Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

У вересні 2015 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача грошові кошти та судовий збір, мотивуючи тим, що 09.10.2013 р. між сторонами було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 0332017219БН/2013-08 від 23.08.2013 р., згідно якого позивачем було відкрито відповідачу кредитну лінію для проведення останнім операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 7100 грн. 00 коп. (сім тисяч сто гривень 00 коп.), на строк до 31.07.2015 р. включно, однак відповідач порушив порядок погашення кредиту та сплати процентів, нарахованих за користування кредитом, внаслідок чого утворилася заборгованість. Позивач у судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином про слухання справи, надавши клопотання у якому просив слухати справу у відсутності його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.65). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутності згідно ст. 224 ЦПК України (а.с.59-61, 64). Зі згоди сторін суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено в судовому засіданні, 09.10.2013 р. між АТ «Укрексімбанк» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 0332017219БН/2013-08 від 23.08.2013 р., згідно якого позивачем було відкрито відповідачу кредитну лінію для проведення останнім операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 7100 грн. 00 коп. (сім тисяч сто гривень 00 коп.), на строк до 31.07.2015 р. включно (а.с.7-12). Відповідачем було порушено порядок погашення кредиту та сплати процентів, нарахованих за користування кредитом, що свідчить про невиконання останнім умов кредитного договору. Відповідно до умов договору станом на 05.08.2015 р. зобов'язання відповідача за договором у частині погашення кредиту в розмірі 5019 грн. 33 коп. (п'ять тисяч дев'ятнадцять гривень 33 коп.) та процентів в розмірі 2589 грн. 05 коп. (дві тисячі п'ятсот вісімдесят дев'ять гривень 05 коп.) залишаються невиконаними (а.с.13-18). Разом з тим, позивач звертався до відповідача з повідомленням № 153-7/1004 від 08.06.2015 р. в якій зазначав про наявність несплаченої заборгованість та про необхідність сплати заборгованості по договору (а.с.22). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову /субсидіарну/ відповідальність поручителя. Оскільки відповідач свої зобов'язання по поверненню кредиту не виконав, суд вважає необхідним стягнути заборгованість у розмірі 9752 грн. 82 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved