Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

У 2009 році [PERSON] вернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу й згодом доповнила свої позовні вимоги вимогами про встановлення місця проживання дитини - сина [PERSON], [INFO], та про стягнення на його утримання аліментів (т.1, а.с. 2, 22, 47). Ухвалою суду від 18.05.2009 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на дитину були виділені в самостійне (окреме) провадження (т.1, а.с.1, 13). Під час судового розгляду даної справи відповідач [PERSON] подав зустрічний позов до [PERSON] про визначення порядку спілкування з дитиною - сином [PERSON], [INFO] (т.1, а.с. 34-39). 08 липня 2010 року Приморським районним судом м. Одеси було ухвалене заочне рішення у даній справі, але згодом це заочне рішення було переглянуто та скасовано ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09.11.2010 року (т. 1, а.с. 89-90, 104). В подальшому відповідач подав аналогічну зустріну позовну заяву до [PERSON] про визначення поряду спілкування з дитиною (т. 1, а.с. 108-113). Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27.05.2011 року позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] були задоволені частково. Визнано місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], з матір'ю [PERSON] Стягнуто на користь [PERSON] з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 5000,00 грн. Визначено спосіб участі батька у вихованні дитини шляхом встановлення порядку спілкування і побачень [PERSON] з сином [PERSON], [INFO], наступним чином : щовівторка - з 18:00 до 21:00 години, щочетверга - з 18:00 до 21:00 год., щонеділі - з 10:00 до 18:00 год. за місцем проживання батька без участі матері. Рішенням апеляційного суду Одеської області 27.10.2011 року вказане рішення суду першої інстанції від 27.05.2011 року було змінено в частині строку нарахування та стягнення аліментів, й в іншій частині залишено без змін (т.1, а.с. 184-187, 241-246). Однак вказане рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27.05.2011 року було переглянуто за нововиявленими обставинами та скасовано ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.05.2014 р. (т.2, а.с.16-17). Згодом представник [PERSON] - [PERSON] подав адресовану суду свою письмову заяву про залишення зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку спілкування з дитиною - без розгляду (т.2, а.с.29). Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.11.2014 р. позов [PERSON] до [PERSON], третя особа - Рада опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів, встановлення порядку спілкування, та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку спілкування з дитиною - були залишені без розгляду (т.2, а.с.31), але ця ухвала була скасована ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11.03.2015 р., з тих підстав, що позивачем [PERSON] не були отримані судові повістки про виклик її до суду на 06.11.2014 р. та 17.11.2014 р. (т.2, а.с. 149-151). В подальшому представник [PERSON] - [PERSON] подав адресовані суду свої письмові уточнення до позовної заяви, згідно яких остаточно вимагає : визнати місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], з матір'ю [PERSON]; стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], 20.11.20115 року народження, в розмірі 5000,00 грн., щомісячно, починаючи з 15.05.2009 р. і до повноліття дитини - 20.11.2023 р.; визначити спосіб участі батька у вихованні дитини шляхом встановлення порядку спілкування і побачень [PERSON] з сином [PERSON], [INFO], наступним чином : щовівторка - з 18:00 до 21:00 години, щочетверга - з 18:00 до 21:00 год., щонеділі - з 10:00 до 18:00 год. за місцем проживання батька без участі матері. Оскільки заяви [PERSON] та/або його представника [PERSON] про відкликання раніше поданої останнім заяви про залишення без розгляду зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку спілкування з дитиною (т.2, а.с.29) до суду не надходило, тому ухвалою суду від 15.07.2015 року цей зустрічний позов [PERSON] залишено без розгляду. Представник [PERSON] - [PERSON] просив розглянути справу без його участі та задовольнити позов, про що подав адресоване суду своє письмове клопотання, яке приєднано судом до матеріалів справи. Представник [PERSON] також просив розглянути дану справу без його участі, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, в тексті якої зазначив, що проти вимог позивача щодо визначення місця проживання дитини сторін з матір'ю не заперечує, вирішення вимог позивача щодо визначення порядку спілкування батька з дитиною віддає на розсуд суду, а щодо вимог позивача в частині стягнення аліментів на утримання дитини, то у разі, якщо суд визначить аліменти в межах 1000,00 грн., відповідач таке судове рішення оскаржувати не буде. Ця заява представника позивача приєднана судом до матеріалів справи. Приморська районна адміністрація Одеської міської ради в собі Ради опіки та піклування не повідомила суду причину неявки свого представника, хоча про дату і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про одержання нею судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.02.2005 р. по 29.05. 2009 р., від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (т.1, а.с.55). На підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18.05.2009 р. у справі № 2-3705/09 шлюб між сторонами розірвано (т.1, а.с. 33-34, 54). Однак сторони не досягли згоди щодо визначення місця проживання дитини, сплати аліментів на утримання дитини та встановлення порядку і часу спілкування дитини з батьком. Згідно ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким з них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], починаючи з другої половини 2008 року постійно проживає разом з матір'ю [PERSON], в тому числі з листопада 2008 року зареєстрований та проживав з матір'ю у трикімнатній квартирі загальною площею 139,4 кв.м. за адресою : [ADDRESS] (т.1, а.с. 56), і з жовтня 2010 року проживає разом з матір'ю за адресою : [ADDRESS]. Згідно висновку органу опіки та піклування Приморської райадміністрації Одеської міськради від 26.10.2009 р. № 04-к-612п, визначення місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO], з матір'ю [PERSON] є доцільним (т.1, а.с.45-46). Як вбачається з тексту цього висновку, позивач [PERSON] багато уваги приділяє вихованню свого сина, займається його оздоровленням та лікуванням, й відповідач [PERSON] був присутній особисто на засіданні ради опіки та піклування Приморської райадміністрації 22.10.2009 року та не заперечував проти того, що їх дитина буде проживати з матір'ю. З огляду на наведене та приймаючи до уваги, що, в силу свого віку, дитина сторін потребує більшого спілкування матері, догляду та піклування з боку матері, яка в свою чергу належним чином виконує свої батьківські обов'язки щодо виховання та розвитку сина, піклується про його здоров'я, його фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечує здобуття сином освіти та готує його до самостійного життя, тому суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача в частині визначення місця проживання її дитини разом з нею є обґрунтованими, доведеними та такими, що відповідають інтересам цієї дитини, отже підлягають задоволенню. Статтями 157 - 159 СК України передбачено порядок вирішення судом спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї. Висновком органу опіки та піклування Приморської райадміністрації Одеської міськради від 03.12.2009 р. № 04-к-612п визначено наступний порядок зустрічей відповідача [PERSON] з його малолітнім сином [PERSON], [INFO] : вівторок, четвер з 19.00 до 21.00 год., неділя з 17.00 до 21.00 год. кожного тижня, останній час за домовленістю сторін (т.1, а.с. 67-68). Позивач просить визначити спосіб участі відповідача у вихованні їх дитини шляхом встановлення порядку спілкування і побачень відповідача з їх дитиною наступним чином : щовівторка - з 18:00 до 21:00 години, щочетверга - з 18:00 до 21:00 год., щонеділі - з 10:00 до 18:00 год. за місцем проживання відповідача без її участі. Як зазначено вище, представник відповідача в своїй адресованій суду письмовій заяві зазначив, що вирішення вимог позивача щодо визначення порядку спілкування батька з дитиною віддає на розсуд суду. Відтак, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині визначення способу участі відповідача у спілкуванні з їхньою дитиною підлягають задоволенню. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі, позивач зазначає, що відповідач часто міняє місце роботи, не бере участі у матеріальному забезпеченні сина, не проявляє щодо нього батьківської турботи, не цікавиться його здоров'ям, проявляє байдуже ставлення до сина та його долі, й усіляко ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Станом на цей час позивач не працює, займається вихованням свого старшого сина [PERSON], [INFO], та молодшого сина [PERSON], [INFO], отримуючи матеріальну підтримку лише від свого батька. Як вбачаться з матеріалів справи, з жовтня 2010 року син сторін в супроводі матері відвідує тренування тричі на тиждень на базі громадської організації «Дитячо-юнацький спортивний центр таїландського боксу та кік-боксингу», й усі грошові витрати пов'язані із сплатою членських внесків, купівлею спортивною амуніції та участю цієї дитини на спортивних чемпіонатах по таїландському боксу Муєйтай, здійснює позивач, а батько дитини [PERSON] участі в оплаті не бере. В матеріалах справи є довідки про стан здоров'я дитини сторін, відповідно до яких ця дитина потребує постійної медичної допомоги (т.1 а.с.150, 151-154, 219), що в свою чергу потребує значних матеріальних витрат. Відтак, син сторін потребує матеріальної допомоги батька. Окрім сина [PERSON], [INFO], відповідач має ще двох дітей, а саме старшу доньку від першого шлюбу - [PERSON], [INFO], та молодшого сина від третього шлюбу - [PERSON], [INFO], місце проживання якого визначено з батьком згідно заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 18.04.2014 р. у справі № 520/731/14-ц у за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили 29.04.2014 р. В своїй адресованій суду письмовій заяві представник відповідача зазначає, що відповідач не сплачує аліменти на утримання своєї старшої доньки - [PERSON], 1998 року народження. Водночас в цій заяві представник відповідача стверджує, що старша донька відповідача нібито періодично мешкає з ним та він добровільно намагається утримувати цю дитину, але докази на підтвердження цих своїх доводів не надав суду, як цього вимагає ст. 60 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що з 04.06.198 року відповідач був зареєстрований як фізична особа-підприємець, вид діяльності - оптова торгівля і посередництво в оптовій торгівлі, але згодом відповідачем було надано суду [PERSON] з Єдиного державного реєстру станом на 25.10.2011 р. про припинення підприємницької діяльності та реєстрації як фізичної особи - підприємця (т.1, а.с.225). В матеріалах справи є довідка про те, що відповідач є засновником ПВКП «Близнюки» з 25.07.1997 р. (т.1 а.с.40), довідка про роботу відповідача в ПВКП «Близнюки» на посаді директора з 25.07.1997 р. (т. 1 а.с. 41), довідка про роботу відповідача в ПП «ЗОМОРОД» на посаді фінансового директора з 01.12.2009 р. (т.1 а.с.149), довідка про роботу відповідача в ТОВ «Дорсервіс» на посаді менеджера по розвитку з 01.10.2011 р.(т.1 а.с.220), та довідка ТОВ «Капрол Трейдінг» про роботу відповідача на посаді менеджера по роботі з клієнтами з 01.09.2014 р. з заробітною платою в розмірі 2600,00 грн. Вирішуючи дану справу, суд враховує, що тривалість часу роботи відповідача у вищевказаних підприємствах є незначною, та погоджується з доводами позивача стосовно того, що відповідач часто міняє місце роботи. Інших доказів роботи за трудовим договором, копії трудової книжки відповідач не надав суду. Також суд бере до уваги, що представник відповідача фактично погодився з стягненням аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі, про що він зазначив в адресованій суду своїй письмовій заяві. З урахуванням наведеного, суд вважає, що стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі є доцільним. З урахуванням матеріального становища відповідача, рівня його забезпеченості, а також беручи до уваги інтереси сина сторін, суд доходить висновку, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 5000,00 грн. щомісячно. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З вимогами про стягнення аліментів позивач звернулася до суду 15 травня 2009 року. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 137,00 грн. (т.1 а.с.19-21) та на користь держави судовий збір в сумі 300,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved