overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON], звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, зазначаючи, що з 24 березня 2015 року перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованого у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 57, від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей : син [PERSON] [INFO] (а.с.11), донька [PERSON] [INFO] (а.с.10). Шлюбні відносини припинені, не має порозуміння у стосунках, тому сімя розпалася. У звязку з наведеним позивач просить позов задовольнити (а.с. 3). Позивач в судове засідання не прибув, подав заяву до суду про розгляд справи за його відсутності, підтримує свої вимоги і просить суд позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву до суду про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей, створення позивачем фактичної нової сім'ї та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 березня 2015 року, мають двох неповнолітніх дітей. Суд виходить із того, що шлюбні відносини між подружжям [PERSON] і [PERSON] припинені у зв'язку з тим, що вони як подружжя не мають порозуміння у стосунках, через що між ними постійно виникали сварки та скандали, що призвело до втрати почуттів, взаєморозуміння та взаємоповаги у стосунках, тому сімя розпалася, їхнє спільне життя суперечить їхнім інтересам, а збереження сім'ї неможливим, оскільки суд не має право зобовязати одного з подружжя (позивача) зберегти сім'ю, якщо він (позивач) категорично проти. Таким чином, при вирішенні позову про розірвання шлюбу, суд повно і всебічно зясував фактичні взаємини подружжя [PERSON] і [PERSON], мотиви та причини розлучення і ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх обєктивну недоступність для оточуючих, при наявності категоричного заперечення сторін на збереження сім'ї, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Судові витрати, які документально підтверджуються в сумі 551 грн 20 коп, залишити за позивачем (а.с. 2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 10 вересня 2011 перебуває з відповідачкою у шлюбі. Спільне життя з не склалось, у зв»язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, ведення спільного господарства, вирішення матеріально побутових проблем. Через відсутність взаєморозуміння, між ними постійно виникають сварки. З листопада 2012 року проживають окремо. Примирення між ними неможливе. У судове засідання сторони не з'явилися, направили заяви з проханням справу слухати за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідачка позов визнала (а.с. 11, 12). Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації цивільного стану по м. Бердичеву Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивач не бажає зберігати з відповідачкою шлюбні відносини, а відповідачка проти того не заперечила, про що свідчить її письмова заява про визнання позову, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

у березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 05.08.2000 року. У шлюбі у сторін народилися двоє дітей, донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив, що фактично шлюбні відносини між ним та відповідачкою припинені. Сторони разом не проживають, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Майнового спору між сторонами не має. Враховуючи вищевикладене позивач просив суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився,про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.До початку розгляду справи надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив суд розірвати шлюб та щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд визнав можливим розглянути справи заочно, за відсутності належним чином повідомлених сторін. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини викладені нижче. 05.08.2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №712, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.5). [INFO] народилася [PERSON], її батьками є [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6), згідно якого його батьками є [PERSON] та [PERSON] Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивач не має наміру зберігати сім'ю. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідачки на користь позивача судовий збір у розмірі 551,20 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом і просив розірвати шлюб, зареєстрований 16.06.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області за актовим записом №963. На обґрунтування позову позивач повідомив, що сімейне життя з відповідачем на протязі останніх років поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Ведення спільного господарства та спільне проживання припинено. Позивач та відповідачка у судове засідання не зявились, надавши заяви, у яких просять розглядати справу без їх присутності, позовні вимоги, відповідно, підтримують і визнають. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Суд вважає, що у відповідності до ст. 174 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню, так як визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Частиною 2\~статті 104 Сімейного кодексу України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені та більше не відновлювалися, між ними відсутні взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, миритися вони не бажають, обоє наполягають на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. При реєстрації розірвання шлюбу,\~\~залишити відповідачці прізвище «Шведова». Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 551,2 грн. судового збору. На підставі ст. ст.\~10,\~60,\~88,\~174,\~212,\~213,\~215 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з дійсною заявою, в якій зазначив, що у звязку із досягненням пенсійного віку він отримав право на призначення пенсії та звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області, але йому було відмовлено у прийнятті документів, оскільки трудова книжка серії БТ-І № 2359873, яка була видана на імя «Токарева Николая Ивановича», не посвідчена на титульній сторінці печаткою Сватівського заводу торгівельного устаткування під час її заповнення. У звязку з тим, що вказане підприємство було ліквідоване, на даний час внести виправлення до трудової книжки неможливо. Просив встановити факт приналежності саме йому вищевказаної трудової книжки, оскільки встановлення даного факту йому необхідно для призначення пенсії. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги заяви підтримав у повному обсязі. Заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області, в судове засідання уповноваженого представника не направили, надали заяву про розгляд справи без участі представника управління, рішення просять прийняти на розсуд суду. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, вважає вимоги заяви обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що у відповідності з паспортом громадянина України, серія ЕК № 476485, виданого Сватівським РВ УМВС України в Луганській області 01.08.1997 року, ПІБ заявника [PERSON] (рос. [PERSON]), [INFO] (а.с. 3-4). Відповідно до трудової книжки серії БТ-І № 2359873, виданої у серпні 1980 року Сватівським заводом торгівельного устаткування на імя «Токарева Николая Івановича» [INFO], заявник був прийнятий на роботу до Сватівського заводу торгівельного устаткування 18.08.1980 року електрозварником ручної зварки. При прийнятті на роботу та звільнені у трудовій книжці були проставлені штампи та печатка підприємства,яка відсутня на титульній сторінці (а.с. 5-8). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, діяльність Сватівського заводу торгівельного устаткування припинена у звязку із визнанням його банкрутом 10.03.2009 р. (а.с. 10). Таким чином, заявник [PERSON] позбавлений можливості підтвердити належність йому трудової книжки в іншій спосіб. Оскільки встановлення факту належності правовстановлюючого документу не пов'язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, що сертифікат на земельну частку (пай) серія ХР № 0123104, виданий на підставі розпорядження Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області від 24 грудня 1997 року за № 591, зареєстрований 15 квітня 1998 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 600, на прізвище [PERSON], належить його матері [PERSON], яка померла 24 жовтня 2005 року. Встановлення факту необхідно з метою оформлення спадщини (а.с. 3-5). Заявник [PERSON] та його представник [PERSON], представник заінтересованої особи Бригадирівської сільської ради Ізюмського району в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Перевіривши матеріали справи суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до правовстановлюючого документу сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0123104, виданий на підставі розпорядження Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області від 24 грудня 1997 року за № 591, зареєстрований 15 квітня 1998 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 600, значиться прізвище [PERSON] (а.с. 10, 31). Із матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про укладання шлюбу серії І-ЧО № 337781 від 06.07.1978 [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб 5 липня 1978 року, у шлюбі згідно свідоцтва про народження серії ІІІ-ВЛ № 273405 від 05.10.1982 народився син [PERSON] (а.с. 8-9). 24 жовтня 2005 року [PERSON] померла (а.с. 14). Відповідно до довідок Бригадирівської сільської ради Ізюмського району Харківської області № 86 від 21.01.2016, № 351 від 20.04.2016, вбачається, що на території Бригадирівській сільській раді гр. [PERSON] не проживала, гр. [PERSON], яка померла 24 жовтня 2005 року, дійсно проживала та була зареєстрована в [INFO], з 1985 року і по день смерті разом з сином [PERSON] (а.с. 17, 30). Оскільки у паспорті, на підставі якого видано свідоцтво про смерть, та інших документах зазначено прізвище імя по батькові [PERSON], є підстави для задоволення заяви про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу як особі, прізвище якої, що зазначено в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0123104 [PERSON], не збігається з прізвищем цієї особи, зазначеним в паспорті та свідоцтві про смерть; від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і законом не визначено іншого порядку їх встановлення, що передбачено п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин в якій вказував, що 15 травня 2015 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири. Заявник, як спадкоємець першої черги за законом, прийнявши спадщину, звернувся до нотаріальної контори з приводу її оформлення. Однак нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини спадкодавця з заявником (існують розбіжності в прізвищах цих осіб). Враховуючи те, що можливість підтвердження родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] в адміністративному порядку втрачена, а тому заявник просив про встановлення такого факту в судовому порядку. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Вознесенської міської ради в судове засідання не зявилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, проти встановлення факту родинних відносин не заперечує. Суд вважав можливим розглядати справу без особистої участі представника заінтересованої особи, оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи. Заслухавши пояснення заявника, показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Згідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження\~ це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що 15 травня 2015 року померла мати заявника - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина. Заявник, як спадкоємець першої черги за законом, звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини. Однак нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини спадкодавця з заявником (існують розбіжності в прізвищах цих осіб). Проте факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] повністю підтвердився дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: - показаннями свідків [PERSON], [PERSON]; - додатково - наявністю в заявника особистих документів [PERSON] та документів щодо спадкового майна; - іншими доказами в своїй сукупності. Встановлення факту родинних відносин необхідне заявнику для підтвердження свого права на спадщину. Проте з матеріалів справи (а.с. 4) вбачається неможливість встановлення такого факту в адміністративному порядку, що вказує на обґрунтованість заяви [PERSON], яка підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що з відповідачкою за даним позовом він знаходиться у шлюбі, зареєстрованому 18 травня 2010 року Виконкомом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 9. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Шлюбні стосунки припинені у зв'язку з постійними сварками та втратою взаємних почуттів. Вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, поновлення шлюбних відносин неможливо. Подальше збереження їхньої сім'ї є неможливим та просто недоцільним. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні з'ясовано, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємоповаги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

У березні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 09.02.2011 року Київським районним судом м. Одеси був виданий виконавчий лист №2-564/10 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] [PERSON] грошових коштів в сумі 1 298 419,96 грн., а також судових витрат в сумі 1820,00 грн. У лютому 2012 року Відділом Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання цих виконавчих листів. 09.02.2015 року Овідіопольським районним судом Одеської області був виданийвиконавчий лист №509/3851/14 про стягнення з [PERSON] накористь [PERSON] грошових коштів в сумі 337 308,93 грн. У лютому 2015 року Відділом Державної виконавчої служби Овідіопольськогорайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконанняцього виконавчого листа. Під час проведення виконавчих дії Відділом Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції була винесена постанова від 09.02.2015 року про накладення арешту та заборони його відчуження на все нерухоме майно, що належить [PERSON]. 16.03.2016 року на підставі заяви від стягувана [PERSON] у якій він повідомив про те, що [PERSON] вимоги виконавчих документів виконав в повному обсязі та

Outcome: approved