Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначив, що 19.10.2006 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір № MR14GK01460009. Відповідно до умов кредитного договору ПриватБанк зобовязався надати [PERSON] кредит у розмірі 26457,50 доларів США на термін дії до 18.10.2021р., а [PERSON] зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленому кредитним договором. Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 26457,50 доларів США. Відповідач свої зобовязання не виконав. Станом на 31.07.2015 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором 17236,87 доларів США, яка складається з наступного: 15651,22 доларів США - заборгованість за кредитом, 1198,89 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 326,20 доларів США заборгованість за комісією, 60,56 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. В забезпечення виконання зобовязання за договором № MR14GK01460009 між ПАТ позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до якого позивачем було направлено на адресу відповідачів письмова вимога із зазначенням невиконаних зобовязань за договором № MR14GK01460009., яка залишена без задоволення. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у сумі 17236,87 доларів США, що за курсом 21,61 відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.07.2015 року складає 372488,76 грн. за кредитним договором № MR14GK01460009 від 19.10.2006 року, а також стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути позовні вимоги за його відсутністю, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Надав заперечення на позов, де зазначив, що позивач виконав зобовязання не в повному обсязі. Крім того, вказав, що місячна комісія встановлена банком у розмірі 46,60 доларів США є несправедливою та нікчемною, яку йому навязали і розтлумачили як обовязкову та необхідну. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, за можливе відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № № MR14GK01460009 від 19.10.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 23300,00 доларів США на придбання житлової нерухомості, а також у розмірі 3157,50 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та порядку встановленому кредитним договором, зі сплатою за користування кредитом відсотків в сумі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. При укладаннi Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно цiєї статтi ЦК договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно п.3.2. кредитного договору при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,49% на місяць, нараховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Згідно п.4.1. кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого зобовязання, передбачених п.п. 2.2.2., 2.2.3 кредитного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 19.10.2006 року був укладений договір поруки № MR14GK01460009 між позивачем та [PERSON], за яким [PERSON] відповідає за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу [PERSON] кредит у розмірі, встановленому Договором. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. У звязку з порушенням строку та порядку встановленого договором кредиту погашення заборгованості за кредитним договором станом на 31.07.2015 року відповідач має заборгованість за кредитним договором 17176,31 доларів США, яка складається з наступного: 15651,22 доларів США - заборгованість за кредитом, 1198,89 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 326,20 доларів США заборгованість за комісією, та на підставі договору поруки від 19.10.2006 року ця сума підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача. Вирішуючи питання щодо стягнення 60,56 доларів США як заборгованості за пенею, суд приходить до наступного. Посилаючись на порушення зобовязань позичальником, банк нарахував штрафні санкції, які просив стягнути з відповідача. Згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р місто Маріуполь (Маріупольська міська рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №1079-р було зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Між тим, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року, розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р» визнано нечинним. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція , та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України. Згідно Переліку , м. Маріуполь є населеним пунктом, на території якого здійснювалася антитерористична операція . З розрахунку позивача заборгованості за кредитним договором №MR14GK01460009 від 19/10/2006 року та вбачається, що банком розраховані штрафні санкції за період 19.10.2006 року по 31.07.2015 року. Заборгованість за пенею за період з 19.10.2006 року по 13.04.2014 року становить 00,00 грн. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], пр.. Металургів[ADDRESS]. З огляду на вищезазначене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Так, вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором, заборгованості за процентами підлягає підлягають задоволенню. В той же час, оскільки відповідач [PERSON] є громадянином України, який зареєстрований та проживає в місті, де проводиться антитерористична операція, то не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за пенею. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 2). Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 3). При цьому жодною правовою нормою не встановлена межа до якої можливе зменшення частки судового збору, що підлягає стягненню з відповідача в дохід держави та не передбачено, що у таких випадках ця частка не може бути меншою мінімальної ставки судового збору за відповідною вимогою, а отже, за змістом закону, частка судового збору, від сплати якої звільнено позивача приймається на рахунок держави і не може бути покладена на відповідача, який, по суті, одержав часткову перемогу в цивільно-правовій суперечці, у звязку з чим набув право на пропорційне зменшення розміру судового збору, що підлягає сплаті за ухвалення відповідного рішення. Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, з відповідачів підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3641,21 грн. (99,65% від 3654,00 грн.).

Outcome: partial