Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

У березня 2017 року позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON], третя особа: Марганецька міська рада про виділ в натурі об'єкту нерухомості посилаючись на те, що у її спільній частковій власності, на підставі договору дарування від 17.05.2016 року та відповідачки [PERSON] знаходиться будинок № [ADDRESS], при чому ? частина якого належить їй, а ?- відповідачці. Згідно технічного паспорту та акту конкретного користування, їй належить: жила кімната 2-5-15,6 кв.м.; пристар. А- жила кімната - 5,9 кв.м.; пристр. А-3 санвузол - 5,4 кв.м.; пристар. А-4-прихожа -7,0 кв.м.; пристр. А-5-кухня-10,9 кв.м.; пристр. А-6-коридор-5,7 кв.м.; пристр. А-7 жила кімната -30,0 кв.м. та в кімнаті комора -3,7 кв.м.; пристр. А-8 тамбур - 4-1 кв.м., а також дворові будівлі та споруди - хвіртка №1, ворота № 3, паркан № 6,7,8, а також ? паркану № 5 (26м. 27,5 см.), довжина паркану становить 29,3 м. зліва від будинку+23,25 м. від [ADDRESS] = 52,55 м. Відповідачці [PERSON], згідно технічного паспорту та акту конкретного користування, належить: жила кімната-1-3-18,8 кв.м.; пристр.А-1 кухня-8,2 кв.м.; пристр. А-2 коридор-10,5 кв.м., а також дворові будівлі та споруди: хвіртка № 2 та № 4; сарай-Г, сарай-В; вбиральня Е, а також ? паркану № 5 ( 26 м.27,5 см.) довжина паркану становить 29,3 м зліва від будинку+23,25 м. від [ADDRESS] = 52,55 м. Згідно договору дарування від 17.05.2016 року їй також належить і земельна ділянка площею 0,0366 га., призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд. З технічного паспорту вбачається, що будинок вже поділений на дві частини і кожен із співвласників має окремий вихід, між її кімнатою позначеною в плані будинку 2-5 і кімнатою 5,9 та кімнатою відповідачки, позначеною 1-3 та кухнею 1-2 глуха стіна, тобто будинок вже поділений на дві відокремлені частини. Крім того в неї є окремий вихід, позначений на плані будинку 2-2, а у відповідачки - 1-1. При чому цей порядок користування вже був визначений співвласниками ще до того, як вона стала власницею цієї ? частини будинку, що видно по технічному паспорту від 2005 року, що знаходиться в технічній документації на земельну ділянку. Про те, що вона являється власницею ? частини будинку підтверджено і витягом з державного реєстру. Таким чином належна їй та відповідачці частини будинку, фактично є окремими житловими приміщеннями із самостійним виходом і можуть бути виділені, як окремий об'єкт нерухомості про, що свідчить технічний паспорт. Будь-яких самочинних об'єктів та прибудов до вказаному домоволодінні, не має. Згідно технічної документації на будинок і земельну ділянку, витягів з державного реєстру та договору дарування, ? частці її домоволодіння присвоєна поштова адреса: [ADDRESS], а у відповідачки залишилася стара адреса: [ADDRESS]. Вільний доступ до будівлі забезпечується окремим входом, таким чином виділ часток будинку в натурі, не створить перешкод та незручностей в користуванні відповідачкою її частиною. Будівля експлуатується вже давно і може експлуатуватися автономно кожним із співвласників, не порушуючи при цьому майнові права співвласників та може бути виділена в окремий об'єкт нерухомого майна і окрему інвентарну одиницю. Вирішити спір у добровільному порядку неможливо, оскільки відповідач не бажає укладати нотаріально посвідчений договір про поділ в натурі часток у житловому будинку, навіть не бажає підписувати акт конкретного користування побудовами та спорудами, що міг би дути основою для нотаріального виділу часток. Відсутність рішення про виділення майна в натурі позбавляє її володіти, користуватися та розпоряджатися на власний розсуд належним їй майном, без згоди та особистої участі відповідача. Крім того виникають проблеми з оплатою комунальних послуг, оскільки неможливо оформити різні рахунки так,як їхні з відповідачкою частки фігурують в усіх документах як по ? частці, а не по 1 частці належності кожному тобто їхні частки у домоволодінні не є окремими інвентарними одиницями. Крім того вона неспроможна фінансово сплачувати комунальні послуги і за частку домоволодіння, яка належить відповідачці, також не має можливості в отриманні субсидії через відсутність виділу в натурі і реєстрації часток, як окремих інвентарних одиниць частинами рівними одиниці, а не ? частки, а тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. Враховуючи те, що є технічна можливість виділення часток в натурі, крім того частки вже фактично виділені, що вбачається з технічного плану. Кожна частка відокремлена і має окремий вихід і це не заважає їм, сторонам по справі, користуватися своєю власністю, а тому є всі можливості провести такий виділ та припинити право спільної часткової власності. Просить суд припинити право спільної часткової власності [PERSON] на 1\\2 частину і [PERSON] на 1\\2 частину домоволодіння № 12 по [ADDRESS] з надвірними спорудами та виділити в натурі, що належить на праві власності [PERSON] 1\\2 частину домоволодіння по [ADDRESS] з надвірними спорудами, в окреме домоволодіння по [ADDRESS] , як окрему інвентарну одиницю з цілою часткою володіння тобто 1 ціла частка саме: 2-5 жилу кімнату -15,6 м. кв., пристр. А- жилу кімнату -5,9 м.кв., пристр.А-3 санвузел-5,4 м.кв., пристр.А-4-прихожу-7,0 м.кв., пристр.А-5-кухню-10,9 м.кв., пристр. А-6 коридор-5,7 м.кв., пристр. А-7 жилу кімнату- 30,0 м.кв. та в кімнаті комору - 3,7 м.кв., пристр.А-8 тамбур-4, І м.кв., а також дворові будівлі та споруди - хвіртку- № 1, ворота №3, паркан № 6,7,8, а також 26 м.27,5см.) паркану № 5, а [PERSON] виділити в натурі, що належить на праві власності [PERSON] 1\\2 частину домоволодіння по [ADDRESS] з надвірними спорудами, в окреме домоволодіння залишивши адресу: вул [ADDRESS], як окрему інвентарну одиницю з цілою часткою володіння тобто 1 ціла частка саме: (згідно технічного паспорту) жилу кімнату-1-3-18,8 м.кв., пристр.А-1 кухня - 8,2 м.кв., пристр. А-2 коридор-10,5 м. кв., а також дворові будівлі та споруди - хвіртки - № 2 та № 4, сарай -Г, сарай -В, вбиральня - Е, а також 26 м.27,5см. паркану № 5. Позивач надала суду заяву про слухання справи без її присутності. У наданій заяві зазначила, що просить її позовні вимоги задовольнити, з підстав зазначених у позові. Про-ти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи завчасно повідомлялася у встановленому законом порядку. Справа заслухана у відповідності з ч.1 ст. 224 ЦПК України. Представник Марганецької міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи завчасно повідомлявся у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. У спільній частковій власності [PERSON], на підставі договору дарування від 17.05.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу та відповідачки [PERSON], знаходиться будинок № [ADDRESS], при цьому кожній із сторін належить по ? його частині. Згідно технічного паспорту та акту конкретного користування будівель і споруд позивачу [PERSON], належить: жила кімната 2-5-15,6 кв.м.; пристр. А- жила кімната - 5,9 кв.м.; пристр. А-3 санвузел - 5,4 кв.м.; пристр. А-4-прихожа -7,0 кв.м.; пристр. А-5-кухня-10,9 кв.м.; пристр. А-6-коридор-5,7 кв.м.; пристр. А-7 жила кімната -30,0 кв.м. та в кімнаті комора -3,7 кв.м.; пристр. А-8 тамбур-4-1 кв.м., а також дворові будівлі та споруди - хвіртка №1, ворота № 3, паркан № 6,7,8, а також ? паркану № 5 (26м. 27,5 см.), довжина паркану становить 29,3 м. зліва від будинку + 23,25 м. від [ADDRESS] = 52,55 м. Відповідачці [PERSON], згідно технічного паспорту та акту конкретного користування будівель і споруд, належить: жила кімната -1-3-18,8 кв.м.; пристр. А-1 кухня - 8,2 кв.м.; пристр. А-2 коридор-10,5 кв.м., а також дворові будівлі та споруди: хвіртка № 2 та № 4; сарай - Г, сарай - В; вбиральня Е, а також ? паркану № 5 ( 26 м.27,5 см.) довжина паркану становить 29,3 м зліва від будинку + 23,25 м. від [ADDRESS] = 52,55 м. На підставі договору дарування від 17.05.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, [PERSON] також належить і земельна ділянка площею 0,0366 га., призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд. З технічного паспорту на жилий будинок [ADDRESS] вбачається, що будинок уже поділений на дві частини і кожен із співвласників має окремий вихід, так між кімнатою позивачки [PERSON], позначеною в плані будинку 2-5 і кімнатою 5,9 та кімнатою відповідачки [PERSON], позначеною 1-3 та кухнею 1-2 глуха стіна, тобто будинок вже поділений на дві відокремлені частини. Крім того у позивача [PERSON] є окремий вихід, позначений на плані будинку 2-2, а у відповідачки - 1-1. Даний порядок користування був визначений співвласниками ще до того, як позивач [PERSON] стала власницею ? частини будинку, це вбачається із копії технічного паспорту від 2005 року, що знаходиться в технічній документації на земельну ділянку. Витягом з державного реєстру підтверджується , що [PERSON] є власницею ? частини вищевказаного будинку. Таким чином належні сторонам по справі частини будинку, фактично є окремими житловими приміщеннями, із самостійним виходом і можуть бути виділені, як окремий об'єкт нерухомості про, що свідчить технічний паспорт. Будь-яких самочинних об'єктів та прибудов до вказаному домоволодінні, не має. Згідно технічної документації на будинок і земельну ділянку, витягів з державного реєстру та договору дарування, ? частці домоволодіння [PERSON] присвоєна поштова адреса: [ADDRESS] а у відповідачки залишилася стара адреса: [ADDRESS]. Оскільки вільний доступ до будівлі забезпечується окремим входом, то виділ часток будинку в натурі, не створить перешкод та незручностей у користуванні відповідачем її частиною. Так, як будівля експлуатується вже давно і може експлуатуватися автономно кожним із співвласників, не порушуючи при цьому майнові права співвласників, вона може бути виділена в окремий об'єкт нерухомого майна, окрему інвентарну одиницю. У позовній заяві позивач зазначає, що відповідач не бажає укладати нотаріально посвідчений договір про поділ в натурі часток у житловому будинку, у зв'язку з чим вирішити спір у добровільному порядку, неможливо. Відсутність рішення про виділення майна в натурі позбавляє її володіти, користуватися та розпоряджатися на власний розсуд належним їй майном, без згоди та особистої участі відповідача. Крім того виникають проблеми з оплатою комунальних послуг, оскільки неможливо оформити різні рахунки так, як їхні з відповідачкою частки фігурують в усіх документах як по ? частці, а не по 1 частці належності кожному, тобто їхні частки у домоволодінні не є окремими інвентарними одиницями. Крім того вона неспроможна фінансово сплачувати комунальні послуги і за частку домоволодіння, яка належить відповідачці, також позбавлена можливості в отриманні субсидії через відсутність виділу в натурі і реєстрації часток, як окремих інвентарних одиниць частинами рівними одиниці, а не ? частки, а тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. У відповідності до ч. 1 ст. 16, ст. 316 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності ч. 1 ст. 356 та ст. 364 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Статтею 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Частиною 1 ст. 367 цього ж Кодексу передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності у разі поділу (ч.2 ст. 367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників, у разі поділу майна між співвласниками. Поділ майна між співвласниками є однією з підстав для припинення права спільної часткової власності. Таким чином, юридичним наслідком поділу майна завжди є припинення права спільної часткової власності між колишніми учасниками. Спорідненість правовідносин поділу та виділу ґрунтується на тому, що можливість поділу, як і виділу, залежить від того, чи є річ за своїми характеристиками подільною або не подільною. Виходячи з положень ст. 367 ЦК України поділу підлягає майно співвласників у спільній частковій власності, яке є неподіленим, або частки якого не визначені у натурі. В даній ситуації, яка є нестандартною, майно, що є у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] вже поділене, частки та складові частини - кожного із співвласників конкретно визначені правоустановчими документами, а припинення права спільної часткової власності можливе із застосуванням саме положень ст. 367 ЦК України, оскільки іншої норми закону для даних правовідносин, не передбачено. Отже, правовідносини, які виникли між сторонами регулюються нормою ст. 367 ЦК України. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст.183 ЦК України). Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183). Відповідно технічного паспорту та акту конкертного користування, власники будинку можуть експлуатувати автономно один від одного свої частини, не порушуючи майнові права співвласників і може бути виділена в окремий об'єкт нерухомого майна, як інвентарної одиниці. На підставі вищевикладеного, враховуючи той факт, що є технічна можливість виділення часток в натурі, крім того частки фактично вже виділені, кожна частка відокремлена і має окремий вихід і це не заважає сторонам по справі користуватися своєю власністю, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved