Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

У березні 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25.04.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у м. Севастополі було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №217. Від шлюбу мають спільного неповнолітню сина [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, позивач зазначає, щоспільне життя не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, а шлюб носить формальний характер. Позивач вказує, що з грудня 2019 року подружжя перестати сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не маємо спільного бюджету, не живуть однією сім`єю. Крім того, позивач зазначає, що подальше збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їхнім особистим інтересам дитини. У зв`язку із викладеним, позивач просить суд шлюб розірвати. Ухвалою від31.03.2021 року було відкрито провадження в цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явилась, про дату час та місце повідомлена належним чином, 01.06.2021 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, в повному обсязі та просить задовольнити, прізвище залишити без змін. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду 01.06.2021подавдо суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Таким чином, відповідач фактично визнав позов. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.04.2009 року, що підтверджуєтьсяСвідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданий Відділом реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управлінні юстиції у м. Севастополі, актовий запис №217(а.с.7). Від шлюбу сторони мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с.11). Вимогами ст. 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки відповідач фактично визнав позов, про що вказав безпосередньо в своїй заяві, і це визнання не порушує законних прав та інтересів сторін, суд відповідно до ст. 206 ЦПК України приймає таке визнання позову. Шлюб існує формально і його збереження не відповідає інтересам сторін та їх дитини. З огляду на зазначене та враховуючи те, що відповідач позов визнав, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалась і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved