Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

ТОВ «Харківгаз збут» звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання за період з 01 вересня 2015 року по 31 травня 2020 року. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач є споживачем природного газу за адресою [ADDRESS] , однак в наслідок неповної та несвоєчасної сплати за надані послуги газопостачання за період з 01 вересня 2015 року по 31 травня 2020 року утворилась заборгованість в сумі 31373,60 грн. Також відповідно до ст.625 ЦК України позивачем нараховано 3% річних в сумі 3550,21 грн. та інфляційні витрати в сумі 9897,11 грн. Просить суд стягнути вказану заборгованість та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 05 серпня 2020 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, з повідомленням (викликом) сторін. 19 березня 2021 року від відповідача [PERSON] через канцелярію надійшла заява, в якій вона заперечувала проти заявлених позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що фактично з 2015 року вона не проживає за місцем своєї реєстрації. На підтвердження своїх слів відповідач надала суду повідомлення ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області та копії письмових пояснень [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з чим просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог (вх№6715). Доказів на підтвердження направлення позивачу доданих до заяви документів відповідачем не надано, у зв`язку з чим, суд відповідно ч.9 ст.83 ЦПК України не бере до уваги відповідні докази. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON] , яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог заперечувала просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог (вх№6712). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Харківгаз збут» за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] . Відповідно до розділу ІІІ Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано в газетах «Офіційний вісник України» № 93 від 01.12.2015р., «Голос України» №249, від 30.12.2015 року та «Урядовий кур`єр» №25, від 09.02.2016 року (а.с.9-10). За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Відповідно до п. 4 розділу III Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Фактом згоди про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений рахунок (квитанція) за поставлений природний газ, а також факт фактичного споживання природного газу. За адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] відкрито на ім`я відповідача [PERSON] (а.с.6). Як вбачається з розрахунку заборгованості, [PERSON] нерегулярними сплатами підтвердила факт споживання послуги газопостачання та приєднання до умов типового договору. Отже, між ТОВ «Харківгаз збут» та [PERSON] договір на постачання природного газу є таким, що укладений шляхом заявочного приєднання. Таким чином, між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу. За розрахунком позивача, внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання за період з 01 вересня 2015 р. по 31 травня 2020 р. утворилася заборгованість, яка склала 31698,98 грн. Будь-яких доказів на спростування розміру заборгованості відповідачем суду не надано. Відповідно до п. 5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до абз. 2 п. 22 Розділу III Правил побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.256 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК). Строк виконання кожного щомісячного зобов`язання, згідно із ч.3 ст.254 ЦК, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язаний його початок (ст.253 ЦК). Заяви про застосування до позовних вимог строку позовної давності відповідачем суду не надано. Частиною 4 ст.12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості в повному обсязі, а саме, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 31373,60 грн га період з 01 вересня 2015 року по 31 травня 2020 року. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційних витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. У зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природний газ, ТОВ «Харківгаз збут» на підставі ст.625 ЦК України нараховано 3% річних у розмірі 3550,21 грн., та інфляційні втрати у розмірі 9897,11 грн за період 01 вересня 2015 року по 31 травня 2020 року. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційні витрати в межах трирічного строку, а саме 3% річних в розмірі 2589,00 грн та інфляційні витрати в розмірі 7310,07 грн за період з липня 2017 року по 31 травня 2020 року. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: partial