Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся (надалі по тексту - позивач, ПАТ КБ «Приватбанк») до суду з позовом до [PERSON] (надалі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 19.11.2010 р. між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н. Відповідач отримав кредит у розмірі у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 31.03.2015 р. відповідач має заборгованість - 15 949,10 грн. В позовних вимогах просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 15 949,10 грн. та судові витрати у розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує (а.с. 79). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. Відповідно до вимог п. 5 ч. 5 ст. 122 ЦПК України до суду від відповідача письмових заперечень проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються не надійшло. На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який не заперечив проти заочного розгляду справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. 19.11.2010 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н. Відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 31.03.2015 р. відповідач має заборгованість - 15 949,10 грн., яка складається з: 6 922,31 грн. - заборгованість за кредитом; 6 931,01 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 860,11 грн. - заборгованість за пенею та комісією за користуванням кредитом, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 735,67 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 8-11). Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання не виконані з вини відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, з'ясувавши обставини справи приходить до висновку, що виконання зобов'язань порушено з вини відповідача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задовольняється, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору в сумі 243,60 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved