Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, обґрунтовуючи його тим, що 03.03.1990 року між нею, [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Палацу одружень «Дарницький» м. Києва. Від шлюбу у сторін є дочка [PERSON], [INFO]. За час перебування у шлюбі з вини відповідача між сторонами постійно виникали непорозуміння і сварки. Чоловік не виявляв належної уваги до дружини та дитини, не цікавився інтересами сім'ї. У лютому 2006 року з ініціативи відповідача між сторонами були припинені шлюбні відносини і ведення спільного господарства. У 2006 році між сторонами шлюб розірвано про, що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 124 від 11 лютого 2006р. Проте через певний час відповідач запропонував помиритись та проживати разом, як сім'я. На підтвердження своїх намірів запропонував обвінчатись. В другій половині 2006 року сторони пройшли обряд церковного вінчання та з того часу проживали разом, як сім'я й вели спільне господарство. В січні 2014 з ініціативи [PERSON] було припинено шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Причиною фактичного припинення сімейних стосунків було зловживання [PERSON] спиртними напоями. За час спільного проживання сторонами спільно придбано майно, а саме житловий будинок загальною площею 170 м. кв., що знаходиться за адресою: село Пухівка, Київська область, СТ «Волна», вул. Зоряна, 239 вартістю 2059720 грн.; автомобіль «OPEL» (бус), державний номерний знак [NUMBER] 2005р.- 136000 грн.; автомобіль «Honda Civic» седан, державний номерний знак [NUMBER] -2007 р,-143000 грн.; сауна з обладнанням (котел, конвектор) 20 000 грн.; обладнання для очищеня води + зворотній осмос - 26 000 грн.; більярдний стіл - 7 000 грн.; диван - 2500 грн.; шкіряні меблі з трьох предметів (2 дивани та крісло) - 30 000 грн.; вітрина (дубовий фасад) - 2шт. - 4 000 грн.; тумба (дубовий фасад) під телевізор - 3000 грн.; кутова тумба (дубовий фасад) - 3 000 грн.; телевізор плазма - 15 000 грн.; ліжко (дубовий фасад) - 6 000 грн.; матрац Венето- 3600 грн.; шкаф (дубовий фасад)-3 000 грн.; тумба (дубовий фасад) - 2 шт.- З 000 грн.; трюмо (дубовий фасад) - 1000 грн.; килим - 800 грн.; штори в спальні - 4200 грн.; шкіряні меблі: кутовий диван, крісло-релакс) - 22 000 грн.; стінка + стіл натуральний фасад (-вітрина- 2 шт., тумба під телевізор, тумба-комод) - 17 000 грн.; килим - 800 грн.; телевізор плазма Samsung Smart TV - 10500 грн.; штори в залі - 5600 грн.; люстра чешський хрусталь - 5200 грн.; бра 2 шт. - 3200 грн.; богемский кришталь (бокали, стакани)-2000 грн. ; кухонна стінка натуральний фасад - 28000 грн.; стіл обідній - 900 грн.; куточок кухонний мякий - 2000 грн.; газова плита - 2 000грн.; кавова машина - 9000 грн.; мясорубка BOSCH - 1500 грн.; холодильник Samsung - 4 000 грн.; морозильна камера 2 шт - 3200 грн.; комод дубовий фасад - 4000 грн.; дзеркало в дубовій рамі - 2000 грн.; кутова тумба дубовий фасад -3 000 грн.; шафа - купе - 4000 грн; пральна машина Самсунг 3600 грн. А також відповідачеві належить 50% корпоративних прав у ТОВ «АНТЕЙ СА», ідентифікаційний код 21517533, зареєстроване Дніпровською РДА у м. Києві 18.06.1992р. Вказувала, що оскільки сторони не можуть самостійно дійти згоди про поділ спільного майна, позивач просила поділити зазначене майно між сторонами та виділити їй у порядку поділу майна автомобіль марки «Honda Civic», державний номерний знак [NUMBER], 2007 року випуску вартістю 143000 грн.; шкіряні меблі: кутовий диван, крісло-релакс) - 22 000 грн.; стінка + стіл натуральний фасад (вітрина- 2 шт., тумба під телевізор, тумба- комод) - 17 000 грн.; телевізор плазма Samsung Smart TV - 10500 грн. на загальну вартість 192500 грн. Також просила визнати за нею право власності на ? частину будинку в селі Пухівка, Броварський району, Київської області в СТ «Волна» по вул. Зоряна, 239 - загальна площ 170 м.кв., а також на 25% корпоративних прав у ТОВ «Антей СА», ідентифікаційний код 21517533, зареєстроване Дніпровською РДА у м. Києві 18.06.1992р. Інше майно залишити у власності [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON]Б та її представники: [PERSON], [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримували та просили їх задовольнити. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнали у повному обсязі та просили відмовити у їх задоволенні. Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що 03.03.1990 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Палацу одружень «Дарницький» м. Києва. Від шлюбу у сторін є дочка [PERSON], [INFO] (а.с.8 том 1). У лютому 2006 року між сторонами були припинені шлюбні відносини і ведення спільного господарства. У 2006 році між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 124 від 11 лютого 2006р. (а.с. 9 том 1). Також судом зясовано, що 01.08. 2008 року сторони пройшли обряд церковного вінчання, тобто релігійний обряд шлюбу (а.с.46 том 1). Відповідно до статей 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З позовних вимог [PERSON] вбачається, що вона просить провести поділ житлового будинку загальною площею 170 м. кв., що знаходиться за адресою: село Пухівка, Броварського району Київскої області, СТ «Волна», вул. Зоряна, 239 В матеріалах справи міститься договір дарування від 29 жовтня 2004 року, за яким [PERSON], що був власником земельної ділянки площею 0,060 га у садовому товаристві «Волна», подарував вказану земельну ділянку [PERSON] для ведення садівництва. З довідки СТ «Волна» від 07 листопада 2012 року вбачається, що на ділянці, № 239 по вул. Зоряній в СТ «Волна», що належить [PERSON] є капітальне будівництво, а саме будинок №239, який побудований у 1990 році. Зазначені обставини свідчать про той факт, що будівництво спірного будинку проводилося ще на час коли [PERSON] не був власником земельної ділянки. Зазначені обставини стверджуються й договором підряду на влаштування перекриття садового будинку, схемою на облаштування перекриття садового будинку, договором на будівництво садового будинку, у яких замовником зазначений колишній власник земельної ділянки [PERSON], а також квитанцією приходного касового ордеру на суму 2500 крб. за будівництво будинку н імя [PERSON] Також матеріали справи містять ряд накладних, квитанцій та приходних касових ордерів на придбання будівельних матеріалів на імя також колишнього власника земельної ділянки [PERSON]П.(а.с. 122 -139). Крім того, суду не надано жодних доказів щодо законного будівництва спірного будинку, його технічних характеристик, технічного плану, доказів введення в експлуатацію та доказів реєстрації права власності на будинок. Не надано й належних доказів участі позивача у будівництві чи реконструкції спірного будинку. Також позивачем суду не надано належних та допустимих доказів щодо придбання сторонами спільно за спільні кошти та під час перебування у шлюбі всього іншого майна, а саме: сауни з обладнанням (котел, конвектор).; обладнання для очищеня води + зворотній осмос; більярдного столу; дивану; шкіряних меблів з трьох предметів (2 дивана та крісло); вітрини (дубовий фасад); тумби (дубовий фасад) під телевізор; кутової тумби (дубовий фасад); телевізора плазми; ліжка (дубовий фасад); матраса [PERSON]; шкафа (дубовий фасад); тумби (дубовий фасад); трюмо (дубовий фасад); килиму; штор в спальні; шкіряних меблів: кутового дивану, крісла-релакс; стінки + стіл натуральний фасад ,-вітрини, тумби під телевізор, тумби-комод.; килима; телевізора плазма Samsung Smart ; штор в залі .; люстри чешський хрусталь.; бра; богемского крешталю (бокали, стакани); кухонної стінки натуральний фасад; стола обіднього; куточка кухонного мякого; газової плити; кавової машини; мясорубки BOSCH; холодильнка Samsung; морозильної камер 2 шт.; комоду дубовий фасад; дзеркала в дубовій рамі, кутової туми дубовий фасад.; шафи - купе; пральної машини Самсунг. Натомість в матеріалах справи містяться рахунок від 09 вересня 2013 року та договір на виготовлення комплекту меблів «Орхідея» на імя [PERSON] Також матеріали справи містять і відомості, що автомобіль [NUMBER] 30 травня 2012 року був зареєстрований на [PERSON], та придбаний [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 15 листопада 2007 року. Позивачем не надано суду доказів і не здобуто їх судом щодо придбання сторонами або ж однією із сторін автомобіля OPEL (бус) державний номерний знак [NUMBER] 2005 року випуску. Як зазначалося вище і це підтверджено доказами, сторони розірвали шлюб у 2006 році. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Стаття 69 СК України передбачає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За правилами ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Положення ж ст. 21 СК України передбачають, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов'язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. За таких обставин та враховуючи докази, надані сторонами у судовому засіданні, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в частині поділу всього вищенаведеного майна, як спільного сумісного майна подружжя, у звязку з недоведеністю позовних вимог. Показання свідків щодо спільного проживання сторін без реєстрації шлюбу та придбання майна у вказаний період, суд не може положити в основу рішення, оскільки у даному провадженні питання проживання сторін після розірвання шлюбу разом без реєстрації шлюбу не було предметом розгляду. Стосовно визнання за позивачем [PERSON]Б права на 25% корпоративних прав у ТОВ «Антей СА», ідентифікаційний код 21517533, зареєстроване Дніпровською РДА у м. Києві 18.06.1992р., то суд приходить до висновку про необґрунтованіст позовних вимог і цій частині. Відповідно до вимог ст.115 ЦК України господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками товариствау власність як вклад до статутного капіталу. У п.28 постанови пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу,визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказано, що вклад до статутного фонду господарського товариства не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Виходячи зі змісту частин 2, 3 ст. 61 СК ( 2947-14 ), якщо вклад до статутного фонду господарського товариства зроблено за рахунок спільного майна подружжя, в інтересах сім'ї, той із подружжя хто не є учасником товариства, має право на поділ одержаних доходів. Жодних доказів про спільний вклад сторін, як спільної сумісної власності до статутного фонду товариства, позивачем [PERSON] суду не надано. Також не надано суду і доказів заснування вказаного товариства, установчих документів та інших допустимих та належних доказів щодо його засновників, учасників та щодо господарської діяльного даного товариства. За таких обставин, враховуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у звязку з їх недоведеністю.

Outcome: dismissed