Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Краснокутської РДА про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що в 1999 році померла його мати [PERSON] За життя мати працювала в КСП « Мурафське» та набула право на земельну частку (пай) , однак до списку додатку до Державного акту на право колективної власності на землю по КСП « Мурафське» включена не була . В березні 2016 року він дізнався про порушене право і має намір успадкувати земельну частку (пай). Прохав визнати право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов , прохав його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову не заперечувала ,прохала вирішити справу на розсуд суду . Представник третьої особи до суду не з»явився , подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення представників сторін , дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] працювала в КСП « Мурафське» в с. Мурафа Краснокутського району Харківської області та перебувала в членах КСП. Державний акт на право колективної власності на землю по КСП « Мурафське» Мурафської сільської ради серії ХР № 18-00-000700 зареєстрований в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №11 від 29.10.1997 року. При проведенні приватизації землі та майна підприємства , згідно до додатку до Державного акту на право колективної власності на землю, [PERSON] була включена до списку громадян - членів КСП ,які мають право на відповідну частку у колективній власності на землю . Проте сертифікат на право на земельну частку (пай) вона не отримала в зв»язку зі смертю. Згідно свідоцтва про смерть , мати позивача [PERSON] померла 14 .06.1999 року . Згідно до ст.7 Закону України « Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14.02.1992 року № 2114-ХІІ об»єктами права колективної власності підприємства є земля , інші основні та оборотні засоби виробництва ,які належать на праві спільної часткової власності його членам. Право на земельну частку (пай) відповідно до п.2 Указу Президента України « Про порядок паювання земель , переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям « від 08.08.1995 року № 720/95 мають члени КСП , в тому числі пенсіонери ,які раніше працювали в ньому і залишаються членами підприємства , відповідно до списку , що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до п.3 Указу Президента України « Про невідкладні заходи прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва « від 10.11.1994 року №666/94 , встановлено , що право на земельну частку (пай) може бути об»єктом купівлі-продажу , дарування ,міни , успадкування. І з доданого до Державного акту про право колективної власності на землю ХР № 18-00-000700 КСП « Мурафське» від 29.10.1997 року списку вбачається , що [PERSON] зазначена за №428 членом цього підприємства , як особа , яка за чинним законодавством має право на земельну частку (пай) при здійсненні колективної приватизації земель. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Харківській області від 25.01.2017 року , розмір земельної частки (пай) по КСП « Мурафське» на території Мурафської сільської ради становить 4,50 умовних кадастрових гектар. З відповіді Харківського обласного державного нотаріального архіву від 17.08.2016 року , що до нотаріальної контори після [PERSON] заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину не надходили , спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Факт того , що позивач є сином [PERSON] підтверджено свідоцтвом про народження . Окрім позивача , інших спадкоємців не має, оскільки сестра позивача [PERSON] на частку у спадщині не претендує та відмовляється на користь позивача. Заповітом ,посвідченим секретарем Мурафської сільської ради від 23.11.1984 року, [PERSON] заповідала своїй дочці [PERSON] Оскільки [PERSON] спадщину не прийняла , не бажає її приймати , відмовляється на користь позивача , спадкоємство здійсняється за законом. Враховуючи , що спадщина відкрилася в 1999 році , до 01.01.2004 року , то слід застосувати чинне на той час законодавство ЦК Українського РСР ( в редакції 1963 року). Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР (1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно з ст. 526 ЦК Української РСР місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що внаслідок відсутності правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), яка входить до складу спадкового майна і неможливості його отримання на ім»я спадкодавця після смерті останньої, порушується право позивача, стосовно якого існують необхідні умови для спадкування, реалізувати своє право на належне оформлення свого права на спадкове майно. Крім того , позивач пропустив строк звернення до суду . Заслухавши пояснення представника позивача , суд дійшов до висновку про поновлення вказаного строку, оскільки він пропущений з поважних причин. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved