Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

У березні 2015 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 04 березня 2005 року, від якого народився син - [PERSON], [INFO]. Відповідно свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 27 січня 2010 року шлюб між між сторонами був розірваний. Їх спільний син проживає разом з позивачкою і її другим чоловіком та знаходиться на її повному утриманні. Щомісячно відповідач сплачував на її користь на утримання їх неповнолітнього сина добровільні аліменти у сумі 100 грн., однак цієї суми їй не вистачає для повного забезпечення потреб дитини у його повноцінному харчуванні, купівлі необхідного одягу та взуття, ліків у разі хвороби та на інші життєві потреби дитини. Вважає, що відповідач повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого неповнолітнього сина у достатньому розмірі, оскільки він працездатний, фізично здоровий. На підставі вищевикладеного та у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем, вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у ньому. Доповнила такж, що вона ніде не працює, оскільки знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років та єдиним джерелом доходів є соціальна виплата по догляду за дитиною, яка складає 3000 грн. як малозабезпеченій сім'ї. Інших доходів вона не має. Пояснила також, що їй не віддомо, чи працює відповідач. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином. Надав суду заяву, у якій просив розглядати справу у його відсутність та зазначив, що не заперечує проти задоволення позовної заяви. Суд, вислухавши пояснення і доводи позивача, перевіривши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судовим розглядом встановлене наступне. Відповідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER], виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, шлюб між [PERSON] та [PERSON]. розірвано (а.с. 5). Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Харкова (а.с. 7). Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані забезпечувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають суттєве значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Судом достовірно встановлено та не заперечується сторонами, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою, виданою керівником Житлового кооперативу «Магістраль- Х90» за вих. № 20 від 25.03.2015 року (а.с. 8). З пояснень позивача у судовому засіданні встановлено, що вона на сьогоднішній день знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років та отримує у зв'язку з цим соціальну виплату як малозабезпеченій сім'ї у розмірі 3000 (три тисячі) грн. З пояснень позивача у судовому засіданні встановлено також, що на даний момент їй не віддомо, чи працює відповідач, однак зазначила, що він є працездатною особою та може надавати матеріальну допомогу. Таким чином суд, приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в доход держави суму судового збору в розмірі 243,60 грн. Відповідно до вимог ст. 367 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved