Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

У вересні 2013 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі представника Нємченко Володимира Олександровича звернувся в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення, посилаючись на те, що між позивачем та [PERSON] був укладений договір № PLAWGK08103310 від 06.05.2004 року, згідно якого останній отримав кредитні кошти 8300 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 14, 40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.05.2014 року строком на 24 місяці. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між [PERSON] та банком було укладено договір іпотеки № PLAWGK08103310. Предметом іпотеки є квартира [ADDRESS]. Оскільки належним чином не виконувались умови кредитного договору, то станом на 03.09.2013 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 13624, 05 доларів США. Позивач рахунок погашення заборгованості за кредитним договором - звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру загальною площею 57, .10 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], виселити відповідача та інших осіб які зареєстровані або проживають в спірній квартирі та стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивача прохав позов задовольнити, посилаючись на обставини викладені в ньому. Відповідачі в судове засідання не з»явились, направили свої заперечення та просили слухати справу у їх відсутність. Представник третьої особи проти задоволення позову заперечував, прохав відмовити в задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що між позивачем та [PERSON] був укладений договір № PLAWGK08103310 від 06.05.2004 року, згідно якого останній отримав кредитні кошти 8300 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 14, 40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.05.2014 року строком на 24 місяці. Оскільки [PERSON] належним чином не виконувались умови кредитного договору, то станом на 03.09.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 13624, 05 доларів США, що складається з: 5262, 45 доларів США. - борг по кредиту; 3951, 36 доларів США - борг по процентах; 647, 40 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 3762, 84 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором. Відповідно до ст.. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2. ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 06.05.2004 року для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між [PERSON] та банком було укладено договір іпотеки №PLAWGK08103310. Предметом іпотеки є квартира [ADDRESS]. Згідно ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Разом з тим 7.06.2014р. набрав чинності ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304 - УІІ від 3.06.2014р. Відповідно до ч.1 цього Закону визначено, що протягом його дії: 1) не може бути примусово стягнуте ( відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно ст.4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно ст.5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника, або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна ( об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м для квартири та 250 кв.м для житлового будинку. За обставинами справи вбачається, що в забезпечення кредиту, який надавався [PERSON], банку було передано, житлову квартиру, загальною площею 57,10 кв.м за адресою [ADDRESS] та використовується іпотекодавцями як місце постійного проживання. Таким чином, враховуючи норми Закону №1304-УІІ від.3.06.2014р., який є чинним на момент розгляду справи, у задоволенні позову в частині звернення стягнення на предмет іпотеки необхідно відмовити.

Outcome: dismissed