overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 04.03.2011 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 58. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. З 2013 року подружні відносини між сторонами припинені, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя і сімейні обовязки, що призвело до втрати почуття кохання, поваги та взаєморозуміння. Просила шлюб розірвати, на примирення не згодна. Позивачка надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю на підставі письмових матеріалів справи, позовні вимоги підтримала, на розірванні шлюбу наполягала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Альонушкіна». Відповідач надав заяву про можливість слухання справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Встановлено, що 04.03.2011 року сторони зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 58, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилась дочка: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини припинені, між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 04.09.2012 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 248. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З 2017 року подружні відносини між сторонами припинені, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя і сімейні обовязки, що призвело до втрати почуття кохання, поваги та взаєморозуміння. Просила шлюб розірвати, на примирення не згодна. Позивачка надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю на підставі письмових матеріалів справи, позовні вимоги підтримала, на розірванні шлюбу наполягала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Печорська». Відповідач надав заяву про можливість слухання справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Встановлено, що 04.09.2012 року сторони зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 248, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народились діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини припинені, між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 06.02.2009 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 23. З відповідачем мають спільного сина [PERSON], [INFO], який народився ще до укладення шлюбу. Зазначила, що з 2012 року шлюбні стосунки з [PERSON] припинені, оскільки за час спільного проживання у них виникали постійні сварки та конфлікти, що погано відображалось на дитині. Вважала, що примирення з чоловіком та збереження родини неможливе, а тому наполягала на розірванні її шлюбу. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Ухвалою суду від 12.06.2018 року постановлено провести заочний розгляд вказаної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 28.09.2007 року у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] (а.с. 6). 06.02.2009 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 23. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Харкіна» (а.с. 5). Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає, і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, якою просила суд визнати недієздатним [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 29.03.2018 року відкрито провадження по даній цивільній справі. [PERSON] подала клопотання про призначення судово- психіатричної експертизи у відношенні [PERSON] , [INFO] , і просила поставити на розгляд експерта наступні питання: чи страждає [PERSON] психічним захворюванням, яким та з якого часу? чи здатний [PERSON] розуміти значення своїх дій та керувати ними? Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.11.2018 року по даній справі призначено судову- психіатричну експертизу. В обґрунтування заявлених вимог заявник вказує, що [PERSON] , [INFO] є інвалідом з дитинства, має психічне захворювання, періодично проходить стаціонарне лікування в ОПЛ № 2. Як вказує заявник, [PERSON] втратив соціальні зв`язки, за своїм психічним та фізичним станом вона потребує постійного стороннього нагляду та догляду, медичного обслуговування. Представник Управління соціального захисту населення Лиманської районної державної адміністрації Одеської області у судове засідання не з`явився, сповіщений належним чином, про дату, час та місце його проведення, про що свідчить зворотне поштове повідомлення, неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є інвалідом з дитинства, має психічне захворювання, періодично проходить стаціонарне лікування в ОПЛ № 2. Відповідно до висновку судово- психіатричної експертизи КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» від 13.03.2019 року № 96, [PERSON] страждає хронічним стійким психічним захворюванням у вигляді важкої розумової відсталості резидуально- органічного генезу зі значними порушеннями поведінки та емоцій, що потребує догляду та лікування (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F 72.18 за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), внаслідок чого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно з ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Таким чином, у суду є всі підстави для визнання [PERSON] недієздатним. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , яким просила суд розірвати шлюб між подружжям, зареєстрований 16.08.1997 року виконкомом Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис про шлюб № 13. Позивач подала письмову заяву про розгляд справи у свою відсутність, просила позов задовольнити, шлюб розірвати, проти заочного рішення не заперечувала. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 21.03.2019 року постановлено розгляд справи у заочному порядку. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, сповіщений належним чином про дату, час та місце його проведення. Розглянувши доводи позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Від цього шлюбу народжена донька- [PERSON] , [INFO] Сумісне життя суперечить інтересам подружжя. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. При цьому суд приймає також до уваги, що спору відносно майна між сторонами не має. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про розірвання шлюбу грунтуються на вищевказаних положеннях діючого законодавства, тому підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через різні погляди на життя. Проживають окремо з 2016 року, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 23 березня 2018 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. У судове засідання позивач не з'явилася, подала через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу в її відсутність, пред'явлений позов підтримує в повному обсязі (а.с. 16). Відповідач у судове засідання не з'явився, направив поштою заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу у його відсутність, пред'явлений позов визнає в повному обсязі (а.с. 17). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 травня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9). З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 704 гривень 60 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. З позовної заяви вбачається, що вона не бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06 травня 1995 року Старокостянтинівським відділом реєстрації актів громадянського стану (актовий запис № 89). На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що від шлюбу у сторін є син [PERSON], який на даний час повнолітній. Спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого їх шлюбні стосунки фактично припинені, а збереження сімї є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, у відповідності до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом обєктивно встановлено, що 06 травня 1995 року Старокостянтинівським відділом реєстрації актів громадянського стану було зареєстровано шлюб між позивачкою [PERSON] (до шлюбу Сторожук) Г.М. та відповідачем [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (актовий запис № 89) від 06 травня 1995 року. У шлюбі сторони мають сина [PERSON], який є повнолітнім. Спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на життя, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені. Збереження сімї між ними є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис № 13). На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на життя, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені з травня 2017 року. Від шлюбу у сторін дітей немає. Однак, в позасудовому порядку вирішити спір неможливо, оскільки відповідач не зявляється до органу РАЦС. Збереження сімї між ними є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, у відповідності до ч.2\~ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом обєктивно встановлено, що 28 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області було зареєстровано шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (актовий запис № 13) від 28 січня 2014 року. Спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на життя, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені з травня 2017 року. Від шлюбу у сторін дітей немає. Однак, в позасудовому порядку вирішити спір неможливо, оскільки відповідач не зявляється до органу РАЦС. Збереження сімї між ними є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

у березні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через конфлікти та сварки. З 2016 року сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, у якій просить суд задовольнити позов про розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 липня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають трьох дітей: доньок - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO]. (а.с. 11,12,13) З позовної заяви вбачається та не заперечувалось у судовому засіданні, що сторони з 2016 року не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При укладенні шлюбу [PERSON] змінила прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сім'ю та ведення спільного господарства. Проживають окремо з грудня 2016 року, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 29 березня 2018 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. У судове засідання позивач не з'явилася, подала через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу в її відсутність, пред'явлений позов підтримує в повному обсязі (а.с. 25). Відповідач у судове засідання не з'явився, подав через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу у його відсутність, на розірвання шлюбу погоджується (а.с. 24). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 вересня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 16). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 17). З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. З позовної заяви позивача вбачається, що вона бажає змінити прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вбачається за необхідне змінити прізвище позивача на дошлюбне.

Outcome: approved