Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Під час розгляду справи уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача інфляційні витрати в розмірі 4 609 грн. 66 коп., три процента річних у розмірі 398 грн. коп., інфляційні витрати в розмірі 542 грн. 25 коп., три процента річних у розмірі 287 грн. 90 коп., а також 5359 грн. 20 коп. у відшкодування витрат на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 13.06.2014 року між [PERSON] ( далі - позивач) та Товариством з додатковою відповідальністю «Глобус» ( далі - відповідач) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту «Авто-Каско» ( далі - договір) АК- 6 № 0002379. 17.08.2012 року мала місце ДТП в якій було пошкодженого автомобіль позивача. Оскільки між позивачем та відповідачем укладено вищевказаний договір добровільного страхування наземного транспорту «АВТО КАСКО», то обов'язок по відшкодування збитку внаслідок ДТП покладається на відповідача. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22.07.2014 року по справі № 757/12912/13-ц за позовом [PERSON] до СТДВ «Глобус», було стягнуто з відповідача на користь позивача 41 491, 12 грн. страхового відшкодування; 2 815, 20 грн. витрат на проведення судової експертизи; 250 грн. витрат на транспортування; 7 264, 40 грн. витрат на правову допомогу; 457 грн. судовий збір. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27.08.2014 року Рішення Печерського районного суду м. Києва від 22.07.2014 року - залишено без змін. Не зважаючи на рішення суду відповідач у визначений строк борг не повернув, чим порушив (прострочив) виконання грошового зобов'язання. На письмову вимогу про повернення боргу, заява від 08.09.2014 року, не реагував. Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, (ч.2 ст.625 ЦК України). У п.27.1 договору зазначено: Виплата страхового відшкодування проводиться після встановленого факту страхового випадку, визначення цього факту компетентними органами і визначення розміру збитків підтвердженими компетентними органами. В рішенні Печерського районного суду м. Києва від 22 липня 2014 року, взято за основу висновок комісійної судової авто товарознавчої експертизи №13461/13-54 від 27.03.2014 року. 03.10.2014 року відповідачем було перераховано на рахунок ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві грошову суму в розмірі 52 280, 72 грн. Враховуючи наведене відповідач зобов'язаний сплатити інфляційні витрати та 3% річних за період: - з 27.03.2014 року (час складення висновку комісійної судової авто товарознавчої експертизи) по 22.07.2014 р. (час винесення рішення Печерським районним судом) з суми неповернутого страхового відшкодування 41 491,12 (сорок одної тисячі чотириста дев'яносто одної гривні 12 коп.); - та з 22.07.2014 р. (час винесення рішення Печерським районним судом) по 03.10.2014 року (час подачі даного позову) з суми 52 280,72 (п'ятдесят дві тисячі двісті вісімдесят гривень 72 коп.) присудженої Печерським районним судом м. Києва. Таким чином з 27.03.2014 р. по 22.07.2014 р. (за п'ять місяців) з суми 41 491,12 грн. відповідач зобов'язаний сплатити інфляційні витрати, що складають 4 609,66 (чотири тисячі шістсот дев'ять гривень 66 коп.) з розрахунку: (1111% х 41 491,12 : 100% = 4 609,66), (індекс інфляції за березень 2014 р. 103,2%; індекс інфляції за квітень 2014 р. 103,3%; індекс інфляції за травень 2014 р. 103,8%; індекс інфляції за червень 2014 р. 101,0%; індекс інфляції за липень 2014 р. 100,4%; =1111%.), та три процента річних за 117 днів прострочення, що складає 398,99 (триста дев'яносто вісім гривень 99 коп.) з розрахунку (3% х 41 491,12 : 365 : 100% х 117 = 398,99). Станом з 22.07.2014 р. по 03.10.2014 р. (за два місяці) з суми 52 280,72 грн. відповідач зобов'язаний сплатити інфляційні витрати, що складають 542,25 (п'ятсот сорок дві гривні 25 коп.) з розрахунку: (103,7% х 52 280,72 : 100% = 542,45), (індекс інфляції за серпень 2014 р. 100.8%), (індекс інфляції за вересень 2014 р. 102, 9%) = 103, 7% та три процента річних за 67 днів прострочення, що складає 287,90 (двісті вісімдесят сім гривень 90 коп.), з розрахунку: (3% х 52 280,72х 67: 365 = 287,90). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином відповідно до ст. 599 ЦК. При цьому чинне законодавство не пов'язує припинення грошового зобов'язання з наявністю судового рішення про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми чи відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення. Враховуючи наведене, позивач просив суд стягнути з Страхового товариства з додатковою відповідністю «Глобус» інфляційні витрати в розмірі 4 609 грн. 66 коп., три процента річних у розмірі 398 грн. 99 коп., інфляційні витрати в 542 грн. 25 коп., три процента річних у розмірі 287 грн. 90 коп. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов в повному обсязі з викладених підстав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, надіслав на адресу суду письмові заперечення по справі яких просив відмовити в задоволенні позову. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 13.06.2014 року між [PERSON] та Товариством з додатковою відповідальністю «Глобус» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту «Авто-Каско» АК- 6 № 0002379. 17.08.2012 року мала місце ДТП в якій було пошкодженого автомобіль позивача. Оскільки між позивачем та відповідачем укладено вищевказаний договір добровільного страхування наземного транспорту «АВТО КАСКО», то обов'язок по відшкодування збитку внаслідок ДТП покладається на відповідача. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22.07.2014 року по справі № 757/12912/13-ц за позовом [PERSON] до СТДВ «Глобус», було стягнуто з відповідача на користь позивача 41 491, 12 грн. страхового відшкодування; 2 815, 20 грн. витрат на проведення судової експертизи; 250 грн. витрат на транспортування; 7 264, 40 грн. витрат на правову допомогу; 457 грн. судовий збір. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27.08.2014 року Рішення Печерського районного суду м. Києва від 22.07.2014 року - залишено без змін. Не зважаючи на рішення суду відповідач у визначений строк борг не повернув, чим порушив (прострочив) виконання грошового зобов'язання. На письмову вимогу про повернення боргу, заява від 08.09.2014 року, не реагував. Правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту, є грошовим зобов'язанням. У п.27.1 договору зазначено: Виплата страхового відшкодування проводиться після встановленого факту страхового випадку, визначення цього факту компетентними органами і визначення розміру збитків підтвердженими компетентними органами. В рішенні Печерського районного суду м. Києва від 22 липня 2014 року, взято за основу висновок комісійної судової авто товарознавчої експертизи №13461/13-54 від 27.03.2014 року. 03.10.2014 року відповідачем було перераховано на рахунок ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві грошову суму в розмірі 52 280, 72 грн. Враховуючи наведене відповідач зобов'язаний сплатити інфляційні витрати та 3% річних за період: - з 27.03.2014 року (час складення висновку комісійної судової авто товарознавчої експертизи) по 22.07.2014 р. (час винесення рішення Печерським районним судом) з суми неповернутого страхового відшкодування 41 491,12 (сорок одної тисячі чотириста дев'яносто одної гривні 12 коп.); - та з 22.07.2014 р. (час винесення рішення Печерським районним судом) по 08.09.2014 року (час подачі даного позову) з суми 52 280,72 (п'ятдесят дві тисячі двісті вісімдесят гривень 72 коп.) присудженої Печерським районним судом м. Києва. Таким чином з 27.03.2014 р. по 22.07.2014 р. (за п'ять місяців) з суми 41 491,12 грн. відповідач зобов'язаний сплатити інфляційні витрати, що складають 4 609,66 (чотири тисячі шістсот дев'ять гривень 66 коп.) з розрахунку: (1111% х 41 491,12 : 100% = 4 609,66), (індекс інфляції за березень 2014 р. 103,2%; індекс інфляції за квітень 2014 р. 103,3%; індекс інфляції за травень 2014 р. 103,8%; індекс інфляції за червень 2014 р. 101,0%; індекс інфляції за липень 2014 р. 100,4%; =1111%.), та три процента річних за 117 днів прострочення, що складає 398,99 (триста дев'яносто вісім гривень 99 коп.) з розрахунку (3% х 41 491,12 : 365 : 100% х 117 = 398,99). Станом з 22.07.2014 р. по 03.10.2014 р. (за два місяці) з суми 52 280,72 грн. відповідач зобов'язаний сплатити інфляційні витрати, що складають 542,25 (п'ятсот сорок дві гривні 25 коп.) з розрахунку: (103,7% х 52 280,72 : 100% = 542,45), (індекс інфляції за серпень 2014 р. 100.8%), (індекс інфляції за вересень 2014 р. 102, 9%) = 103, 7% та три процента річних за 67 днів прострочення, що складає 287,90 (двісті вісімдесят сім гривень 90 коп.), з розрахунку: (3% х 52 280,72х 67: 365 = 287,90), всього 5 838, 80 грн. (п'ять тисяч вісімсот тридцять вісім гривень 80 коп.). Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Оскільки зобов'язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Проценти річних, так само як і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов'язання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобов'язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процентів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання відповідно до умов договору та вимог закону, позовні вимоги про стягнення інфляційні витрати в розмірі 4 609 грн. 66 коп., три процента річних у розмірі 398 грн. 99 коп., інфляційні витрати в 542 грн. 25 коп., три процента річних у розмірі 287 грн. 90 коп. підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, оскільки суд задовольняє позов, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 243 грн. 60 коп. у відшкодування судових витрат.

Outcome: approved