Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та об-ґрунтовує його тим, що 27 червня 2010 року у неї народилась дочка [PERSON] Батьком дитини записаний [PERSON] Сторони припинили проживати однією сімєю, дитина залишилась проживати з матірю в квартирі [ADDRESS]. Відповідач проживає окремо від них та належним чином не приймає участь в утриманні дочки [PERSON] Тому [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 4000 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задо-воленні. [PERSON] визнає позов в частині стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1000 гривень. Водночас, він категорично заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в більшому розмірі. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що він працює в Бориспільській ЦРЛ на посаді стоматолога-терапевта та щомісячно отримує заробітну плату в розмірі 2300 2500 гривень. Крім того, на його утриманні перебуває ще одна дочка [PERSON] Тому [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON] в розмірі, що пере-вищує 1000 гривень. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 27 червня 2010 року народилась [PERSON] Її батьком записаний [PERSON], а матірю [PERSON] Ці обставини підтверджують-ся копією свідоцтва про народження серії І-ОК №164998 від 16 липня 2010 року (а.с.5). Сторони припинили проживати однією сімєю, дитина залишилась проживати з матірю в квартирі [ADDRESS]. Відповідач проживає окремо від них. Ці обставини визнані учасниками справи та на підставі ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.17 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при роз-гляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домов-леності між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.1, ч.2 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездат-них чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десяти-кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником алімен-тів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Він не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Встановлено, що протягом липня грудня 2017 року [PERSON] добро-вільно сплачував позивачу аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1000 гривень. Ці обставини підтверджуються копіями розписок (а.с.48-49). Водночас, з письмового розрахунку, поданого [PERSON] (а.с.66), а також численних товарних чеків та квитанцій (а.с.6-17, 56-65) вбачається, що на утримання дочки [PERSON] позивач щомісячно витрачає грошові кошти в розмірі щонайменше 3000 гривень. Сторони мають рівні обовязки по утриманню їх малолітньої дитини. Ці обставини свідчать про те, що [PERSON] зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі щонайменше 1500 гривень (3000 : 2). Дійсно, з довідки про доходи №4606 від 12 грудня 2017 року (а.с.41) вбачається, що [PERSON] працює в Бориспільській ЦРЛ на посаді стоматолога-терапевта та щомісячно отримує заробітну плату в розмірі 2300 2500 гривень. Крім того, з його за-робітної плати утримуються аліменти на утримання іншої дочки [PERSON] Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БК №059273 від 2 квітня 2002 року (а.с.4). Однак з копій розписок (а.с.49) вбачається, що 24 серпня 2017 року [PERSON] передав позивачу грошові кошти в розмірі 2500 гривень, а 26 листопада 2017 року в розмірі 2000 гривень. Крім того, з копій договорів банківських вкладів та квитанцій (а.с.27-29, 75-83) вбачається, що відповідач неодноразово вносив грошові кошти в націо-нальній та навіть іноземній валюті на депозитні рахунки у ПАТ «КБ «Надра» та ПАТ «Укрсоцбанк». Ретельний аналіз цих обставин красномовно свідчить про те, що [PERSON] має достатню фінансову можливість сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1500 гривень. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1500 гри-вень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона здійснює підприємницьку діяльність, повязану з наданням стоматологічних послуг. В період часу з 2006 року до лютого 2015 року [PERSON] працював у ФОП [PERSON] на посаді стоматолога. Водночас, навіть після звільнення він просить надати стоматологічне крісло для того, щоб безоплатно полікувати членів його сімї та друзів. Крім того, в матеріалах цивільної справи містяться копії витягів з невстановлених журналів (а.с.21-26, 74). Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інфор-мацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверд-жують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.4 цієї ж статті суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Встановлено, що показання свідка [PERSON] та копії витягів з невстановлених журналів не містять жодної інформації щодо предмета доказування. Ця обставина свід-чить про те, що вказані докази є неналежними в розумінні ст.77 ЦПК України. З огляду на це суд не бере до уваги показання свідка [PERSON] та копії витягів з невстановлених журналів.

Outcome: partial