Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

У березні 2014 року позивач звернувся до Любашівського районного суду Одеської області із позовною заявою до [PERSON], АТ «Страхової компанії «Примор'є» про стягнення заборгованості. Ухвалою від 15 квітня 2014 року позовні вимоги ПАТ «ІмексБанк» в частині до ПТ «Страхова компанія «Примор'є» залишено без розгляду, а справу передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03 липня 2014 року вказану справу було направлено за підсудністю до Деснянського районного суд м. Києва. 10 жовтня 2014 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва матеріали цивільної справи були направлені за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Згідно повторного автоматичного розподілу справ судової справи між суддями від 05 листопада головуючим суддею визначено суддю Печерського районного суду м. Києва Цокол Л.І. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ІМЕКСБАНК» заборгованість за договором в розмірі в сумі 15 828,60 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивач із відповідачем 18.05.2013 року уклали договір №999-00049062 про надання кредиту. Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання, чим порушує законні вимоги позивача. Представник позивача у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у спосіб передбачений ст. 76,77 ЦПК України. Судом за згодою представника позивача проведено заочний розгляд справи. Суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за таких підстав: Між ПАТ «ІМЕКСБанк» та [PERSON] 18.05.2013 року укладений Договір №999-00049062 про надання кредиту, на підставі якого Банком наданий позичальникові овердрафт за допомогою платіжної картки VISA, з максимальною сумою заборгованості 11 000,00 гривень, зі сплатою 19% річних від суми заборгованості, та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 17.05.2016 року. Також 18.05.2013 року між Банком та Позичальником укладений Договір про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжних засобів з видачею платіжної картки VISA для фізичної особи. Згідно з п.6.17 вказаного договору Позичальник зобов'язаний сплачувати щомісячно розрахункове обслуговування поточного рахунку. Загальна сума щомісячного платежу по зазначеним зобов'язанням визначена в додатку №1 до договору кредиту. Станом на 05.12.2013 року, заборгованість Відповідача складає 15 828,60 гривень, з яких ,заборгованість за тілом кредиту 10 670,28 гривень, заборгованість за відсотками 1 078,32 гривень, розрахункове обслуговування поточного рахунку - 1 380,00 гривень, В п. 4.9. Договору кредиту встановлена відповідальність Позичальника за повне або часткове прострочення повернення кредиту (овердрафту) та/або сплати процентів за користування ним та/або інших платежів за договором у вигляді обов'язку сплатити Банку штраф у розмірі - 200 гривень за перший прострочений платіж, та 500,00 гривень за кожний наступний прострочений поспіль платіж. На підставі зазначеного, Боржнику були нараховані штрафні санкції за порушення умов договору кредиту в сумі 2 700,00 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості відповідача. Таким чином, станом на 05.12.2013 року, заборгованість Боржника за Договором кредиту становить: 15 828,60 гривень, у тому числі: 10 670,28 гривень - заборгованість за кредитом; 1 078,32 гривень - заборгованість по сплаті відсотків; 1 380,00 гривень - комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку; 2700,00 гривень - штраф, що підтверджується розрахунком заборгованості Відповідача. В зв'язку з цим. Банк звернувся до Позичальника з претензією за вих. № 7426 від 28.08.2013 з вимогою погасити заборгованість в повній сумі. Однак, зазначені вимоги щодо погашення простроченої заборгованості в добровільному порядку залишились відповідачем без задоволення. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Крім того, положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З огляду на те, що обставини на які посилався позивач знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачем, вони підлягають задоволенню, судові витрати - стягненню. На підставі викладеного та

Outcome: approved