Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку «А-1» загальною площею 118,1 кв.м., житловою площею 72,6 кв.м. та господарських будівель - сарай «Б», гараж «В», навіс «Г», літня кухня «Д», погріб «Е», вбиральня «Є», колонка «К», огорожа «N» за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після смерті відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку [ADDRESS] з відповідними надвірними будівлями та спорудами. За життя спадкодавець склав заповіт, яким все своє майно заповів сину - [PERSON] Дотримуючись визначеного законом строку, позивач як спадкоємець за заповітом звернувся до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. [PERSON], дружина спадкодавця, подала до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] заяву про відмову від прийняття спадщини на користь сина - [PERSON] Проте, у листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до Броварського міськрайонного суду Київської області із позовом про визнання відмови від прийняття спадщини та видачі свідоцтв про право власності на ? частину майна, набутого під час шлюбу, недійсним, визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Рішенням суду від 14 січня 2014 року позов [PERSON] задоволено частково, визнано недійсною відмову [PERSON] від видачі свідоцтв про право власності на ? частину майна, набутого під час шлюбу, в іншій частині позовних вимог - відмовлено. [PERSON], син спадкодавця, також звернувся до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті батька на користь позивача. Інші спадкоємці [PERSON] з питань прийняття спадщини до приватного нотаріуса [PERSON] не зверталися. Проте, листом від 31 травня 2013 року приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину спірного житлового будинку, у зв'язку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючого документа про належність цього майна [PERSON]. З підстав визнання права власності на спадкове майно [PERSON] змушений звернутися до суду із зазначеним позовом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] надав пояснення, аналогічні фабулі уточненої позовної заяви, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні проти позову не заперечували, просили позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідачів, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 25 вересня 2012 року виконавчим комітетом Красилівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 42 (а.с. 6). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 18 лютого 1975 року Красилівською сільською радою Броварського району Київської області, вбачається, що [PERSON]. є батьком [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON]. склав заповіт, посвідчений 13 лютого 2008 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], зареєстрований у реєстрі за № 309, яким усе належне спадкодавцеві майно, де б воно не знаходилось, і з чого не складалось, і взагалі все те, що належало йому на день смерті й на що він за законом мав право, заповів сину - [PERSON] (а.с. 7). З матеріалів дослідженої судом копії спадкової справи № 07/2013 щодо майна [PERSON], який помер [INFO], вбачається, що 09 березня 2013 року до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], дотримуючись шестимісячного терміну для прийняття спадщини, звернувся [PERSON] з заявою про прийняття спадщини (а.с. 41). 09 березня 2013 року до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] звернулася [PERSON] із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] на користь сина - [PERSON] [PERSON] також звернувся до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті батька на користь позивача (а.с. 42-43). Проте, у листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до Броварського міськрайонного суду Київської області із позовом про визнання відмови від прийняття спадщини та від видачі свідоцтв про право власності на ? частину майна, набутого під час шлюбу, недійсним, визначення додаткового строку для прийняття спадщини. З копії рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2014 року вбачається, що позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, визнано недійсною її відмову від видачі свідоцтв про право власності на ? частину майна, набутого під час шлюбу, в іншій частині позовних вимог - відмовлено (а.с. 163-164). З дослідженої у судовому засіданні копії спадкової справи № 07/2013 щодо майна [PERSON], який помер [INFO], вбачається, що інші спадкоємці [PERSON] з питань прийняття спадщини до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] не зверталися. Листом за № 67/02-14 від 31 травня 2013 року приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину спірного житлового будинку, у зв'язку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючого документа про належність цього майна [PERSON]. (а.с. 8). Судом також встановлено, що [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS], що збудований 1972 року, загальною площею 118,1 кв.м., житловою площею 72,6 кв.м. та господарських будівель - сарай «Б», гараж «В», навіс «Г», літня кухня «Д», погріб «Е», вбиральня «Є», колонка «К», огорожа «N», що підтверджується копією зведеного акту на зазначене нерухоме майно, плану, схематичного плану земельної ділянки, експлікації приміщень до плану житлового будинку садибного типу, характеристики будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 16-20) та копіями довідок № 955 від 15 липня 2013 року та № 1047 від 30 липня 2013 року, виданих виконавчим комітетом Красилівської сільської ради Броварського району Київської області (а.с. 11, 12). Крім того, факт перебування спірного житлового будинку у власності спадкодавця підтверджується витягом з погосподарської книги, номер об'єкта погосподарського обліку - 4861, з якого вбачається, що, крім [PERSON], у домоволодінні [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13-15). З п. 4, 20 чинної на момент будівництва спірного житлового будинку «Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, вбачається, що обов'язковій реєстрації (інвентаризації) підлягали будинки та домоволодіння у містах та селищах. Зазначена Інструкція не передбачала реєстрації будинків у селах, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах, відповідно, записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади, що підтверджували право приватної власності на нерухоме майно. Відповідно до вимог ст. ст. 1218, 1223, 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину після смерті [PERSON], що помер [INFO], якому належав житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved