Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила: - стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO], який навчається, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до закінчення сином навчання в Миколаївському будівельному коледжі, тобто до 01.07.2018 року, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років. - стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 08.08.1998 року до 05.11.2008 року. Від шлюбу вони мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу проживають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. Разом із цим він має можливість надавати аліменти у вищевказаному розмірі. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] надала заяву, в якій зменшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина, який навчається, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., на утримання неповнолітнього сина - в розмірі 800 грн., просила справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] також надав заяву про розгляд справи у його відсутність, зменшені позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлюють ч. 1 та ч. 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON], матір'ю - [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про народження. Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 05.11.2008 року, що підтверджено копією свідоцтва про розірвання шлюбу. [PERSON], [INFO], з 01.09.2014 року навчається на денному відділенні ІІ рівня акредитації Миколаївського будівельного коледжу. Закінчує навчання 01.07.2018 року, що підтверджується довідкою № 035 від 21.03.2017 року. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто. З урахуванням викладеного та всіх обставин справи, суд вважає, що предявлений позов має бути задоволений, та стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON], який навчається, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., на утримання сина [PERSON] Нікіти аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1409,60 грн. в звязку з тим, що позивач була звільнена від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved