Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

У березні 2018 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 53815,39 грн., яка складається з: 5283,40 грн. заборгованості за кредитом; 45493,16 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 2538,83 грн. штрафу (процентна складова). В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що 04 січня 2012 року за договором б/н відповідач отримала кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна 55 днів пільгового періоду» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік (2,5 % на місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а саме до жовтня 2015 року. Зокрема, вказують на те, що відповідач підтвердила свою згоду підписом у заяві про те, що її заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складають між нею та банком договір. Відповідач зобов'язань з повернення кредиту не виконала, а тому утворилась заборгованість. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, однак, у позовній заяві зазначила, що в разі неявки в судове засідання відповідача, ПАТ КБ «ПриватБанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась,\~ про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Із заявою про розгляд справи у відсутність відповідача та з повідомленням причин неявки до суду не зверталась, відзиву на позовну заяву до суду не надавала. Згідно ч. ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини. Договір з ПриватБанком є договором приєднання, коли підписуючи відповідну заяву про надання картки та відкриття картрахунку, клієнт приєднується до розроблених фінансовою установою відповідних умов, які є однаковими для всіх клієнтів. Про зазначене свідчить, зокрема, назва цієї заяви «Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ». Матеріалами справи встановлено, що відповідач будучи клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» з використанням кредитної картки «Універсальна 55 днів пільгового періоду», з 04 січня 2012 року за договором б/н отримала кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок № 5211537404920907, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, що становить 30,00 % на рік.\~ (а.с.6-8, 47-48). Згідно анкети-заяви про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку позичальника від 04 січня 2012 року, вона підтвердила згоду, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, та Тарифами банку складають договір з банком, про ознайомлення з яким і розписалась клієнт в заяві. (а.с.9) Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта [PERSON], 13 січня 2012 року Банком знижено кредитний ліміт до 300,00 грн., 13 січня 2012 року кредитний ліміт збільшено до 1000,00 грн., 29 травня 2012 року кредитний ліміт збільшено до 2000,00 грн., 17 вересня 2013 року кредитний ліміт збільшено до 3000,00 грн., 25 жовтня 2013 року кредитний ліміт збільшено до 6000,00 грн., 07 жовтня 2014 року ліміт встановлено у розмірі 5290,00 грн. Строк дії кредитної картки до жовтня 2015 року. (а.с.8, 48) Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг, підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Як встановлено із наданих документів, відповідач не виконала належним чином своїх зобовязань за кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості за договором, станом на 30 вересня 2017 року заборгованість становить 53815,39 грн., яка складається з: 5283,40 грн. заборгованості за кредитом; 45493,16 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 2538,83 грн. штрафу (процентна складова). (а.с.6-7) Пунктом 1.1.3.2.3 Умов і правил надання банківських послуг, які є складовою частиною договору визначено, що банк має право здійснювати заміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру виданого кредиту (кредитної ліміту), зобовязаний не менше ніж за 7 днів до введення в дію змін проінформувати клієнта, в тому числі у виписці за картковим рахунком згідно з п.1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою у односторонньому порядку, за власним рішенням банку і без попереднього повідомлення клієнта. Згідно розрахунку заборгованості позивачем змінювався розмір щомісячної процентної ставки з 01 вересня 2014 року з 30,00 % до 34,80 % та з 01 квітня 2015 року до 43,20 %. Даних, що клієнт повідомляла банк про незгоду із змінами судом не здобуто. (а.с.6-7) Згідно умов договору, відповідач зобов'язалась погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви. Сплатити відсотки за користування кредитом. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг передбачений обов'язок позичальника при порушенні ним строків платежів по кожному з грошових зобовязань більш ніж на 30 днів сплатити банку штраф. Умовами визначено два види штрафу у фіксованому розмірі 500 грн. і процентній складовій\~5% від суми заборгованості\~по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених\~процентів і комісії. Відповідно до п.п. 1.1.2.6 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобовязаний у разі невиконання зобовязань за Договором, за вимогою Банка виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплаті винагороди Банку. Відповідач належним чином свої зобов'язання за Договором не виконувала, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погашала, у зв'язку із чим станом на 30 вересня 2017 року, відповідно до наданого позивачем розрахунку у відповідача виникла заборгованість за кредитом у розмірі 5283,40 грн. та 45493,16 грн.\~ по відсоткам за користування кредитом. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього Кодексу, а саме положення про позику. Статтею 1050 ЦК передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу.\~ Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України\~встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів, а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом, а також, з урахуванням положень\~ст. 1048 ЦК України, заборгованість по процентам за користування кредитом. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача штрафів, то суд виходить з наступного. Частиною 2 статті 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно приписів ст.\~549\~ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно із ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Добропілля Донецької області віднесено до вказаного переліку. Відповідач [PERSON], згідно довідки Відділу реєстрації Добропільської міської ради Донецької області від 17 квітня 2018 року, зареєстрована за адресою: [INFO]. (а.с.88) Отже, на підставі Закону України\~«Про тимчасові\~заходи на\~період проведення\~антитерористичної операції» не підлягають стягненню з відповідача штрафи в розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 2538,83 грн. (процентна складова). Таким чином, на користь позивача з відповідача належить стягнути заборгованість в сумі 50776,56 грн., а саме: 5283,40 грн. заборгованості за кредитом; 45493,16 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом. Враховуючі викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які в свою чергу підлягають задоволенню частково. В іншій частині позовних вимог слід відмовити з вищенаведених підстав. В силу вимог\~ст. 141 ЦПК України, в користь позивача із відповідача слід стягнути понесені судові витрати по справі, зокрема 1662,50 грн. судового збору. Враховуючи викладене та

Outcome: partial