Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

У березні 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з нього відшкодування завданої матеріальної шкоди з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 9408,08 гривень, а також відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 5000гривень та судові витрати по сплаті держмита у розмірі 144,00 гривень і ІТЗ у розмірі 30,00 гривень. У судовому засіданні представник позивачки уточнив позовні вимоги і просив стягнути з [PERSON] відшкодування завданої матеріальної шкоди з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, у розмірі 11 575,97 гривень, відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 5000гривень, витрати повязані з проведенням авто товарознавчого дослідження у розмірі 450,00 гривень, вартість телеграми з повідомленням у розмірі 13,68 гривень та судові витрати по сплаті держмита у розмірі 157,06 гривень і ІТЗ у розмірі 30,00 гривень. Свої вимоги представник позивачки обґрунтовує тим, що 11 листопада 2007 року, по вул. Овідіопольська дорога у м. Одесі з вини відповідача сталася ДТП, у результаті якої автомобіль «ВАЗ-21063», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] не урахувавши дорожню обстановку, зіткнувся з автомобілем позивачки «OPEL VECTRA», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Зіткнення сталося з вини водія [PERSON] Наслідком цієї пригоди пошкоджено автомобіль позивачки на загальну суму 7 803,43 грн., яка з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, складає 11 575,97 гривень, також витрачено 450,00 гривень на проведенням авто товарознавчого дослідження. Від відшкодування матеріальної шкоди відповідач ухиляється. Позивачка просить також стягнути 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди, зазначаючи, що пошкодження автомобіля стало причиною її моральних страждань, порушило встановлений ритм її життя, та вирішення життєвих проблем для вирішення яких вона користується загальним транспортом, та стягнути судові витрати, повязані з розглядом справи у розмірі 200,74 гривень. У судовому засіданні представник позивачки підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі й просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про отримання судових повісток, причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] у судове засідання зявився, надав пояснення, у яких вказав, що ним, як власником транспортного засобу «ВАЗ-21063», державний номер [NUMBER], було надано доручення [PERSON] на право керування автомобілем. Також вказав, що він не являється учасником ДТП і заперечував щодо притягнення його до відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП, учасниками якої були [PERSON], який керував автомобілем «ВАЗ-21063», державний номер [NUMBER] та [PERSON], який керував «OPEL VECTRA», державний номер [NUMBER]. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною,суд вирішує справу на підставі наявних справі даних чи доказів. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, вислухавши пояснення представника позивачки, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню за наступними обставинами. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ОІС № 312317 від 02.04.1999 року позивачка [PERSON] є власником автомобілю марки «OPEL VECTRA», державний номер 199-51OE (а. с. ). Судом було встановлено, що 11.11.2007року по вул. Овідіопольська дорога у м. Одеса з вини відповідача сталася ДТП, у результаті якої автомобіль марки «ВАЗ-21063», реєстраційний номерний знак [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON], зіткнувся з автомобілем марки «OPEL VECTRA», державний номер 199-51OE, що належить позивачці [PERSON] під керуванням [PERSON] Зіткнення сталося з вини водія [PERSON] У судовому засіданні було встановлено, що транспортний засіб марки «ВАЗ-21063», державний номер [NUMBER] під час ДТП перебував у користуванні відповідача на підставі доручення, а власником автомобілю являється [PERSON]. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 11.12.2007 року, було встановлено, що 11.11.2007 року [PERSON] порушив п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст..124 КпАП України в результаті є винним у ДТП. (а. с. ). В результаті зазначеної пригоди був пошкоджений автомобіль позивачки. [PERSON] СТО №ЗН0010340 від 14.01.2008р., відновлювальні роботи по ремонту автомобіля позивачці оцінено на суму 7 803,43 гривень.(а.с. ) За таким висновком відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою яка її завдала. З п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 р. витікає, що при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обовязку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у звязку з заподіянням шкоди майну. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний виплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час, який був прострочений, а також три процента річних від суми, яка прострочена, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У звязку з несплатою відповідачем вартості відновлювальних робіт по ремонту автомобіля, представник позивачки просив стягнути з [PERSON] суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. [PERSON] розрахунку заборгованості з урахуванням індексу інфляціїї та 3% річних сума боргу з листопада 2007 року по квітень 2010 року складає 11\~575,97 гривень. (а.с. ) Крім того, позивачкою були понесені витрати у розмірі 450,00 гривень повязані з проведеного автотоварознавчого дослідження по визначенню матеріальної шкоди, що підтверджується розрахунком №265/07 від 12.11.2007р. та актом №520 від 21.11.2007р. (а.с. ). Крім матеріальної шкоди, відповідач спричинив також позивачці моральні страждання. Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна громадянину або організації діяннями іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Після ДТП були порушенні нормальні життєві стосунки позивачки, у звязку з неможливістю продовження активного суспільного життя, порушилися ділові відносини, контакти, позивачка не могла належним чином виконувати свою роботу. [PERSON] до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому на користь [PERSON] слід стягнути з [PERSON] витрати по сплаті державного мита при подачі позову у розмірі 157,06 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 30 гривень. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному її обсязі особою, яка її завдала. [PERSON] до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Таким чином суд вважає, що матеріальна та моральна шкода повинна бути відшкодована [PERSON], який на момент ДТП керував автомобілем марки «ВАЗ-21063», державний номер [NUMBER], згідно доручення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial