Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою,в якій просила: поділити житловий будинок [ADDRESS], а також земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] для будівництва та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] в рівних частинах між нею та [PERSON] та, після проведення судових будівельно-технічних експертиз позивач в особі свого представника уточнила позовні вимоги та просить суд: - виділити в натурі та визнати за позивачем [PERSON] право власності на відокремлену цілу частину домоволодіння, що складається: в житловому будинку з приміщень 1-4 - житлова кімната площею 22,4 кв.м. вартістю 41191 грн.; 1-5 - житлова кімната площею 14.7 кв.м. вартістю 28183 грн., 1-6 - житлова кімната площею 9,9 кв.м. вартістю 19946 грн., загальною площею 47 кв.м. вартістю 89320 грн.; погріб «Д» вартістю 3877грн., ? частина огорожі вартістю 2761,5 грн., а всього на суму 6638,50грн., де загальна вартість по домоволодінню 95958,50грн., що складає 40/100 частки від загальної вартості домоволодіння, що менше від ідеальної частки у домоволодінні в одиницях вартості на 22406,00 грн.; - виділити та визнати за позивачем [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки площею 500 кв.м. із земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] по [ADDRESS], розташовану в межах: від т.А до т.В - 14,3 м. ([ADDRESS]), від т. В до т. О. - 6,7 м; від т.О до т. П. - 7,4 м; від т. П до т. Д - 1,4 м; від т. Д до т.Ж. - межа прокладена по лінії розподілу житлового будинку; від т. Ж до т. З - 19,4м; від т. З до т. І. - 10,2 м; від т. І до т. Ф. - 31,5м; від т.Ф до т. А - 27,0 м; - виділити в натурі та визнати за відповідачем [PERSON] право власності на відокремлену цілу частину домоволодіння, що складається: в житловому будинку з приміщень: 1-1 - веранда площею 19,0 кв.м. вартістю 36995 грн., 1-7 - кухня площею 11,8 кв.м. 22724 грн., 1-3 - житлова кімната площею 10,1 кв.м. вартістю 20378 грн., 1- 2 коридор площею 4,9 кв.м. вартістю 9540 грн., загальною площею 45,8 кв.м. вартістю 89637 грн.; з надвірних будівель: сарай «Б» вартістю 34395,00грн., ганок «а1» вартістю 1914,00грн., сарай «В» вартістю 3333 грн., колодязь «К» вартістю 8947 грн., вбиральня «Г» вартістю 3099,00 грн.,1/2 частини огорожі вартістю 2761,50 грн., яма вигрібна вартістю 2684 грн., а всього на суму 57133,50 грн., де загальна вартість по домоволодінню 146770,50 грн., що складає 60/100 частки від загальної вартості домоволодіння, що більше від ідеальної частки у домоволодінні в одиницях вартості на 25406,50 грн.; - виділити та визнати за відповідачем [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки площею 500 кв.м. із земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] по [ADDRESS], розташовану в межах: від т.Г до т. В - 17,7 м ([ADDRESS]);від т.В до т.О. - 6,7 м; від т. О до т. П - 7,4 м; від т. П до т.Д. - 1,4 м; від т. Д до т. Ж. - межа прокладена по лінії розподілу житлового будинку; від т. Ж до т. З. - 19,4 м; від т. З до т.І - 10,2 м; від т. І до т. К - 1,2 м; від т.К до т.Л - 32,4 м. - покласти на [PERSON] обов'язок провести ремонтно-будівельні роботи з перепланування житлового будинку по [ADDRESS], з одноквартирного у двоквартирний (Варіант №1), а саме: демонтувати дверні блоки з наличниками між приміщенням 1-2 площею 4,9 кв.м. та 1-6 площею 9.9. кв.м.; 1-3 площею 10.1кв.м. та 1.4 площею 22.4 кв.м.; закласти дверні прорізи між приміщеннями 1-2 площею 4.9 кв.м. та 1-6 площею 9.9 кв.м.; між приміщеннями 1-3 площею 10,1 кв.м.та та 1.4 площею 22.4 кв.м.; влаштувати дверний проріз між приміщеннями 1-5 площею 14.7 кв.м. та 1-6 площею 9,9 кв.м.; розібрати перегородку між приміщеннями 1-2 площею 4,9 кв.м. та 1-3 площею 10,1 кв.м. для влаштування кімнати площею 15 кв.м.; демонтувати віконний проріз у приміщенні 1-4 площею 22,4 кв.м. зі сторони лівого бокового фасаду з подальшим влаштуванням вхідного дверного прорізу у зовнішній стіні; влаштувати перегородку у приміщенні 1-4 площею 22,4 кв.м. для відокремлення приміщення кухні, площа якої після влаштування перегородки буде складати 13,5 кв.м; влаштувати у перегородці, яка розділяє приміщення 1-4 площею 22.4 кв.м. дверний проріз для сполучення з приміщенням кухні.. - стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] кошти в сумі 22406,00грн. в рахунок компенсації за зменшення ідеальної частки у праві власності на домоволодіння; а також 7751,00грн. для проведення переобладнання житлового будинку з одноквартирного у двоквартирний, та судові витрати, пов'язані з розглядом цивільної справи, що складаються із суми сплаченого судового збору в розмірі 400 грн., суми оплати за проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 10976,40 грн. та суми оплати за правову допомогу у розмірі 7000 грн. (а.с.164-168). В обґрунтування позивач зазначає, що позивач є власником ? частини спірного будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS], співвласником будинку є відповідач. Домоволодіння розташовано на земельній ділянці з кадастровим номером [NUMBER], яка перебуває у спільній сумісній власності обох співвласників. Позивач стверджує, що намагалась домовитися з відповідачем щодо визначення порядку користування спільним майном, вирішити питання про виділ їй окремої частини шляхом поділу майна в натурі, однак спільної згоди у вирішенні даного питання досягнуто не було, і відповідач одноосібно користується майном, зловживаючи своїми цивільними правами. Враховуючи висновки експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи щодо визначення варіантів поділу житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS] за № 1369/15-43/5666/15667/15-43, та додаткової судової експертизи № 1920/16-43 щодо варіантів розподілу земельної ділянки для будівництва і обслуговування спірного домоволодіння відповідно до часток кожного в спільній частковій власності, вік та бажання відповідача володіти частиною будинку з облаштованим входом, позивачка бажає поділити спірне домоволодіння за варіантом поділу № 2 житлового будинку з відступом від ідеальних часток та варіантом № 2 розподілу земельної ділянки. Згідно до висновку експерта частина житлового будинку з надвірними будівлями, яку [PERSON] має бажання отримати у власність за загальною площею є меншою від ідеальної 1/2 частки у незначному розмірі від загальної вартості на 22406 грн., і вона погоджується отримати компенсацію від відповідача у визначеному експертом грошову еквіваленті. Позивачка зобов'язується провести самостійно передбачені висновком експерта переобладнання, вартість яких у розмірі 7751,00грн. підлягає стягненню з відповідача. Представник позивача в силу ст. 88 ЦПК України, просить стягнути на користь позивача фактично понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] повністю підтримав заявлені позовні вимоги, вважає, що обрані позивачем варіанти поділу житлового будинку, надвірних будівель та земельної ділянки враховують інтереси обох сторін, а саме: інтереси відповідача в частині поділу будинку, та інтереси позивача в частині поділу земельної ділянки, оскільки передбачають виділення відповідачу у власність частини будинку з підсобними приміщеннями, з підведеними комунікаціями, відокремленим входом в будинок, та передбачають виділення у власність сторонам по ? частині земельної ділянки без залишення ділянок у спільному користуванні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив, що не згоден з жодним з варіантів поділу будинку та земельної ділянки, в тому числі з підстав, наведених в письмових запереченнях (а.с.37-38). Він вважає вимоги позивача незаконними, безпідставними, стверджує, що позивач тривалий час не проживає на території України та до нього з пропозиціями щодо поділу майна в натурі чи отримання компенсації, і перешкод щодо користування майно він не чинив. Він стверджує, що сестра позивача користується земельною ділянкою та, що позивач не приймала участь у підтримці в належному стані житлового будинку та прилеглої до нього території. Додатково відповідач також пояснив, що заперечує проти нерівнозначного поділу будинку, за яким у власність позивачу відходять три житлові кімнати, а йому лише одна, а також не згоден отримати у власність іншу частину будинку, а також зазначає, що не згоден на отримання компенсації та є пенсіонером, неспроможним сплатити компенсацію позивачу. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ч. 3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 20 березня 2007 року Меленною Т.К., державним нотаріусом Бориспільської міської дерджавної нотаріальної контори Київської області, зареєстрованого в реєстрі за №2-601,позивачу на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в м.Борисполі Київської області, та належали померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Бориспільським міськкомунгоспом Київської області 25.07.1979 року за №4178, зареєстрованого Бориспільським МБТІ 25.07.19979 року за №2710. При цьому, як зазначено в свідоцтві про право на спадщину за заповітом, на земельні ділянці розташовано: один житловий будинок житловою площею 57,1 кв.м, зазначений в плані літерою «А-І» та надвірні будівлі і споруди: сарай «Б», сарай «В», убиральня «Г», погріб «Д», колодязь «К», каналізаційна яма «Л», огорожа, а також зазначено, що на ? частину вищевказаного житлового будинку видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON] (а.с.8). Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15022247 від 25.06.2007 року (а.с.9), право власності позивача на ? частину спірного домоволодіння зареєстровано КП «Бориспільське бюро технічної інвентаризації», дата прийняття рішення про реєстрацію права власності - 25.06.2007 (а.с.9). Також встановлено, що сторонам у справі на праві приватної спільної сумісної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] по [ADDRESS], з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджується Свідоцтвом про право власності, індексний номер 1297438, дата видачі 16.03.2013 (а.с.6). Встановлено, що сторони не можуть дійти згоди щодо поділу належного їм на праві спільної власності нерухомого майна, що фактично визнано відповідачем в судовому засіданні, який заперечував проти жодного з варіантів поділу домоволодіння та зустрічних позовних вимог щодо встановлення порядку користування належним сторонам майном, або його поділу, не заявляє. Відповідно до ст. ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України. Відповідно до вимог частин 1 та 2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом. При цьому суд, враховує положення ст. ст. 183, 367 ЦК України, відповідно до яких виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. Відповідно роз'яснення викладені у пунктах 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», відповідно до яких судам роз'яснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. А також враховує, що порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається «Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі - Інструкція). Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об'єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об'єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об'єкту поштової адреси. Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизі № 1369/15-43/5666/15667/15-43 від 04.11.2015 (а.с.87-105) розподіл житлового будинку по [ADDRESS] в ідеальних частках ? та ? у відповідності до вимог нормативних актів неможливий, в зв'язку з чим експертом визначено три можливі варіанти розподілу житлового будинку з відступом від ідеальних часток ? та ? у відповідності до вимог нормативних актів, також визначено обсяг та вартість будівельних робіт, які необхідно провести для переобладнання групи приміщень в двохквартирний житловий будинок по трьох запропонованих варіантах розподілу житлового будинку . При цьому, як вбачається з висновку експерта, ним враховувались вимоги вищезазначеної «Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна», в якому зокрема зазначено, що для автономного користування системами опалення, водопостачання, каналізації, електропостачання та газопостачання у житловому будинку, співвласникам необхідно розробити проект на переобладнання інженерних систем житлового будинку. Кожним співвласником замовляється проект на переобладнання частин житлового будинку, який складається організаціями, що мають відповідну ліцензію. Розробка проекту, визначення і вартості його розробки і затвердження в установленому законом порядку з відповідними службами і установами не входить до компетенції експертів КНДІСЕ. Крім того, вирішення цих питань виходить за межі заявлених позовних вимог. Суд враховує, що згідно з відповіддю виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області від 29.09.2014 року №3-3173 для розгляду питання щодо перепланування житлового будинку, відповідно до п 1.4.5 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 25.08.2005 №927/11207, необхідно надати: проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку; згоду співвласників або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності. Проте, з урахуванням заперечень відповідача, така згода відповідачем надана не була. Однак, з урахуванням встановленої висновком експерта можливості поділу спірного домоволодіння в натурі, сам факт заперечення відповідача проти такого поділу, не може бути підставою для відмови у позові. Так, розглянувши варіанти поділу спірного домоволодіння, суд прийшов до висновку, що найбільш прийнятним варіантом поділу будинку та надвірних будівель та споруд, який найбільш наближений до поділу будинку відповідно до ідеальних часток по ? кожному, є варіант №1, який передбачає поділ будинку, аналогічний наведеному у варіанті №2, щодо поділу за яким позивач просить суд, проте передбачає поділ надвірних будівель і споруд таким чином, що відступ від ідеальної частки та розмір компенсації є в порівнянні з іншими варіантами №2 та №3 суттєво меншим: 48/100 та 52/100, відступ від ідеальної частки в одиницях вартості становить 3735,00грн., в той час як за варіантом №2 : 40/100 та 60/100, а відступ від ідеальної частки в одиницях вартості становить 22406,00грн., і за варіантом №3 : 41/100 та 59/100, і відступ від ідеальної частки в одиницях вартості становить 21564,50 грн. (а.с.95-97). При цьому суд враховує, що грошова компенсації вартості належної співвласнику частки у спільній частковій власності може бути надана лише за згодою співвласника, та, що відповідач не погоджується з отриманням такої компенсації, а також враховує непрацездатний вік відповідача (1941 рік народження), в зв'язку з чим присудження з відповідача на користь позивача значної, на думку суду компенсації, в сумі 22406 гривень, яку передбачає варіант поділу житлового будинку №2, не відповідає загальним засадам цивільного судочинства: принципу розумності, виваженості та справедливості, в той час, як розмір відповідної компенсації за варіантом поділу будинку №1 складає лише 3735,00грн., що в порівнянні із встановленим прожитковим мінімумом для осіб, які втратили працездатність (з 1 травня 2016 року - 1130 гривень), а також розміром пенсії відповідача, яка станом на 03.11.2014 року (а.с.38) складала 1600 гривень, на думку суду, не буде для відповідача надмірним тягарем. Наведене, на думку суду, відповідає правовій позиції, висловленій в постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі № 6-2925цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Зокрема, Верховний Суд України зазначив, що вирішуючи питання про стягнення компенсації в рахунок визнання за іншою особою права власності на спільне майно, суд повинен з'ясувати, чи не становитиме це для них надмірний тягар. В частині запропонованого позивачем розподілу приміщень по житловому будинку між співвласниками, суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що залишення у власності відповідача саме зазначених позивачем приміщень житлового будинку :1-1 - веранда площею 19,0 кв.м. вартістю 36995 грн., 1-7 - кухня площею 11,8 кв.м. 22724 грн., 1-3 - житлова кімната площею 10,1 кв.м. вартістю 20378 грн., 1- 2 коридор площею 4,9 кв.м. вартістю 9540 грн., загальною площею 45,8 кв.м. вартістю 89637 грн. (згідно з висновком експерта - співвласник №1), - а також покладення на позивача обов'язку по переобладнанню одноквартирного будинку у двоквартирний, оскільки такий поділ якнайбільше враховує інтереси відповідача, який в силу свого похилого віку, буде позбавлений можливості провести відповідні переобладнання, і виділена йому у власність частина будинку має вже облаштований окремий вхід в будинок та необхідні для обслуговування побутових потреб позивача службові приміщення, в той час, як згідно з висновком експерта, іншому співвласнику (згідно з заявленими позовними вимогами - позивачу) виділяються у власність лише житлові кімнати: 1-4 - житлова кімната площею 22,4 кв.м. вартістю 41191 грн.; 1-5 - житлова кімната площею 14.7 кв.м. вартістю 28183 грн., 1-6 - житлова кімната площею 9,9 кв.м. вартістю 19946 грн., загальною площею 47 кв.м. вартістю 89320 грн. (згідно з висновком експерта співвласник №2). При цьому суд враховує, що такий поділ для позивача згідно із заявою його представника в судовому засіданні не був принциповим, і позовні вимоги були змінені представником позивача саме з урахуванням інтересів відповідача, який заявив, що варіант поділу, за яким йому у власність будуть виділені приміщення: 1-4 - житлова кімната площею 22,4 кв.м., 1-5 - житлова кімната площею 14.7 кв.м., 1-6 - житлова кімната, - його також не влаштовує. Таким чином, вирішуючи питання поділу житлового будинку згідно з варіантом №1, суд враховує, що згідно з висновком експерта необхідно провести такі роботи : демонтувати дверні блоки з наличниками між приміщенням 1-2 площею 4,9 кв.м. та 1-6 площею 9.9. кв.м.; 1-3 площею 10.1кв.м. та 1.4 площею 22.4 кв.м.; закласти дверні прорізи між приміщеннями 1-2 площею 4.9 кв.м. та 1-6 площею 9.9 кв.м.; між приміщеннями 1-3 площею 10,1 кв.м. та 1.4 площею 22.4 кв.м.; влаштувати дверний проріз між приміщеннями 1-5 площею 14.7 кв.м. та 1-6 площею 9,9 кв.м.; розібрати перегородку між приміщеннями 1-2 площею 4,9 кв.м. та 1-3 площею 10,1 кв.м. для влаштування кімнати площею 15 кв.м.; демонтувати віконний проріз у приміщенні 1-4 площею 22,4 кв.м. зі сторони лівого бокового фасаду з подальшим влаштуванням вхідного дверного прорізу у зовнішній стіні; влаштувати перегородку у приміщенні 1-4 площею 22,4 кв.м. для відокремлення приміщення кухні, площа якої після влаштування перегородки буде складати 13,5 кв.м; влаштувати у перегородці, яка розділяє приміщення 1-4 площею 22.4 кв.м. дверний проріз для сполучення з приміщенням кухні, загальна вартість яких становить 6283 гривні (а.с.94, 97). Проте вимоги щодо стягнення з відповідача 7751 гривні для проведення переобладнання житлового будинку з одноквартирного у двоквартирний суд вважає лише частково обґрунтованими, оскільки сторони як співвласники зобов'язані нести рівні обов'язки по утриманню належного їм на праві спільної власності майна, і відповідач, таким чином, зобов'язаний відшкодувати позивачу ? частину вартості робіт по переобладнанню будинку, зобов'язання з виконання яких позивач взяла на себе відповідно до заяви про уточнення позовних вимог, тобто ? частину від 6283 гривень, що становить 3141 гривня 50 копійок(а.с.164-168). При поділі земельної ділянки, на якій розташоване спірне домоволодіння, суд враховує висновки експерта, викладені в додатковій судовій будівельно-технічній експертизі №1920/16-43 від 31.05.2016 (а.с.148) та розроблені експертом варіанти розподілу земельної ділянки в частках ? та ? по 3-х варіантах розподілу житлового будинку, що запропоновані у висновку судової будівельно-технічної експертизи №1369/15-43/15666/15667/15-43 від 04.11.2015 року. Виходячи з визначеного судом варіанту поділу домоволодіння, суд приходить до висновку, що спірна земельна ділянка підлягає поділу між сторонами відповідно до визначеного експертом варіанту №1, який передбачає виділення ділянки загального користування площею 4,0 кв.м під колодязем, а також виділення у власність співвласнику №1 (відповідачу [PERSON]) відокремленої земельної ділянки площею 498 кв.м, розташованої в межах: від т. Б до т. Д - 7,3 м; від т. Д до т. Е. - межа прокладена по лінії розподілу житлового будинку; від т. Ж до т. З - 11,6 м; від т. З до т. І. - 8,0 м; від т. І до т. К. - 9,4 м; від т. К до т. Л. - 21,9 м; від т. Л до т. Т - 1,1 м; від т. Т до т. П - межа прокладена по лінії розподілу сараю «Б»; від т. П до т. Н- 5,1 м; від т. Н до т. О. - 2,0 м+2,0 м; від т. О до т. В - 8,5 м; від т. В до т. Б - 7,7 м.,- а також співвласнику №2 (позивачу [PERSON]) відокремленої земельної ділянки №1 площею 139 кв.м, розташованої в межах: від т. Г до т. Л. - 10,5 м;від т. Л до т. Т. - 1,1 м;від т. Т до т. П - межа прокладена по лінії розподілу сараю «Б»; від т. П до т. Н. - 5,1 м;від т. Н до т. О. - 2,0м +2,0 м;від т. О до т. В. - 8,5 м; від т. В до т. Г. - 17,7 м; та відокремленої земельної ділянки №2 площею 359 кв.м, розташованої в межах: від т. А до т. Б. - 6,6 м; від т. Б до т. Д. - 7,3 м; від т. Д. до т. Е- межа прокладена по лінії розподілу житлового будинку; від т. Е до т. Ж - 4,5 м; від т. Ж до т. З. - 11,6 м; від т. З до т. І. - 8,0 м; від т. І до т. Ф. - 23,2 м; від т. Ф до т. А. - 27,0 м. При цьому суд виходить з тих міркувань, що вищенаведений варіант №1 розподілу земельної ділянки відповідає визначеному судом варіанту поділу житлового будинку та надвірних споруд, а також, що він передбачає виділення у власність кожному із співвласників будинку рівних по площі частин земельної ділянки по 498кв.м. кожному, а також залишає у спільній сумісній власності та спільному користуванні частину спірної земельної ділянки площею 4 кв.м., що не суперечить чинному законодавству та відповідає інтересам сторін, оскільки цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.6). Вищенаведені висновки суду в частині поділу земельної ділянки, відповідають вимогам ч.1 ст.377 ЦК України, якою визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача), а також вимогам ч.2 ст.367 ЦК України, відповідно до яких, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється, а також вимогам ч.1 ст.369 ЦК України, за змістом якої співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З матеріалів справи вбачається, що на провадження судових експертиз позивачем сплачено кошти в більшій сумі, ніж визначена експертом остаточна вартість проведених експертиз, в зв'язку з чим відшкодуванню підлягають судові витрати в межах фактичної вартості експертиз на суму 4218 гривень та 2952 гривні відповідно (а.с.64,81,86,133,138,139), всього на загальну суму 7170 гривень. Крім того, позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 400 гривень (а.с.1), проте, враховуючи, що згідно з висновком експерта вартість домоволодіння [ADDRESS] складає 242729 гривень, в зв'язку з чим вартість ? частки домоволодіння становить 121364 гривні 50 копійок, 1% від якої становить 1213,65 грн., понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 400 гривень підлягають стягненню відповідача на користь позивача, а недоплачена сума судового збору в розмірі 813 гривень 65 копійок - підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до вимог ст.ст.79,84,88 ЦПК України, понесені позивачем витрати на правову допомогу в сумі 7000 гривень підлягають частковому відшкодуванню за рахунок відповідача в межах граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу, визначеному ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» з розрахунку 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, та визначеного Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік», Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік», Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» мінімальному розмірі заробітної плати, який становив у 2014-2015 роках : 1218 гривень, у 2016 році - 1378 гривень, враховуючи наступний розрахунок: 1218,00грн. х 0,4 х 1,5 год. (а.с.28,39-40,52-53)=730,80 грн. та 1378,00грн.х0,4х 3год.(118, 154, 161-162, 171)=1653,60грн., а всього на загальну суму 2384,40грн. (730,80+1653,60грн.=2384,40грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial