Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

У березні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS], у складі: в житловому будинку літ. А-7, яка складається із: 1,5 коридори, 2 кухня-столова, 3 житлова кімната житловою площею 20,6 кв.м., 4,8 - санвузли, 6,7 гардеробні загальною площею 137,8 кв.м., предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі права власності, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №800001842 від 19 вересня 2007 року, яка станом на 17.02.2015 року становить 3151983 (три мільйони сто пятдесят одна тисяча девятсот вісімдесят три) грн. 94 (девяносто чотири) коп., яка складається із: заборгованості за кредитом 2212684 (два мільйони двісті дванадцять тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн. 23 (двадцять три) коп.; заборгованості по відсотках - 372995 (триста сімдесят дві тисячі девятсот девяносто пять) грн. 07 (сім) коп.; заборгованості по пені 566304 (пятсот шістдесят шість тисяч триста чотири) грн. 64 (шістдесят чотири) коп., шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому на звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій; стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору у сумі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн. 00 коп. В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що 19 вересня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №800001842; 23 вересня 2010 року був укладений договір про внесення змін і доповнень №1, який є невідємною частиною кредитного договору №800001842 від 19 вересня 2007 року. Згідно договору кредиту, Банк надав Позичальнику кредит у сумі 2245617 грн. 21 коп. з кінцевим терміном повернення до 19 вересня 2022 року, що встановлене у п.2.3 договору кредиту. Відповідно до п.2.2 договору кредиту, Позичальник зобовязаний був за користування Кредитом сплачувати Позивачу плату у розмірі 12,00 відсотків річних щомісячно за використання грошових коштів. Позичальник свої обовязки по поверненню Кредиту, сплаті відсотків за користування Кредитом, в строки та на умовах договору кредиту, не виконав у повному обсязі. Так, станом на 17.02.2015 року заборгованість становить 3151983 (три мільйони сто пятдесят одна тисяча девятсот вісімдесят три) грн. 94 (девяносто чотири) коп., яка складається із: заборгованості за кредитом 2212684 (два мільйони двісті дванадцять тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн. 23 (двадцять три) коп.; заборгованості по відсотках - 372995 (триста сімдесят дві тисячі девятсот девяносто пять) грн. 07 (сім) коп.; заборгованості по пені 566304 (пятсот шістдесят шість тисяч триста чотири) грн. 64 (шістдесят чотири) коп. 19 вересня 2007 року в якості забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту Позичальника між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір №800001842-И, відповідно до якого, предметом договору іпотеки виступає квартира [ADDRESS], у складі: в житловому будинку літ. А-7, яка складається із: 1,5 коридори, 2 кухня-столова, 3 житлова кімната житловою площею 20,6 кв.м., 4,8 - санвузли, 6,7 гардеробні загальною площею 137,8 кв.м. Предмет іпотеки належить Відповідачу на праві приватної власності. Згідно іпотечного договору, іпотека за вищезазначеним договором забезпечує вимоги Позивача за договором кредиту укладеного між Позивачем та Позичальником у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у договорі кредиту з усіма змінами та доповненнями до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії договору кредиту. У звязку з невиконанням умов кредитного договору в частині погашення кредиту та сплати відсотків, в строки та на умовах, передбачених кредитним договором, на адресу відповідача була направлена вимога щодо погашення заборгованості за договором кредиту, але Відповідач проігнорував її та не виконав, у звязку з чим, позивач вимушений звернутися до суду з позовною заявою. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, просила в позові відмовити. Вислухавши представника позивача, заперечення представника відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у звязку з наступним. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1054 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що 19 вересня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №800001842 (а.с.5). Згідно договору кредиту, Банк надав Позичальнику кредит у сумі 2245617 грн. 21 коп. з кінцевим терміном повернення до 19 вересня 2022 року, що встановлене у п.2.3 договору кредиту (а.с.5). 23 вересня 2010 року був укладений договір про внесення змін і доповнень №1, який є невідємною частиною кредитного договору №800001842 від 19 вересня 2007 року (а.с.28). Відповідно до п.2.2 договору кредиту, Позичальник зобовязаний був за користування Кредитом сплачувати Позивачу плату у розмірі 12,00 відсотків річних щомісячно за використання грошових коштів (а.с.5). Позичальник свої обовязки по поверненню Кредиту, сплаті відсотків за користування Кредитом, в строки та на умовах договору кредиту, не виконав у повному обсязі. Так, станом на 17.02.2015 року заборгованість становить 3151983 (три мільйони сто пятдесят одна тисяча девятсот вісімдесят три) грн. 94 (девяносто чотири) коп., яка складається із: заборгованості за кредитом 2212684 (два мільйони двісті дванадцять тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн. 23 (двадцять три) коп.; заборгованості по відсотках - 372995 (триста сімдесят дві тисячі девятсот девяносто пять) грн. 07 (сім) коп.; заборгованості по пені 566304 (пятсот шістдесят шість тисяч триста чотири) грн. 64 (шістдесят чотири) коп. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що передбачено ст.610 ЦК України. 19 вересня 2007 року в якості забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту Позичальника між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір №800001842-И, відповідно до якого, предметом договору іпотеки виступає квартира [ADDRESS], у складі: в житловому будинку літ. А-7, яка складається із: 1,5 коридори, 2 кухня-столова, 3 житлова кімната житловою площею 20,6 кв.м., 4,8 - санвузли, 6,7 гардеробні загальною площею 137,8 кв.м. (а.с.25-27,29,30). Предмет іпотеки належить Відповідачу на праві приватної власності. Згідно іпотечного договору, іпотека за вищезазначеним договором забезпечує вимоги Позивача за договором кредиту укладеного між Позивачем та Позичальником у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у договорі кредиту з усіма змінами та доповненнями до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії договору кредиту (а.с.25-27,29,30). У звязку з невиконанням умов кредитного договору в частині погашення кредиту та сплати відсотків, в строки та на умовах, передбачених кредитним договором, на адресу відповідача була направлена вимога щодо погашення заборгованості за договором кредиту, але Відповідач проігнорував її та не виконав (а.с.31,32). Згідно статті 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Одним із видів застави нерухомого майна є іпотека. Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до п.3.1. договору іпотеки предметом договору іпотеки виступає квартира [ADDRESS], у складі: в житловому будинку літ. А-7, яка складається із: 1,5 коридори, 2 кухня-столова, 3 житлова кімната житловою площею 20,6 кв.м., 4,8 - санвузли, 6,7 гардеробні загальною площею 137,8 кв.м. Предмет іпотеки належить Відповідачу на праві приватної власності (а.с.25-27,29,30). Вiдповiдно до ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання, iпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно договору іпотеки, у разі невиконання позичальником зобовязань за основним зобовязанням, іпотекодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами; у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобовязання, задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (п.6 договору іпотеки). Матеріалами справи підтверджений факт порушення відповідачем умов кредитного договору щодо своєчасності повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування, у зв'язку із чим утворилася заборгованість. Виходячи з викладеного, та враховуючи положення діючого законодавства, суд вважає, що позивач має набути право щодо погашення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до вимог ст.39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Отже, саме в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №800001842 від 19 вересня 2007 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON], яка станом на 17.02.2015 року становить 3151983 (три мільйони сто пятдесят одна тисяча девятсот вісімдесят три) грн. 94 (девяносто чотири) коп., яка складається із: заборгованості за кредитом 2212684 (два мільйони двісті дванадцять тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн. 23 (двадцять три) коп.; заборгованості по відсотках - 372995 (триста сімдесят дві тисячі девятсот девяносто пять) грн. 07 (сім) коп.; заборгованості по пені 566304 (пятсот шістдесят шість тисяч триста чотири) грн. 64 (шістдесят чотири) коп., повинно бути звернуто стягнення на предмет іпотеки. Частиною 3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» передбачено способи звернення стягнення на предмет іпотеки: на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Зміст ч.1 ст.11 ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.2 ст.11 цього Кодексу). При цьому згідно зі ст.119 ЦПК України підставами позову, які відповідно до ст. ст. 31, 215 цього Кодексу суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону. Діючим законодавством передбачено, що рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки: або шляхом проведення прилюдних торгів, або шляхом позасудового застосування процедури продажу, встановленої ст.38 Закону України «Про іпотеку». При цьому, вибір способу реалізації предмета іпотеки належить позивачу. Звертаючись до суду з позовом, банк просив звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому на звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій. Отже, суд визначає спосіб реалізації предмета іпотеки, на умовах, визначених іпотечним договором №800001842-И від 19 вересня 2007 року; шляхом проведення прилюдних торгів; початкова ціна предмета іпотеки встановлюється не нижче 1215025 (одного мільйона двісті п'ятнадцяти тисяч двадцяти пяти) грн. 00 коп. Інші посилання представника відповідача, правового значення для вирішення зазначеного матеріально-правового спору, з урахуванням його характеру та юридично значимих фактів, не мають, її вимоги є безпідставними, спростовуються наведеними обставинами, а докази, на які посилається остання не ґрунтуються на законі. Таким чином, зібрані у справі докази та їх наявна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial