Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

У вересні 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття квартири. У своєму позові посилалась на те, що є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 28 листопада 2002 року. Відповідач [PERSON] є власником квартири [NUMBER] в цьому ж будинку. У зв'язку із незабезпеченням відповідачем, як власником квартири, утримання с справному стані квартирної мережі сантехнічного обладнання квартири, 08 червня 2013 року стався витік води, внаслідок чого було залито її помешкання. Внаслідок залиття, її квартира зазнала певних пошкоджень. Зокрема, на стелях приміщень кухні, коридору та кімнати мають місце сліди замокання - зволоження штукатурного шару, жовті плями, здувся паркет у коридорі та кухні, пошкоджено меблі. В квартирі відчувається неприємний запах сирості. Згідно висновку експертного дослідження для усунення пошкоджень, які мають місце в квартирі необхідно провести ремонтно-будівельні роботи на суму 9 811 грн. Крім того, їй було спричинено моральну шкоду, яка полягає в тому, що тривалий час вона не мала змоги проживати в квартирі через неприємний запах, вологість та сирість моральну шкоду вона оцінює в розмірі 4 000 грн. Просила позов задовольнити: стягнути з відповідача на її користь завдану матеріальну та моральну шкоду, а також судові витрати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник - [PERSON] позов підтримали та підтвердили викладені у ньому обставини. Просили задовольнити його в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] позов визнали частково. Відповідач не заперечував того, що затоплення сталося з його вини, однак не погодився з розміром оціненої позивачкою шкоди. Зазначив, що одразу після затоплення він прийшов додому до відповідачки, але ніяких тяжких наслідків не було видно. Просив частково задовольнити позовні вимоги позивачки. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідка, висновки спеціалістів, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов [PERSON] обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.4). Відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає в квартирі [NUMBER] цього ж будинку. 08 червня 2013 року внаслідок витоку води з квартири відповідача сталося затоплення квартири позивачки [PERSON] (а.с.5-7). Як вбачається із акту ЖБК №13, внаслідок затоплення квартири [ADDRESS] пошкоджено стелю коридору та ванної кімнати, стіну в коридорі, частину стіни в кухні біля батареї. Вказаний акт складений у присутності комісії ЖБК №13 та власників квартир [NUMBER] та [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні з достовірністю було встановлено, що затоплення квартири позивачки [PERSON] сталося з вини відповідача [PERSON], проти чого він, власне, не заперечував. Разом з тим, суд не може погодитись із розміром шкоди, завданої майну позивачки [PERSON], виходячи з наступних підстав: Так, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи (ст.57 ЦПК України). За ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до вимог ч. 2 ст.59, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підтвердження розміру спричиненої шкоди позивачкою [PERSON] до матеріалів позовної заяви було надано висновок експертного дослідження від 14.06.2013 року, згідно якого вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для усунення наслідків залиття (затоплення). Що сталося 08.06.2013 року в [ADDRESS] становить 9811 грн. (а.с.8-15). Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. У разі коли висновок експертизи наданий стороною як додаток до позовної заяви, тобто проведений відповідною експертною установою за її клопотанням чи клопотанням її представника, то такий висновок може розцінюватися лише як письмовий доказ, який підлягає дослідженню в судовому засіданні та відповідній оцінці. Якщо стосовно цього письмового доказу в судовому засіданні виникнуть сумніви, то, виходячи з характеру матеріально-правового спору та залежно від того, яке значення має наявність у справі такої експертизи, суд повинен роз'яснити особам, які беруть участь у справі, про їх право заявити клопотання про її призначення. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що судова експертиза має значення як доказ лише тоді, коли вона проведена в рамках даної цивільної справи і щодо обставин, які мають значення для справи. За ухвалою суду від 17.10.2013 року було проведено будівельно-технічну експертизу, за висновками якої вартість ремонтно-відновлювальних робіт в квартирі [ADDRESS] станом на 22.11.2013 року складає 2 379 грн. (а.с.46-57). Таким чином, доданий до позовної заяви висновок експертного дослідження №13089 від 14.06.2013 року не є висновком експертизи у розумінні ст.ст.143, 144 ЦПК України, оскільки він проведений не за ухвалою суду, а тому і не може бути належним доказом на підтвердження позовних вимог. Слід зазначити, що у своєму висновку експертного дослідження №13089 від 14.06.2013 року судовий експерт Лещишин В.В. зазначив про те, що залиттям було пошкоджено не лише стіни та стеля квартири позивачки, але й паркет. Проте з такими висновками не погодилася експерт Юзвенко Р.В., яка проводила експертизу за ухвалою суду. Зокрема, нею було встановлено факт пошкодження стелі та стін квартири [NUMBER], яке сталося з причин залиття власниками квартири, яка знаходиться поверхом вище. В судовому засіданні експерт Юзвенко Р.В. підтвердила надані нею висновки експертизи та пояснила, що пошкоджень паркету, які б свідчили про замокання нею не було виявлено. При цьому додала, що паркетне покриття в квартирі [NUMBER] (позивачки) експлуатується вже досить давно, а тому об'єктивно виявити свіжі сліди замокання змоги немає. У свою чергу, експерт Лещишин В.В. в судовому засіданні зазначив, що експертне дослідження квартири позивачки ним проводилося через декілька днів після того як сталося затоплення її квартири. Ним насправді було виявлено пошкодження паркетного покриття, однак стверджувати про те, що такі пошкодження сталися саме внаслідок залиття квартири 08 червня 2013 року він не може. Таким чином, для визначення збитків, заподіяних квартирі позивачці [PERSON], суд використав висновок будівельно-технічної експертизи №1381, призначеної судом. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Крім того, суд вважає, що позов [PERSON] в частині стягнення з відповідача на її користь моральної шкоди є обґрунтованим, однак підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] внаслідок залиття її квартири була спричинена окрім матеріальної шкоди і моральна, яка полягала в тому, що тривалий час вона не мала змоги користуватися своїм майном через неприємний запах, який був у квартирі та сирість, через що вона була вимушена деякий час проживати у своїх родичів. Разом з тим, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди позивачкою значно завищений. Виходячи з характеру та обсягу заподіяних їй моральних страждань, їх тривалості, тяжкості заподіяної моральної травми, істотності вимушених змін у її життєвих стосунках, суд вважає, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь позивачки [PERSON] в сумі 500 грн. Саме така сума грошових коштів, на погляд суду, є розумною та достатньою для компенсації позивачці [PERSON] спричиненої внаслідок залиття її квартири моральної шкоди. Крім того, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивачки також підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені судові витрати по справі пропорційно до задоволених позовних вимог, які складаються з витрат за проведення експертного дослідження та судового збору.

Outcome: partial