Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

У березні 2020 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що об 11-54 год. 14.10.2019 року в м. Житомирі, по вул. Грушевського, 35/21-б [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ-21053», д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Mitsubishi Langer», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який зупинився попереду, пошкодивши транспортні засоби. Постановою Богунського районного суду міста Житомира від 29.10.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На підставі протоколу огляду транспортного засобу ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» складений страховий акт та визначено суму страхового відшкодування в розмірі 56241,99 грн., що ПАТ КБ «ПриватБанк» було перераховано на рахунок позивача. Згідно акту виконаних робіт від 28.02.2020 року вартість ремонту його пошкодженого автомобіля склала 12760,10 грн. Отже, невідшкодованими залишилися 71398,11 грн. Окрім того, пошкодженням автомобіля, неможливістю його використання протягом тривалого часу йому завдано душевних страждань, у зв`язку з чим було порушено звичний спосіб життя, він втратив нормальний сон, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 71398,11 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 12000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяні йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також сплачений судовий збір. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали, обґрунтовуючи викладеними у ньому обставинами. У судовому засіданні відповідач позов не визнав, пояснивши, що його відповідальність на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована згідно страхового полісу на суму 100000,00 грн. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, до суду направив письмове пояснення, зазначивши, що відповідно до полісу № АМ/8755001 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17.01.2019 року, строк дії якого з 18.01.2019 року до 17.01.2020 року та забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «ВАЗ-21053», д.н.з. [NUMBER] , позивачу було перераховано страхове відшкодування в погодженій із позивачем сумі 56241,99 грн. Розгляд справи просить проводити в його відсутності. Заслухавши позивача та його представника, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.\- Судом встановлено, що об 11-54 год. 14.10.2019 року в м. Житомирі, по вул. Грушевського, 35/21-б [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ-21053», д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Mitsubishi Langer», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який зупинився попереду, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді було визнано водія автомобіля марки «ВАЗ-21053», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , що підтверджується копією постанови Богунського районного суду міста Житомира від 29.10.2019 року в справі № 295/15846/19, яка набрала законної сили 11.11.2019 року (а. с. 7). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, протиправність дій та вина відповідача в скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди, а також причинний зв`язок між наявною шкодою і протиправним діянням її заподіювача були встановлені судом у справі № 295/15846/19 та не потребують доказування. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (полісом) № АМ/8755001 від 17.01.2019 року, укладеним між ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» та власником автомобіля марки «ВАЗ-21053», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] . За умовами договору строк дії полісу визначено з 18.01.2019 року до 17.01.2020 року.Ліміт відповідальності страховика за заподіяння матеріальної шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу - автомобіля марки «ВАЗ-21053», д.н.з. [NUMBER] встановлений у сумі 100000,00 грн., розмір франшизи - нуль (а. с. 61). Під час дорожньо-транспортної пригоди відповідач керував автомобілем марки «ВАЗ-21053», д.н.з. [NUMBER] на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 07.09.2005 року, відповідно до якої власник автомобіля [PERSON] уповноважив [PERSON] та інших осіб керувати належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 27.09.1996 року Житомирським ОРЕВ УДАІ, зазначеним автомобілем (а. с. 62). Позивач є законним власником автомобіля марки «Mitsubishi Langer», д.н.з. [NUMBER] , що вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого Житомирським ОРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області 11.10.2007 року (а. с. 5). Стаття 979 ЦК України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Згідно ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») відповідно до цього Закону та чинного законодавства України. В силу ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). У постанові від 04.07.2018 року в справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок щодо забезпечення дієвості інституту обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зазначивши, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України від 01.07.2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок із виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37 зазначеного Закону) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика в останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Як убачається із висновку № 85 експертного автотоварознавчого дослідження від 28.10.2019 року, складеного судовим експертом Кудинським В.С., розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Mitsubishi Langer», д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого при ДТП, складає 63728,40 грн. (а. с. 11-14). Між позивачем та третьої особою було досягнуто згоди про розмір страхового відшкодування, який розраховано страховиком у сумі 56241,99 грн., підтвердженням чому є відповідна заява позивача до ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» від 27.12.2019 року (а. с. 41). Відповідно до акту виконаних робіт ТОВ «Союз Автомотів» № СА-АН-0077 від 28.02.2020 року вартість ремонту транспортного засобу марки «Mitsubishi Langer», д.н.з. [NUMBER] становить 127640,10 грн. (а. с. 9, 10). З огляду на те, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача за заподіяння матеріальної шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» на суму 100000,00 грн., при цьому необхідно зауважити, що акт виконаних робіт ТОВ «Союз Автомотів» № СА-АН-0077 від 28.02.2020 року не можна вважати доказом розміру матеріального збитку, завданого позивачу як власнику транспортного засобу марки «Mitsubishi Langer», д.н.з. [NUMBER] , оскільки згідно висновку № 85 експертного автотоварознавчого дослідження судового експерта Кудинського В.С. від 28.10.2019 року такий розмір визначено в сумі 63728,40 грн., що не перевищує встановленого полісом № АМ/8755001 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17.01.2019 року страхової суми (ліміту відповідальності) за шкоду, заподіяну майну потерпілого, тому суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині відшкодування матеріальної шкоди. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються також ст. ст. 23, 1167 ЦК України, чинними на день їх виникнення. За положеннями п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Як визначено ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Вирішуючи питання про наявність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, суд враховує характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивача, пов`язаних із пошкодженням автомобіля, який належить йому на праві власності, неможливість його використання протягом тривалого часу, враховуючи також вимоги розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача 3000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу пошкодженням належного йому транспортного засобу. Згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, понесені та документально підтверджені судові витрати в сумі 840,80 грн.

Outcome: partial