Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

У березні 2017 року до Словянського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] міської ради Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що позивач є дочкою [PERSON], яка померла 17.07.2016 року. Після її смерті позивач прийняла спадщину та успадкувала житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, розташований за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул.. Весняна,5, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом від 23.02.2017 року, реєстровий № 1937. Вищевказаний успадкований будинок розташований на земельній ділянці за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул.. Весняна,5. Згідно правовстановлюючих документів у Державному акті площа земельної ділянки зазначена у розмірі 0,0682 га, але при оформленні відділом Держземагентства у м. Словянську витягу та виготовленими ПП «Терра-Вита» документами було встановлено, що фактично площа земельної ділянки складає 0,0723 га, що пояснюється допущеною у 2001 році математичною помилкою. Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Весняна,5, площею 0,0723 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, як на майно, отримане у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 17 липня 2016 року. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, розглянути справу за відсутності позивача. Відповідач [PERSON] міська рада Донецької області подала до суду листа про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Суд відповідно до вимог ст.ст. 10,11,60 ЦПК України розглядає справу на підставі доказів, наданих сторонами, та у межах заявлених позовних вимог. 17.07.2016 року померла [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами,розташованого за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Весняна,5, а такожземельної ділянки, розташованої за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Весняна,5, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0682 га ( а. с. 5-6,9-13). Згідно матеріалів спадкової справи та наданих суду документів [PERSON] є донькою [PERSON] та спадкоємцем першої черги. Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю Серії І-ДН 151429 від 19.01.2001 року [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0682 га в межах згідно з планом, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Весняна,5, землю передано для обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.02.2017 року, виданого державним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1-125, [PERSON] отримала спадщину після померлої матері [PERSON], яка складається з житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами № 5 по вул. Весняній в м. Словянську Донецької області. Згідно ст. 331 ч. 2 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту закінчення будівництва та прийняття нерухомого майна до експлуатації. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обовязків ( спадщини) від померлої фізичної особи ( спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємцям). Ст. 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права й обовязки спадкодавця, які не припинилися в момент його смерті. Згідно ст. 216 Інструкції про порядок здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №20\\5 від 03.03.2004р., нотаріусові для одержання свідоцтва про право на спадщину необхідно надавати правовстановлюючий документ на імя спадкодавця й витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Статтею 131 ЗК України передбачено право громадян України набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування та інших цивільно-правових угод. В той же час, згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 Про судову практику у справах про спадкування при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи ( п. 24). Відповідно до п. 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004р. (із змінами, внесеними згідно з постановою ПВС України №2 від 19.03.2010р.), відповідно до ст. 1225 ЦК України і ст. 131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно приписів ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути предявлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оскільки судом встановлено, що окрім позивачки [PERSON] інших спадкоємців за законом і за заповітом, які б в установлений законом строк звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], немає, позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі На підставі викладеного, та

Outcome: approved