Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

у березні 2015 року позивач звернувся в Голосіївський районний суд м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 06/1529к-06 від 14.12.2006 року в розмірі 55989,97 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 14.12.2006 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 06/1529к-06, відповідно до умов якого банк надав останній на поточні потреби кредит в сумі 14026,00 грн. зі сплатою 10 % річних за користування кредитом строком до 13.12.2011 року. Відповідно до умов укладеного кредитного договору відповідач зобов'язалась погашати заборгованість за кредитним договором в установлені в ньому терміни і порядку та сплачувати банку нараховані проценти та комісію в розмірах, визначених у договорі. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши [PERSON] обумовлену в останньому суму кредиту, однак, [PERSON], в свою чергу, зобов'язань за договором не виконала, тому банк відповідно до умов договору має право вимагати від неї погашення виниклої заборгованості. Станом на 16.01.2015 року у відповідача наявна заборгованість в сумі 3544,14 доларів США, що еквівалентно 55989,97 грн.. Просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 55989,97 грн. та судовий збір - 559,90 грн. Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. В останній також зазначив про те, що обґрунтування позову та позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач, яка повідомлялась в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин суд, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 14.12.2006 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 06/1529к-06, відповідно до умов якого банк надав останній на поточні потреби кредит в сумі 14026,00 грн. зі сплатою 10 % річних за користування кредитом строком до 13.12.2011 року (а.с. 9-13). Для видачі кредиту банк відкриє позичальнику позичковий рахунок [NUMBER] та рахунок для нарахування та сплати процентів [NUMBER]. Кредит надається позивальнику в готівковій або безготівковій формі (п.4.2 кредиту). Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши відповідачу зазначені вище кошти. Згідно з умовами договору кредиту [PERSON] зобов'язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом частинами у терміни, що визначені відповідно до умов цього договору (п. 6 кредитного договору, а.с.10). Як встановлено в ході розгляду справи, [PERSON], всупереч договірним зобов'язанням, належним чином не виконала їх, у встановлені графіком терміни не погасила кредит та проценти за користування ним (а.с. 8). В зв'язку з порушенням позичальником кредитних зобов'язань банк направив на ім'я відповідача досудові вимоги від 16.01.2015 року, що містить вимогу кредитора сплатити заборгованість по кредитному договору, але відповіді на вимогу кредитор не отримав (а.с. 19). Відповідачем викладені в повідомленні вимоги банку проігноровані, заборгованість останньою не погашена і станом на 16.01.2015 року загальна сума заборгованості становить 55989,97 грн., з якої: сума заборгованості по відсоткам - 24981,85 грн., сума нарахованої пені - 31008,12. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В ході розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] порушені умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконані взяті на себе зобов'язання. Відповідач не сплачуючи у вказаний договорі строк кредит, порушила вимоги ст. 530 ЦК України, відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Тому, суд приходить до висновку про те, що вимога позивача щодо стягнення з [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором є обґрунтованою та доведеною в ході розгляду справи, у зв'язку з чим остання підлягає задоволенню. Згідно з ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі, понесені ним при зверненні до суду. На підставі викладеного, ст. ст. 11, 526, 530, 610, 611, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved