overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] народження. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. До судового засідання відповідач надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 28.12.1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1900. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] народження. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON], треті особи [PERSON], головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним договору купівлі продажу квартири та визнання права власності. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 15 березня 2016 року відкрито провадження у справі. Разом з позовом [PERSON] подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить накласти арешт на квартиру [ADDRESS], загальною площею 31,40 кв.м., житловою площею 15,10кв.м. В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову тягне за собою неможливість виконання рішення суду про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно зі ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, тощо. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Як убачається з матеріалів справи, позивач просить визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS], загальною площею 31,40 кв.м., житловою площею 15,10кв.м. в порядку спадкування за законом. Вивчивши заяву про забезпечення позову, документи долучені до неї та позовну заяву, суд вважає, що заява підлягає задоволенню та необхідно забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS], загальною площею 31,40 кв.м., житловою площею 15,10кв.м. Такі заходи забезпечення позову є достатніми для захисту прав та інтересів позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що з 26.07.2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного життя мають доньку - [PERSON] [INFO]. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на подружнє життя, втратили почуття поваги та любові одне до одного, між ними шлюб існує формально, в даний час не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги визнає. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 26.07.2008 року між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що складено відповідний актовий запис № 786. Від спільного життя у подружжя є донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис № 447 від 17.03.2009 року. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (далі - ТзДВ «СТ «Домінанта», Страхова компанія), [PERSON], [PERSON] про відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Посилаючись на те, що на ремонт автомобіля, пов'язаний з ДТП ним було витрачено 58 371,79 грн., а страхова компанія, за договором обов'язкового страхування відшкодувала лише 33 470,41 грн. (без ПДВ), просив додатково стягнути зі страхової компанії 6 694,08 грн. та з [PERSON] і [PERSON] солідарно стягнути шкоду в сумі 18 207, 30 грн. та моральну шкоду у сумі 10 000 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05 вересня 2016 року роз'єднано у самостійні провадження позовні вимоги [PERSON] до ТзДВ «СТ «Домінанта» щодо стягнення доплати страхового відшкодування та позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення моральної та матеріальної шкоди, та виділено позовні вимоги до ТзДВ «СТ «Домінанта» щодо стягнення доплати страхового відшкодування на користь [PERSON] у дане провадження. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05 вересня 2016 року в задоволені позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про відшкодування моральної та матеріальної шкоди відмовлено. Згідно з Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року було вирішено наступне. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 вересня 2016 року скасувати та ухвалити нове, яким позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - задовольнити частково. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 18207 (вісімнадцять тисяч двісті сім) грн. 30 коп. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у сумі 2500 (дві тисячі п'ятсот) грн. 00 коп. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у сумі 2315,04 грн. В задоволені інших позовних вимог відмовити. Відповідно до ст.61 ЦПК України - обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у січні 2009 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований в ВРАЦС Оболонського РУЮ у м. Києві. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільне життя не склалося, збереження шлюбу та примирення сторін неможливо. За таких обставин, позивач просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 24 січня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований ВРАЦС Оболонського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 49. Згідно з ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, їх шлюб носить формальний характер. Намір розірвати шлюб підтверджується заявами сторін, які надійшли до суду. Відтак, суд доходить висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], Оболонське РВ ГУ ДМС України в м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він та його син [PERSON] постійно проживають та зареєстровані в [ADDRESS] Серед осіб, які зареєстровані за зазначеною адресою, вказана також відповідач [PERSON], яка є дочкою позивача. Відповідач з січня 2013 року в даній квартирі не проживає, ніяких витрат по утриманню житла не несе, участі у користуванні майном не приймає, її місцезнаходження позивачу невідомо. За таких обставин, позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] Позивач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Треті особи в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] являються співвласниками квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності від 01 жовтня 2012 року. (а.с. 9) За довідкою Комунального концерну «Центр комунального сервісу» від 05 лютого 2016 року у вказаній квартирі зареєстровано три особи: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.8) У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як убачається з матеріалів справи, позивач зареєстрований та проживає в [ADDRESS] У зазначеній квартирі зареєстровано також місце проживання [PERSON], однак фактично остання у такій квартирі не проживає. Згідно з письмовими поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] від 18 березня 2016 року, які є мешканцями будинку [ADDRESS], [PERSON] не проживає у [ADDRESS] з січня 2013 року по теперішній час. За таких обставин, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у вказаній квартирі понад рік, що підтверджено належними засобами доказування. Поважних причин, що свідчать на користь відсутності відповідача за місцем своєї реєстрації, судом не встановлено. Враховуючи вищевикладене, суд вирішує задовольнити позов та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій вказує, що він 30.07.2011 року уклав шлюб з відповідачкою. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спочатку спільне життя у подружжя складалося добре. Але з часом стосунки погіршились через різне ставлення до прав та обовязків в сімї. Потім позивач дізнався, що у відповідачки є інший чоловік. Подружжя прийшло до спільного висновку, що подальше спільне життя неможливе. Призначення будьяких строків на примирення є недоцільним. Просить призначити йому побачення зі своєю дитиною. Фінансову допомогу своїй дитині позивач гарантує. Просить суд: розірвати шлюб між ним [PERSON] та [PERSON], укладений 30 липня 2011 року. В судове засідання позивач не зявивися, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 30.07.2011 року, позивач уклав шлюб з [PERSON], [INFO], яка після реєстрації шлюбу взяла прізвище чоловіка «Панаріна», що підтверджується копією актового запису про шлюб яка є в матеріалах справи. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, але шлюбні відносини фактично припинені, тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити, так як при тих відносинах, що склалися між подружжям, збереження сімї неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 28 квітня 2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 106. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] Спільне життя сторін не склалося, у звязку з різницею характерів, відсутності між ними взаєморозуміння і довіря. Шлюбні відносини припинилися з грудня 2015 року, спільне господарство не ведеться. Позивач вказує, що збереження сімї неможливо, це суперечить їх інтересам, неухильно наполягає на задоволенні заявлених вимог. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у її відсутності, розірвати шлюб між ним та відповідачем. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

у березні 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08.11.2002 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, шлюбні відносини не підтримують близько 8 років, спільних дітей не мають, разом не проживають та спільне господарство не ведуть. У зв'язку з наведеним позивач просить суд шлюб, укладений між ним та відповідачем розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] зявився, позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, була належним чином повідомленою про день та час розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: 08.11.2002 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, зроблено актовий запис № 1576. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №143915, виданого 18.02.2016 року. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, шлюбні відносини сторони не підтримують близько 8 років, то подальше спільне життя суперечитиме їхнім інтересам. Таким чином, суд вважає за необхідне шлюб, укладений між сторонами розірвати, а тому позов підлягає до задоволення. Судові витрати суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України. Позивач не наполягає на стягненні сплаченого ним судового збору із відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням зменшених позовних вимог, просила розірвати шлюб з відповідачем. На обґрунтування позову послався на те, що шлюб з відповідачкою був зареєстрований 09.09.1999 року. Від шлюбу у них є двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Відносини з відповідачем не склалися через різні характери та погляди на життя, через що виникають сварки та непорозуміння. Зазначає, що їх сім'я існує лише формально, вони стали чужими один для одного, почуття любові та поваги між ними втрачено, подальше примирення неможливе. Відтак позов просить задовольнити, а судові витрати з відповідача в його користь - не стягувати. Сторони в судове засідання не з'явились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу погоджується. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.09.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 09.09.1999 року Поздимирською сільською радою Радехівського району Львівської області. Від подружнього життя у сторін є двоє дітей - син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серій [NUMBER] від 16.01.2002 р., [NUMBER] від 07.04.2004 р. Сімейне життя в сторін не склалося через різні характери та відсутність взаєморозуміння, тривалий час подружніх стосунків не підтримують, позивач втратив до відповідача почуття любові та поваги, примирення між ними неможливе. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, відтак шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України.

Outcome: approved