Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов мотивувала тим, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , що за життя був набутий останньою за біржовим договором купівлі-продажу. Оскільки договір в свій час не був нотаріально посвідчений, тобто є нікчемним, внаслідок чого позивач, як спадкоємець першої черги за законом, прийнявши спадщину, не може її оформити у встановленому законом порядку, а тому [PERSON] просила про визнання її права власності на спірний будинок в порядку спадкування за законом після смерті матері. В подальшому [PERSON] надала суду уточнений позов до [PERSON] з доповненими вимогами - про визнання договору купівлі-продажу дійсним, в якому вказувала, що 13 грудня 2000 року між її матір`ю [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] придбала у [PERSON] житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . В цей же день договір було зареєстровано на Вознесенській філії Універсальної Біржі «Південь» за №203, разом з тим покупець зареєструвала право власності щодо придбаного майна в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації». Нотаріально договір сторони не посвідчували, ухилившись від цього. Проте всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме продавець передав покупцю майно, а покупець прийняла його та сплатила за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору. [INFO] року [PERSON] померла. Оскільки нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу на час розгляду справи з об`єктивних причин неможливе (сторона договору померла, право власності на будинок зареєстровано за [PERSON] ), що перешкоджає позивачу належним чином оформити спадщину після смерті матері, а тому [PERSON] просила суд визнати договір дійсним в судовому порядку. Ухвалою суду від 07 травня 2019 року провадження по справі в частині вимог [PERSON] до Вознесенської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову в цій частині. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивач в своїй заяві проти цього не заперечувала. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 13 грудня 2000 року мати позивача - [PERSON] придбала у [PERSON] житловий будинок по [ADDRESS] в [ADDRESS] області, про що сторони правочину уклали та зареєстрували в цей же день письмовий договір купівлі-продажу на Вознесенській філії Універсальної Біржі «Південь» за №203. Покупець зареєструвала право власності щодо придбаного майна в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації». Нотаріально договір сторони не посвідчували, проте повністю виконали взяті на себе зобов`язання. [INFO] року [PERSON] померла. У 2019 році [PERSON] дізналася, що спірний договір є нікчемним, що створює їй перешкоди в оформленні спадщини після смерті матері. Судом встановлено, що сторони договору в свій час ухилилися від належного (нотаріального) посвідчення договору купівлі-продажу. В той же час, нотаріальне посвідчення договору на час розгляду справи неможливе, оскільки право власності на житловий будинок вже зареєстроване за [PERSON] (покупцем), сторона договору померла. Ст. 9 Житлового Кодексу України вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах. При укладенні договору сторони узгодили всі його істотні умови і виконали свої зобов`язання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 227 ЦК України 1963 року (чинна на час придбання майна). З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обов`язкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною. Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved