Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

У вересні 2014 р. ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] як законного представника малолітньої [PERSON], 3 особи: [PERSON] служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про примусове виселення з жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення, свої вимоги мотивує тим, що 12.06.2007 р. між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2706/0607/88-196. Відповідно до умов вказаного договору банк надав [PERSON] кредит в сумі 70000,00 доларів США, а [PERSON] зобов'язувався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 16.06.2007 р. між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON], [PERSON] укладено Іпотечний договір №2706/0607/88-196-Z-1, яким [PERSON], [PERSON] передають в іпотеку АКБ «ТАС-Комерцбанк» належне їм на праві власності майно: квартиру [ADDRESS], загальною договірної вартістю 625857,00 грн. 28.11.2012 р. між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ФК «Вектор Плюс» укладено договір факторингу. Відповідно до умов якого, банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками. Крім того, 28.11.2012 р. між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. Також, 28.11.2012 р. між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір про передачу прав за іпотечним договором. Відповідно до умов якого та ст. 24 ЗУ «Про іпотеку» сторони домовились, що разом з відступленням права вимог заборгованостей по кредитних договорах від боржників, що здійснюється на підставі договору Факторингу від 28.11.2012 р., укладеного між сторонами, одночасно передаються права вимоги за іпотечними договорами. З моменту набуття чинності договору про передачу прав за іпотечним договором до нового іпотекодержателя переходять усі права і зобов'язання іпотекодержателя як сторони, що іменується «іпотекодержателем» у зобов'язаннях, які виникли на підставі Іпотечних договорів, в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності договору про передачу прав за іпотечним договором. Отже, внаслідок укладених вказаних договорів відбулась заміна кредитора на ТОВ «Кредитні ініціативи», яке набуло статусу нового кредитора за договором від 12.06.2007 р. №2706/0607/88-196 позичальником якого є [PERSON], а також набув статусу нового іпотекодержателя за Іпотечним договором від 16.06.2007 р. №2706/0607/88-196-Z-1, іпотекодавця якого є [PERSON] та [PERSON] Оскільки [PERSON] порушив умови кредитного договору по поверненню кредиту, процентів за користування кредитом та інших платежів передбачених цим договором, позивач прийняв рішення звернути стягнення на заставне майно, зареєструвавши квартиру [ADDRESS] за ТОВ «Кредитні ініціативи». Після реєстрації права власності позивачу стало відомо, що в квартирі, яка є предметом іпотеки, зареєстровані [PERSON], 1981 р.н. та [PERSON], 2008 р.н., що перешкоджає позивачу у реалізації предмету іпотеки, а тому він вимушений звернутись до суду зданим позовом за захистом своїх прав. В судове засідання представник позивача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. Представники відповідачки [PERSON] - [PERSON], [PERSON] позовні вимоги не визнали, просили в задоволенні позову відмовити, оскільки іпотечне майно було придбане не за кредитні кошти, а виступало як забезпечення зобов'язань [PERSON] за кредитним договором. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. Представник 3-ї особи - Служби у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, в направлених до суду поясненнях просив справу розглядати у відсутність представника. Заслухавши пояснення представників відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позовних вимог позивача необхідно відмовити в повному обсязі виходячи з наступного. Як передбачає ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. 12.06.2007 р. між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2706/0607/88-196. Відповідно до умов вказаного договору банк надав [PERSON] кредит в сумі 70000,00 доларів США, а [PERSON] зобов'язувався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 16.06.2007 р. між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON], [PERSON] укладено Іпотечний договір №2706/0607/88-196-Z-1, яким [PERSON], [PERSON] передають в іпотеку АКБ «ТАС-Комерцбанк» належне їм на праві власності майно: квартиру [ADDRESS], загальною договірної вартістю 625857,00 грн. Предмет іпотеки належить 2/3 частини квартири - [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю. 17 серпня 2005 року за реєстровим № 2597, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 17 серпня 2005 року, реєстраційний №779159 та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації, 31 серпня 2005 року за № 4439; 1/3 частини квартири [PERSON] на підставі договору міни, посвідченого державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Чвановою Т.Г., 04 жовтня 1993 року за реєстровим № 15-5527 та зареєстрованого в Київського міського бюро технічної інвентаризації, 01 грудня 1993 року за №4439 з угодою про визначення часток у квартирі, що є спільною сумісною власністю, посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Штирьовою Г.М., 15 червня 2005 року за реєстровим № 1628. 28.11.2012 р. між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ФК «Вектор Плюс» укладено договір факторингу. Відповідно до умов якого, банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками. Крім того, 28.11.2012 р. між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. Також, 28.11.2012 р. між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір про передачу прав за іпотечним договором. Відповідно до умов якого та ст. 24 ЗУ «Про іпотеку» сторони домовились, що разом з відступленням права вимог заборгованостей по кредитних договорах від боржників, що здійснюється на підставі договору Факторингу від 28.11.2012 р., укладеного між сторонами, одночасно передаються права вимоги за іпотечними договорами. З моменту набуття чинності договору про передачу прав за іпотечним договором до нового іпотекодержателя переходять усі права і зобов'язання іпотекодержателя як сторони, що іменується «іпотекодержателем» у зобов'язаннях, які виникли на підставі Іпотечних договорів, в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності договору про передачу прав за іпотечним договором. Отже, внаслідок укладених вказаних договорів відбулась заміна кредитора на ТОВ «Кредитні ініціативи», яке набуло статусу нового кредитора за договором від 12.06.2007 р. №2706/0607/88-196 позичальником якого є [PERSON], а також набув статусу нового іпотекодержателя за Іпотечним договором від 16.06.2007р. №2706/0607/88-196-Z-1, іпотекодавця якого є [PERSON] та [PERSON] 28.05.2014 р. ТОВ «Кредитні ініціативи» повідомила відповідачку та її малолітню доньку про зміну кредитора та про невиконання боржником [PERSON] умов кредитного договору, а тому вимушений розпочату процедуру стягнення на предмет іпотеки та вимагає протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги добровільно звільнити всіма мешканцями житлового приміщення. Відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.11.2014 р. власником квартири [ADDRESS] є ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі Іпотечного договору №2706/0607/88-196-Z-1. Відповідно довідки форми № 3 від 28.02.2014 р. в квартирі, що є предметом іпотеки, зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON] та неповнолітня дитина - [PERSON], 2008 р.н. Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч.1, 2 статті 109 Житлового кодексу України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. За частиною 3 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1,2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або шитий погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 3 ст. 109 ЖК України, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, про відсутність передбачених законом підстав для виселення [PERSON], [PERSON] із квартири [ADDRESS] без надання їм іншого житлового приміщення, оскільки відповідачкою [PERSON] та третьою особою [PERSON] в іпотеку передано вказану вище квартиру, яка була придбана раніше укладених договорів і не за рахунок отриманих кредитних коштів. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 11.11.2015 р. у справі №1630цс15, від 25.11.2015 р. у справі №6-1061цс15 та від 30.09.2015 р. №6-1892цс15, в яких зазначено, що при виселенні відповідачів з іпотечного майна (будинку, квартири, тощо) без надання їм іншого постійного житла, суми повинні з'ясовувати джерела коштів, за які було придбано переданий в іпотеку об'єкт нерухомості, зокрема, чи це майно було придбано за рахунок отриманого іпотекодавцем кредиту. Правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 10.01.2018 р. у справі №307/1023/16-ц, також зазначено, що боржник не виселяється з майна, яке перебуває в іпотеці без надання іншого житла, якщо іпотечне житло придбане не за рахунок отриманих кредитних коштів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на позивача - в разі відмови в позові. На підставі викладеного, керуючи ст.ст. 4, 10, 11-13, 15, 76-80, 81, 133, 137, 141, 223, 263-265, 273, 282,354, 355 ЦПК України, ст.ст. 109 ЖК України, ст. 33, 40 ЗУ «Про іпотеку», суд -

Outcome: dismissed