Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

У березні 2013 року представник позивачів [PERSON] та [PERSON] за довіреністю звернувся до Єнакіївського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, посилаючись при цьому на те, що у вересні 2009 року між [PERSON], громадянином Турецької Республіки, [PERSON] громадянином Турецької Республіки на стороні позикодавців та [PERSON], громадянкою України, на стороні позичальника, був укладений договір позики на суму 15000 доларів США. У позовній заяві представник позивачів зазначив, що [PERSON] та [PERSON] спільно передали у власність відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 15000 тисяч доларів США шляхом переказу зазначеної суми позики через міжнародну платіжну систему Western Union на користь відповідача на підтвердження чого банк-відправник видав позивачам [PERSON] та [PERSON] відповідні квитанції. Грошові перекази за допомогою міжнародної системи грошових переказів Western Union здійснюються миттєво , в межах декількох хвилин та можуть бути відправлені чи отримані в будь-якому пункті Western Union по всьому світу. Позивач [PERSON] здійснив переказ грошових коштів 17 вересня 2009 року об 11 годині 42 хвилини у пункті Western Union в банку «Фінансбанк» з Республіки Туреччина. Таким чином, грошові кошти у розмірі 5000 тисяч доларів США 00 центів були надані у розпорядження відповідача [PERSON] у день здійснення переказу. Позивач [PERSON] здійснив переказ грошових коштів 17 вересня 2009 року об 11 годині 43 хвилини, а 18 вересня 2009 року о 9 годині 58 хвилин у пункті Western Union в банку «Фінансбанк» з Республіки Туреччина, таким чином, грошові кошти у загальному розмірі 10000 тисяч доларів США 00 центів були надані у розпорядження відповідача [PERSON] у день здійснення переказу. Отже, 18 вересня 2009 року відповідачу, відповідно до умов договору позики були надані у власність грошові кошти у розмірі 15000 тисяч доларів США під зобов'язання повернути позику позивачу [PERSON] у розмірі 5000 тисяч доларів США та позивачу [PERSON] у розмірі 10000 тисяч доларів США. У 2011 році позивачі зверталися до відповідача з вимогами повернення позики грошових коштів, однак відповідач відмовилася виконувати зобов'язання повернути обом позивачам, як позикодавцям позику. 6 квітня 2012 року представником позивачів за довіреністю [PERSON] було направлено претензію відповідачу з вимогою повернути одержану позику від позивачів з процентами та з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми шляхом перерахунку на вказаний у претензії розрахунковий рахунок. Відповіді на претензію від відповідача не надійшло, грошові кошти на загальну суму 171236,61 грн., вказані у претензії, на розрахунковий рахунок переказані не були. У зв'язку з чим позивачі змушені були звернутися за захистом своїх порушених прав до суду. Представник позивачів за довіреністю [PERSON] до судового засідання не прибув, надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивачів. Відповідач [PERSON] повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи до судового засідання не з'явилась, про причини неявки суду не повідомила, а тому суд, на підставі статті 224 ГПК України розглядає справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 вересня 2009 року об 11 годині 42 хвилини у пункті Western Union в банку «Фінансбанк» з Республіки Туреччина позивач [PERSON] здійснив переказ грошових коштів на ім'я [PERSON] у розмірі 5000 тисяч доларів США, що підтверджується копією квитанції банку «Фінансбанк» (а.с.13-16). 17 вересня 2009 року об 11 годині 43 хвилини та 18 вересня 2009 року о 9 годині 58 хвилин у пункті Western Union в банку «Фінансбанк» з Республіки Туреччина позивач [PERSON] здійснив переказ грошових коштів на ім'я [PERSON] у загальному розмірі 10000 тисяч доларів США, що підтверджується копіями квитанцій, які маються у матеріалах справи (а.с. 17-24). У відповідності до розрахунку процентів по ставці 7,5% на дату прострочення: з 23.03.2012 року по 10.05.2012 року сума процентів від суми позики становить: 5000 доларів США * 7,5% / 365 днів * 48 днів = 48 доларів США 32 цента. У відповідності до розрахунку процентів по ставці 7,5% на дату подання позову: з 23.03.2012 року по 19.03.2013 року сума процентів від суми позики становить: 5000 доларів США * 7,5% / 365 днів * 361 день = 370 доларів США 89 центів. Таким чином, сума заборгованості відповідача позивачу на момент прострочення склала 6122 долара США 49 центів. У відповідності до розрахунку суми трьох процентів річних: сума заборгованості відповідача на момент прострочення 6122 долара США 49 центів * 3% / 365 днів * кількість днів з дати прострочення до дати подачі позову (з 11.05.2012 по 19.03.2013) 313 днів = 157 доларів США 51 цент. Сума процентів за договором у розмірі облікової ставки НБУ з моменту укладання договору до моменту подачі позову в суд з 17.09.2009 року по 19.03.2013 року = 1445 доларів США 06 центів. Таким чином загальна заборгованість відповідача [PERSON] позивачу [PERSON] на дату подачі позову становить 6602 (шість тисяч шістсот два) долари США 57 центів. У відповідності до розрахунку процентів по ставці 7,5% на дату прострочення: з 23.03.2012 року по 10.05.2012 року сума процентів від суми позики становить: 10000 доларів США * 7,5% / 365 днів * 48 днів = 98 доларів США 63 цента. У відповідності до розрахунку процентів по ставці 7,5% на дату подання позову: з 23.03.2012 року по 19.03.2013 року сума процентів від суми позики становить: 10000 доларів США * 7,5% / 365 днів * 361 день = 741 доларів США 78 центів. Таким чином, сума заборгованості відповідача позивачу на момент прострочення склала 12246 долара США 98 центів. У відповідності до розрахунку суми трьох процентів річних: сума заборгованості відповідача на момент прострочення 12246 долара США 98 центів * 3% / 365 днів * кількість днів з дати прострочення до дати подачі позову (з 11.05.2012 по 19.03.2013) 313 днів = 315 доларів США 07 цент. Сума процентів за договором у розмірі облікової ставки НБУ з моменту укладання договору до моменту подачі позову в суд з 17.09.2009 року по 19.03.2013 року = 2890 доларів США 13 центів. Таким чином загальна заборгованість відповідача [PERSON] позивачу [PERSON] на дату подачі позову становить 13205 (тринадцять тисяч двісті п'ять) доларів США 20 центів. Відповідно до ч.2 ст.1048 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми, або визначеної кількості речей. Статтею 13 Угоди між Україною та Турецькою Республікою про правову допомогу та співробітництво у цивільних справах від 23.11.2000 року, яку Україну ратифікувала Законом України «Про ратифікацію Угоди між Україною та Турецькою Республікою про правову допомогу та співробітництво в цивільних справах» від 05.07.2001 року, визначено, що документи, які були складені, видані чи засвідчені та скріплені офіційною печаткою на території однієї з договірних сторін, або їх засвідчені копії не піддягають легалізації на території іншої договірної сторони. Це стосується також копій і перекладів документів, які засвідчені відповідним органом. З огляду на вищевикладене, квитанції та їх переклад з турецької та англійської мов українською мовою є належними та допустимими доказами, що підтверджують укладення договору позики між позивачами та відповідачем. Позивачі та відповідач уклали договір позики не визначивши строку його дії. Відповідно до частини першої ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. У відповідності з ч.1 ст. 1049 ЦК України якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Враховуючи наведені норми, а також встановлені обставини у справі, суд приходить до висновку, що між позивачами та відповідачем був укладений договір позики по якому [PERSON] та [PERSON] позичили [PERSON] грошові кошти, які вона зобов'язана була повернути. Наслідки невиконання грошового зобов'язання позичальником, передбачені ч.1 ст. 1050 ЦК України, за змістом якої вбачається, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 Цивільного Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки зобов'язання не виконане у строк передбачений договором позики, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів щодо стягнення суми боргу з відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved