Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

У вересні 2018 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій просило суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у сумі 76 376, 98 грн. та судові витрати по справі. У обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 09 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2203/165-312, згідно якого [PERSON] було надано кредит у сумі 91 906,00 грн., строком повернення 08 квітня 2016 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 16,3% річних. У забезпечення зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між позивачем та відповідачем - 2 [PERSON] був укладений договір поруки № 312/165-1 від 09 квітня 2013року, згідно якого відповідач -2 поручилася перед Банком за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Враховуючи той факт, що боржником зобов'язання за кредитним договором не виконано, станом на 25.05.2018 року заборгованість за кредитним договором становить 76 376,98 грн. яка складається з нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом за період з 01.05.2014 р. по 30.04.2015 р. - 11247,43 грн. та заборгованості за кредитом у розмірі 65 129,55 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомленими, у судове засідання не з'явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, заява про розгляд справи за їхньої відсутності від них не надходила. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню за наступних підстав. 09 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2203/165-312, згідно якого [PERSON] було надано кредит у сумі 91 906,00 грн., строком повернення 08 квітня 2016 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 16,3% річних. За користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється в розмірі 21,3% річних. З метою виконання зобов'язань за кредитним договором 09 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та відповідачем [PERSON], був укладений договір поруки № 312/165-1, відповідно до якого відповідач - 2 поручилася перед Банком за виконання відповідачем -1 зобов'язань за кредитним договором. (а.с. 20) Однак, відповідач [PERSON] у порушення умов договору не виконував взятих на себе обов'язків, у зв'язку з чим станом на 25 травня 2018 року виникла заборгованість у розмірі 76 376,98 грн. яка складається з нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом за період з 01.05.2014 р. по 30.04.2015 р. - 11247,43 грн. та заборгованості за кредитом у розмірі 65 129,55 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. На підставі. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. До теперішнього часу заборгованість за кредитом відповідачами не погашена. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягаю розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved