Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася до Менського районного суду Чернігівської області з позовом до Сахнівської сільської ради Менського району Чернігівської області, Менської РДА, Відділу держземагенства у Менському районі про визнання права власності на земельну ділянку. Мотивувала позивач свій позов наступним. [INFO] помер батько позивача [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно. Фактично прийнявши спадщину, позивач звернулась до приватного нотаріуса Менського районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з тим, що земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту та має невірно присвоєний кадастровий номер. В зв'язку з цим позивач звернулася до суду та просить визнати за нею право власності на спадкове майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримав. Представники відповідачів - Сахнівської сільської ради Менського району Чернігівської області, Менської РДА, Відділу держземагенства у Менському районі, в судове засідання не з'явилися, але надіслали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, але надіслали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. За таких обставин, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін, на підставі наявних доказів у матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] в м. Мена Чернігівської області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 10 від 21.07.2012, виданого виконавчим комітетом Ленінівської сільської ради Менського району Чернігівської області (а.с.6). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Менської районної державної адміністрації № 390 від 26.08.2009, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011084400207, [PERSON] належить земельна ділянка площею 1,0000 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Ленінівської сільської ради Менського району за межами населеного пункту та має кадастровий номер [NUMBER] (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги за законом є позивач, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7) та копією свідоцтва про шлюб (а.с.8). Інші спадкоємці - відповідач [PERSON] (спадкоємець за заповітом) та відповідач [PERSON] (спадкоємець першої черги за законом) відмовились від належних їм часток спадкового майна після померлого [PERSON], подавши в установлений законом строк до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини. Ст. 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як встановлено в судовому засіданні позивач прийняла спадщину і звернулася до приватного нотаріуса Менського районного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що в державному акті невірно вказано кадастровий номер земельної ділянки, а також місце її розташування - за межами населеного пункту (а.с. 16). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Менської районної державної адміністрації № 390 від 26.08.2009, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011084400207, [PERSON] належить земельна ділянка площею 1,0000 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Ленінівської сільської ради Менського району за межами населеного пункту та має кадастровий номер [NUMBER] (а.с.12). Відповідно до повідомлення державного кадастрового реєстратора № 280 від 15 квітня 2013 року, земельна ділянка площею 1, 0000 га гр. [PERSON], яка знаходить у його власності відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрованого 16.11.2010 року Менським виробничим відділом ЧРФ ДП Центру ДЗК за реєстраційним номером 011084400207, на території Ленінівської сільської ради Менського району Чернігівської області, була надана йому для ведення особистого селянського господарства згідно розпорядження Менської РДА № 390 від 26.08.2009. Вказана земельна ділянка знаходиться у межах населеного пункту та має вірний кадастровий номер: [NUMBER] (а.с.14). Оскільки власник земельної ділянки [PERSON] помер, то не є можливим виправлення вказаної помилки, шляхом виготовлення нового правовстановлюючого документу на земельну ділянку та державної реєстрації відповідного право власності, так відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Судом встановлено, що окрім позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] ніхто не звертався, інші спадкоємці - відповідачі [PERSON] та [PERSON] відмовились від належних їм часток в спадковому майні, подавши відповідні заяви до нотаріальної контори, тому є підстави для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON] та зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011084400207 від 16 листопада 2010 року має бути визнаний недійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved