overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила розірвати укладений 17 липня 2002 року шлюб з [PERSON], зареєстрований виконавчим комітетом Рожнівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області за актовим записом № 03, посилаючись на те, що від спільного проживання в шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON], а сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, на грунті чого між ними постійно виникали сварки та побутові конфлікти, у зв»язку з чим вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тому збереження шлюбу та подальше спільне проживання є неможливим і суперечитиме їхнім інтересам. Позивач у підготовче судове засідання не з'явилася, надавши письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у підготовче судове також засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог. Заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Суд, з урахуванням положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України визнав можливим розглянути справу у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін за наявними матеріалами. За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2002 року (а.с. 4). Від спільного проживання в шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 5). Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи, що між сторонами припинені фактичні шлюбні відносини через відсутність взаєморозуміння, на грунті чого між ними постійно виникали сварки та побутові конфлікти, які проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирятися не бажають суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому їх формально існуючий шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] України [PERSON], міського голови м. Кам'янське Дніпропетровської області - [PERSON], третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, та просила суд визнати її, такою, що знаходиться за межею бідності і отримує пенсію по інвалідності в недостатній сумі для забезпечення виконання вимог ст. 46 Конституції, бо єдине джерело існування, яке не забезпечує їй прожиткового рівня, виправити становище шляхом перерахунку пенсії і призначити додаткові соціальні виплати для виконання конституційних прав на достатній життєвий рівень не нижче за прожитковий, стягнути з [PERSON] України [PERSON] завдану матеріальну шкоду в сумі 15000 грн., стягнути з Міського голови м. Камянське Дніпропетровської області - [PERSON] завдану моральну шкоду в сумі 20000 грн. Відповідач [PERSON] України [PERSON] в особі свого представника [PERSON] подав відзив, згідно з яким проти позову заперечував з підстав того, що позов подано до неналежного відповідача, а стягнення моральної шкоди є безпідставним. Відповідач міський голова м. Кам'янське Дніпропетровської області [PERSON] подав відзив, згідно з яким проти позову заперечував з підстав того, що позов предявлено до неналежного відповідача, а стягнення моральної шкоди є безпідставним. Третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, надали пояснення, згідно з яких позивачу з 06.11.2002 року призначалася пенсія по інвалідності, а з 05.09.2018 року пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком в порядку, передбаченому законом. 23 листопада 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та було призначено підготовче засідання на 14 грудня 2018 року на 13:00 годину, яке неодноразово відкладалось у звязку із неявкою учасників справи. 08 лютого 2018 року ухвалою суду було закрите підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач до суду з'явилася, позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] України [PERSON] до суду з'явилася, позов не визнала та просила у його задоволенні відмовити в повному обсязі. Третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в особі представника [PERSON], просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали справи з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем 01 лютого 20014 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городоцького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 11. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння та поваги, різних поглядів на сімейне життя, сварок та непорозумінь, що призвели до припинення шлюбних відносин. Збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала, наполягає на його задоволенні. Суду пояснила, що суду не слід надавати строк для примирення, оскільки вони з січня 2015 року з відповідачем не проживають Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав та просить розірвати шлюб. Не вбачає підстав для надання строку для примирення. Суд, заслухавши доводи позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 01 лютого 20014 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городоцького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 11. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, фактично припинили шлюбні відносини в січні 2015 року та наміру їх відновлювати сторони не мають, спільного господарства не ведуть, і шлюб носить формальний характер. При таких обставинах, суд вважає, що надання строку для примирення для збереження сім'ї є недоцільним За наведених обставин шлюб підлягає розірванню, оскільки сім'я розпалась остаточно та збережена бути не може. Неповнолітня дитина залишається проживати з матір'ю. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

У вересні\~2018\~року [PERSON] предявила\~в суд\~позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначив, що з відповідачем по справі шлюб зареєстровано Хорупанською сільською радою Млинівського району Рівненської області 09 листопада 2000 року, актовий запис №8. Від шлюбу мають троє неповнолітніх дітей : синів - Вадима, [INFO], Валентина, [INFO], Ярослава, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, так як у них різні характери, різні погляди на життя. Спільно не проживають протягом п»яти останніх років. Їхня сімя розпалась остаточно, примирення неможливе. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Судові витрати стягнути з відповідача на її користь. В судове засідання позивач не зявилася, суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю. (а.с.21) Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи в суді була повідомлена належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Млинівського райсуду. (а.с.20) Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Шлюбні відносини подружжя не підтримує протягом тривалого часу. Заходи для збереження сімї сторонами не вживалися. Шлюбні стосунки фактично припинені. \~ \~ \~ \~З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи наведене, на підставі статей 105,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

У вересні\~2018\~року[PERSON] предявила\~в суд\~позов до[PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначила, що з відповідачем по справі шлюб зареєстровано 09 жовтня 1993 року Стрільською сільською радою Сарненського району Рівненської області, актовий запис №19. Від шлюбу у них є двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, так як у них різні характери, різні погляди на життя. Їхня сімя розпалась остаточно, примирення неможливе. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. \~ \~ \~ \~09 жовтня 1993 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-ГЮ №258615, виданим на підставі актового запису №19 від 09 жовтня 1993 року Стрільською сільською радою Сарненського району Рівненської області. (а.с.5) Шлюбні відносини подружжя не підтримує протягом тривалого часу. Заходи для збереження сімї сторонами не вживалися. Шлюбні стосунки фактично припинені. \~ \~ \~ \~З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Згідно положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. З квитанції №57 від 07.08.2018 року вбачається, що позивачем [PERSON] було сплачено 704 гривні 80 копійок судового збору, який підлягає стягненню на її користь з відповідача. (а.с.1) Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно довідки, виданої адвокатом [PERSON] на імя [PERSON] витрати за надання правничої допомоги складають 500 гривень (а.с.10-11). Враховуючи наведене, на підставі статей 105,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

У вересні\~2018\~року[PERSON] предявила\~в суд\~позов до[PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначила, що з відповідачем по справі шлюб зареєстровано у Млинівському райвідділі реєстрації актів громадянського стану Рівненській області 16 лютого 2002 року, актовий запис №6. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, так як у них різні характери та погляди на життя. Протягом останніх двох років проживають окремо. Їхня сімя розпалась остаточно, примирення неможливе. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Стягнути з відповідача на її користь судовий збір. В судове засідання позивач не зявилася, звернулась до суду з письмовою заявою, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності. (а.с.16) Відповідач в судове засідання не зявився, суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позов визнає повністю. (а.с.14) Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Шлюбні відносини подружжя не підтримує протягом двох років. Заходи для збереження сімї сторонами не вживалися. Шлюбні стосунки фактично припинені. \~ \~ \~ \~З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. З квитанції №0.0.1141868848.1 від 24.09.2018 року вбачається, що позивачем [PERSON]. було сплачено 704 гривні 80 копійок судового збору, який підлягає стягненню на її користь з відповідача. (а.с.1) Враховуючи наведене, на підставі статей 105,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] пред`явила у суді зазначений позов. Заявлені вимоги мотивує тим, що з 28 травня 1977 року вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя у них не склалося, оскільки мають різні погляди на сімейне життя. З 1982 року припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. Підстав для примирення і збереження шлюбу немає. Позивачка в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розглянути справу в її відсутності. Не заперечила щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився без поважних причин та не подав відзив на позовну заяву. Матеріали направлені за судовим дорученням до компетентного суду республіки Білорусь повернулись до суду через неодноразові неявки відповідача в судове засідання, та неможливість встановити місце його проживання. Зі згоди позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 28 травня 1977 року Райгородецькою сільською радою Бердичівського району, актовий запис № 17 зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивачка не бажає зберігати з відповідачем шлюбні відносини, а відповідач проти того не заперечив, маючи таку можливість, з огляду на причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати при оплаті судового збору у розмірі 704,80 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що заявники разом із їхніми дітьми - дочкою [PERSON] та сином [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. В 2015 році [PERSON] виїхав до Російської Федерації на заробітки. Через деякий час зв'язок з ним перервався, до м. Шостка [PERSON] не повертався, його місцеперебування заявникам не відоме. Між тим, заявники змушені сплачувати комунальні платежі, які нараховуються згідно чисельності зареєстрованих осіб та не можуть отримати субсидію. В судовому засіданні заявники свою вимогу підтримали. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, однак письмово повідомив, що по суті заяви заперечень не має та просить розглянути справу за відсутності представника. Заслухавши пояснення заявників, показання свідків, дослідивши письмові докази та надавши їм належну правову оцінку, суд вважає, що заява підлягає задоволенню враховуючи таке. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. З копії свідоцтва про право власності на житло вбачається, що співласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] З наданої заявниками копії паспорту вбачається, що місце проживання [PERSON], [INFO], було зареєстровано у вищевказаній квартирі. З довідки про склад сім'ї вбачається, що станом на 04.09.2018 [PERSON] залишається зареєстрованим в [ADDRESS]. Допитані у суді свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] показали, що вони є сусідами заявників по будинку, [PERSON] знають, але тривалий час, більше трьох років, за місцем постійного проживання у м. Шостка не бачили, де він може знаходитися їм не відомо. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, а їхні показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про [PERSON] були у 2015 році, то початком його безвісної відсутності слід вважати перше січня 2016 року. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

У вересні 2018 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначено, що 10 грудня 2013 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено договір, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 300,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на те, що [PERSON] умови кредитного договору не виконує, позивач просить стягнути з неї заборгованість, яка утворилась станом на 14 вересня 2018 року, в сумі 67219,57 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом - 465,78 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 58172,20 грн, заборгованість за пенею та комісією - 4904,47 грн, а також штрафи відповідно до умов та правил надання банківських послуг - штраф 500,00 грн (фіксована частина) та штраф 3177,12 грн (процентна складова). Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, що 10 грудня 2013 року [PERSON] було видано кредитну карту «Універсальна» зі встановленим лімітом. Своїм підписом в анкеті-заяві від 10 грудня 2013 року [PERSON] підтвердила, що зазначена заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають договір про надання банківських послуг, з яким вона ознайомилася і згодна, про що свідчить її підпис. Внаслідок несвоєчасного та неповного виконання відповідачем зобов'язань за вказаним договором станом на 14 серпня 2018 року утворилася заборгованість в сумі 67219,57 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом - 465,78 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 58172,20 грн, заборгованість за пенею та комісією - 4904,47 грн, а також штрафи відповідно до умов та правил надання банківських послуг - штраф 500,00 грн (фіксована частина) та штраф 3177,12 грн (процентна складова). Згідно статті 1054 частини 1 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідачем доводи позивача щодо невиконання нею зобов'язань за договором не спростовані, а тому майнові права АТ КБ «ПриватБанк» підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] суми заборгованості. Відповідно до статті 141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved