Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09 квітня 2014 року приблизно о 17 годині [PERSON], будучи у нетверезому стані, перебуваючи у Ленінському парку у м. Ізмаїл, безпричинно, з хуліганських спонукань став виражатися на його адресу нецензурною лайкою, нацькував на нього собаку бійцівської породи стаффордширський терєр, спустивши її з повідця і давши їй команду «фас», а також завдав кілька ударів йому по голові ланцюгом, який служив повідцем, заподіявши йому легкі тілесні ушкодження у вигляді двох ран у лобно-тімяної області і волосистих покривів голови, а також гематоми лівого ока, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області [PERSON] визнано винним за ч.1 ст.296 КК України і призначено покарання у вигляді арешту строком на один місяць. Зазначає, що на лікарські засоби було витрачено 1\~369,96 грн. Також, [PERSON] зламав йому окуляри фірми «Wivpoint», вартістю 580 грн., порвав золотий ланцюжок, собака порвала куртку, вартістю 1\~200,00 грн. Крім того, йому було завдано моральну шкоду, розмір якої він оцінює у 10\~000 грн. У звязку з вищевказаним просить стягнути з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди: 3\~149,96 грн., у відшкодування моральної шкоди - 10\~000,00 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 2\~000,00 грн. за надання консультації, підготовки та подачі позовної заяви до суду тощо. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутнісь, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Так, згідно вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 грудня 2015 року та ухвалі Апеляційного суду Одеської області від 03 березня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, [PERSON] визнано потерпілим (а.с.27-32). Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише у питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Виходячи з визначених нормами ст.ст.\~1166,\~1167 ЦК України\~загальних підстав відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду, обовязком позивача у справах такої категорії є доведення наявності матеріальної та моральної шкоди та її розміру, а також причинно-наслідкового звязку між неправомірними діями відповідача та настанням такої шкоди, а відповідача доведення відсутності своєї вини у її спричиненні. Тому, вирішуючи питання про задоволення позовних вимог в частині відшкодування матеріальних збитків, суд виходить з того, що позивач дійсно поніс матеріальні витрати на лікарські засоби та матеріальні збитки у вигляді зламаних окулярів, вартість яких становить 580 грн. і підлягають стягненню у відшкодування матеріальної шкоди з відповідача (а.с.5). Крім того, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума в розмірі 1369, 96 грн. витрати на лікування, що підтвердженні відповідними квитанціями (а.с.3, 7-9) Разом з тим, не може суд задовольнити позовні вимоги в частині відшкодування вартості куртки в сумі 1\~200 грн., оскільки розмір завданої шкоди не підтверджено відповідними належними доказами. Вирішуючи питання щодо відшкодування позивачу моральної шкоди, суд виходить з наступного. Так, частина 1\~ст. 15 ЦК України\~закріплює право кожної особи на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту є відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що гарантується в першу чергу\~Конституцією України, а також\~Цивільним кодексом\~і відповідними законами України. Відповідно до\~статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає\~у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Згідно\~статті 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її заподіяла, за наявності її вини, крім випадків, якщо моральна шкода завдана внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Факт заподіяння моральної шкоди позивачу діями відповідача підтверджено вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.12.2015 року (справа № 500/6815/14-к). Завдану винними діями відповідача моральну шкоду позивач оцінює у 10\~000,00 грн. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості. Судом встановлено, що внаслідок злочину, вчиненого відповідачем, позивач дійсно отримав моральні (душевні) страждання, які були викликані неправомірними протиправними діями відповідача, нападом собаки, отриманням ним тілесних пошкоджень. Також позивач протягом трьох місяців витрачав свій час на участь у слідчих діях, що проводяться при розслідуванні кримінального правопорушення, що мало місце 09 квітня 2014 року, та за яким відповідача визнано винним, що порушувало звичайний його уклад життя і вимагало додаткових зусиль. Так, в рішенні ЄСПЛ від 28.05.1985 р. у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі», зазначається, що «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин. Тому, при визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, бере до уваги характер та обсяг фізичних і душевних страждань, яких зазнав позивач, характер майнових і немайнових витрат, їх тривалість та можливості їх відновлення, а тому вважає, що сума в розмірі 10 000,00 грн. може бути стягнута у відшкодування моральної шкоди позивача. Крім того, підлягають стягненню витрати на правову допомогу в сумі 2\~000,00 грн., розмір яких підтверджено документально (а.с.10,11, 79, 89). Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків, надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Крім того, судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial