Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

У березні 2014 р. [PERSON] предявив позов до Ніжинської міської ради, в якому просив скасувати розпорядження її секретаря № 23 від 13.03.2014 р. про оголошення йому догани і відшкодувати 3000 грн. 00 коп. моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що в оспорюваному [PERSON] розпорядженні зазначено, що йому оголошено догану не за порушення трудової дисципліни, а за неналежне виконання службових обовязків, що суперечить ст.ст. 147, 149 КЗпП України та умовам укладеного з ним трудового контракту. У вказаному розпорядженні не зазначено, про яке конкретно порушення в ньому йдеться, але виходячи з суті відібраних в нього пояснень, пояснень головного спеціаліста юридичного відділу виконкому Ніжинської міської ради [PERSON] і доповідних записок [PERSON] та [PERSON] позивач зрозумів, що факт укладання договору про поставку вторинних ресурсів секретарем Ніжинської міської ради розцінено як порушення, про яке йдеться в оспорюваному розпорядженні. Проте [PERSON] як начальник КП «Виробниче управління комунального господарства» має право на укладання будь-яких договорів від імені очолюваного ним підприємства, а Ніжинська міська рада не має права втручатися в оперативну господарську діяльність цього підприємства. Крім того, факту настання негативних наслідків для підприємства не зафіксовано. Тож відсутні дані про порушення позивачем обовязків, визначених ст. 139 КЗпП України. Незаконне притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності завдало йому моральної шкоди у вигляді моральних страждань, втрати впевненості у завтрашньому дні, зокрема побоювання незаконного звільнення, а також у вигляді докладання додаткових зусиль для організації свого життя. Ухвалою суду від 02.04.2012 р. визначено проводити розгляд справи за участю відповідача - секретаря Ніжинської міської ради [PERSON] і співвідповідача Ніжинської міської ради (а.с. 27). Оскаржуваним рішенням позов частково задоволено: розпорядження секретаря Ніжинської міської ради № 23 від 13.03.2014 р. про оголошення [PERSON] догани скасовано, а у задоволенні решти позову відмовлено; з відповідача на користь держави стягнуто 496 грн. 20 коп. судового збору. В апеляційній скарзі Ніжинська міська рада просить скасувати дане рішення і постановити рішення про відмову у задоволенні позову [PERSON] Доводи апеляційної скарги зводяться до такого: - позивачем від імені КП «Виробниче управління комунального господарства» укладено договір на поставку вторинних ресурсів, у якому відсутні обовязкові його умови, процедура його виконання й відповідальність сторін. Це призвело до несанкціонованого вивозу з полігону вторинної сировини та дестабілізації роботи підприємства у цьому напрямку, - посилання суду на те, що накладення на [PERSON] дисциплінарного стягнення мало місце без дотримання приписів ст.ст. 57, 177, 179 КЗпП України у звязку з тим, що на дату його накладення він перебував на амбулаторному лікуванні, є невірним. Факт перебування на амбулаторному лікуванні має бути засвідчений листком непрацездатності, а не довідкою, яку, до того ж, позивач надав КП «Виробниче управління комунального господарства» на чотирнадцятий день після оголошення йому догани. У судовому засіданні представник Ніжинської міської ради підтримала апеляційну скаргу, а представник [PERSON] просив її відхилити за безпідставністю. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Постановляючи рішення, суд І інстанції виходив з того, що: - в оспорюваному [PERSON] розпорядженні не зазначено, коли та який дисциплінарний проступок ним скоєно, - в день оголошення останньому догани він перебував на амбулаторному лікуванні, - суду не надано доказів, що позивачеві завдано моральної шкоди. З цими висновками не погоджується апеляційний суд. Так, по справі встановлено наступне. У ході розгляду справи в апеляційному суді представник Ніжинської міської ради дала пояснення про підстави накладення на [PERSON] дисциплінарного стягнення, які суттєво відрізняються від пояснень, даних нею у суді І інстанції. У звязку з цим апеляційний суд, на виконання приписів ст.ст. 303 ч. 3, 304 ч. 1, 160 ч. 2 ЦПК України, запропонував їй надати письмові пояснення, з яких конкретно підстав на позивача накладено оспорюване ним дисциплінарне стягнення. Згідно з цими поясненнями: - сам факт укладення [PERSON] 17.02.2014 р. від імені КП «Виробниче управління комунального господарства» договору на поставку вторинних ресурсів з фізичною особою-підприємцем [PERSON] і умови цього договору суперечать рішенню Ніжинського міськвиконкому від 19.12.2013 р. № 512, згідно з яким збір, вивезення, захоронення побутових відходів доручено Ніжинському муніципальному підприємству з благоустрою. Укладення цього договору з [PERSON] дало змогу останньому здійснювати незаконну діяльність по збору, вивезенню та реалізації вторинної сировини з території м. Ніжина (а.с. 87, 95), - [PERSON] проігноровано приписи п. 4 Правил надання послуг з вивезення побутових відходів, що затверджені постановою Кабміну України від 10.12.2008 р. № 1070 з наступними змінами, що призвело до незаконної діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] зі збирання та вивезення побутових відходів, яка, до того ж, призводить до збитків КП «Виробниче управління комунального господарства» та до перешкоджання діяльності підприємства (а.с. 95). [PERSON] з 23.08.2012 р. по даний час працює начальником Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» Ніжинської міської ради за контрактом, що укладений між позивачем і Ніжинською міською радою в особі її голови (копія цього контракту на а.с. 8-13). Секретар Ніжинської міської ради [PERSON] здійснює повноваження Ніжинського міського голови на підставі розпорядження пятдесятої (позачергової) сесії Ніжинської міської ради від 20.02.2014 р. № 5-50/2014 р. (його копія на а.с. 88). Згідно з п. 1 рішення Ніжинського міськвиконкому від 14.06.2013 р. № 230, право проведення конкурсу з надання послуг з вивезення побутових відходів у м. Ніжині делеговано Управлінню житлово-комунального господарства та будівництва Ніжинської міської ради, а пунктом 1.1 рішення Ніжинського міськвиконкому від 19.12.2013 р. № 512 Комунальному підприємству «Ніжинське муніципальне підприємство з благоустрою» дозволено тимчасово, до проведення конкурсу, здійснювати збір, вивезення та захоронення твердих побутових відходів (копії цих рішень на а.с. 90, 91). Представник Ніжинської міської ради пояснює, що конкурс на надання послуг з вивезення побутових відходів на території м. Ніжина не проводився у звязку з незатвердженням Ніжинською міською радою положення про порядок проведення такого конкурсу. На підтвердження цього представником Ніжинської міської ради надано довідку Управління житлово-комунального господарства та будівництва Ніжинської міської ради від 16.07.2014 р. № 01-14/830 про те, що цим управлінням розроблено проект положення про порядок проведення конкурсу з надання послуг з вивезення побутових відходів, але сесією Ніжинської міської ради його не затверджено. 17.02.2014 р. між КП «Виробниче управління комунального господарства» в особі позивача [PERSON] і фізичною особою-підприємцем [PERSON] у простій письмовій формі укладено договір на поставку вторинних ресурсів (копія цього договору на а.с. 21). Згідно з цим договором КП «Виробниче управління комунального господарства» - постачальник зобовязаний передавати у власність фізичній особі-підприємцю [PERSON] покупцю вторинну сировину, а останній зобовязаний прийняти та оплатити її за вказаними у договорі цінами, які за згодою сторін може бути змінено; відвантаження й доставка сировини здійснюється транспортом або постачальника, або покупця безкоштовно; розрахунки сторони мають здійснювати шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 3-х календарних днів згідно з виставленими рахунками. 11.03.2014 р. юрист КП «Виробниче управління комунального господарства» [PERSON] написав тимчасово виконуючому обовязки начальника даного підприємства службову записку, у якій зазначив, що позивач з порушенням чинного законодавства уклав з фізичною особою-підприємцем [PERSON] два договори, в тому числі одним з них є вищевказаний договір на поставку вторинної сировини, чим наніс підприємству збитки. В цей же день - 11.03.2014 р. тимчасово виконуючий обовязки начальника КП «Виробниче управління комунального господарства» [PERSON] написав секретареві Ніжинської міської ради службову записку, у якій зазначив, що позивач уклав з фізичною особою-підприємцем [PERSON] два договори з порушенням чинного законодавства, чим наніс підприємству збитки. Викладене підтверджується копіями вказаних записок (а.с. 7, 6). 12.03.2014 р. головний спеціаліст юридичного відділу Ніжинської міської ради [PERSON] надала секретареві Ніжинської міської ради письмову інформацію про те, що в укладеному 17.02.2014 р. між КП «Виробниче управління комунального господарства» і фізичною особою-підприємцем [PERSON] договорі на поставку вторинних ресурсів відсутній порядок та умови прийняття покупцем вторинної сировини та її оплата, порядок і періодичність відвантаження цієї сировини та порядок посвідчення факту її передачі, термін виставлення покупцеві рахунку-фактури для оплати сировини, відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, у договорі не регламентовано порядок відмови від нього та порядок його розірвання й вирішення спорів між сторонами (копія цієї інформації на а.с. 5). У цей же день - 12.03.2014 р. [PERSON] написав секретареві Ніжинської міської ради пояснювальну записку, у якій зазначив?? що відповідно до умов укладеного з ним трудового контракту він як керівник КП «Виробниче управління комунального господарства» має право укладати договори, причому договір, про який йдеться ? веде до поліпшення роботи очолюваного ним підприємства. Крім того, профільний заступник Ніжинської міської ради на нарадах наполягає на укладенні договорів на вивезення сміття з іншими комунальними господарствами та приватними підприємцями (копія цього пояснення на а.с. 4). Розпорядженням секретаря Ніжинської міської ради від 13.03.2014 р. № 23 за неналежне виконання службових обовязків, які призвели до негативних для КП «Виробниче управління комунального господарства» наслідків, начальникові цього підприємства [PERSON] на підставі його пояснення та вказаних вище службової записки [PERSON] і інформації [PERSON] оголошено догану. У цьому розпорядженні не зазначено, які дії (вчинки) позивача відповідач кваліфікував як неналежне виконання службових обовязків, які призвели до негативних для КП «Виробниче управління комунального господарства» наслідків. Викладене підтверджується копією вказаного розпорядження (а.с. 3). Копією довідки амбулаторії сімейної медицини № 4 Комунального закладу «Ніжинський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 13.03.2014 р. підтверджується, що з 11 по 13 березня 2014 р. [PERSON] знаходився на амбулаторному лікуванні (а.с. 50). З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки. В укладеному 17.02.2014 р. між КП «Виробниче управління комунального господарства» в особі позивача [PERSON] і фізичною особою-підприємцем [PERSON] договорі на поставку вторинних ресурсів йдеться, серед іншого, і про те, що відвантаження й доставка вторинної сировини (що в силу абз. 11 ст. 1 Закону України «Про відходи» є утилізацією відходів) здійснюється транспортом або КП «Виробниче управління комунального господарства», або фізичної особи-підприємця [PERSON] Отже цей договір має відповідати положенням Закону України «Про відходи». У ч. 3 ст. 35-1 Закону України «Про відходи» зазначено, що збирання та вивезення побутових відходів у межах певної території здійснюється юридичною особою, яка уповноважена на це органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабміном України. По справі встановлено, що на дату укладення [PERSON] від імені КП «Виробниче управління комунального господарства» договору на поставку вторинних ресурсів з фізичною особою-підприємцем [PERSON] здійснення збору й вивезення твердих побутових відходів відповідним рішенням Ніжинського міськвиконкому віднесено до компетенції КП «Ніжинське муніципальне підприємство з благоустрою», а не КП «Виробниче управління комунального господарства». Крім того, фізична особа-підприємець [PERSON] не є переможцем конкурсу з надання послуг з вивезення побутових відходів з території м. Ніжин (такий конкурс не проводився). Отже позивач не мав права на укладення від імені КП «Виробниче управління комунального господарства» згаданого вище договору з фізичною особою-підприємцем [PERSON] З викладеного випливає, що [PERSON] від імені КП «Виробниче управління комунального господарства» уклав з фізичною особою-підприємцем [PERSON] договір, про який йдеться, всупереч приписам ч. 3 ст. 35-1 Закону України «Про відходи» і п. 1.1 рішення Ніжинського міськвиконкому від 19.12.2013 р. № 512. Таким чином, позивач порушив і п. 2.19 укладеного ним з Ніжинською міською радою трудового контракту, згідно з яким він повинен укладати господарські угоди відповідно до чинного законодавства. З викладеного випливає, що останній шляхом укладення 17.02.2014 р. всупереч вищевказаним нормативним актам договору на поставку вторинних ресурсів між КП «Виробниче управління комунального господарства», яке він уособлював, та фізичною особою-підприємцем [PERSON], вчинив порушення трудової дисципліни, яке апеляційний суд кваліфікує як грубе. Процедуру накладення дисциплінарного стягнення, передбачену ст.ст. 147-1 - 149 КЗпП України, Ніжинською міською радою не порушено. Зокрема, обраний нею вид стягнення (догана) не є непропорційним ступеню тяжкості вчиненого [PERSON]В проступку та обставинам, за яких його скоєно. Факт знаходження [PERSON] 13.03.2014 р. на амбулаторному лікуванні не є підставою для визнання незаконним накладеного на нього дисциплінарного стягнення, виходячи з такого. За змістом ч. 1 ст. 148 КЗпП України, роботодавець не може накласти на працівника дисциплінарне стягнення у період звільнення працівника від роботи у звязку з тимчасовою непрацездатністю. Проте станом на 13.03.2014 р. позивач не мав статусу тимчасово непрацездатного, т.я. в силу п. 1 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, яка затверджена наказом МОЗ України, Мінпраці України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2004 р. № 532/274/136-ос/1406 (зареєстрований у Мінюсті України 17.11.2004 р. за № 1456/10055), тимчасова непрацездатність підтверджується листком непрацездатності, а не довідкою про проходження амбулаторного лікування. Тож у день оголошення [PERSON] догани (13.03.2014 р.) його не було звільнено від роботи у звязку з тимчасовою непрацездатністю. Оскільки оспорювану догану позивачеві оголошено правомірно, то завдана йому моральна шкода відшкодуванню не підлягає. В силу ст. 21 КЗпП України належним відповідачем по справі є Ніжинська міська рада, а секретар цієї ради [PERSON] не є таким. Отож оскаржуване рішення підлягає скасуванню з постановленням рішення про відмову у задоволенні позову. Апеляційний суд вирішує справу як на підставі наданих суду І інстанції доказів, так і на підставі наданих апеляційному суду доказів, т.я. всі вони мають виключне значення для справи. У порядку ч. 5 ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь Ніжинської міської ради належить стягти 121 грн. 80 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги - пропорційно до задоволеної частини вимог і за ставкою судових витрат, що встановлена п/п п/п 2, 8 п. 1 ч. 2, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: dismissed