Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

У березні 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування позову зазначив, що 20.11.2013 року між ПАТ Банк «ТРАСТ» та відповідачем було укладено договір № R101.002-ТЕК.0038621, за умовами якого [PERSON] отримала споживчий кредит у розмірі 8512,00 гривень, який зобов`язалася повернути у строк до 20.06.2016 та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 3,5% річних та 1,81% щомісячної комісії. У порушення умов договору [PERSON] свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 18.02.2019 утворилася заборгованість у загальній сумі 13675,46 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 6128,28 грн., відсотків за користування кредитом - 207,78 грн., комісії - 3389,54 грн., пені - 3949,86 грн. Просив стягнути з відповідача дану заборгованість, а також відшкодувати судові витрати. Відповідно до ухвали суду від 27 березня 2019 року справа розглядається у спрощеному провадженні за участю сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 280 ЦПК України не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи у встановленому порядку повідомленою про час і місце розгляду справи, до суду повторно не з`явилася з невідомих причин, будь-яких заяв чи клопотань, що стосуються суті справи не надала. За наведених обставин, суд, зважаючи на наявність згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України, та дійшов до наступних висновків. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Встановлено, що 20 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством Банк «ТРАСТ», з одного боку, та [PERSON] , з іншого, було досягнуто домовленість про надання останній споживчого кредит у розмірі 8512,00 гривень, строком до 20.06.2016, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5% річних та 1,81% щомісячної комісії за супроводження кредиту. Відповідно п. 4.3 Умов надання та правил обслуговування кредиту позичальник зобов`язаний сплатити на користь Банку пеню у розмірі 0,3% від суми прострочених зобов`язань за кожний день прострочення. Позичальник [PERSON] своїм особистим підписом, що міститься у анкеті-заяві за № R101.002-ТЕК.0038621 від 20.11.2013, засвідчила свою згоду із тим, що дана заява з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання та обслуговування кредиту, а також з Тарифами складають між нею і банком Договір кредиту. При цьому позичальник також засвідчила своє ознайомлення із переліченими документами, що складають собою договір, і були надані їй у письмовому вигляді. Отже, суд вважає встановленим факт укладення між ПАТ Банк «ТРАСТ» та [PERSON] договору кредиту № R101.002-ТЕК.0038621 від 20.11.2013. Як вбачається з наданого представником позивача розрахунку заборгованості позичальник [PERSON] свої зобов`язання за договором у передбачений строк не виконала, внаслідок чого станом на 18 лютого 2019 року за нею рахується заборгованість у сумі 13675,46 грн., яка складається з суми заборгованості за тілом кредиту - 6128,28 грн., відсотків за користування кредитом - 207,78 грн., комісії за супроводження кредиту - 3389,54 грн., пені за прострочення сплати відсотків за користування кредитом - 3949,86 грн. Відповідач [PERSON] , не прибувши у судове засідання, не побажала реалізувати своє процесуальне справо на спростування наведених обставин і доказування належного виконання нею умов договору кредиту, а отже не оспорює наявності заборгованості та підстав для її стягнення. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення пред`явленого позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором кредиту у загальній сумі 13675,46 гривень. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати з оплати судового збору у сумі 1921,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved