Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

У березні 2017 року заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності документу, в обґрунтування якої зазначала, що 25 серпня 1978 року згідно наказу Чернівецького ордена Трудового Червоного Прапора державного університету за № 218-СТ [PERSON] була зарахована студенткою першого курсу фізичного факультету за спеціальністю «Фізика» денної форми навчання з 01 вересня 1978 року. 27 червня 1983 року згідно наказу Чернівецького ордена Трудового Червоного Прапора державного університету за № 125-СТ [PERSON] відрахована з університету у зв'язку із закінченням навчання з 27 червня 1983 року. В подальшому, рішенням державної екзаменаційної комісії від 12 червня 1983 року [PERSON] присвоєно кваліфікацію фізика, викладача та видано диплом серії ИВ-І № 081350, реєстр. № 174 від 12 червня 1983 року. Разом з тим, Чернівецький ордена Трудового Червоного Прапора державний університет, видавши їй вищезазначений диплом серії ИВ-І № 081350, реєстр. № 174 від 12 червня 1983 року, в графі, де українською мовою зазначається прізвище, ім'я та по-батькові особи, по-батькові вказав «Євгенівна». Дане написання в дипломі в графі, де зазначається по-батькові, а саме «Євгенівна» відбулось у зв'язку із тим, що подібне написання по-батькові мало місце в паспорті зразка СРСР [PERSON]. Крім того вказувала, що вищезгаданий паспорт зразка СРСР в свій час був знищений та їй видано новий паспорт громадянина України, в якому в свою чергу в графі по-батькові вже зазначено «Євгеніївна». Зазначала, що від встановлення факту належності вищезазначеного диплому залежить реалізація її права на призначення та виплату пенсійного забезпечення. Посилаючись на вищевказане, просила встановити факт належності їй диплому серії ИВ-І №081350, реєстровий номер 174, виданого Чернівецьким ордена Трудового Червоного Прапора державним університетом від 12 червня 1983 року, виписаного на імя [PERSON]. У судове засідання заявниця не зявилася, від неї через канцелярію суду надійшла заява, в якій вказала, що подану заяву підтримує у повному обсязі, просила розгляд справи провести у її відсутності. Від представника заінтересованої особи через канцелярію суду надійшло клопотання, в якому вказав що проти задоволення заяви не заперечує, просив розгляд справи провести у його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, у т.ч. і про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження\~\~цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім того, згідно\~із положеннями\~ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення (п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»). З матеріалів справи убачається, що 25 серпня 1978 року згідно наказу Чернівецького ордена Трудового Червоного Прапора державного університету № 218-СТ [PERSON] зарахована студенткою першого курсу фізичного факультету за спеціальністю «Фізика» денної форми навчання з 01 вересня 1978 року. В подальшому, рішенням державної екзаменаційної комісії від 12 червня 1983 року [PERSON] присвоєно кваліфікацію фізика, викладача та видано диплом серії ИВ-І № 081350, реєстр. № 174 від 12 червня 1983 року (а.с. 7). Разом з тим, Чернівецький ордена Трудового Червоного Прапора державний університет, при видачі їй вищезазначеного диплому серії ИВ-І № 081350, реєстр. № 174 від 12 червня 1983 року, в графі, де українською мовою зазначається прізвище, ім'я та по-батькові особи, в графі по-батькові вказав «Євгенівна». Дане написання в дипломі в графі, де зазначається по-батькові, а саме «Євгенівна» відбулось у зв'язку із тим, що подібне написання по-батькові мало місце в паспорті зразка СРСР [PERSON]., який в подальшому було замінено на новий паспорт громадянина України та згідно даних якого по батькові заявниці вже зазначено «Євгеніївна». Крім того, факт того, що по-батькові заявниця «Євгеніївна» та те, що диплом серії ИВ-І №081350, реєстровий №174 від 12 червня 1983 року, виданий на імя [PERSON] дійсно належить заявниці, підтверджується зокрема дослідженою судом копією паспорта, копією свідоцтва про народження заявниці та копією свідоцтва про шлюб її батьків, зі змісту яких вбачається, що по-батькові заявниця саме «Євгеніївна» (а.с. 3, 8, 9). За таких обставин, оцінюючи надані заявником докази в їх сукупності, а також ураховуючи те, що факт належності заявниці диплома є необхідним для реалізації права на призначення та виплату пенсійного забезпечення, суд приходить до висновку, що подана заява підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved