Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 20899,99 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 05.10.2017 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 2016560237 на суму 20898,90 грн. 20.03.2018 року між ПАТ «ОТП-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги №20/03/18, відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги коштів у [PERSON] за споживчим кредитом кредитним договором № 2016560237 від 05.10.2017 року. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору у [PERSON] виникла заборгованість на загальну суму 20899,99 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути із відповідача вказану суму боргу та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, в клопотанні, зазначеному в позовній заяві просив розглядати справу без участі їх представника, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов з підстав, зазначених у позові, у разі неявки відповідача просив ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи повідомлявся за зареєстрованою адресою проживання, а також шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті «Судова влада України» відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства, причини своєї неявки суду не повідомив, правом подання відзиву не скористався. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши всі перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05.10.2017 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредитний № 2016560237 на суму 20898,90 грн. під 0,1% річних із строком на шість місяців, останній зобов`язався у строки здійснювати погашення заборгованості по кредиту (а.с.5-15). Згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту № 2016560237 від 05.10.2017 року [PERSON] має заборгованість перед АТ «ОТП Банк» в сумі 20899,99 грн., з яких: 20898,90 грн. - заборгованість по тілу кредиту, а також 1,09 грн. - заборгованість по відсотках (а.с.17, 18). 20.03.2018 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги № 20/03/18, відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги коштів у [PERSON] за кредитним договором № 2016560237 від 05.10.2017 року. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 до вказаного договору позивач набув право грошової вимоги до відповідача за зазначеним кредитним договором на суму 20899,99 грн., з яких: 20898,90 грн. - заборгованість по тілу кредиту та 1,09 грн. - заборгованість по відсотках (а.с.21-30). 16.04.2018 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» повідомили [PERSON] про зміну кредитора за договором та повідомлено про порядок погашення заборгованості по договору споживчого кредиту № 2016560237 від 05.10.2017 року (а.с.20). В добровільному порядку [PERSON] виниклу та непогашену заборгованість за договором споживчого кредиту № 2016560237 від 05.10.2017 року не сплатив. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст.509-510, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Загальними умовами зобов`язання є те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (ст.ст.525, 625 ЦК України). Згідно із ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини, що витікають з кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Стаття ст.1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.3 ст.1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст.ст.14, 18 Закону договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит здійснюється відповідно до цивільного законодавства. Статтею 21 Закону визначено, що споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін Як встановлено матеріалами справи, у зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] умов договору про споживчий кредит № 2016560237 від 05.10.2017 року, виникла заборгованість на загальну суму 20899,99 грн., яка складається із: заборгованості по тілу - 20898,90 грн.; заборгованості по процентах - 1,09 грн. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 509-510, 525-526, 530, 610, 625, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст.1, 14, 18, 21 Закону України «Про споживче кредитування»,

Outcome: approved