Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

У березні 2015 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.04.2014 року в м. Кременчуці по вул. 40 років Жовтня 6/99, сталась ДТП, за участю водія [PERSON], який керуючи транспортним засобом марки «ВА321006», д.н.з. ВІ 8610ВХ, під час виїзду з паркування, заднім ходом, допустив зіткнення з автомобілем, марки «Hyundai SantaFe», д.н.з ВІ 5439 ВМ, під керуванням водія [PERSON], що належить на праві власності [PERSON]. Водіями за місцем ДТП було складено «Повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду» (Європротокол). На час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТДВ СК «Кредо» за полісом №АС0895476. Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №55/1-14 від 09.04.2014 року вартість матеріального збитку, що завдано власнику транспортного засобу марки «Hyundai SantaFe», д.н.з. [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, на дату оцінки, визначається як сума вартості відновлювального ремонту без врахування фізичного зносу деталей, що замінюються, та величина втрати товарної вартості, і складає: 22261,79 грн., з яких вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Hyundai SantaFe», д.н.з. [NUMBER], після його пошкодження при ДТП, складає 16638,89 грн. та величини втрати товарної вартості транспортного засобу марки «Hyundai SantaFe», д.н.з. [NUMBER], після його пошкодження при ДТП, складає 5622,90 грн. 16.05.2014 року ТДВ СК «Кредо» на підставі заяви № 196 від 02.04.2014 року позивачу було сплачено вартість відновлювального ремонту транспортного засобу у розмірі 16638,89 грн. Просила суд стягнути з відповідача на її користь завдану шкоду у вигляді втрати товарної вартості автомобіля в сумі 5622 грн. 90 коп. та судові витрати. Позивач та її представник у судове засідання не прибули, представником - [PERSON], попередньо надіслано до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Третя особа [PERSON] у судове засідання не прибув, попередньо надіславши до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.04.2014 року в м. Кременчуці по вул. 40 років Жовтня 6/99, сталась ДТП, за участю водія [PERSON], який керуючи транспортним засобом марки «ВА321006», д.н.з. ВІ 8610ВХ, під час виїзду з паркування, заднім ходом, допустив зіткнення з автомобілем, марки «Hyundai SantaFe», д.н.з ВІ 5439 ВМ, під керуванням водія [PERSON], що належить на праві власності [PERSON]. Водіями за місцем ДТП було складено «Повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду» (Європротокол). На час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТДВ СК «Кредо» за полісом №АС0895476. Згідно Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №55/1-14 від 09.04.2014 року вартість матеріального збитку, що завдано власнику транспортного засобу марки «Hyundai SantaFe», д.н.з. [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, на дату оцінки, визначається як сума вартості відновлювального ремонту без врахування фізичного зносу деталей, що замінюються, та величина втрати товарної вартості, і складає: 22261,79 грн., з яких вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Hyundai SantaFe», д.н.з. [NUMBER], після його пошкодження при ДТП, складає 16638,89 грн. та величини втрати товарної вартості транспортного засобу марки «Hyundai SantaFe», д.н.з. [NUMBER], після його пошкодження при ДТП, складає 5622,90 грн. 16.05.2014 року ТДВ СК «Кредо» на підставі заяви № 196 від 02.04.2014 року позивачу було сплачено вартість відновлювального ремонту транспортного засобу у розмірі 16638,89 грн. В добровільному порядку відповідач вімовляється відшкодувати завдану шкоду, на письмові вимоги позивача не реагує. Ст. 15 Цивільного Кодексу України\~визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно\~ст. 16 цього ж Кодексу\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.3 ст.386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п.7 ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до цього закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Відповідно до п. 1.6. Наказу міністерства юстиції України та Фонду держаного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 року «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» величина втрати товарної вартості - умовна величина зниження ринкової вартості колісного транспортного засобу, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого колісного транспортного засобу. Пунктом 8.3. Методики визначено, що вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Пункт 8.6. Методики вказує на те, що величина втрати товарної вартості характеризує фізичний знос, який виникає у разі пошкодження колісного транспортного засобу і відповідного ремонту унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду, а також унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. Відповідно до постанови Пленуму ВСС України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року, при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі викладеного, враховуючи, що шкоду завдано з вини відповідача, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на вимогах чинного законодавства у звязку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved