Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк у два місяці для прийняття спадщини після померлої 21 лютого 2010 року [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначає, що являється спадкоємцем за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, розташований у смт Краснопілля по вул. Кутузова, 20. Ще за життя спадкодавця у 2006 році після оформлення заповіту вселився з родиною у вказане домоволодіння, де і проживає на теперішній час. Вважав себе таким, що прийняв спадщину, оскільки доглядає за спадковим майном та користується ним на власний розсуд. Маючи намір оформити спадщину після померлої, він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, проте у прийнятті останньої йому було відмовлено через пропуск встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] являється спадкоємцем першої черги за законом у порядку статті 1261 Цивільного кодексу України /далі ЦК України/, спадщину прийняв шляхом фактичного проживання зі спадкодавцем на день її смерті. Спадкова справа не заведена, майновий спір відсутній. Викладені обставини вважав поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Сторони у судове засідання зявилися, позивач заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, відповідач не заперечував проти задоволення позову. Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставини спору сторонами визнаються, а тому доказуванню у відповідності до положень статті 61 ЦПК України не підлягають. Відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Крім того, Верховний Суд України в своєму Листі від 01.04.2014 року «Аналіз практики застосування судами статті 16 Цивільного кодексу України» зазначив, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб Згідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. За матеріалами справи Судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини з питання спадкування. Зі змісту викладених у позові та визнаних сторонами обставин спору вбачається, що 21 лютого 2010 року у смт. Краснопілля Краснопільського району Сумської області померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на її майно. За життя 22.01.2006 [PERSON] склала заповіт, який за даними Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру станом на 5.05.2017 є чинним, спадкова справа не заведена. Наявна спадкова маса складається з житлового будинку та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, які розташовані у смт Краснопілля по вул. Кутузова, буд. 20 Сумської області За загальними положеннями про спадкування, чинними на час виникнення спірних відносин, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1220, частина перша статті 1222, частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Згідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON] зареєстрований за проживанням: [INFO]; являється спадкоємцем за заповітом, разом з тим, із заявою про прийняття спадщини у визначений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк до нотаріуса не звернувся. 16 березня 2017 року приватний нотаріус Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої спадкоємцю [PERSON] відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини та у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті 21 лютого 2010 року [PERSON] у звязку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Згідно до вимог частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи те, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи. Таким чином, наведене вище свідчить про те, що позивач є спадкоємцем за заповітом і мав намір прийняти спадщину, яка відкрилась після померлої 21 лютого 2010 року [PERSON], і від неї як спадкоємець не відмовився. Відповідач [PERSON] є спадкоємцем за законом, згідно зі статтею 1261 ЦК України, який діяв на час відкриття спадщини, спадщину прийняв постійним проживанням разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: Сумська область, Краснопільський район, смт Краснопілля, вул. Перемоги, 6. У теперішній час спадкова справа не заведена, спір про спадкове майно відсутній і спадщина не визнана відумерлою. Згідно з частиною третьою статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За викладеного, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке приймається Судом, оскільки не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд вважає, що причини, на які посилається позивач, що завадили йому вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, є поважними, а тому позов є обґрунтованим, і з метою поновлення порушених прав позивача на спадщину після померлої 21 лютого 2010 року [PERSON] підлягає задоволенню. Достатнім для подання позивачем заяви про прийняття спадщини суд вважає надання йому строку у два місяці.

Outcome: approved