overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

У вересні 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що являється власницею квартири [ADDRESS], в якій зареєстрований колишній власник [PERSON], який відмовляється в добровільному порядку знятися з реєстрації. Оскільки [PERSON] не являється власником або співвласником вказаної квартири просила визнати його таким, який втратив право користування квартирою №9 по вулиці Миру, 6 в смт.Бородянка Київської області та усунути перешкоди у користуванні вказаною квартирою, шляхом зняття його з реєстрації. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа - Бородянська селищна рада в судове засідання не з'явилась, просила слухати справу без участі її представника Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] являється власницею квартири [ADDRESS], що підтверджується копіями свідоцтва про реєстрацію прав власності на нерухоме майно (а.с.6), договору купівлі-продажу квартири (а.с.4), витягу з реєстру правочинів (а.с.5). З довідки виданої Бородянською селищною радою 19 вересня 2016 року (а.с.8) вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] та [PERSON], який у вказаній квартирі не проживає, що підтверджується копією акту обстеження від 10 липня 2015 року (а.с.7). Враховуючи, що відповідач не являється власником спірної квартири, та не являється членом сім'ї власника, то у нього відсутні правові підстави для користування спірною квартирою, а тому суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

У вересні 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що являється спадкоємицею за законом після смерті 27 жовтня 2013 року [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,0612 га, цільове призначення для ведення садівництва, території Новокорогодської сільської ради Бородянського району Київської області. Оскільки відомості про вказану земельну ділянку відсутні в Державному земельному кадастрі нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на вказану земельну ділянку. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з'явився, відповідно до зави просив слухати справу у його відсутність, позов підтримав. Відповідач Новокорогодська сільська рада Бородянського району Київської області та треті особи управління Держгеокадастру у Бородянському районі Київської області, в судове засідання представників не направили, просили слухати справу без їх участі. Треті особи - [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, просили слухати справу без їх участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що після смерті 27 жовтня 2013 року [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с.5), про шлюб (а.с.22), про право на спадщину за законом (а.с.8), копією постанови нотаріуса (а.с.18). Відповідно до копії державного акту про право приватної власності на землю [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка для садівництва, площею 0,0612 га на території Новокорогодської сільської ради Бородянського району Київської області (а.с.15). З копії постанови державного нотаріуса дев'ятої Київської державної нотаріальної контори вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній витяг з Державного земельного кадастру (а.с.18). Відповідно до ч.1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Згідно зі ст. 1218, 1225 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

У вересні 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що являється спадкоємицею за заповітом після смерті [INFO] [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,1499 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 2,1849 га, кадастровий номер [NUMBER], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Качалівської сільської ради Бородянського району Київської області. Оскільки на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] відсутній оригінал державного акту, а на земельну ділянку площею 0,1499 га, розташовану по [ADDRESS] відсутні відомості в Державному земельному кадастрі державний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на вказані земельні ділянки. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, відповідно до зави просила слухати справу у їх відсутність, позов підтримала. Відповідач - Качалівська сільська рада Бородянського району Київської області та третя особа - приватний нотаріус Бородянського районного нотаріального округу Пікуща Г.Д. просили слухати справу без їх участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] спадщину прийняла [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с.9), про народження (а.с.12), про шлюб (а.с.13), про право на спадщину за заповітом (а.с.33-34), копією заповіту (а.с.21), інформаційним листом приватного нотаріуса Бородянського районного нотаріального округу Пікущої Г.Д. (а.с.19-20). Відповідно до копій державних актів про право приватної власності на землю (а.с.17-18), витягу з Державного земельного кадастру (а.с.14) та відповіді Управління Держгеокадастру у Бородянському районі (а.с.22) [PERSON] належали: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,1849 га, кадастровий номер [NUMBER], та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,1499 га. З інформаційного листа приватного нотаріуса Бородянського районного нотаріального округу вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначені земельні ділянки, оскільки спадкодавцем загублені правовстановлюючі документи, а відомості про земельну ділянку площею 0,1499 га не внесені до Державного реєстру земель (а.с.19-20). Згідно зі ст. 1218, 1225 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за позивачкою право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

У вересні 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що являється спадкоємицею за заповітом після смерті [INFO] року бабусі, [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,0418 га, для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована по [ADDRESS] Оскільки на вказану земельну ділянку відсутній витяг з Державного земельного кадастру нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 0,0418 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована по [ADDRESS] В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі, позов підтримала. Відповідач - Бабинецька селищна рада Київської області та третя особа - десята Київська державна нотаріальна контора в судове засідання представників не направили, просили слухати справу без їх участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що після смерті [INFO] року [PERSON] спадщину прийняла [PERSON], що підтверджується копією постанови державного нотаріуса від 25 лютого 2016 року (а.с.3). Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1418 га в с.Буда Бабинецька Бабинецької селищної ради (а.с.4). З копії постанови державного нотаріуса десятої Київської державної нотаріальної контори від 25 лютого 2016 року вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку, оскільки на неї відсутній витяг з Державного земельного кадастру (а.с.3). Відповідно до ч.1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Згідно зі ст. 1218, 1225 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

У вересні 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що являється спадкоємицею після смерті 03 лютого 2015 року матері, [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на легковий автомобіль ЗАЗ-110307, номер кузова [NUMBER], 2003 року випуску, що належить їй згідно біржової угоди від 29 березня 2007 року. Оскільки за життя її мати не отримала свідоцтво про реєстрацію ТЗ на вказаний автомобіль нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на автомобіль ЗАЗ-110307, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з'явилась, просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач територіальний сервісний центр №3247 Регіонального сервісного центру в Київській області Міністерства внутрішніх справ України в судове засідання представника не направив, проти позову заперечував, оскільки регіональний сервісний центр МВС в Київській області не є органом уповноваженим визнавати спадщину, а тому не може бути відповідачем у справі, оскільки не порушував прав та законних інтересів позивачки. Третя особа - приватний нотаріус Бородянського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилась, просила слухати справу без її участі, проти позову не заперечувала. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 03 лютого 2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9). Після її смерті спадщину прийняла її донька, [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження та шлюб (а.с.13-14), копіями свідоцтв про право на спадщину за законом (а.с.15,16), копією інформаційного листа приватного нотаріуса [PERSON] (а.с.17-18). [PERSON] являється власницею автомобіля ЗАЗ-110307, р.н.АІ8773АК, 2003 року випуску, синього кольору, кузов №Y6D11030740032968 на підставі біржової угоди від 29.03.1907, що підтверджується копією тимчасового реєстраційного талона (а.с.20), копією відповіді на запит регіонального сервісного центру №3247 від 17 червня 2016 року (а.с.22). З копії інформаційного листа приватного нотаріуса Бородянського районного нотаріального округу [PERSON] від 17 вересня 2016 року вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкодавець за життя не отримувала на своє ім'я свідоцтво про реєстрацію ТЗ (а.с.17-18). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за позивачкою право власності на вказаний автомобіль в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

У вересні 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що являється спадкоємцем за законом після смерті [INFO] року матері, [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,0655 га, для садівництва та городництва на території Дружнянської сільської ради Бородянського району Київської області. Оскільки відомості про вказану земельну ділянку відсутні в Державному земельному кадастрі нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на вказану земельну ділянку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, просила слухати справу її відсутність, позов підтримала. Відповідач - Дружнянська сільська рада в судове засідання представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Третя особа - Бородянське управління Держгеокадастру в судове засідання представника не направила, просила слухати справу без її участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.13). Після її смерті спадщину прийняла її донька, [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, про укладення шлюбу (а.с.9,8,12,20), про право на спадщину (а.с.14-16), інформаційного листа (а.с.18). Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка для садівництва та городництва, площею 0,0655 га на території с.Дружня Дружнянської сільської ради Бородянського району Київської області (а.с.13). З копії інформаційного листа приватного нотаріуса вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на зазначену земельну ділянку, оскільки відомості щодо неї відсутні у Державному земельному кадастрі (а.с.18). Згідно зі ст. 1218, 1225 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

у вересні 2016 року позивачка звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 01 грудня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що їх сімя фактично розпалася, дитина проживає з нею, знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, має регулярний дохід, але ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги їй не надає. [PERSON] просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дочки. У дане судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст. 180, 181,184 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі (а.с. 4). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с. 5). Відповідно до довідки Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області, малолітня дитина сторін проживає з мітір'ю [PERSON], перебуває на її утриманні (а.с. 5). Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, яка на цей час перебуває на утриманні позивачки. Батько зобов'язаний утримувати свою дитину до повноліття, однак матеріальної допомоги їй не надає. Враховуючи, що відповідач має постійне місце роботи та регулярний заробіток, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки зі всих видів його заробітку щомісяця, але не меньш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, чи до зміни матеріального, сімейного стану сторін. На підставі ст. 84 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 350 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, відповідач повинен сплатити у дохід держави судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

У вересні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, в якому зазначила, що з 27 вересня 2013 року по 03 березня 2016 року вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення сином [PERSON] трьох років. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнила позовні вимоги та просить стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого є сторони у справі. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров'я та матеріального положення дитини, платника аліментів, який не працює, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

У вересні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини, в якому зазначила, що 21 серпня 2014 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецькій області. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час позивачка знаходиться у скрутному матеріальному становищі, через перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У звязку з цим [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 700 гривень щомісячно, до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років. Позивачка у судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 серпня 2014 року між позивачкою та [PERSON] у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецькій області було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис № 583 (а.с. 4). 03 лютого 2015 року народився [PERSON], батьками якого є сторони по справі (а.с. 3). Відповідно до довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої Житлово-комунальним підприємством Іллічівського району м.Маріуполя, малолітній [PERSON] мешкає разом з позивачкою в [ADDRESS] (а.с.5). Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно, до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років. При цьому суд також виходить з того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved