Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

У березні 2014 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.02.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, на підставі якого відповідачу було надано кредит у розмірі 3478,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,00 % річних. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим загальна сума заборгованості станом на 08.01.2014 року становить 14433,81 грн., яка складається з: 177,54 грн. - основний борг, 3069,28 грн. - прострочений борг, 2772,59 грн. - прострочені проценти, 11,12 грн. - строкові проценти, 64,34 грн. - нарахована плата за обслуговування кредиту, 8338,94 грн. - пеня за несвоєчасне погашення платежів. Оскільки боржником умови договору не виконані, тому позивач просить суд стягнути з нього заборгованість в розмірі 14433,81 грн. та суму сплаченого судового збору. Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, до суду подали письмові заяви, у яких просять розглядати справу у їхній відсутності. У поданій до суду заяві представник позивача вказав про підтримання позовних вимог. Відповідач у заяві зазначив, що у питанні вирішення спору покладається на розсуд суду та звернувся з проханням зменшити розмір нарахованої пені у зв'язку із скрутним матеріальним становищем, так як він є пенсіонером та отримує незначний розмір пенсії. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. В силу ст. 550 ЦК України право на неустойку, якою згідно зі ст. 549 цього Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Судом встановлено, що 02.02.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № С91.169.71270, на підставі якого відповідачу було надано кредит у розмірі 3478,00 грн. строком на 24 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,00 % річних від залишкової суми кредиту. Відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним в строки та в порядку, що встановлені кредитним договором, та проводити оплату за кредитне обслуговування в розмірі 1,8500 % щомісячно від початкової суми кредиту У зв'язку з невиконанням відповідачем обов'язку зі сплати коштів в рахунок погашення боргу за кредитним договором, процентів за користування кредитом та коштів за кредитне обслуговування станом на 08.01.2014 року заборгованість становить 14433,81 грн., яка складається з: 177,54 грн. - основний борг, 3069,28 грн. - прострочений борг, 2772,59 грн. - прострочені проценти, 11,12 грн. - строкові проценти, 64,34 грн. - нарахована плата за обслуговування кредиту, 8338,94 грн. - пеня за несвоєчасне погашення платежів, що підтверджується розрахунком заборгованості. Частиною 3 статті 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У пункті 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» роз'яснено, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Виходячи із загальних положень цивільного законодавства про відповідальність та про забезпечення виконання зобов'язання санкція у вигляді неустойки (пені та штрафу) спрямовується на забезпечення виконання боржником своїх зобов'язань по поверненню позики. Розмір санкції в грошовому виразі має бути не більшим, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Зважаючи на те, що відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру пені за порушення строку сплати платежів, надавши суду докази того, що він є пенсіонером і отримує пенсію за вислугу років, сума якої за період з 01.01.2014 року по 30.09.2014 року згідно довідки ГУ ПФУ в Житомирській області від 22.09.2014 року складає 18392,11 грн., що суд розцінює як обставину, що має істотне значення, і тому підлягає врахуванню для зменшення розміру неустойки у виді пені. На підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України,

Outcome: partial