Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому, посилаючись на норми статей 25, 373, 1216 кодексу України, просить суд визнати за нею право на спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно -пайового товариства закритого типу імені Мічуріна Краснопільського району Сумської області площею 3,94 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, належної [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0109862 виданого на підставі рішення Краснопільської районної державної адміністрації від 21 серпня 1996 року за № 361 та зареєстрованого 13 вересня 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 442, по праву спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON]. Позивач спадщину прийняла шляхом фактичного проживання зі спадкодавицею на день її смерті. Але отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане майно немає можливості, оскільки правовстановлюючий документ на це майно - Сертифікат серія СМ № 0109862 на ім'я [PERSON] при житті нею не отримано, а відділ держземагенства у Краснопільському районі Сумської області відмовив у видачі по причині смерті власника. Про наявність вищезазначеного майна і те, що [PERSON] була включена до списку тих, хто має право на земельний пай, вона дізналася нещодавно, оскільки сертифікат взагалі не видавався, а земельний пай по сільській раді значиться до цього часу не витребуваним. В судовому засіданні представник позивача доводи позовних вимог підтримала. Відповідач та третя особа явку представників в судове засідання не забезпечили, відповідно поданих заяв не заперечують проти задоволення позову і просять справу розглянути за відсутності їх представників /ас. 36, 44/. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. З вимог ч.1 ст. 3 ЦПК України вбачається, що захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси. Як убачається з матеріалів справи, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно - пайового товариства закритого типу імені Мічуріна Краснопільського району Сумської області площею 3,94 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі виникло у [PERSON] на підставі Державного акту на право колективної власності на землю виданого колективному сільськогосподарському підприємству ім. Мічуріна с. Сінне (далі - КСП) у розмірі 2435,5 га для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Сіннівської сільської ради народних депутатів від 17 травня 1995 року, де [PERSON] значиться під номером 444 у додатку до списку громадян-членів КСП та 12 вересня 1996 року за № 442 на його її оформлено Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0109862 /копії ас. 11, 13-14, 17-19, 45-50/. [INFO] [PERSON] померла, місце реєстрації смерті виконком Сіннівської сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис за № 7 від 16 березня 1996 року /копія свідоцтва про смерть ас. 6/. Згідно довідки № 161 від 17 лютого 2014 року виданої виконавчим комітетом Сіннівської сільської ради Краснопільського району Сумської області, [PERSON] до дня своєї смерті проживала в с. Грунівка Краснопільського району разом з дочкою [PERSON] та її співмешканцем [PERSON], заповіт від її імені у виконкомі сільради не посвідчувався /ас. 7/. Родинні відносини позивача та померлої [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження, свідоцтвом про шлюб та записом акта про шлюб № 7 / копії на ас. 8-10/. За інформацією відділу Держземагенства в Краснопільському районі Сумської області № 155 від 21 лютого 2014 року [PERSON] не отримала сертифікату на право на земельну частку (пай) площею 3,94 га умовних кадастрових гектарів і видати його не можливо у зв'язку зі смертю власника /ас. 16/. Згідно витягу з технічної документації по грошовій оцінці земель № 443 від 21.02.2014 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сіннівської сільської ради Краснопільського району Сумської області площею 3,94 га складає 19263 гривень і значиться за [PERSON] /ас. 16/. Постановою державного нотаріуса Краснопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області від 17 березня 2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку /пай/ після смерті [INFO] [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа /ас. 12/. Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Правовідносини, що склалися між сторонами, виникли із спадкових правовідносин і врегульовані нормами цивільного та земельного законодавства України. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України зазначений Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. До правовідносин, що виникли необхідно застосувати норми ЦК УРСР від 18.07.1963 року, так як спадщина після померлої [INFO] [PERSON] відкрилась до 01.01.2004 року. Статтею 548 ЦК УРСР ( 1963 року ) передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] померла, не отримавши сертифікату на право на земельну частку (пай), проте таке право, яке належало їй на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Позивач є донькою [PERSON] та єдиною спадкоємицею на все майно та права померлої за законом. Право на отримання сертифікату на земельну частку (пай) не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини, та передбачені ст. 1219 ЦК України. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача, який є спадкоємцем померлої. За таких обстави, суд прийшов до висновку, що [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, яке залишилось після смерті померлої [INFO] матері [PERSON], а тому вважає можливе визнати за позивачем [PERSON] право на спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно - пайового товариства закритого імені Мічуріна Краснопільського району Сумської області площею 3,94 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі нормативною грошовою оцінкою 19263, 00 гривень, по праву спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON]. Встановлені факти суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заперечень проти позову і доказів відносно належності спадкового майна іншим особам в суд не надійшло, інших спадкоємців, які б вступили у спадщину, немає, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру № 36988038 та № 36987529 від 26.03.2014, спадщина не визнана відумерлою /ас. 24-35/. Таким чином, позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved