overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

у вересні 2014року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.02.2011року Виконавчим комітетом Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області за актовим записом № 3 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з несхожістю характерами, різними поглядами на життя. Спільне господарство не ведуть та не підтримують шлюбні відносини з березня 2013року. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити з викладених підстав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та проти розірвання шлюбу не заперечував. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.02.2011року Виконавчим комітетом Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області за актовим записом № 3 (а.с.6). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з пояснень, сторони не підтримують шлюбних відносин та проживають окремо з березня 2013року, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вирішити питання стосовно судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, уточнивши позовні вимоги, просила стягнути з нього аліменти на її користь на утримання їх неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту подачі позову до суду до досягнення донькою повноліття. У судове засідання позивач не з'явилась, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явилася, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти їх задоволення. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у незареєстрованому шлюбі. [INFO] у сторін народилася донька - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 20 березня 2012 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (арк.с.3). Неповнолітня [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на її утримання відповідач не надає, тому, з урахуванням його можливостей та матеріального стану, з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання їх малолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до його повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений засобами масової інформації, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. 08 липня 2007 року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 24 липня 2007 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (арк.с.5). Малолітній [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на його утримання відповідач не надає, тому, з урахуванням його можливостей та матеріального стану, з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачем 24.11.2012. У обґрунтування позовних вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини з відповідачем припинено з липня 2013 року. Примирення та подальше спільне життя з ним не можливе. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений неодноразово. Заяву про розгляд справи за своєї відсутності та письмових заперечень проти позову до суду не надав. У відповідності до статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 24.11.2012 між сторонами Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 738, що підтверджується повторним свідоцтвом про одруження [NUMBER] Із пояснень позивача встановлено, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого шлюбні стосунки припинено з липня 2013 року. Намірів поновлювати шлюбні відносини позивач не має. Відповідно до статей 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, а також те, що їх примирення неможливе, взявши до уваги встановлені судом обставини життя подружжя та відсутність підстав, які перешкоджали розірванню шлюбу в судовому порядку, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до статті 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить шлюб з відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище [PERSON]. На обгрунтування позовних вимог послалась на те, що 29.08.1984 року був укладений шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. Відповідач зловживає спиртними напоями, коштів на утримання сім'ї не дає, на протязі 10 років сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги. Позивач в судове засідання не з'явилася. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, встановленому частиною 9 статті 74 ЦПК України, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Згідно з частиною 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин судом здійснено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 29.08.1984 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Від подружнього життя у сторін двоє повнолітніх дітей. Сімейне життя у сторін не склалося, позивач у позовній заяві вказує не негідну поведінку відповідача у шлюбі та сім'ї, протягом 10 років проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги. При таких обставинах суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини, від усіх видів заробітку (доходу), що місячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 04.01.2003 року. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припиненні, син проживає та знаходиться на утриманні позивача. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Разом із цим він має нормальний стан здоров`я, працює, тому має можливість надавати аліменти у вищевказаному розмірі. \~ \~ \~ \~Посилаючись на наведене, позивач просила позов задовольнити. \~ \~ \~ \~В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.01.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.2). Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серія (а.с.3). Син проживає та знаходиться на утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач є здоровим, матеріально забезпеченим, працює, інших утриманців немає. Тому суд, враховуючи стан здоров`я, матеріальний та сімейний стан відповідача, вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1\\4 частини його заробітку (доходу) на дитину на користь позивача. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України, ЗУ судовий збір суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. в зв`язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

У вересні 2014 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбу, спільне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату почуттів любові та взаємоповаги. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення та про розгляд справи за її відсутності, заперечивши щодо можливості примирення сторін, а також вказавши на відсутність неповнолітніх дітей. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги визнав, заперечивши щодо можливості примирення сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 23.12.1978 року (свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане Билбасівською посилковою радою Славянського району Донецької області 23.12.1978 р.) Сторони, за їх твердженням, спільних неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя між сторонами не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Подружжя не бажають проживати разом, шлюбні відносини між ними припинено, проти можливості примирення заперечують обидва з подружжя. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню із залишенням після розірвання шлюбу позивачу шлюбного прізвища.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

У вересні 2014 року, позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, чим ставить позивача в скрутне становище. Вона не працює, визнана інвалідом. Діти також страждають хронічними захворюваннями, що потребує додаткових витрат на їх лікування. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частині його заробітної плати (доходів) щомісячно до повноліття дітей на її користь. У судове засідання сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач - позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, відповідач - позов визнав, згоден сплачувати аліменти у зазначеному розмірі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені у справі докази, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 червня 1998 року. Шлюб зареєстровано відділом РАГС виконкому Жовтневої районної Ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 331 (а.с. 4). Подружжя мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7, 11), які проживають разом з позивачкою та перебувають на її повному утриманні. Матеріалами справи встановлено, сторони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо. Позивач не працює, визнана інвалідом третьої групи з 2012 року (а.с. 15), коштів на утримання не вистачає. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей у добровільному порядку не надає, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимога [PERSON] відповідає вимогам ст. 180 СК України, що приводить суд до переконання про задоволення вимог у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

У вересні 2014 року, позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає, проте у недостатньому розмірі. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частині його заробітної плати (доходів) щомісячно до повноліття дочки на її користь. У судове засідання сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач - позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, відповідач - позов визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання дочки. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені у справі докази, суд знаходить позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2011 року, який зареєстрований Жовтневим відділом ДРАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 799 (а.с. 5). Від шлюбу подружжя мають одну малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6), яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні та забезпеченні. Матеріалами справи встановлено. Сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть. Позивач не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку, отримує соціальну допомогу, інших доходів не має. Відповідач працює, отримує постійний стабільний дохід, матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку надає, але у недостатньому розмірі, що є обтяжуючим фактором для позивача. На користь третіх осіб аліментних стягнень відповідач не має. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, дослідивши та перевіривши матеріали справи, надані докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач позов визнав, суд дійшов висновку про задоволення вимог [PERSON] у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача судові витрати по справі.

Outcome: approved