Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

У вересні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про поділ набутого у шлюбі майна. Свої позовні вимоги обгрунтував тим, що з 07.08.2009 року позивач перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час якого ними спільно набуто наступне майно: квартира [ADDRESS]. В липні відповідач подала до суду позов про розірвання шлюбу і з цього часу виник спір з приводу спільного майна. Оскільки згоди щодо розподілу майна між ними не досягнуто, позивач вважає, що спільне майно підлягає поділу в судовому порядку. Просив суд поділити майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, та визнати за позивачем право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] та за відповідачем право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], яка оформлена на [PERSON] До суду позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити, надавши копію рішення про розірвання шлюбу між сторонами, та постановити заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлялася про місце та час розгляду справи, про причин своєї неявки суд не повідомила, заперечень на позов не надала. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступні обставини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 2009 року (а.с.7). Відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.68). В період шлюбу сторонами придбано наступне майно: квартира [ADDRESS] (а.с. 25, 38-40). Перебування зазначеного спірного майна у спільній сумісній власності сторонами не оспорювалося. У відповідності зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Сторонами не досягнуто згоди стосовно поділу спільного майна. Позивач [PERSON] просить в порядку поділу майна подружжя визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] та за відповідачем [PERSON] 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Згідно вимог ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності до вимог ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. №11 «Про судову практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Враховуючи вимоги сімейного законодавства, відсутність даних про те, що інше визначено домовленістю між сторонами або шлюбним договором, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та, відповідно, про порядок поділу спільного сумісного майна подружжя, що відповідає принципу рівності часток майна дружини та чоловіка. Таким чином, в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя необхідно виділити у власність позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] по 1/2 частині квартири [ADDRESS] - кожному.

Outcome: approved