Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що він є пенсіонером та отримує щомісячну пенсію в розмірі 2300 грн. Даних коштів на вистачає на харчування, сплату комунальних платежів, купівлю одягу. Доньку він виховував, надав можливість отримати вищу освіту. В даний час вона не допомагає йому, хоча матеріально забезпечена, працює та отримує достатній дохід для його утримання. Добровільно вирішити даний спір не мають можливості. Просив суд стягнути з [PERSON] на аліменти на його утримання в розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно; судові витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що він виконував свій батьківський обовязок щодо навчання та виховання дитини, коли вона була неповнолітньою. В даний час прийшов обовязок її віддавати борги за це. Вказав, що проживає сам, отримує пенсію в розмірі 2300 грн. та всі кошти витрачає на харчування. Донька йому не допомагає матеріально. До неї не звертався для отримання допомоги. Щодо витрат, які несе щомісячно, на час розгляду справи не може конкретизувати, але зазначив, що має також сплачувати комунальні платежі. Просив задоволити позов. У судовому засіданні відповідачка та її представник проти позову заперечували. Суду пояснили, що відповідач проживає в житловому будинку разом з колишнею дружиною, з якою залишились напружені відносини. Вона як донька намагається допомагати як йому, так і матері. Але в даний час мати хворіє та потребує додаткових ліків, які вона купує за особисті кошти. У будинку, де проживають батьки, вона сплачує за всі комунальні послуги. Позивач окремих особових рахунків по житлово-комунальним послугам не має. Вказала, що після розподілу житлового будинку в натурі, на користь позивача з пенсії матері утримується компенсація за різницю в частках по будинку, що також є додатковим доходом. Батько до неї жодного разу не звертався для отримання допомоги. При вирішенні спору просила врахувати, що вона дійсно працює, але розмір заробітної плати не дозволяє їй надавати таку допомогу, оскільки сплачує за комунальні послуги по будинку батьків, має на утриманні неповнолітніх дітей, несе витрати на купівлю дорогих ліків для матері. Просила відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення осіб які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як визначено у ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до положень ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до змісту вказаної статті, непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом 1, 11, 111 групи. Потреба в матеріальній допомозі має визначатися залежно від наявності чи відсутності прожиткового мінімуму. Згідно положень ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку доходу. При цьому має враховуватися можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], відтак, зважаючи на свій вік, є непрацездатним та отримує пенсію за віком. Доказів щодо отриманого доходу (пенсії, інші види нарахуваь) позивач суду не надав. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 листопада 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 грудня 2015 року житловий будинок між [PERSON] та [PERSON] був розділений в натурі та в тому числі з [PERSON] стягнено на користь [PERSON] компенсацію ідеальних часток в будинковолодіння в сумі 13106 грн. В даний час відкрито виконавче провадження, що підтверджено постановою державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Київській області від 19 жовтня 2016 року. Встановлено, що [PERSON] має на утриманні двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Національного інституту хірургії та трансплантології ім. О.О. Шалімова №1875 від 18 листопада 2016 року [PERSON] працює на посаді лікар-анестезіолог та за період з травня 2016 року по жовтень 2016 року нарахована заробітна плата в розмірі 22\~860 грн. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі на даний час становить 1130 грн. З огляду на пояснення [PERSON], надані в судовому засіданні, позивач отримує пенсію більшу за встановлений для осіб, які втратили працездатність, прожитковий мінімум. Додатковий обовязок дітей брати участь у витратах на батьків визначений ст. 203 Сімейного Кодексу України і повязаний з особливими обставинами (нещасний випадок, вартість ліків, протезування, інвалідного візка тощо) можуть стягуватися разово або періодично, наперед або після їх фактичного понесення. У матеріалах справи не містить жодних доказів щодо наявних хвороб та необхідність лікування. Натомість відповідачка надана суду докази щодо купівлі ліків, необхідних для лікування та підтримання своєї матері. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В розумінні положень ст. 204 Сімейного Кодексу України виникнення аліментного обовязку дочки, сина щодо матері, батька не повязане з виконанням ними своїх батьківських обовязків, цей обовязок виникає завжди ( виняток ч.2 ст. 202 Сімейного Кодексу України), але дочка, син можуть бути звільнені від нього за рішенням суду. Звільнення дітей від аліментного обовязку - це санкція за ухилення від виконання батьківських обовязків. Застосування цієї санкції нерозривно повязане із винною поведінкою батьків, тобто коли вони усвідомлювали свої батьківські обовязки, мали можливість їх виконувати, але не вчиняли щодо цього необхідних дій. На час розгляду справи, пенсія позивача забезпечував його прожитковий мінімум, встановлений для осіб, які втратили працездатність. Оскільки позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, тому в задоволенні позову суд відмовляє. Сам по собі факт виховання дитини не може бути підставою для стягнення аліментів за ст. 202 СК України, оскільки в даному випадку підлягає доведенню також необхідність додаткового матеріального утримання.

Outcome: dismissed