Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт родинних відносин між ним та батьком, посилаючись на те, що у свідоцтві про його народження, а також у свідоцтвах про народження його рідних брата та сестри їх прізвище зазначено як «[PERSON]», у графі «батько» зазначений «[PERSON]». У квітні 2016 року заявнику стало відомо про смерть батька, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна, однак, у наявних правовстановлюючих документах родинний зв'язок між ним та батьком не вбачається, у зв'язку із тим, що у паспорті батька його прізвище було вказане як «[PERSON]», так само як і у свідоцтві про шлюб із матір'ю заявника та в актовому записі про смерть. 07 червня 2016 року з метою отримання свідоцтва про смерть свого батька [PERSON], [PERSON] звернувся до Кальміуського районного у місті Маріуполі Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, однак, йому було відмовлено через те, що державна реєстрація смерті батька була проведена за прізвищем «[PERSON]». Того ж дня заявник звернувся до органу реєстрації актів цивільного стану із заявою про внесення змін до актового запису про смерть його батька., у чому йому також було відмовлено, у зв'язку із невірним перекладом прізвища з російської на українську мову під час державної реєстрації народження як заявника, так і його брата й сестри. За таких підстав, у зв'язку із тим, що зміна імені заявника у теперішній час є недоцільною, просив встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON], як сина та батька. Заявник у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заяву підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Кальміуського районного у місті Маріуполі Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, проти задоволення вимог не заперечував, а вирішення заяви залишив на розсуд суду. Дослідивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволенню з наступних підстав. Зі змісту ч. 1 ст. 234 ЦПК України вбачається, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності до листа Верховного суду України від 01.01.2012р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв'язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: - спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв'язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки. До заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Встановлено, що батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно 16.09.2016 року Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Тоді як, згідно повідомлення Центрального державного історичного архіву України, м. Київ, за Вих. № 02-9144 від 26.08.2016 року, у метричній книзі Покровської церкви с. Халча Київського повіту та губернії за 1917 рік виявлено запис про народження [PERSON], який народився та похрещений [INFO], батьками якого є [PERSON] та його дружина [PERSON]. Також, з актових записів про народження заявника, його брата та сестри вбачається, що їх батьком є [PERSON]. У відповідності до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00017089893 від 12.09.2016 року, між [PERSON] та [PERSON] 30 травня 1977 року укладено шлюб. У свою чергу, згідно запису акта про смерть № 18, складеного Бровкивською сільською радою Андрушівського району Житомирської області, [PERSON] помер [INFO] у сел. Бровки-І Андрушівського району Житомирської області. Своїм висновком-відмовою у внесенні змін, доповнень до актового запису цивільного стану від 05 вересня 2016 року в.о. начальника Кальміуського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області вважала неможливим внести зміни до актового запису про смерть [PERSON], а саме змінити прізвище померлого з «[PERSON]» на «[PERSON]». Вказані обставини, документи та відомості в них свідчать, що [PERSON] є сином [PERSON], але внаслідок перекладу прізвища з російської мови на українську відбулась зміна прізвища «[PERSON]» на «[PERSON]». З урахуванням всіх наданих доказів у сукупності, суд вважає, доведеним факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], як сина та батька. Вказані факти та вимоги також визнано зацікавленою особою, а відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту родинних відносин.

Outcome: approved