Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

У березні 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що виконавчий напис незаконний та такий, що не підлягає виконанню. Зазначає, що за адресою, зазначеною в постанові від 03.02.2021 приватного виконавця Малкової М.В. про звернення стягнення на її заробітну плату вона ніколи не проживала, з грудня 2014 року є внутрішньо переміщеною особою, взята на облік та мешкає за іншою адресою, а саме: [ADDRESS] . Звертає увагу суду на те, що відповідачем не дотримано вимог закону щодо подання повного пакету документів, необхідних для вчинення виконавчого напису, а сама сума заборгованості, вказана в оскаржуваному виконавчому написі, розрахована неправильно, приватним нотаріусом не перевірено наявності доказів, які б підтверджували безспірність заборгованості, а також відповідачем пропущений строк позовної давності. Більш того, ні відповідач, ні приватний нотаріус не повідомили позивача про вчинення виконавчого напису, чим позбавили її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості оспорити суму заборгованості. Разом з позовною заявою до суду позивачкою подано клопотання про витребування доказів та заяву про забезпечення позову. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2021 року визначено головуючого суддю Петрова Д.В. Ухвалою від 25.03.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання позивачки [PERSON] задоволено, витребувано у ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» належним чином засвідчені документи: копію договору № 0126/05/09-Nm від 17.10.2005 укладеного з АКБ «Форум», копію договору іпотеки від 17.10.2005 укладеного з АКБ «Форум», банківську виписку по рахунку [PERSON] за період дії кредитних відносин, документи на підставі яких було визначено адресу проживання [PERSON] : [ADDRESS] , повідомлення про зміну кредитора з доказами отримання позивачем, копію виконавчого напису нотаріусу № 92144 від 03.11.2020, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» заборгованості в розмірі 95239,41 грн. Ухвалою від 25.03.2021 заява позивачки [PERSON] про забезпечення позову у справі задоволена. Зупинено стягнення грошових коштів у виконавчому провадженні № 64292433, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. на підставі виконавчого напису нотаріуса ЖМНО Горая О.С. № 92144 від 03.11.2020. 19.04.2021 на виконання ухвали Подільського районного суду м. Києва від 25.03.2021 до суду надійшла заява представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» про надання документів. 29.04.2021 позивачкою [PERSON] до суду подано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 12.05.2021 у задоволенні клопотання позивачки [PERSON] відмовлено в зв`язку із обмеженою технічною можливістю та великим навантаженням на судові зали, які обладнанні для проведення відео конференцій в суді. 17.05.2021 від Відповідача ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» до суду надійшов відзив на позовну заяву про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В якому представник відповідача просив в задоволені позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. Звертав увагу суду, що 26.03.2019 між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» був укладений договір № 0002/19/5 про відступлення права вимоги, відповідно до якого було відступлене право вимоги за Договором кредиту № 0126/05/09-Nm від 17.10.2005, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Банк Форум». Надалі, протоколом Загальних зборів учасників ТОВ «ФК «ВЕСТА» № 06/08-2019 від 06.08.2019 «Про перейменування ТОВ «ФК «ВЕСТА» на ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА». Стверджував, що заборгованість є безспірною, так як наявний виконавчий лист, виданий на підставі рішення Троїцького районного суду Луганської області від 12.03.2016, в також що відповідачем при зверненні до нотаріуса не пропущено строк позовної давності, так як відповідачу не було відомо про наявність заборгованості та про останній платіж [PERSON] , який датований 2014 роком. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 04.08.2021 клопотання позивачки про витребування доказів задоволено, витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича належним чином засвідчену копію виконавчого напису № 92144 від 03.11.2020, в якому запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 0126/05/09-Nm від 17.10.2005, укладеним нею з ПАТ «Банк Форум», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА». 08.09.2021 на виконання ухвали Подільського районного суду м. Києва від 04.08.2021, від третьої особи приватного нотаріуса ЖМНО Горая О.С. надійшов лист, в якому він пояснює неможливість надати суду витребувані в нього документи в зв`язку із проведенням в його нотаріальній конторі 28.07.2021 обшуку та вилученням документів нотаріального діловодства та архіву, відповідно до ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27.07.2021. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 11.10.2021 клопотання позивачки про витребування доказів задоволено, витребувано у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис № 92144 від 03.11.2020, в якому запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 0126/05/09-Nm від 17.10.2005, укладеним нею з ПАТ «Банк Форум», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА». 01.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною на виконання ухвали суду від 11.10.2021 надіслано заяву про долучення доказів до матеріалів справи. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, відповідно до вимог закону подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, в якій позовні вимоги підтримувала в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи Відповідач повідомлявся належним чином що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Третя особа приватний нотаріус ЖМНО Горай О.С. в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, причини неявки суду не повідомив. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В. в судове засідання повторно не з`явилася, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 03 листопада 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 92144, за яким підлягає стягненню з [PERSON] яка є Боржником за кредитним договором № № 0126/05/09-Nm від 17.10.2005, укладеним з ПАТ «БАНК ФОРУМ», ідентифікаційний код юридичної особи 21574573, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договорам № 0002/19/6 від 28.03.2019 є ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», ідентифікаційний код юридичної особи 41264766, місцезнаходження: 04080, місто Київ, вул. Олексія Терьохіна, 8А, оф. 111, IBAN [NUMBER] в АТ «Альфа Банк», МФО 300346, заборгованість на користь ТОВ «Фінансова Компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», за період з 28 березня 2019 року по 11 березня 2020 року, загальною сумою у розмірі 94 580,41 грн., яка складається з: 78 678,24 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту; 580,00 грн. простроченої заборгованості за комісією; 15 322,17 грн. простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн. строкової заборгованості за сумою кредиту; 0,00 строкової заборгованості за комісією; 0,00 грн. строкової заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн. строкової заборгованості за штрафами і пенями, 650,00 за вчинення виконавчого напису, а всього разом 95 230,41 грн. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. З тексту оспорюваного виконавчого напису від 03.11.2020 вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Вчиняючи 03 листопада 2020 року виконавчий напис № 92144, приватний нотаріус ЖМНО Горай О.С. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного суду у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21) від 21.09.2021. Також відповідачем не дотримано вимог закону щодо подання повного пакету документів, необхідних для вчинення виконавчого напису, а нотаріусом на даний недолік не звернуто увагу і в порушення вимог закону вчинено виконавчий напис при відсутності вказаного необхідного документу (виписки з рахунку) чи іншого документу, який би був рівнозначний вказаному і доказував би безспірність заборгованості, її розмір та безспірність її стягнення. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 18.06.03 р. № 254, Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (за дебетом або кредитом відповідно); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку. Надана суду відповідачем виписка з особового рахунка позивачки [PERSON] не має вказаних обов`язкових реквізитів, а так не може вважатися тим документом, в розумінні Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, який доказував би безспірність заборгованості, її розмір та безспірність її стягнення. Ні третьою особою - приватним нотаріусом ЖМНО Гораєм О.С., ні відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження безспірності заборгованості позивачки перед відповідачем, наявності нотаріально посвідченого кредитного договору, як і не надано доказів на підтвердження виникнення у відповідача права вимоги до позивачки. Таким чином, виконавчий напис вчинено за заявою особи, яка не подала необхідних документів і зокрема не подала документу, який би засвідчував право вимоги вказаної особи; даний виконавчий напис вчинено на підставі документів, які не підтверджують безспірність даної заборгованості і відповідно дає підстави для безспірного її стягнення. Також матеріали справи не містять документів, підтверджуючих направлення відповідачем позивачу повідомлення про необхідність погашення заборгованості. А вказана приватним нотаріусом ЖМНО Гораєм О.С. в виконавчому написі адреса місця проживання позивачки не підтверджується жодним документом. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, які б спростовували зазначені в позовній заяві твердження позивача ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» суду не надані. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що факт безспірності підпадає під об`єктивний сумнів, стверджувати протилежне підстави відсутні, а тому зазначений виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, тобто позов є обґрунтованим. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується оригіналом квитанції № 170 від 18.03.2021 про сплату судового збору у сумі 908,00 грн. за подачу позовної заяви, та оригіналом квитанції № 171 від 18.03.2021 про сплату судового збору у сумі 454,00 грн. за подачу заяви про забезпечення позову, які відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved