Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом до [PERSON] , яким просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за договором позики. На обгрунтування свого позову позивач послався на наступні обставини: 07.04.2011 року [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 119470 грн., що еквівалентно 15000 доларів США, з остаточним строком повернення до 07 квітня 2014 року. Договір позики сторони оформили нотаріально. У січні 2018 року [PERSON] уточнив свої вимоги, і в остаточній редакції просив суд стягнути з відповідача 432600 грн. за курсом НБУ 28,84 грн. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.04.2018 року стягнуто з [PERSON] , ІПН [NUMBER] на користь [PERSON] , ІПН [NUMBER] , суму заборгованості за договором позики від 07.04.2011 року, у розмірі 432 600,00 грн., яка еквівалентна 15 000 доларів США (п`ятнадцяти тисячам) за курсом НБУ; стягнуто з [PERSON] , ІПН [NUMBER] на користь [PERSON] , ІПН [NUMBER] судовий збір в розмірі 1194,70 грн. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 21.10.2019 року заочне рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.04.2018 року скасовано, справу призначено до судового розгляду з підготовчого засідання. У підготовчому засіданні позивач зменшив позовні вимоги до 250000 грн., а відповідач повністю визнав вказані позовні вимоги і не заперечував проти ухвалення судового рішення про стягнення суми боргу 250000 грн. за договором позики. При таких обставинах не має перешкод для ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні (ч. 3 ст. 200 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку: 07.04.2011 року між [PERSON] (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник) укладено договір позики, відповідно до п.1 якого Позикодавець передач Позичальникові грошові кошти в сумі 119 470,50 грн., що еквівалентно 15000 доларам США, і позичальник зобов`язався повернути таку ж саму грошову суму. Відповідно до п.4 цього Договору позику Позичальник має повернути до 07.04.2014 року однією сумою. Між сторонами виникли правовідносини які регулюються ЦК України та виникають з зобов`язального права. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлено договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернута позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, позовні вимоги про повернення основного боргу за договором позики від 07.04.2011 року в розмірі 250000 грн. правомірні та підлягають задоволенню. За правилом ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору 597,35 грн., саме ця сума визначена ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 28.03.2017 року, і її оплата підтверджена квитанціями від 27.03.2017 року та від 05.04.2017 року. Повернути з державного бюджету на користь позивача 597,35 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved