Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

У березні 2015 року ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, в обґрунтування якого послався на те, що 10.02.2014 року між ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №120413/47/к1, згідно умов якого банк надав відповідачу кредитні кошти у сумі 7000,00 (сім тисяч) гривень на споживчі потреби, а позичальник зобовязався повернути отриманий кредит не пізніше 10.08.2014 року і сплатити банку проценти в розмірі 30,0 % річних, а також виконати всі інші зобовязання та умови в строки й порядку, встановленому кредитним договором. Позивач виконав взяти на себе зобовязання за п.п.1.1,2.4.кредитного договору та 10.02.2014 року надав відповідачу кредит в сумі 7000 грн. шляхом перерахування на його поточний (картковий) рахунок, що підтверджується меморіальними ордерами №2677 та №2678 від 10.02.2014р. Проте, відповідачем було порушено вимоги п.5.2.3 кредитного договору (будь яке невиконання або неналежне вико-нання позичальником своїх зобовязань за договором). Боржнику 30.07.2014р. за вих.698 та 18.11.2014р. за вих.2055 направлялись вимоги про порушення умов кредитного договору та дострокове повернення забор-гованості, які залишилися поза увагою відповідача. Таким чином, станом на 20.01.2015р. у відповідача існує прострочена заборгованість на загальну суму 12322.47 (дванадцять тисяч триста двадцять два) грн. 47 коп., яку він в добровільному порядку не сплачує, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення на підставі існуючих у справі доказів не заперечує /а.с.40/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причину неявки не повідомив, про час і місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином /а.с.18,36/. За зазначених вище обставин, суд, зі згоди представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встанов-лених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Згідно частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позико-давець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишився, та сплати належних йому процентів. Судом установлено, що 10.02.2014 року між ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та [PERSON] укладено договір №120413/47/к1 на видачу кредиту у сумі 7000.00 грн. строком на 6 місяці з 10.02.2014р. по 10.08.2014р., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30.0% річних. Відповідно до умов договору банк надав відповідачу кредитні кошти в національній валюті України гривні, шляхом зарахування суми кредиту на картковий рахунок позичальника, що підтверджується меморіальними ордерами №2677 та №2678 від 10.02.2014р. /а.с.6-8,10/. Пунктом 2.4 Договору передбачено, що кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника, на який здійснюється зарахування заробітної плати позичальника. Днем видачі кредиту вважається день безготівкового перерахування коштів. Відповідно до п.5.2.1 договору [PERSON] зобовязався використати кредит на зазначені в договорі цілі, сплачувати проценти за користування ним та інші платежі за договором, та повернути його кредитодавцеві в порядку та умовах, визначених договором. Пунктами 6.2, 6.3 договору передбачено, що у разі прострочення позичальником зобовязань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобовязаний сплатити на користь банка пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочки. Також п. 6.4 договору передбачений штраф в розмірі 10% від суми кредиту за порушення п.п. 5.2.3 -5.2.5 договору. Відповідач в обумовлені кредитним договором строки своїх зобов`язань щодо сплати обовязкових платежів, відповідно до графіка погашення, не виконує, у звязку з чим у нього виникла заборгованість, яка згідно розрахунку позивача станом на 20.01.2015 року складає 12\~322.47 (дванадцять тисяч триста двадцять два) гривень 47 коп., з яких: сума боргу за кредитом 6783,19 гривень; за простроченими відсотками 1832,40 гривень; за прострочення комісії 630.00 гривень; сума пені за кредитом 941.63 грн.; сума пені за відсотками 113.39 грн.; сума пені за комісією 25.17 гривень; інфляційні нарахування за простроченим кредитом 1077.11 грн.; інфляційні нарахування за простроченими відсотками 174.00 грн.; інфляційні нарахування за простроченою комісією 45.58 гривень; сума штрафу за порушення умов кредитного договору 7000.00 грн. /а.с.11-13/. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями 610 і 611 ЦК України передбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконан-ня з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав суду жодних доказів, які спростовують доводи викладені позивачем у позовній заяві. Таким чином, оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, виходячи з установленого в судовому засіданні неналежного виконання відповідачем зобовязань по кредитному договору №120413/47/к1 від 10 лютого 2014 року, суд прийшов до висновку, що предявлені позовні вимоги ґрунтуються на законі й договірних відносинах між сторонами, які прописані в кредитному договорі і є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення №71 від 13.02.2015 року вбачається, що позивач сплатив судовій збір в розмірі 243,60 гривень /а.с.5/. На підставі викладеного,

Outcome: approved