Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

У вересні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] і прохало стягнути з неї 20378,30 грн. заборгованості за кредитним договором і сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн. Свої вимоги банк мотивував тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання відповідно укладеного кредитного договору. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав посилаючись на підстави зазначені в позовній заяві, а також стверджував , що позов заявлено в межах дії кредитного договору і в межах позовної давнеості. Відповідач [PERSON] позов не визнала повністю і прохала застосувати до позовних вимог наслідки спливу позовної давності. Суд, вислухавши пояснення сторін і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] укладено кредитний договір № б/н від 23.06.2008 р. Відповідно умов договору банк надав відповідачеві кредит за технологією «Швидка готівка» у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з базовою процентною ставкою за кредитом 2 % на місяць на залишок заборгованості, щомісячною комісією 3,5 % і щомісячним платижем у розмірі 420 грн. Відповідач погодилася,що її заява разом із Пам»ткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становить між нею та банком договір про надання банківських послуг , що підтверджується підписом у заяві (а. с. 6). Пунктом 8.6 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена відповідальність за порушення будь-якого із зобовязання, а саме: при порушенні позичальником строків платежів передбачених Договором, по будь-якому з грошових зобовязань більш ніж на 120 днів позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми позову (а. с. 11). Відповідно п.9.11 зазначених Умов та правил договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання,Якщо протягом цього терміну жодна ізсторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору,він автоматично лонгується на такий самий термін. Відповідно до Памятки клієнта за технологія «Швидка готівка» послуга передбачає, що кредитні кошти позичальник може використати тільки для оплати необхідного йому товару чи послуги. Також у Памятці клієнта визначено яким чином позичальник повинен погашати заборгованість: починаючи з місяця, наступного за здійсненням першої операції, позичальнику необхідно вносити на платіжну картку обовязкові щомісячні платежі, що включають у себе як частину кредиту, так і нараховані проценти; дізнатися про розмір мінімального поточного платежу позичальник може в будь-якому відділенні ПриватБанку; додатково банк безкоштовно інформуватиме позичальника про розмір належного до сплати мінімального платежу шляхом відправлення відповідного SMS на його мобільний телефон; погашення заборгованості під час внесення коштів на картрахунок здійснюється в такому порядку: прострочені комісії, прострочені проценти, прострочений кредит, нараховані комісії; за технологією «Швидка готівка» обовязковий щомісячний платіж розраховується як процент від поточного залишку заборгованості за кредитом, при цьому частина кредиту, погашена в результаті внесення платежу, повторно вже не доступна для нових витрат. Позивач не надав доказів вручення відповідачеві зазначеної пам»ятки. Платіжна картка [PERSON] не видавалася. Відповідач, отримавши грошові кошти, не виконує своїх зобов'язань та станом на 05.08.2015 року має заборгованість на загальну суму 20378,30 грн., що складається: 1659,83 грн. заборгованість за кредитом; 8871,88 грн. заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 8400,00 заборгованості за пенею та комісією. А також штрафи відповідно до пункту 8.6 «Умов та правил надання банківських послуг»: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 946,59 грн. штраф (процентна складова). Розмір заборгованості є належним чином доведеним, та відповідачем не спростований. З долученого до справи розрахунку і виписки з особистого рахунку вбачається, що позивач вносила суми погашення за наданим кредитом у серпні, вересні, жовтні і грудні 2008 року інших платежів до цього часу не вносила (а.с.3-5,40). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір є двостороннім договором і права й обовязки виникають у кожного контрагента. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною четверта статті 267 ЦК України передбачає, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Пунктом 5.12 Правил користування платіжною карткою, у редакції чинній на час укладення сторонами договору, строк позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагород, неустойки та штрафів збільшено до 5 років. Зазначене узгоджується з вимогами ч. 1\~ст. 259 ЦК України, якою передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Оскільки в заяві позичальника, яка є складовою укладеного договору, позичальник зазначила, що вона ознайомлена та погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй у письмовому вигляді строк позовної давності було збільшено до 5 років за угодою сторін договору, укладеною в належній формі. В статті\~253 ЦК України зазначено,що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина перша та пята\~статті 261 ЦК України). Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд. Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобовязання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Результати аналізу умов кредитного договору сторін у цій справі та зміст зазначених правових норм свідчать про те, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг строку позовної давності стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі\~не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України). Зазначені правові висновки, які є обовязковими для всіх судів України, містяться в постановах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року (№ 6-95цс14), від 24 вересня 2014 року (№6-103цс14), прийнятих за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстав, передбачених\~ст. 355 ЦПК України. Згідно зі\~статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до п. 9.12. Умов і Правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з часу підписання. Якщо на протязі цього терміну ні одна зі сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же строк. При цьому пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений. Проте після закінчення строку дії договору банк не видавав [PERSON] грошових коштів і платіжної картки, так як боржник своїх зобовязань за договором від 23 червня 2008 року не виконав. Оскільки договір було укладено на строк 12 місяців, тобто до 23 червня 2008 року, доказів пролонгації дії договору після цього строку та видачі [PERSON] платіжної картки, позивач суду не надав, платежів на виконання умов договору відповідачка не здійснювала з січня 2009 року, а ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовною заявою про захист свого порушеного права у вересні 2015 року, перебіг позовної давності відповідно до ст.\~256,259, ч. ч. 1, 5 ст.\~261, ч. 4 ст.\~267 ЦК України сплив на момент пред'явлення позову позивачем. Поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач не надав. Суд не вважає,що строк дії договору рівний строку дії картрахунку. Так в п. 9.3. Умов і Правил надання банківських послуг зазначено, що картрахунки відкриті на невизначений строк за винятком настання умови, викладеної у п.п. 9.6., 9.7. цих Умов. Тобто в цьому пункті визначено строк на який відкривається картрахунок. Строк дії договору, визначений у п. 9.12. Умов і Правил надання банківських послуг та в ньому відсутня вказівка про те, що строк дії договору відповідає строку дії картрахунку. Враховуючи встановлені обставини, факт предявлення позову у вересні 2015 року та заяви відповідача про застосування строку позовної давності, позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволенню не підлягає. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed