Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право на користування жилим будинком № 32 по вул. Радісній в с. Сухий Лиман Овідіопольського району Одеської області. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що згідно з нотаріально посвідченими договорами дарування № 270 від 27 січня 2011 року, вона є власником \~жилого будинку, який розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Сухий Лиман, вул. Радісна, 32, відповідач з 2013 року не проживає в цьому будинку та не сплачує грошові кошти за комунальні послуги, а факт реєстрації відповідача у цьому будинку, перешкоджає їй належним чином реалізовувати свої права відносно цього обєкта нерухомості, зокрема права володіння, користування та розпорядження. З наведених підстав позивач просила визнати [PERSON] таким,\~що втратив право на користування цим будинком. Представник позивача позов просив задовольнити. Справу просив розглянути за його відсутністю. Відповідач подав до суду заяву про визнання позову. Справу просив розглянути за його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.\~ 16, 386, 391 ЦК України. Права власника жилого будинку, квартири визначені\~ ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України і передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише\~ \~\~з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1\~ ст. 156 ЖК України \~та з врахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України\~ члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що на підставі нотаріально посвідченого договору дарування, № 270 від 27 січня 2011 року, позивач є власником \~жилого будинку, який розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Сухий Лиман, вул. Радісна, 32. \~ Відповідач зареєстрований у вказаному будинку, але з 2013 року в ньому не проживає, та виїхав до іншого місця для постійного місця проживання. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді сплати судового збору 640 грн.

Outcome: approved