Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

У березні 2018 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначав, що 03 грудня 2010 року [PERSON] отримав кредит в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у розмірі 4000 грн. у вигляді кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитом. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцями позичальника є відповідачі, які проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак, відповідачі свої зобов'язання за кредитом виконують не належним чином, внаслідок чого заборгованість по кредиту в розмірі 9845 грн.47 коп. до теперішнього часу не погашена. Представник позивача Гакаль Р.В. в судовому засіданні позовну вимоги підтримав, просив позов задоволити в повному обсязі. Відповідача - [PERSON], в судовому засіданні заперечував проти позову, посилався не пропущення позивачем строку звернення з кредитною вимогою. Представника відповідачки [PERSON] - адвоката [PERSON] також заперечував проти позову, надав суду відзив. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спорів по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03 грудня 2010 року [PERSON] отримав кредит в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у розмірі 4000 грн. у вигляді кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с. 6-30). При укладенні договору позичальник прийняв на себе зобов'язання повернути кредит в термін, встановлений договором, та сплачувати проценти за користування кредитом. На виконання договору позивач здійснив видачу кредитних коштів позичальнику в сумі, визначеній у договорі, у повному обсязі, тим самим позивач повністю виконав свої зобов'язання перед позичальником за договором. В порушення умов договору позичальник не виконав належним чином зобов'язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування ними, виникла прострочена заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості, доданого до позову, станом на 03 грудня 2010 року заборгованість за кредитом становить 9845 грн. 47 коп. (а.с. 31-33). Згідно свідоцтва про смерть, виданого 25 липня 2016 року виконавчим комітетом Стецьківської сільської ради Сумської області, [PERSON] помер [INFO], про що складено відповідний актовий запис № 39. (а.с. 44). Згідно копії спадкової справи, спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися, спадкова справа заведена на підставі претензії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». (а.с.95-104). Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 1216, 1218 ЦК України передбачають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Статтею 1281 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов'язані із з'ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред'явлення вимоги до спадкоємців боржника. Відповідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до повідомлення завідувача Сумської районної державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] спадкова справа в Сумській районній державній нотаріальній конторі заводилась за № 154/2017 за претензією кредитора ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідно до наданої спадкової справи, спадкоємці померлого із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися. Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спадкодавцю за життя належало будь-яке рухоме чи нерухоме майно а також право на нього, не встановлено та не доведено, що відповідачі у справі отримали у спадщину будь-яке майно спадкодавця, у зв'язку з чим може задовольнити вимоги кредитора в межах його вартості. Доводи відносно того, що спадкоємцями є дружина та син померлого [PERSON], оскільки вони не подали до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини, тому вважаються такими, що прийняли спадщину, так як проживали разом зі спадкодавцем, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє їх права на спадщину, тому вони мають відповідати за кредитні зобов'язання померлого є безпідставними, оскільки не відповідають наведеним нормам права. Коло спадкоємців та вартість спадкового майна не встановлена, а відповідно ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Крім того, суд звертає увагу на те, що статтею 1281 ЦК України визначені строки пред'явлення кредитором вимоги до спадкоємців, і в разі спливу строків пред'явлення вимоги, кредитор позбавлений права вимоги, тобто припиняються його цивільні права, а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Як вбачається з матеріалів справи і це не було спростовано під час судового розгляду в суді, відповідач - [PERSON] 26 липня 2016 року надав позивачу копію свідоцтва про смерть [PERSON], разом з копією свідоцтва про смерть він надав копію свого паспорту, яку власноруч завірив 26 липня 2016 року (а.с. 45), отже саме з цього моменту у кредитора виникло право пред'явлення вимоги до спадкоємців. Проте вимога - претензія була позивачем направлена після спливу 6 місяців, а саме - 06 червня 2017 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed