Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

У вересні 2015 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» (надалі по тексту ПАТ «ВіЕйБі Банк», банк, позивач) з позовом до [PERSON] (надалі по тексту відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості, просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором № ВLaЖГА00033474 від 11 травня 2011 року в сумі 16 399 грн. 25 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, на адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Частиною першою ст. 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. 11 травня 2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № ВLaЖГА00033474. У відповідності до договору позивач надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 5 000 грн. 00 коп. строком повернення до 11.05.2012 року із сплатою відсотків в розмірі 15 % річних. Згідно умов договору, відповідач зобовязався щомісячно до дати встановленої в графіку, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення коштів через касу банку або шляхом безготівкового перерахунку, у сумі не меншій суми чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів встановлених графіком. Відповідач не виконує умов вищезазначеного договору, чим порушує права позивача. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач зобовязався належним чином прийняти, використовувати і повернути банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти та комісії) у терміни, встановлені кредитним договором. Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором; щомісячних платежів не здійснює, чим порушують права позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Розрахунками, наданими позивачем, підтверджується наявність заборгованості відповідача перед банком станом на 27.08.2015 року на суму 16 399 грн. 25 коп., з яких: 3\~828, 83 грн. прострочена до повернення сума кредиту; 877,15 грн. прострочені проценти за користування кредитом; 700, 00 грн. комісія РО; 10\~993, 27 грн. плата за пропуск платежів. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved