Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів та просила стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], щомісяця, з дня пред'явлення позову, аліменти у розмірі 1000,00 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місць, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 15.06.2002 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] 07.03.2006 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва було стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина, щомісячно в розмірі 200,00 грн., і до досягнення дитиною повноліття. Зазначила, що на даний час неповнолітній син сторін [PERSON], [INFO], потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв'язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. З урахуванням викладеного, вважає за доцільне збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина до 1000,00 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки на даний час вона не може повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітнього [PERSON], [INFO], одягом, продуктами харчуванням, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби його лікування, відвідування необхідних гуртків тощо. На підставі викладеного, просила позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала посилаючись на те, що підстав для збільшення розміру аліментів, визначеного судовим рішенням не вбачається. Зазначила, що відповідач офіційно не працює. Однак, займається ремонтними роботами та має неофіційний дохід. Також, відповідач має іншу сім'ю, яка потребує матеріальної допомоги. На підставі викладеного просила у задоволенні позову відмовити. Вислухавши думку представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.06.2002 року та 07.03.2006 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим ВРАЦС Солом'янського РУЮ м. Києва. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим ВРАЦС Солом'янського РУЮ у м. Києві. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва з відповідача [PERSON] було стягнуто на користь позивача [PERSON] аліменти в сумі 200,00 грн. на утримання сина [PERSON], [INFO] На підставі вказаного рішення, 26.03.2004 року державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження. Позивач просила збільшити розмір аліментів та стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], щомісяця, з дня пред'явлення позову, аліменти у розмірі 1000,00 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місць, до досягнення дитиною повноліття, на що слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. Отже, в нормі закону закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я, інші випадки, прямо передбачені СК України. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач, як на підставу своїх позовних вимог, посилається на те, що на даний час неповнолітній син сторін [PERSON], [INFO], потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв'язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. Представник відповідача заперечуючи проти вимог позивача посилалась на те, що підстав для збільшення розміру аліментів не вбачається, оскільки відповідач сплачує на користь позивача суму більше ніж встановлена судовим рішенням, а саме 300,00 грн. Однак, суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача з огляду на наступне. У відповідності до вимог ст.182 ч.2 СК України розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум на 2016 рік в України встановлено Законом України «Про державний бюджет на 2016 рік» у відповідності до якого прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить з 01 січня по 30 квітня 1167,00 грн., а з 01травня по 30 листопада 1228 грн. ; для дитини віком від 6 років до 18 років з 01 січня по 30 квітня -1455,00 грн., а з 01 травня по 30 листопада -1531,00 грн. З довідки ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві від 17.02.2016 року за №604/9 вбачається, що відповідач за період з серпня 2015 року по січень 2016 року сплати аліменти на загальну суму 1800,00 грн. (300,00 грн. на місяць). Як вбачається з наданих суду матеріалів, та заперечень представника відповідача розмір аліментів на дитину на теперішній час, не відповідає вимогам ст.182ч.2 СК України, що фактично призвело до порушень прав позивача та її неповнолітнього сина тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також, суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача стосовно того, що відповідач немає офіційного заробітку, оскільки, як зазначила сама представник, відповідач [PERSON] має неофіційний дохід, а тому суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1000,00 грн. Так само, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача стосовно наявності у відповідача іншої родини, оскільки дані обставини не звільняють його від обов'язку утримувати дитину від шлюбу з позивачем. Відповідно до вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про зміну розміру аліментів призначених за рішенням Солом'янського суду м. Києва, визначивши, що підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1000,00 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і до досягнення ним повноліття. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави 551,20 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 80, 84, 181-182, 192 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved