Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

У вересні 2016 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визначення часток у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначили, що відповідно до «Свідоцтва про право власності на житло» від 17 лютого 1998 року, виданого Дніпропетровським державним підприємством по перевезенню вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці, згідно розпорядження №5066, зареєстрованого в КП «Дніпропетровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради та записаного в реєстрову Книгу №434п -441-453, приватизована квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Свідоцтвом про право власності на житло від 17 лютого 1998 року частки співвласників у спільній сумісній власності на вказану квартиру не визначені. Квартира [ADDRESS], загальною площею 87,15 кв.м., розміщена на 2-ому поверсі 9-ти поверхового будинку, складається з 4-х кімнат житловою площею 51,24 кв.м., в тому числі: 1-а кімната - 11,7 кв.м., 2-а кімната - 12,04 кв.м., 3-я кімната - 9,9 кв.м., 4-а кімната - 17,6 кв.м., кухні площею 7,75 кв.м., ванної кімнати 3,5 кв.м., вбиральні 1,6 кв.м., коридору 17,8 кв.м., вбудованих шаф 1,2 кв.м. Квартира обладнана балконом 1,0 кв.м, лоджією 3,06 кв.м. Тривалий час стосунки між співвласниками, проживаючими у вищевказаній квартирі, зіпсувалися, виникають постійно сварки, спільне проживання стало неможливим. Домовленості між сторонами процесу про нотаріальне визначення часток у спільній сумісній власності не вдалося досягти. Таким чином позивачі вимушені звернутися до суду з проханням визначити частки у спільній сумісній власності, а саме: визначити за [PERSON] 1/4 частки квартири [ADDRESS], визначити за [PERSON] 1/4 частки квартири [ADDRESS] . Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити у повному обсязі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала у повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти його задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини прсави та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 17 лютого 1998 року, виданого Дніпропетровським державним підприємством по перевезенням вантажів та пасажирів придніпровської залізниці на підставі розпорядження № 5066 від 17 лютого 1998 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.5). Право власності на вказану квартиру було зареєстровано у встановленому законом порядку у МБТІ за реєстровим номером 434п-441-453, що підтверджується посвідчу вальним записом (зворотний бік а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України - майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У відповідності до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що частки співвласників [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у праві спільної сумісної власності в квартирі [ADDRESS] є рівними, тобто кожному належить по ? частки спірної квартири. Крім того, відповідачі позовні вимоги визнали у повному обсязі і не заперечували проти визначення за позивачами по ? частки спірної квартири. Підсумовуючи наведене, встановивши та проаналізувавши усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи усі докази у їх сукупності, прийнявши визнання відповідачами позову, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 551,20 грн. який було сплачено кожним з позивачів, підлягає стягненню з відповідачів в рівних частках на користь позивачів, тобто по 275,60 грн. з кожного на користь кожного з позивачів. На підставі ст.ст. 317, 319, 355, 368, 370 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved