Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

У вересні 2018 року позивачка звернулась до суду із даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що 19 жовтня 2004 року був укладений шлюб між відповідачами, від спільного подружнього життя народилась дитина - [PERSON], [INFO] року, який по теперішній час проживає із бабусею - позивачкою по справі. Коли дитині виповнилось 4 роки, відповідач почали вести аморальний спосіб життя, протягом довгого часу не беруть жодної участі у житті та розвитку дитини, продовжують вживати алкогольні напої. Оскільки відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, в утриманні дитини участі не приймають, просила позбавити відповідачів батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] Позивачка надала заяву про можливість слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримали. Відповідачі надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали в повному обсязі. Представник третьої особи надав висновок щодо доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав та заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов підтримав. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі по справі є батьками [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 01 червня 2007 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис 341. Позивачка по справі є матір'ю відповідачки. З характеристики на учня 5-б класу Маріупольської загальноосвітньої школи-інтернату №2 І-ІІ ступенів [PERSON], [INFO] вбачається, що останній навчається в школі-інтернаті з першого класу, зарекомендував себе як уважний, вихований, охайний ученик, приймає активну участь у житті школи та класу. Дитина має повну родину, однак батьки не мають постійного місця роботи, зловживають спиртними напоями, житлові умови не придатні для проживання дитини, у вихованні дитини участі не приймають. [PERSON] проживає разом із бабусею по [ADDRESS], де маються всі необхідні умови для проживання та розвитку дитини. Відповідно до характеристики від 29.08.2018 року, виданої головою КСН «сел. Мирний» [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], зарекомендувала себе з позитивного боку, працьовита, ввічлива, із сусідами в хороших відносинах, багато часу приділяє онукам. З довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 28.08.2018 року вбачається, що [PERSON], [INFO], проживає разом із онуком [PERSON], [INFO]. Також в матеріалах справи маються відомості про те, що [PERSON] знаходиться на обліку в Маріупольському ОУПФУ в Донецькій області і отримує пенсію за віком, за період з лютого 2018 року по липень 2018 року розмір пенсії склав 42277,46 грн. [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.07.1999 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №2/1088. Відповідно до характеристик від 19.07.2018 року, виданих головою КСН «сел. Мирний» [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], за час проживання зарекомендували себе з негативного боку, зловживають алкоголем, не працюють, вихованням дитини не займаються. Згідно рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 листопада 2012 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до висновку від 28.12.2018 року № 13-31-188 Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради враховуючи рішення Кальміуської районної в м.Маріуполі комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради від 13.12.2018 року є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя (не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Разом з тим, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов'язки, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позивачем було надано суду достатньо доказів, які свідчать про те, що відповідачі життям та здоров'ям свого сина не цікавляться, з ним тривалий час не бачаться, будь-якої участі в його вихованні не приймають, матеріальної допомоги на його утримання не надають, тобто належним чином не виконують свої батьківські обов'язки, що і не заперечується відповідачами. За таких підстав, з урахуванням всіх встановлених обставин, суд приходить до висновку, що така поведінка [PERSON] та [PERSON] щодо приймання участі у житті та вихованні дитини свідчить про їх небажання виконувати батьківські обов'язки щодо неповнолітнього сина [PERSON], а тому суд вбачає підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав відносно його дитини.

Outcome: approved