Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним майнові права на частку в обєкті незавершеного будівництва у розмірі проінвестованої квартири № 277 на 13 поверсі, загальною площею 46,0 кв.м., 3 секції, за адресою: м. Бровари, вул. Черняховського, 21-б; визнати за ним майнове (речове) право на отримання в натурі обєкта інвестування зазначеної вище квартири, а також заборонити ТОВ «Т-Фактор» здійснювати дії щодо переоформлення (у тому числі відчуження, передачі у найм, передачі у заставу, обтяження іншим чином) майнових прав на житлову квартиру за будівельним номером № 277 на 13 поверсі, загальною площею 46,0 кв.м., 3 секції, за адресою: м. Бровари, вул. Черняховського, 21-б. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся відповідно до п. 9 ст. 74 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, повно та всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 16. 05.2007 року позивач уклав з орендним підприємством «Броварипромжитлобуд», в особі керуючого [PERSON], Договір № 93 (далі - Договір) про пайову участь у будівництві житлового будинку № 21-Б по вул. Черняховського, в м. Бровари, Київської області. Згідно договору п.1.1 та п.3.1.4 пайовик (замовник квартири) приймає пайову участь у будівництві житлового будинку № 21-Б по вул. Черняховського, м. Бровари, з метою отримання у власність квартиру, а підприємство виконує комплекс робіт по будівництву цього будинку згідно із проектно-кошторисною документацією із подальшою передачею пайовику квартири шляхом підписання двостороннього акту приймання-передавання за умови виконання пайовиком умов даного договору. Запланований строк введення обєкта в експлуатацію 1 півріччя 2009 року. Поточна вартість квартири на дату підписання цього договору з урахуванням ПДВ становить 298 452,00 грн. Пайовик зобовязався провести оплату в строки згідно п.4.1.1 даного Договору. відповідно п.2.6 договору № 93-бф від 31.05.2011 року Позивач зобовязаний був оплатити різницю, яка становила 71 380,00 грн., та відповідно до квитанції № ПН 46572від 11.07.2011 рокубуло здійснено доплату за квартиру. Відповідно до п. 4.1.1 договору № 93 від 16.05.2007 року пайовиком була здійснена повна оплата за квартиру. Таким чином, позивач здійснив своєчасну та у повному обсязі оплату вартості предмета договору. Судом також зясовано, що 31.07.2007 року була підписана тристороння додаткова угода до Договору № 93 від 16.05.2007 про зміну сторони договору із ОП «Броварипромжитлобуд» на ТОВ «Північзахідтрансбуд». 30.11.2010 року між позивачем та ТОВ «Північзахідтрансбуд», укладено додаткову угоду про внесення змін до попереднього договору № 93, згідно з п.3.1.3 викладено в новій редакції та заплановано строк введення обєкта в експлуатацію третій квартал 2011 року. 31 травня 2011 року між позивачем та ТОВ «Т-Фактор», , який став правонаступником ТОВ «Північзахідтрансбуд», укладено договір № 93-бф про участь у спільному будівництві житлового будинку в м. Бровари, по вул. Черняхівського, 21-Б. Згідно п.2.2 зазначено, що ТОВ «Т-Фактор» зобовязується добудувати та здати в експлуатацію житловий будинок, після чого передати обєкт нерухомості позивачу у власність до 31.12.2011 року. 20 січня 2012 року укладено новий договір № 277 про участь у спільному будівництві житлового будинку в м. Бровари, по вул. Черняхівського, 21-Б між позивачем та ТОВ «Т-Фактор», який діях на правах правонаступництва ТОВ «Північзахідтрансбуд». Відповідно до 7.2 цього договору змінено строк добудови та здачі в експлуатацію житлового будинку і вказано 4-й квартал 2012 року. 24 квітня 2013 року укладено наступний договір № 277 про участь у спільному будівництві житлового будинку в м. Бровари, по вул. Черняхівського, 21-Б між позивачем та ТОВ «Т-Фактор». Відповідно до п.2.2 цього договору змінено строк добудови та здачі в експлуатацію житлового будинку і вказано 2-й квартал 2014 року. Всупереч умовам п. п. 2.2, 3.1.6 зазначеного договору відповідач ТОВ «Т-Фактор», який є правонаступником ТОВ «Північзахідтрансбуд», своїх зобовязань за цим договором належним чином не виконало, у встановлений сторонами строк, а саме до другого кварталу 2014 року житловий будинок не добудувало та обєкт нерухомості у власність [PERSON] не передало. За змістом ст. ст. 177, 190 ЦК України майнові права є обєктами цивільних прав. У ч. 2 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, повязані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. У постанові Верховного Суду України від 30 січня 2013 року у справі № 6-168цс12 розяснено, що майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як обєкта цивільних прав. Майнове право це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Згідно із ст. 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в обєкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Такими цінностями можуть бути кошти. Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього Закону обєктами інвестиційної діяльності можуть бути також майнові права. У п. 5 ст. 7 та ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» закріплено, що інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктом і результатом інвестицій (об'єктами інвестиційної діяльності може бути будь-яке майно, а також майнові права). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Згідно із ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. У відповідність до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оцінивши досліджені в їх сукупності, враховуючи, що позивач [PERSON] свої зобовязання за договором про участь у будівництві виконав належним чином та оплатив вартість обєкта нерухомості (квартири), а також те, що визначені договором строки введення будинку в експлуатацію (другий квартал 2014 року) відповідачем ТОВ «Т-Фактор», який за умовами договорів є правонаступником ТОВ «Північзахідтрансбуд», прострочено, обєкт нерухомості у власність позивачу не передано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання майнових прав на частку в об'єкті незавершеного будівництва у розмірі проінвестованої квартири № 209 на 3 поверсі, загальною площею 46,0\~ кв.м., 3 секції, за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Черняховського, будинок № 21- Б, а також в частині визнання майнового (речового) права на отримання в натурі обєкта інвестування - квартири № 277, загальною площею 43,6 кв.м., на 13-му поверсі, у 3-й секції, багатоквартирного житлового будинку за адресою: місто Бровари Київської області, вулиця Черняховського, 21-Б є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Позовні вимоги ж щодо заборони ТОВ «Т-Фактор» здійснювати дії щодо переоформлення квартири, задоволенню не підлягають, оскільки у позові не міститься правового обґрунтування та викладу обставин на підтвердження таких вимог. У судовому засіданні позивач також не зміг довести необхідності захисту його порушеного права в обраний спосіб та не надав жодних доказів на обґрунтування даних вимог. За таких обставин, вище зазначені позовні вимоги задоволенню не підлягають, у звязку із їх безпідставністю та необґрунтованістю. На підставі викладеного,

Outcome: partial