Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

У вересні 2013 року Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між сторонами укладено договір про надання освітніх послуг № 1139 від 29.07.2008 року, згідно якого відповідач зобов'язаний за семестр сплачувати 1 397, 50 грн. Згідно наказу [PERSON] відрахований зі складу студентів з 30 липня 2009 року за невиконання умов договору, але не сплатив заборгованість зі сплати за навчання у розмірі 655, 50 гривень. Позивач наполягає на стягненні суми заборгованості за договором суму інфляції - 764, 97 гривень, 3% річних - 80, 38 гривень, пеню - 98, 33 гривень, та судові витрати - 229,40 гривень. В судовому засіданні представник позивача Луценко В. В. позовні вимоги підтвердив, просив задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що 29 липня 2008 року укладено договір № 1139 між Криворізьким технічним університетом та [PERSON] про надання освітньої послуги (а. с. 6). У зв'язку з реорганізацією Криворізький технічний університет шляхом злиття з Криворізьким технічним університетом реорганізовано у Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет», згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.03.2011 «Деякі питання реорганізації вищих навчальних закладів та наукових установ»№ 280, Указу Президента України від 24.05.2011 № 599 наказами Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України «Про утворення Криворізького державного університету»№501 від 30.05.2011 р., та «Про надання Криворізькому державному університету статусу національного»від 14.06.2011 № 576, тому всі права і обов'язки Криворізького державного технічного університету у порядку правонаступництва перейшли до Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» (а.с.13-20). Відповідно до 1 розділу Договору Криворізький технічний університет взяв на себе зобов'язання за рахунок [PERSON] здійснити навчання, з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр». Згідно п. 4.3. договору Відповідач повинен був вносити плату у сумі 1 397, 50 грн. за семестр (а.с.6). Відповідно п. 4.4. Договору оплата здійснюється за 10 днів до початку звітного періоду. Згідно витягу з наказу № 1304с від 30 липня 2009 2011 року [PERSON] відраховано з Криворізького національного університету за невиконання умов договору (а.с.7). Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу надання освітньої послуги, які регулюються спеціальними нормами, а саме Законом України «Про вищу освіту», а ст.625 ЦК України відноситься до вимог, що виникають з грошового зобов'язання, а саме: обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У пункті 5.1 вказаного вище Договору про надання освітньої послуги у Криворізькому технічному університеті не обумовлено, яку саме відповідальність і в якому розмірі за не виконання умов договору несуть сторони (а.с.6). З викладеного суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог про стягнення індексу інфляції і трьох відсотків річних нарахованих на суму боргу так як вказані вимоги не ґрунтуються на законі. Стосовно вимог позову про стягнення суми боргу у розмірі 655, 50 гривні, суд зазначає, що позивачем не надано до суду доказів стосовно розміру заборгованості. Так, в матеріалах справи позивачем наведено розрахунок заборгованості за вказаним вище Договором (а.с.8), але в наданому розрахунку містяться дані за період з серпня 2009 року, хоча Договір про надання освітніх послуг укладено 29 липня 2008 року. З вказаного суд приходить до висновку про те, що позивачем не доведено розміру заборгованості за Договором про надання освітніх послуг.

Outcome: dismissed