Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

У вересні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посила-ючись на те, що з 07 червня 1997 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів, втрати почуття любові. Подружнє життя припинено внаслідок зневажливого становища відповідача до сім'ї, зникло почуття довіри. Шлюб носить формальний характер і сім'я розпалася, примирення не можливе. Крім того, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти, на утримання не-повнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки всіх доходів відповідача, але не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку, що-місячно, до досягнення дітьми повноліття. В судове засіданні позивачка не з'явилася, надала до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягала, справу просила розглянути за її відсутністю (а.с.27). Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином по день та час розгляду справи, про причини неявки суду не відомо. Клопотань про відкладення розгля-ду справи від нього не надходило (а.с.23, 25, 26 ). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вимога підлягає задоволенню. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сто-рони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 червня 1997 року перебувають в зареєстро-ваному шлюбі (а.с.15). Тривалий час проживають окремо. Примиритися не бажають. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] їх батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с. 09,13). Останнім часом відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги не надає. Діти проживають разом з позивачкою (а.с. 17). Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом бу-де встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить ін-тересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаєм-ної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (ст. 1 СК України). Проте, судом встано-влено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подружжю не вдалося створити дружню та стійку сім'ю. Тривалий час шлюбні від-носини не підтримуються, спільне господарство не ведеться. Сварки та суперечки призвели до втрати почуття кохання та поваги, внаслідок чого, між сторонами склалися неприязні від-носини, примиритися вони не бажають. За вказаних обставин подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є недоцільним у зв'язку з розпадом сім'ї, тому шлюб слід розірвати. Відповідач в порушення ст. 180 СК України ухиляється від матеріального забезпе-чення дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішен-ням суду від дня пред'явлення позову а відтак, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 вирішуючи питання щодо розміру алі-ментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника алі-ментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружи-ни, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд вбачає доведеною ту обставину, що відповідач не виконує свого батьківського обов'язку по утриманню спільних із позивачем дітей, тому вимога про стягнення аліментів є правомірною. Враховуючи вищенаведене та виходячи з того, що діти сторін проживає разом із по-зивачем, враховуючи вік дітей, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача в розмірі - 1/3 частини, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved