overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом щодо розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.12.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського міського управління юстиції Київської області (актовий запис № 467) посилаючись на різні погляди на сімейне життя. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить їх інтересам. Від шлюбу є неповнолітні діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, повідомлена про місце і час розгляду справи належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.12.2003 року про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського міського управління юстиції Київської області зроблено актовий запис № 467 та видано відповідне свідоцтво (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] (а.с. 8), та [PERSON], [INFO] (а.с.7). За позовною заявою сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 10 червня 1995 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб в Виконкомі Сартанської селищної ради Іллічівського району м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 12. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Сторони однією сімєю не проживають з 2011 року, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обовязків, через що в сімї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та просить після розірвання шлюбу присвоїти їй прізвище «Хараджа». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 10 червня 1995 року в Виконкомі Сартанської селищної ради Іллічівського району .Маріуполя Донецької області, актовий запис № 12. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сімя розпалась остаточно та підстав для її збереження немає, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та інтересам їх дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 27 лютого 1999 року він уклав шлюб з відповідачкою в Іллічівському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 73. Від шлюбу мають дитину [PERSON],[INFO]. Сторони проживають за однією адресою, однак спільного господарства не ведуть, однією сімєю не проживають, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обовязків, через що в сімї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй прізвище «Криворучко». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 27 лютого 1999 року в Іллічівському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 73. Від шлюбу мають дитину [PERSON],[INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім?єю, втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 27 серпня 2005 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб в відділі реєстрації державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 54. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Сторони однією сімєю не проживають з січня 2015 року, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обовязків, через що в сімї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про день розгляду справи була повідомлена належним чином, у звязку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 27 серпня 2005 року, в відділі реєстрації державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 54. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НО № 211985. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сімя розпалась остаточно та підстав для її збереження немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 21 липня 2014 року виконавчим органом Новгородської селищної ради м.Торецька Донецької області, за актовим записом № 25. Під час шлюбу у сторін [INFO] народилася дитина - донька [PERSON]. Вказує, що з вересня 2016 року шлюбні стосунки між сторонами припинені у зв'язку з різними поглядами на життя. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки між сторонами по справі повністю втрачене почуття любові та поваги один до одного, що суперечить їх інтересам, неухильно наполягає на задоволенні заявлених вимог. Позивач у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, наполягає на розірванні шлюбу між ним та відповідачем. Відповідач у судове засідання не з'явилася з невідомих причин, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутністю не надала. Справа розглядається на підставі ст. 224 ЦПК України - заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі зареєстрованому 21 липня 2014 року виконавчим органом Новгородської селищної ради м.Торецька Донецької області, за актовим записом № 25. Під час шлюбу у сторін [INFO] народилася дитина - донька [PERSON]. З вересня 2016 року подружжя припинило шлюбні відносини, не підтримує їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

У березні 2017 року Позивач звернувся до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 червня 2015 року. Заяву мотивував тим, що вказаним рішенням суду відмовлено у задоволенні його позову до ПАТ «Київобленерго» (за час розгляду справи назва змінена на ПрАТ «Київобленерго») про визнання протиправними дій відповідача щодо направлення йому попереджень про припинення постачання електроенергії у звязку із наявністю боргу та відшкодування моральної шкоди. Відмовляючи у позові, суд виходив із наявності у нього перед ПрАТ «Київобленерго» боргу в розмірі 1772,27 грн., що виник за період із 06 травня 2009 року по 22 квітня 2014 року, а відтак не вбачає протиправності дій відповідача у надсиланні йому повідомлень про сплату боргу. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 травня 2017 року заява [PERSON] про перегляд судового рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами залишена без задоволення. Не погоджуючись із ухвалою, Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.05.2017 року Позивач подав апеляційну скаргу. Постановою Апеляційного суду Київської області від 26.04.2018 року апеляційна скарга [PERSON] задоволена, ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 травня 2017 року скасовано, а справу для продовження розгляду направлено до суду першої інстанції. Сторони належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки (а.с.231,232), сторони до суду не зявилися, Відповідач причин неявки не повідомив, Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, оскільки за станом здоровя не міг брати участь у її розгляді. Відповідно до ст.223\~ЦПК України дані обставини не перешкоджають розгляду справи. Розглянувши заяву про перегляд рішення Києво-Святошинського районного суду від 25.06.2015 року, ознайомившись та проаналізувавши правову позицію викладену у Постанові апеляційного суду Київської області від 26.04.2018 року, Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 лютого 2017 року у справі 367/3053/15-ц,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що він з відповідачкою з 18 жовтня 2008 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1027. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені більше двох років тому через різні погляди на життя, відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння. Спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати. Просив позов задовольнити. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлялась своєчасно належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження І-НО №141562, виданого 18.10.2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1027, [PERSON] та [PERSON] 18.10.2008 року зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити без змін «Чугуєва».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 12.11.2015 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки, відсутні спільні погляди на сімейне життя, довіра, почуття любові та поваги втрачено, не проживають однією сім'єю, шлюбні відносини припинені. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, надіслали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Суд, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.11.2015 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені, примирення неможливе. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання зміни прізвища позивачем судом не вирішувалось у зв'язку з її неявкою в судове засідання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі сплаченого судового збору 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем 28.03.2003 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось з суто особистих причин, почуття любові та поваги втрачено, примирення неможливе. Шлюбні відносини припинені, не проживають разом, спільне господарство не ведеться. В судовому засіданні 18.09.2017 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судовому засіданні 22.08.2017 року заперечувала проти позовних вимог, просила надати строк для примирення. Представник відповідача в судовому засіданні 18.09.2017 року позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити в їх задоволенні, також суду пояснила, що на даний час питання щодо місця проживання дитини, її утримання та розподілу спільного майна подружжя між сторонами не узгоджено. Суд, вислухавши пояснення, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.03.2003 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на даний час питання щодо місця проживання дитини, її утримання та розподілу спільного майна подружжя між сторонами не узгоджено. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що при укладенні шлюбу відповідачка прізвище не змінювала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на те, що 07 червня 2015 року в м Києва сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: -«Дайхатсу Теріос», д.р.н. АІ6471СМ, під керуванням [PERSON] «Фольксваген», д.р.н. АН3149АВ, під керуванням [PERSON] На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована відповідно до Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3580426 у ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія». Вина відповідача у скоєнні ДТП була встановлена у судовому порядку, що підтверджується постановою Святошинського районного суду м. Києва від 06.07.2015 року у справі № 759/9112/15-п. В звязку з вищевикладеним до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» звернувся власник пошкодженого автомобіля [PERSON] із заявою про страхове відшкодування. На виконання Договору та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 01 листопада 2010 року між сторонами було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. У звязку з порушенням зобовязань за договором, відповідач станом на 29 грудня 2016 року має заборгованість по кредитному договору в сумі 17 619,05 грн., з яких: заборгованість за кредитом 5 233,25 грн.; заборгованість по процентам 5 677,47 грн.; заборгованість за пенею 5 393, 14 грн.; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 815,19 грн. Загальна сума заборгованості становить 17 619,05 грн. Просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 619,05 грн. У судове засідання позивач свого представника не направив, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою сторін в засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Як вбачається із матеріалів справи 01 листопада 2010 року між сторонами було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. У звязку з порушенням зобовязань за договором, відповідач станом на 29 грудня 2016 року має заборгованість по кредитному договору в сумі 17 619,05 грн., з яких: заборгованість за кредитом 5 233,25 грн.; заборгованість по процентам 5 677,47 грн.; заборгованість за пенею 5 393, 14 грн.; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 815,19 грн. Загальна сума заборгованості становить 17 619,05 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved