Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

У березні 2016 року ПАТ «Укрсоубанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило суд стягнути з відповідача 3 665 034 грн. 16 коп. заборгованості за кредитним договором № 380/1140/07-Ж від 17 серпня 2007 року. Вказуючи на те, що 17 серпня 2007 року між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (далі «Позивач», «Кредитор») та [PERSON] (далі - «Відповідач», «Боржник») було укладено Договір кредиту № 380/1140/07-Ж (далі - «Договір кредиту»), відповідно до якого Кредитор надав Боржнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 95 322,00 доларів CШA, зі сплатою 12,45% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 10 липня 2022 року. Кредитні кошти видавалися на здійснення розрахунків за Договором № 20-1-Ж про участь у фонді фінансування будівництва та 49-1-Ж про участь у фонді фінансування будівництва. Доказом виконання Кредитором своїх зобов'язань є первинний касовий документ - Заява на видачу готівки № 04 від 17 серпня 2007 року (дата укладення договору кредиту). Оскільки відповідач умови кредитного договору в частині взятих на себе зобов'язань про повернення кредитних коштів належним чином не виконує, в зв'язку з чим утворилась заборгованість у сумі 3 665 034 грн. 16 коп., позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором за рішенням суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримує та просить суд їх задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Крім того, 17.05.2016 року від представника позивача до суду надійшла заява про приєднання до матеріалів справи доказів про понесені судові витрати по виклику відповідача через оголошення в пресі, які представник просив суд покласти на відповідача. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням в газеті «Урядовий кур'єр» № 105 від 04.06.2016 року, до суду не з'явився. Про причини неявки не повідомив. Заяви про розгляд справи у її відсутності не надіслав. Оскільки позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що 17 серпня 2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Договір кредиту № 380/1140/07-Ж, відповідно до умов якого Кредитор надав Боржнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 95 322 доларів CШA 00 центів, зі сплатою 12,45% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 10 липня 2022 року (а.с.13-21). Кредитні кошти видавалися на здійснення розрахунків за Договором № 20-1-Ж про участь у фонді фінансування будівництва та 49-1-Ж про участь у фонді фінансування будівництва. Доказом виконання Кредитором своїх зобов'язань є первинний касовий документ - Заява на видачу готівки № 04 від 17 серпня 2007 року (а.с. 22). Відповідно до п. 1.1. кредитного договору визначено схему погашення кредиту, порядок сплати чергових платежів, їх розмір, дату кожного окремого платежу , визначено розмір відсоткової ставки, кінцевий термін погашення заборгованості. Згідно з п. п 3.3.5 - 3.3.7. договору кредиту, позичальник (відповідач) зобов'язаний неухильно дотримуватись положень цього договору, використовувати кредит лишена цілі, визначені п. 1.2 цього договору, сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, передбаченими п. 2.5, 2.6 цього договору та комісії, в порядку визначеному цим договором,повертати кредит з дотриманням графіка, визначеного в п. 1.1 цього договору. Відповідно до п. 4.2. договору кредиту у разі прострочення позичальником термінів сплати комісій, визначених будь-яким з п.п. 3.3.3, 3.3.12 цього договору, строків сплати процентів за користування кредитом, строків повернення кредиту, визначних в будь-якому з п.п. 1.1,2.5, 2.7.3, 3.2.3,4.4, 4.5, 5.4 цього договору позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі 1 (один) процент від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період. Згідно розрахунку заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № 380/1140/07-Ж від 17 серпня 2007 року станом на 08.09.2015 року становить 165 706 доларів США 88 центів, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 3 665 034 грн. 16 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 88 818,00 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 08.09.2015 року становить 1 964 438,69 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 76 888,88 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 08.09.2015 року становить 1 700 595, 47 грн. (а.с.6-12). В укладеному кредитному договорі визначені чіткі умови виконання сторонами взятих на себе зобов'язань. Банківською установою зобов'язання за договором виконані в повному обсязі. [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Оскільки, судом достовірно встановлено на підставі зібраних по справі доказів те, що відповідач взяті на себе зобов'язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів не виконує, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення заборгованості за договором з боржника. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору.

Outcome: approved