Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

У березні 2019 року до Запорізького районного суду Запорізької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Вігор» з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивовано тим, що, 02 квітня 2018 р. [PERSON] був прийнятий на роботу в Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Вігор» на посаду водія автотранспортних засобів згідно з наказом № 2830 від 30.03.2018р. та експедитором за суміщенням згідно наказу № 2830-С від 30.03.2018р. За наказом № 2863-А від 11.06.2018р. за Відповідачем був закріплений транспортний засіб RENAULT PREMIUM, державний номер [NUMBER] та напівпричіп KOGEL державний номер [NUMBER] , що належать Позивачу на підставі права власності, згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів [NUMBER] та САЕ [NUMBER] відповідно. У Позивача з Відповідачем 02 квітня 2018 р. укладений Договір № 29 про повну матеріальну відповідальність. Відповідач, відповідно до Подорожнього листа вантажного автомобіля № 005630, керуючи зазначеним вище автомобілем, спричинив ДТП (підтверджено протоколами про адміністративні правопорушення № 405047 від 24 липня 2018р., порушивши п. 10.1, 12.1, 11.4, 8.5.1 Правил дорожнього руху України, № 421737 від 24 липня 2018р., порушивши п. 2.9 а Правил дорожнього руху України) о 16 годині 00 хвилин 24 липня 2018 року у м. Запоріжжя, Вознесенівського району на перехресті вул.. Седова та вул.. Адмірала Нахімова з автомобілем ВАЗ 21043 державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, вина відповідача в скоєнні ДТП доказуванню не підлягає так як це встановлено Постановами Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2018 по справі №335/8747/18 та по справі №335/8762/18. В результаті даного зіткнення автомобілю RENAULT PREMIUM АР2269ВТ були заподіяні технічні пошкодження, згідно акту виявлених дефектів № 310718 від 31 липня 2018р. на загальну суму 11740,00 грн. згідно рахунка на оплату №10547 від 31.07.2018 р. На підставі наказу № 2879 від 31.07.2018 р., заяви про добровільне відшкодування матеріальної шкоди Відповідача від 31.07.2018 р., Договору № 29 про повну матеріальну відповідальність від 02.04.2018 р. із заробітної плати Відповідача на користь Позивача було утримано 2 604,70 грн. 31 серпня 2018 р. Відповідач був звільнений за власним бажанням. 31 серпня 2018 р. між Відповідачем та Позивачем, на підставі добровільного зобов`язання Відповідача від 31.08.2018 р., була укладена Угода про добровільне відшкодування збитків. Згідно умов даної угоди, Відповідач у день звільнення вніс на розрахунковий рахунок Позивача узгоджену суму 1135, 30 грн. Залишок шкоди у сумі 8 000,00 грн. Відповідач зобов`язався виплачувати відповідно до затвердженого угодою графіку. Згідно умов вищезазначеної угоди, фактично Відповідачем було сплачено 5600,00 грн. Станом на 20 березня 2019 р. заборгованість Відповідача за вищезазначеною угодою складає 2400,00 грн. Таким чином, внесення коштів Відповідачем на розрахунковий рахунок Позивача в обумовлених угодою частками та строки так і не відбулося. Відповідно до п. 4 вказаної угоди, стягнення шкоди буде проводитися у судовому порядку. Також, в результаті даного зіткнення автомобілю ВАЗ 21043 державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , були заподіяні технічні пошкодження, згідно зі звітом № 354 про проведення оцінки колісного транспортного засобу ВАЗ 21043 20 державний номер [NUMBER] , в сумі 49871, 79 грн. У Позивача укладений з ПрАТ СК «Арсенал Страхування» договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У відповідності до п. 36.2 ст 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ СК «Арсенал Страхування» виплатила власнику ТЗ автомобіля ВАЗ 21043 державний номерний знак [NUMBER] страхове відшкодування за вищевказаним випадком в сумі 23241,16 грн. вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу, без урахування ПДВ, що підтверджується Листом ПрАТ СК «Арсенал Страхування» вих. № 2567-18 від 19.11.2018 р. Враховуючи положення статті 1194 ЦК, при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Таким чином, між Позивачем та власником постраждалого автомобіля ВАЗ 21043 державний номерний знак [NUMBER] внаслідок ДТП була укладена Угода про відшкодування шкоди від 19.11.2018 р. Позивачем сплачена власнику ТЗ ВАЗ 21043 державний номерний знак [NUMBER] різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням в сумі 26 630,63 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1112 від 21.11.2018 р. 06 грудня 2018 р. між Відповідачем та Позивачем була укладена Угода про добровільне відшкодування шкоди в сумі 26630,63 грн. Ця сума визначена на підставі копії звіту про проведення оцінки КТЗ № 354 від 19.09.2018 р. ФОП [PERSON] , листа ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» вих. № 2567-18 від 19.11.2018 р. та Угоди про відшкодування шкоди від 19.11.2018 р., укладеної між Позивачем та власником постраждалого автомобіля ВАЗ 21043 державний номерний знак [NUMBER] . Згідно умов Угоди про добровільне відшкодування шкоди від 06.12.2018 р. Відповідач зобов`язався виплачувати завдану матеріальну шкоду відповідно до затвердженого угодою графіку. Станом на 20 березня 2019 р., внесення коштів Відповідачем на розрахунковий рахунок Позивача в обумовлених частками Угодою про добровільне відшкодування шкоди від 06.12.2018 р. так і не відбулося. Відповідно до п. 5 вказаної угоди, стягнення шкоди буде проводитися у судовому порядку. У зв`язку з вищевикладеним, Відповідачем Позивачу було завдано матеріальної шкоди в сумі 29030, 63 грн., що складається зі збитків внаслідок пошкодження транспортного засобу Позивача, в сумі 2400,00 грн. та відшкодування шкоди постраждалому внаслідок ДТП власнику ТЗ ВАЗ 21043 державний номерний знак [NUMBER] в сумі 26630, 63 грн. В судове засідання належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача в судове засідання не з`явився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву не подав, скориставшись своїми процесуальними правами на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Відповідно до 02 квітня 2018 р. наказу № 2830 від 30.03.2018 р [PERSON] був прийнятий на посаду водія автотранспортних у Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Вігор» засобів згідно з наказом № 2830 від 30.03.2018 р. Згідно наказу № 2830-С від 30.03.2018 р. [PERSON] за суміщенням призначено експедитором, без звільнення від основної роботи. Наказом № 2863-А від 11.06.2018 р. за [PERSON] було закріплено транспортний засіб RENAULT PREMIUM, державний номер [NUMBER] та напівпричіп KOGEL державний номер [NUMBER] . Зазначені транспортні засоби належать ТОВ «ТД «Вігор» що підтверджується копіями свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів [NUMBER] та [NUMBER] . 02.04.2018 р. між ТОВ «ТД «Вігор» та [PERSON] було укладено Договір про повну матеріальну відповідальність № 29. 24.07.2018 року о 16:00 годині в м. Запоріжжя, Вознесенівський район, перехрестя вул. Сєдова та вул. Адмірала Нахімова, водій [PERSON] керуючи автомобілем RENAULT Premium державний номерний знак [NUMBER] із причепом KOGEL SN24 державний номерний знак [NUMBER] не вибрав безпечну швидкість щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та при зміні напрямку руху допустив виїзд на смугу призначену для зустрічного руху, допустив перетин подвійної суцільної лінії в наслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 21043 державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2018 р. у справі № 335/8747/18, водія [PERSON] ., було визнано винним у ДТП, що сталась 24.07.2018 р., притягнуто до адміністративної відповідальності та призначено стягнення у вигляді штрафу. Зазначена постанова набрала законної сили 10.09.2018 р. Відповідно до ч. 6 ст.\~82\~ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно акту виявлених дефектів № 310718 від 31 липня 2018 р. в результаті зіткнення автомобілю RENAULT PREMIUM АР2269ВТ були заподіяні технічні пошкодження на загальну суму 11740,00 грн. згідно рахунка на оплату №10547 від 31.07.2018 р. На підставі наказу № 2879 від 31.07.2018 р., заяви про добровільне відшкодування матеріальної шкоди [PERSON] від 31.07.2018 р., Договору № 29 про повну матеріальну відповідальність від 02.04.2018 р. із заробітної плати [PERSON] на користь ТОВ «ТД «Вігор» було утримано 2604,70 грн. Відповідно наказу про звільнення № 2991-3 від 31.08.2018 р. [PERSON] було звільнено за власним бажанням 31 серпня 2018 р. 31 серпня 2018 р. між [PERSON] та ТОВ «ТД «Вігор», було укладено угоду про добровільне відшкодування збитків. Згідно п. 2 умов даної угоди, [PERSON] у день звільнення вніс на розрахунковий рахунок ТОВ «ТД «Вігор» узгоджену суму 1135,30 грн. Згідно умов вищезазначеної угоди, фактично відповідачем було сплачено 5600,00 грн. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов`язань станом на 20.03.2019 р. заборгованість за вищезазначеною угодою складає 2400,00 грн. Крім того, в результаті ДТП яке сталось 24.07.2018 р. автомобілю ВАЗ 21043 державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , були заподіяні технічні пошкодження, згідно зі звітом № 354 про проведення оцінки колісного транспортного засобу ВАЗ 21043 20 державний номер [NUMBER] , в сумі 49871, 79 грн. Цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів ТОВ «ТД «Вігор» застрахована згідно договору про обов`язкове страхування укладеного з ПрАТ СК «Арсенал Страхування» ПрАТ СК «Арсенал Страхування» виплатила власнику автомобіля ВАЗ 21043 державний номерний знак [NUMBER] страхове відшкодування за вищевказаним випадком в сумі 23241,16 грн. вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу, без урахування ПДВ, що підтверджується Листом ПрАТ СК «Арсенал Страхування» вих. № 2567-18 від 19.11.2018 р. Відповідно до Угоди про відшкодування шкоди від 19.11.2018 р. яка була укладена між ТОВ «ТД «Вігор» та [PERSON] , позивачем сплачена різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням в сумі 26630,63 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1112 від 21.11.2018 р. 06 грудня 2018 р. між ТОВ «ТД «Вігор» та [PERSON] була укладена Угода про добровільне відшкодування шкоди в сумі 26630,63 грн. Відповідач [PERSON] зобов`язався виплачувати завдану матеріальну шкоду відповідно до затвердженого угодою графіку. Станом на 20 березня 2019 р., внесення коштів Відповідачем на розрахунковий рахунок Позивача в обумовлених частками Угодою про добровільне відшкодування шкоди від 06.12.2018 р. так і не відбулося. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду за ст.1166 ЦК України визначають, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з положенням ст. 1187 ЦК України відповідальність покладається на власника (працівника) джерела підвищеної небезпеки та відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіла транспортним засобом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до чинного законодавства, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини, крім випадків, передбачених чинним цивільним законодавством. Відповідно до зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). За загальним правилом, установленим ч. 2 ст. 1187 ЦК, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до положень\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків. Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України). Позивачем ТОВ «ТД «Вігор» були надані усі наявні та необхідні для встановлення обставин у справі докази, в тому числі і на підтвердження розміру спричинених йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди збитків,\~вартості ремонтно-відновлювальних робіт транспортних засобів. Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги ТОВ «ТД «Вігор» про стягнення, спричиненої внаслідок ДТП. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved