавчий лист по справі № 265/2507/14-ц, 2/265/1506/14 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини. За заявою стягувача державним виконавцем Лівобережного відділу державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження ВП № 43942187 з виконання виконавчого листа № 2/265/1506 виданого 02.07.2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 червня 2015 року, яке набрало законної сили 17 серпня 2015 року, було встановлено місце проживання малолітнього [PERSON], 29 липня 2011 року разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до наданої 06 березня 2017 року ЖКП «Азовжитлокомплекс» довідки з місця проживання неповнолітній [PERSON], [INFO] проживає разом із батьком [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS] без реєстрації. Крім того, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30.10.2017 року, яке набрало законної сили 02 січня 2018 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована\~Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року\~і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2\~ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. За змістом\~ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 17\~Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога диктується положеннями\~ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у\~статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч.3ст.181\~СК України) та підстави припинення сплати аліментів.\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а\~ст.273 СК України\~додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192\~СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями\~ст.273 СК України\~має на меті скасування їх присудження. З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов'язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя було визначено місце мешкання неповнолітнього [PERSON], [INFO] разом із батьком [PERSON], тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом звільнення його від сплати аліментів. Крім того, мати також зобовязана утримувати дитину до досягнення нею повноліття відповідно до\~ст.180 СК України. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до вимог\~ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно до положень ч.3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших майнових представників дитини, разом з якими проживає дитина. 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 102 від 08.06.2017 року, яким внесено зміни до ч.2\~ст. 182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON], підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 березня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно з п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову\~на відповідача. Згідно із п.3 ч.1\~ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються в тому числі позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до ч. 6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При зверненні до суду з даним позовом, позивачем [PERSON]було сплачено судовий збір в сумі 640 гривень за предявлення вимоги про звільнення його від сплати аліментів, оскільки від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів на його користь, його звільнено на підставі положень\~ст.. 5 ЗУ «Про судовий збір». Таким чином з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] судовий збір в сумі 640 гривень за розгляд вимоги щодо звільнення від сплати аліментів, та на користь держави\~судовий збір в сумі 640 гривень за розгляд вимоги про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: partial