Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 09 червня 1990 року вона перебувала у шлюбі із [PERSON], який розірваний рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2010 року. Після реєстрації шлюбу вони проживали у будинку її батьків у [ADDRESS]. [INFO] року її батько [PERSON] подарував їй 1/5 частку цього будинку, якій було присвоєно [NUMBER]. У цій частині будинку вона проживала разом із відповідачем. У грудні 2009 року [PERSON], забравши придбаний ними у шлюбі автомобіль та деякі інші особисті речі, пішов від неї. З того часу відповідач у вказаному житловому будинку не проживає, з реєстраційного обліку за даною адресою у добровільному порядку не знявся. Реєстрація відповідача [PERSON] у належній їй частині житлового будинку суперечить її інтересам, позбавляє можливості оформити субсидію, перешкоджає як власнику частини будинку вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Позивач [PERSON] у суді позов підтримала, дала аналогічні пояснення, просила суд задовольнити позовні вимоги повністю. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечувала. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся судом належним чином за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання, про причини неявки суд він не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду теж не надходила. Третя особа: [PERSON] у суді позов підтримала, просила суд позовні вимоги [PERSON] задовольнити, оскільки відповідач [PERSON] у належному їй і позивачу житловому будинку [ADDRESS] не проживає без поважних причин з лютого 2010 року. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Суд встановив, що позивачу [PERSON] згідно із договором дарування частини житлового будинку від [INFO] року належить 1/5 частка житлового будинку [ADDRESS], якій присвоєно [NUMBER] та яка складається із двох житлових кімнат 1-6 та 1-7 площею 10,6 м2 і 19,2 м2 відповідно. Інші 4/5 часток даного житлового будинку № 13 на праві спільної часткової власності належать третій особі [PERSON], сестрі позивача. Із довідки № 234 від 11 березня 2015 року (форма № 3), виданої виконавчим комітетом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, видно, що у житловому будинку [NUMBER] по вулиці Куценка у селі Княжичі Броварського району зареєстровані позивач [PERSON], [INFO], і відповідач [PERSON], [INFO]. Місце реєстрації відповідача [PERSON] за вказаною адресою підтверджується також відомостями Відділу адресно-довідкової роботи Управління ДМС України в Київській області від 31 березня 2015 року та довідкою виконавчого комітету Княжицької сільської ради Броварського району Київської області № 464 від 23 квітня 2015 року. Із актів, складених 29 червня 2010 року і 13 березня 2015 року депутатами Княжицької сільської ради Броварського району Київської області у присутності сусідів, вбачається, що відповідач [PERSON] з лютого 2010 року у селі Княжичі Броварського району Київської області по вулиці Куценка, буд. [NUMBER] не проживає, його особисті речі у будинку відсутні. За змістом ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно із ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт не проживання [PERSON] з лютого 2010 року, тобто понад один рік, без поважних причин у належному на праві спільної часткової власності [PERSON] і [PERSON] житловому будинку [ADDRESS] знайшов своє підтвердження в суді, доказів поважності причин відсутності відповідача у вказаному будинку судом не встановлено. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved