Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

У березня 2014 року до суду з позовом про відшкодування витрат на утримання будинку та поховання спадкодавця звернувся [PERSON] Свої вимоги мотивував тим, що він є власником ? частин будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS], [PERSON] є власником ? частини зазначеного будинку. Даний будинок сторони отримали у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Позивач зазначав, що на час смерті [PERSON] існувала заборгованість за послуги водопостачання у сумі 4136 гривень, яку він сплачує особисто, також за інші комунальні послуги позивач платить сам. Відповідач у витратах на комунальні послуги участі не приймала, договори про надання послуг із газопостачання та користування електроенергією укладені з позивачем. Після смерті [PERSON] позивач ремонтував спадковий будинок, на що витратив 1119 (одна тисяча сто дев'ятнадцять) гривень. Поховання [PERSON] [PERSON] здійснював за власні кошти, у зв'язку із чим поніс витрати на загальну суму 11 638 (одинадцять тисяч шістсот тридцять вісім) гривень, а [PERSON] участі у витратах на поховання не брала. У зв'язку із цим просив суд стягнути з відповідача ? частину витрат, понесених ним на утримання спадкового будинку та поховання [PERSON] у сумі 4385 грн. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі, обґрунтовуючи їх доводами, викладеними в позовній заяві. Також вказував, що з серпня 2013 року і по даний час здає будинок в оренду за 1000 (одну тисячу) гривень на місяць квартирантам, з яких 250 (двісті п'ятдесят) гривень щомісяця передає [PERSON] як плату за її частку, з решти грошей він сплачує за світло, газ, воду, телефон. Разом з цим позивач зазначав, що в накладних за вересень 2012 року та серпень 2013 року зазначено [PERSON], його батька і сина померлого [PERSON], однак кошти на проведення поминок в кафе «Вояж» у м. Березань давав він, позивач, додавши, що труну, вінки та інші необхідні ритуальну речі купував також він самостійно, однак квитанцій у нього не збереглось. Також повідомив суду, що його батько, [PERSON], отримав від держави кошти на поховання [PERSON] у сумі близько 1200 (однієї тисячі двісті) гривень. Представник позивача вимоги свого довірителя підтримала у повному обсязі, додавши що [PERSON] було проведено поточний ремонт будинку, частину робіт він виконував самостійно, тому квитанцій за виконання цих робіт не збереглося. З фотографій, наданих нею суду, можна побачити, що позивач пофарбував вікна, двері, переклеїв шпалери, поставив новий насос. Також на момент розгляду справи у суді за воду її довірителем було сплачено 1331 гривню. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, свою позицію пояснив тим, що його довіритель не має можливості користуватися належною їй частиною майна, тому ні, світло, ні газ, ні електрику вона не використовує. Також зазначав, що позивач просить стягнути на його користь ? частину заборгованості за водопостачання, однак сам цієї суми ще не сплатив «Міськводоканалу», тому не можна вважати, що [PERSON] у боргу перед [PERSON] Також вказував, що жодних коштів від здачі в оренду будинку його довіритель ніколи від [PERSON] не отримувала і згоду на те, щоб у її частині будинку проживали квартиранти вона ніколи не давала. Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 1218, 322 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що на час смерті спадкодавця [PERSON] [INFO] року заборгованість за послуги водопостачання по [ADDRESS] становила 4136 грн. (а.с. 7). Прийнявши у спадщину після смерті [PERSON] будинок за вказаною адресою, сторони прийняли й заборгованість за послуги водопостачання у частках, що відповідають розміру їх спадщини. Суду була надана довідка № 289 (а.с. 34), з якої вбачається, що сума боргу за послуги з водопостачання станом на 01 січня 2014 року складає 3097 гривень, інших доказів того, що на час розгляду справи судом всю суму зазначеного боргу сплатив [PERSON] надано не було, тому у нього, на даний, час і не виникло права зворотної вимоги до [PERSON] Суд оцінює критично докази про сплату за користування послугами водопостачання, електроенергією, телефоном після [INFO] року, тобто після смерті [PERSON], оскільки у судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] своєю частиною не користується, а [PERSON] здає будинок повністю квартирантам, які й використовують зазначені послуги. За оренду житла позивач бере з квартирантів 1000 гривень щомісячно, з яких і виплачує комунальні послуги. Не знайшли свого підтвердження доводи позивача, що він щомісячно виплачує відповідачеві 250 гривень як її частину з орендної плати за житло. Судом встановлено, що позивач за власні кошти провів невеликий ремонт в будинку, замінив насос (а.с. 58-69). Однак, як уже було встановлено, [PERSON] у будинку після смерті [PERSON] не проживала і ним не користувалася, замінювати насос чи проводити інші невеликі будівельні роботи не вважала за потрібне. З пояснень позивача встановлено, що без заміни насосу не можна би було використовувати будинок. Оскільки позивач використовує вказаний будинок повністю на свій розсуд, отримує від здачі в оренду за нього кошти, то й потреба у проведенні вказаних ремонтних робіт була лише у позивача. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги про відшкодування витрат на утримання будинку задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що [PERSON], який є дідом сторонам, помер [INFO] року (а.с. 51). Поховав його за власний кошт, а також доглядав до смерті його син - [PERSON] (а.с. 18). Також, згідно з копій накладних (а.с. 9) [PERSON] оплатив поминальні обіди. Окрім цього позивач зазначав, що труну та інші ритуальні речі купував його батько, [PERSON], за кошти позивача, та квитанцій не збереглося. Разом з цим [PERSON] вказував, що його батько, [PERSON], отримав від держави допомогу на поховання батька, у розмірі близько 1200 гривень. Ураховуючи вищенаведене суд приходить до переконання, що у [PERSON] відсутні підстави вимагати від [PERSON] відшкодування частини витрат на поховання [PERSON], оскільки позивач не довів, що саме він поніс вказані витрати. Ураховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що вимоги про відшкодування витрат на поховання не підлягають до задоволення. Таким чином у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed