overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 07 лютого 2009 року між ним та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просив розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала у повному обсязі, просила розірвати шлюб. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 07 лютого 2009 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 07 лютого 2009 року актовий запис № 85 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Спір щодо місця проживання [PERSON] відсутній. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 28 жовтня 2006 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просив розірвати шлюб. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 15 травня 2015 року сторонам надавався строк для примирення. У судовому засіданні позивач після строку на примирення позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні після строку на примирення позовні вимоги визнала та просила розірвати шлюб. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 28 жовтня 2006 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 28 жовтня 2006 року актовий запис № 918 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Спір щодо місця проживання дитини [PERSON] відсутній. Встановивши, що сторони після терміну на примирення наполягають на розірванні шлюбу, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Великомочульскої сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] та після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в с.Велика Мочулка Теплицького району. Він є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], інших спадкоємців, які б подали заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини немає. Не звернувся до нотаріальної контори в установлений законом термін у зв'язку з тим, що постійно перебував у плаванні на судні РС «Афаліна», що підтверджується відповідними довідками. На даний час він є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] та [PERSON], просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] до суду подав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача - Великомочульської сільської ради - сільський голова Гаврилюк С.О., в суд надіслала заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить розглянути справу без її участі. Згідно ст. 1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] та спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON] Після їх смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в с.Велика Мочулка Теплицького району. Однак, позивачем не було подано протягом шести місяців з часу відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки він постійно перебував у плаванні на судні РС «Афаліна», що підтверджується відповідними довідками, виданими ТОВ «Інтеррибфлот» від 01.10.2014 р. На даний час позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] та [PERSON] Спору про спадкування немає, спадщина не визнана відумерлою, відповідно до ч.1, 2 ст.1277 ЦК України, позивач має право на її прийняття, а тому суд вважає, що строк прийняття спадщини пропущений з поважної причини і тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Куницької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок. Зазначав, що [INFO] року в с. Куниче померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок [ADDRESS]. Частину спадкового майна [PERSON] після смерті матері оформив, але не може нотаріально оформити вищезазначений житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. З цих підстав просив позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача до суду не з'явився, надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав Судом встановлено, що 03.09.2004 року в селі Куниче Крижопільського району Вінницької області померла мати позивача [PERSON]. Згідно довідки Крижопільської нотаріальної контори № 56/01-16, від 21.04.2015 року, до майна померлої [INFO] року заведена спадкова справа № 662/2004 і спадкоємцем, що прийняв спадщину є позивач [PERSON] Після смерті матері позивач отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, майновий пай і грошові вклади (а.с. 6, 7). До складу спадкового майна ще входить житловий будинок [ADDRESS], який позивач оформити нотаріально не може у зв'язку з тим, що за життя мати не оформила право власності на нього. З довідок Куницької сільської ради вбачається, що згідно погосподарської книги № 2/3, особовий рахунок [NUMBER], станом на 15.04.1991 року в колгоспному дворі проживала одна особа - [PERSON], а земельна ділянка розміром 0,61 га, що знаходиться по [ADDRESS] рахується за померлою [INFO] року [PERSON] і вона не приватизована. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Орлівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Орлівської сільської ради Теплицького району та підтверджується Державним актом на право власності на землю, Серія ВН № 123858. Він є спадкоємцем за законом разом зі своїм братом [PERSON], інших спадкоємців, які б подали заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини немає. Не звернувся до нотаріальної контори в установлений законом термін у зв'язку з тим, що після смерті [PERSON], спадщину мав прийняти [PERSON], проте в установлений законом строк не подав в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, а [INFO] він помер. На даний час він є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] до суду подав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача - Орлівської сільської ради - сільський голова Тригубенко О.М., в суд надіслала заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить розглянути справу без їх участі. Згідно ст. 1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом. [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Орлівської сільської ради Теплицького району та підтверджується Державним актом на право власності на землю, Серія ВН № 123858. Однак, позивачем не було подано протягом шести місяців з часу відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки після смерті [PERSON], спадщину мав прийняти рідний брат заявника - [PERSON], проте в установлений законом строк не подав в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, а [INFO] він помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, Серія [NUMBER]. На даний час позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] Спору про спадкування немає, спадщина не визнана відумерлою, відповідно до ч.1, 2 ст.1277 ЦК України, позивач має право на її прийняття, а тому суд вважає, що строк прийняття спадщини пропущений з поважної причини і тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

у березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади Книшівської сільської ради про продовження строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, вказуючи, що у травні 2007 року померла [PERSON], яка на випадок своєї смерті за життя на його ім'я залишила заповіт. Позивач не оформив спадщину в нотаріальній конторі в шестимісячний термін, в зв'язку з тим, що проживав окремо від спадкодавця і про існування заповіту дізнався випадково під час прибирання будинку, коли знайшов заповіт на його ім'я, тому звернувся до суду. В судове засідання сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Сторони також направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Судом встановлено, що 14 листопада 2006 року в с. Книшівка Гадяцького району [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла [PERSON] [INFO] року в с. Дученці Гадяцького району [PERSON] померла. Згідно довідки Книшівської сільської ради на дату смерті, [PERSON] була зареєстрована та проживала одна [ADDRESS] Згідно повідомлення приватного нотаріуса [PERSON] та даних спадкового реєстру після померлої [PERSON] спадкова справа не відкривалась. Відповідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд визнає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини несвоєчасне отримання інформації позивача про наявність заповіту на його ім'я. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, так як строк пропущений з поважних причин і вказана обставина не дає змоги скористатися правом на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 23.09.1995 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї (актовий запис № 1990) між ним та [PERSON] посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери, втрату почуття поваги один до одного та протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Сторони на час звернення до суду разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Неповнолітніх дітей на час розгляду справи сторони не мають. У судовому засіданні [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Пояснив, що з відповідачем не проживають близько пів року. [PERSON] позов визнала. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.09.1995 року, про що Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї зроблено актовий запис № 1990 та видано відповідне свідоцтво (а.с.4). На час розгляду справи неповнолітніх дітей сторони не мають. Із пояснень сторін вбачається, що вони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом щодо розірвання шлюбу зареєстрованого 28.04.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 354) між ним та [PERSON] посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через психологічну несумісність, різні погляди на життя. На час звернення до суду сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують та мають окремий бюджет. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе і суперечить його життєвим інтересам. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. Зазначив, що з [PERSON] не проживають однією сім'єю з лютого 2015 року. [PERSON] у судовому засіданні позов визнала. Суд, вислухавши пояснення [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2001 року, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 354 та видано відповідне свідоцтво (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського РУЮ у м. Києві зроблено актовий запис № 2055 та видане відповідне свідоцтво (а.с.6) та [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції зроблено актовий запис № 2135 та видане відповідне свідоцтво (а.с.7). Із пояснень сторін вбачається, що вони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки і мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає залишити прізвище набуте в шлюбі - «[PERSON]». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з указаною заявою про встановлення факту родинних відносин. Зазначив, що [INFO] померла його мати - [PERSON], а [INFO] померла його бабуся [PERSON], які постійно проживали в с. Івашківці Шаргородського району Вінницької області. Після смерті його бабусі залишилось спадкове майно, зокрема, право власності на майновий пай члена КСП та право на земельну частку (пай), що підтверджується відповідними свідоцтвом та сертифікатом. Заявник, бажаючи оформити спадщину після смерті бабусі, звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки заявник не підтвердив родинні стосунки своєї матері з бабусею. Просить установити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла [INFO] була рідною матір'ю [PERSON], яка померла [INFO]. У судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали заяву, просили її задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у ній. Представник заінтересованої особи Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області - Заболотний Д.А. у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви [PERSON], посилаючись, зокрема, на те, що [PERSON] дійсно була рідною матір'ю [PERSON], тобто матері заявника. За клопотанням заявника у судовому засіданні були заслухані свідки [PERSON] та [PERSON], які в сукупності суду пояснили, що вони добре знали покійних [PERSON] та [PERSON], оскільки були сусідами. Крім того, з [PERSON] свідки працювали у колгоспі в одній ланці. За життя [PERSON] визнавала [PERSON] своєю рідною донькою. Заслухавши пояснення заявника та його представника, пояснення представника заінтересованої особи, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи із такого. Судом установлено, що факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON]підтверджується поясненнями заявника та його представника, поясненнями представника заінтересованої особи, показаннями свідків, а також наступними доказами, дослідженими у судовому засіданні: свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER] (а.с. 5), свідоцтвом про одруження [PERSON] [NUMBER] та копіями погосподарських книг за 1940 - 1942 роки, 1958 - 1960 роки та за 1980 - 1982 роки (а.с. 15-17). Оцінюючи вище викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON], яка померла [INFO] була рідною матір'ю [PERSON], яка померла [INFO]. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Установлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати своє право на оформлення спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 18 жовтня 2014 року з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від спільного проживання у сторін дітей немає. Подальше спільне життя сторін не склалось, сторони проживають окремо. Наміру поновлювати сімейних відносин позивач не має. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, направив на адресу суду заяву згідно якої позов підтримує, просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надіслала. Так як відповідачка, яка належним чином повідомлена і від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності в судове засідання не зявилася, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В зв'язку з відсутністю сторін судове засідання проводиться без повної фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів фіксації, відповідно до положень ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сторони проживають окремо, сімейних відносин не підтримують. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved