Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

у березні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до ТОВ «Неопрайд», [PERSON] , та просила суд: - визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу часток у статутному капіталі ТОВ «Неопрайд» від 13.05.2016 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] ; - вирішити питання судових витрат у справі. Свої вимоги мотивувала тим, що, отримавши вимогу від Пенсійного фонду про переплату їй призначеної за віком пенсії, дізналася про те, що невідома їй особа, від її імені, уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу часток у статутному капіталі ТОВ «Неопрайд» від 13.05.2016 року, проте, даного договору вона не підписувала, обставини підписання такого договору їй не відомі. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 26.04.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 12.09.2019 року (т. 1 а.с. 26-27). Ухвалою від 12.09.2019 року витребувано у Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації в паперовій формі оригінали матеріалів реєстраційної справи ТОВ «Неопрайд» (т. 1 а.с. 40). 12.09.2019 року підготовче засідання відкладено на 12.12.2019 року (т. 1 а.с. 38-39). 12.12.2019 року розгляд справа не розглядалась, розгляд призначено на 22.01.2020 року (т. 1 а.с. 113). Ухвалою від 22.01.2020 року по справі призначено судово-почеркознавчу експертизу, провадження у справі зупинено до отримання висновку експертизи (т. 1 а.с. 130-132). Ухвалою від 12.05.2020 року поновлено провадження у справі та призначено на 06.07.2020 року (т. 1 а.с. 152). 06.07.2020 року розгляд справа не розглядалась, розгляд призначено на 11.02.2021 року (т. 1 а.с. 157, 184). Ухвалою від 11.02.2021 року підготовче провадження у справі закрито, призначено судовий розгляд на 22.04.2021 року (т. 1 а.с. 212). Позивач в судове засідання не з`явилась, від представника останньої надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності та проханням задовольнити позов. Відповідачі, котрі повідомлялись про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, відзив на позов не подали. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. З наявних матеріалів справи вбачається, що Центральним об`єднаним УПФУ в м. Дніпропетровську позивачу було направлено рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій за віком, яка утворилась за період з 01.05.2016 року по 31.07.2016 року, у зв`язку із працевлаштуванням (по даним СПОВ) (т. 1 а.с. 16, 17). Також, з матеріалів справи вбачається, що 13.05.2016 року між громадянином [PERSON] та громадянкою [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу часток у статутному капіталі ТОВ «Неопрайд» (т. 1 а.с. 6). [PERSON] заперечує факт укладання даного договору. Стверджує, що договору вона не підписувала, обставини його підписання їй не відомі. Зауважує, що договір був укладений невідомою особою, яка використала її персональні дані. Відповідно до Висновку експертів за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 04.09.2020 року № 18613/18614/20-32/21910_21913/20-32 в договорі купівлі-продажу часток у статутному капіталі ТОВ «Неопрайд» від 13.05.2016 року в графі «Покупець [PERSON] », в протоколі № 3 загальних зборів учасників ТОВ «Неопрайд» від 13.05.2016 року в графі «Підписи: [PERSON] », в статуті ТОВ «Неопрайд» (нова редакція), затвердженому загальними зборами учасників ТОВ «Неопрайд» від 13.05.2016 року, в графі «Підписи учасників: [PERSON] », в довіреності від 14.05.2016 року, виданій від імені директора ТОВ «Неопрайд» на ім`я [PERSON] , в графі « Директор [PERSON] », на зворотній стороні останнього аркуша статуту ТОВ «Неопрайд» після рукописного запису: «скріплено печаткою 20 (двадцять) аркушів Директор [PERSON]», виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів. Підписи, які містяться в договорі купівлі-продажу часток у статутному капіталі ТОВ «Неопрайд» від 13.05.2016 року в графі «Покупець [PERSON] », в протоколі № 3 загальних зборів учасників ТОВ «Неопрайд» від 13.05.2016 року в графі «Підписи: [PERSON] », в статуті ТОВ «Неопрайд» (нова редакція), затвердженому загальними зборами учасників ТОВ «Неопрайд» від 13.05.2016 року, в графі «Підписи учасників: [PERSON] », в довіреності від 14.05.2016 року, виданій від імені директора ТОВ «Неопрайд» на ім`я [PERSON] , в графі « Директор [PERSON] », на зворотній стороні останнього аркуша статуту ТОВ «Неопрайд» після рукописного запису: «скріплено печаткою 20 (двадцять) аркушів Директор [PERSON]», виконані не [PERSON] , а іншою особою (т. 1 а.с. 171-182). Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3. 5. 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ст. 215 ЦК України). Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3 ст. 203 ЦК України). З огляду на зазначені обставини, суд надходить до висновку про те, що [PERSON] не підписувала договору купівлі-продажу часток у статутному капіталі ТОВ «Неопрайд» від 13.05.2016 року, що підтверджується висновком експертизи, а відтак, у зв`язку із відсутністю волевиявлення останньої на його укладення, такий правочин не відповідає вимогам ч. 3 ст. 203 ЦК України, а тому відповідно до ст. 215 ЦК України кредитний договір купівлі-продажу часток у статутному капіталі ТОВ «Неопрайд» від 13.05.2016 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , є недійсним. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного. Позивач просила стягнути на її користь з відповідачів судові витрати на загальну суму в розмірі 14 267,28 грн., з яких: 768,40 грн. - судовий збір, 8 498,88 грн. - витрати, пов`язані з проведенням експертизи, та 5 000,00 грн. - витрати на правову допомогу. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вказане, з відповідачів в рівних частках підлягають стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. та витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в розмірі 8 498,88 грн., понесені позивачем (т. 1 а.с. 1а, 163). Щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат за надання правничої допомоги у розмірі 5 000,00 грн., то суд виходить з наступного. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (замовник) та адвокатом Доценком В.О. (виконавець) укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 005/19 від 11.03.2019 року, до якої 22.01.2020 року складено додаткову угоду № 1, відповідно до розділу 2 «Порядок розрахунків» яких визначено, що на підтвердження факту надання виконавцем замовнику послуг за цим договором сторони складають та підписують відповідний акт виконаних робіт (наданих юридичних послуг). За виконану роботу згідно цього договору замовник зобов`язується сплатити виконавцю грошову винагороду. Розмір цієї винагороди буде вказано в акті виконаних робіт (наданих юридичних послуг). Попередній (орієнтовний) розмір суми витрат позивачем заявлено у розмірі 5 000,00 грн. Проте, в розпорядження суду не надано ні акту приймання - передачі наданих послуг позивачу, розрахункових документів про оплату наданих послуг та їх розмір. Тому, вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в заявленому позивачем розмірі задоволенню не підлягає з огляду на її недоведеність. На підставі викладеного,

Outcome: approved