Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 гривень щомісячно на повнолітнього сина [PERSON], [INFO], на період його навчання у відокремленому підрозділі Національного університету біоресурсів і природокористування України «Ніжинський агротехнічний коледж», посилаючись на те, що відповідач не несе витрат, пов'язаних з навчанням сина, хоча відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України також повинен надавати матеріальну допомогу останньому. У відзиві на позовну заяву [PERSON] вказав, що має можливість сплачувати аліменти на повнолітнього сина у розмірі 750-800 грн з урахуванням того, що він сплачує аліменти на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], а також утримує хвору матір, яка потребує постійного догляду та прийому великої кількості коштовних лікарських препаратів. Враховуючи, що вартість навчання сина становить 17 200 грн за два роки, тобто приблизно 720 грн щомісячно, позивач просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1 500 грн щомісячно, поклавши фактично всі витрати по забезпеченню навчання повнолітнього сина на нього. У судове засідання позивач не з»явилася, яка письмово у заяві просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач також у судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. За відсутності всіх учасників судового розгляду, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 1999 року по 04 листопада 2013 року (а.с. 11). Від спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 5), який є студентом у відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Ніжинський агротехнічний коледж» денної форми навчання, термін навчання якого з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2020 року (а.с. 3), а [INFO] народився син [PERSON]. Відповідно до довідки виконавчого комітету Ічнянської міської ради Чернігівської області про склад сім»ї № 5262 від 13 вересня 2018 року, [PERSON] зареєстрована разом з синами [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] (а.с. 4). Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 26 вересня 2014 року стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 09 вересня 2014 року і до досягнення ними повнолітня (а.с. 9, 10). Відповідач працює у ПАТ «Чернігівобленерго» Носівський РЕМ, де за період з листопада 2017 року по вересень 2018 року отримав загальну суму доходів за винятком аліментів 67 254,86 грн (а.с. 29). Відповідно до довідки виконавчого комітету Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 1114 від 26 жовтня 2018 року [PERSON] дійсно проживає та зареєстрований в [ADDRESS] та має такий склад сім»ї: [PERSON]. - мати, [PERSON], син, який фактично за вказаною адресою не проживає (а.с. 27). Як убачається з довідки, виданої Макіївською сільською лікарською амбулаторією 29.10.2018 року, [PERSON]. знаходиться під диспансерним наглядом Макіївської СЛА ЗПСМ і потребує постійного прийому лікарських препаратів і постійного стороннього догляду: Ішемічна хвороба серця. Цереброваскулярна хвороба. Гіпетронічна хвороба ІІ ст. (а.с. 28). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх доньку, сина у твердій грошові сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання іншим з батьків. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З урахуванням викладеного, суд вважає, що у зв'язку з навчанням повнолітній [PERSON] потребує матеріальної допомоги, яку відповідач у добровільному порядку не надає. При визначенні розміру аліментів суд виходить із прожиткового мінімуму на працездатну особу, який починаючи з 01 липня 2018 року становить 1 841 грн, фізичну можливість сина, як працездатної особи, додатково здійснювати своє утримання за рахунок стипендії та іншого доходу, можливості надання утримання позивачем, яка є працездатною особою, можливості надання утримання відповідачем з урахуванням наявності на його утриманні неповнолітнього сина, на якого він сплачує аліменти, а тому враховуючи вимоги розумності та справедливості вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на повнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1 100 грн щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення сином навчання - 30 червня 2020 року. Посилання відповідача на наявність утримання хворої матері, яка витрачає великі кошти на ліки, не підтверджується належними доказами, а довідка з амбулаторії говорить тільки про те, що остання потребує постійного прийому лікарських препаратів. Доказів, що остання не працює, є непрацездатною особою відповідачем не надано. Так як позивач звільнена від сплати судового збору, останній у розмірі 704,80 грн відповідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial