Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

у березні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 27 квітня 2011 року з відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № ІКСАSHG.5692.001, за умовами якого банк надає позичальнику кредит в розмірі 18 000,00 грн. зі сплатою 18% річних терміном до 26 квітня 2013 року. На забезпечення виконання зобов'язань по вказаному кредитному договору 27 квітня 2011 року з [PERSON] був укладений договір поруки № РХ029031.5696.001, згідно умов яких відповідач [PERSON] взяла на себе зобов'язання за повне та своєчасне виконання [PERSON] його боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором № ІКСАSHG.5692.001 в повному обсязі таких зобов'язань. Однак, відповідач [PERSON] не виконав належним чином взятих на себе обов'язків за кредитним договором № ІКСАSHG.5692.001, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 11 лютого 2015 року становить 56 143,82 грн. і яка на момент звернення позивача до суду не погашена. Просив суд стягнути з відповідачів солідарно на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» вказану суму заборгованості. Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначенням того, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачі, які в установленому законом порядку повідомлялись про день, час, місце розгляду даної справи, у судове засідання не з'явились, причину неявки суду не повідомили. Тому суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 226 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 квітня 2011 року між відповідачем [PERSON] та ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» укладено кредитний договір № ІКСАSHG.5692.001, за умовами якого банк надає позичальнику кредит в розмірі 18 000,00 грн. зі сплатою 18% річних терміном до 26 квітня 2013 року, а останній, в свою чергу, взяв на себе зобов'язання прийняти кредит на зазначених умовах та належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, які визначені у цьому договорі (а.с. 13-16). До того ж, в судовому засіданні встановлено про те, що на забезпечення виконання зобов'язань по вказаному кредитному договору 27 квітня 2011 року з [PERSON] банком був укладений договір поруки № РХ029031.5696.001, згідно умов яких відповідач [PERSON] взяла на себе зобов'язання за повне та своєчасне виконання [PERSON] його боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором № ІКСАSHG.5692.001 в повному обсязі таких зобов'язань (а.с. 17). Відповідно до ст. 1054 ЦК України банк зобов'язаний надати кредит позичальнику в розмірі та на умовах, що передбачені кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до положень ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржнику, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктом 1 ст. 543 ЦК України передбачено, що при солідарному обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від всіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Судом встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши відповідачу [PERSON] зазначені вище кошти (а.с. 5). Натомість, [PERSON], як встановлено в ході розгляду справи, всупереч договірним зобов'язанням, належним чином не виконав їх, у встановлені графіком терміни не погасив кредит та проценти за користування ним. Оскільки відповідач [PERSON] не дотримався умов укладеного з ним кредитного договору, позивачем 09 лютого 2105 року була направлена останньому вимоги щодо виконання ними зобов'язань (а.с. 18-20). Проте, як встановлено в ході розгляду справи, вказані вимоги на момент звернення до суду проігноровані відповідачем та невиконані. Доказів на підтвердження зворотного в розпорядження суду не надано. Через неналежне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань заборгованість останнього за кредитним договором № ІКСАSHG.5692.001 від 27 квітня 2011 року станом на 11 лютого 2015 року становить 56 143,82 грн., з яких: - прострочена заборгованість по тілу кредиту - 6 390,42 грн., - прострочена заборгованість по процентам - 5 421,49 грн.; - заборгованість за комісією - 10 260,74 грн.; - пеня - 34 071,91 грн. Отже, приймаючи до уваги положення ст. ст. 60, 212 ЦПК України, суд, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а вимоги ґрунтуються на вимогах закону, приходить до висновку про те, що вони підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання судових витрат вирішити згідно ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved