Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

\~\~\~\~ У вересні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Анастасія», [PERSON], просила ухвалити рішення про визнання недійсним договору дарування 29/100 частин нежитлового приміщення, укладений між [PERSON] та [PERSON] від 07.11.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу Рівненської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1113. \~\~\~\~\~\~\~\~ Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначила, що вона є учасником ТОВ фірма «Анастасія». В грудні 2015 року їй стало відомо, що вказане товариство відчужило нерухоме майно, яке йому належало, а саме 29/100 частин приміщення магазину по вул. Заводська, 2а в м. Здолбунів Рівненської області. Було прийняте рішення про вихід [PERSON] зі складу учасників товариства та згідно протоколу № 3 загальних зборів засновників ТОВ фірма «Анастасія» від 12.06.2012 року вирішено [PERSON] виділити частку майна в натурі пропорційно його частці в статутному капіталі, що становить 29/100. 07.11.2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування 29/100 частин нежитлового приміщення магазину по вул. Заводська, 2а в м. Здолбунів Рівненської області. Рішенням господарського суду Рівненської області від 05.07.2016 року визнано недійсним рішення ТОВ фірми «Анастасія», оформлене протоколом від 12.06.2012 року № 3, в частині передачі [PERSON] майна, а саме 21 допоміжна, 1-22 допоміжна, загальною площею 68,9 кв.м., вартістю 86873 грн., що ставить 29/100, яке передано за актом передачі майна від 27.06.2012 року від ТОВ «Анастасія» для [PERSON] Дарувальником майна може бути виключно його власник, тому оспорюваний договір дарування на думку позивачки підлягає визнанню недійсним, оскільки [PERSON] не був власником 29/100 частин нежитлового приміщення, яке було предметом договору дарування від 07.11.2012 року. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15.11.2016 року залучено в якості співвідповідача [PERSON] (а.с. 56). \~\~\~\~ В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON], який є представником ТОВ фірма «Анастасія» в судовому засіданні просили розглянути та вирішити справу на розсуд суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є учасником ТОВ фірма «Анастасія». 22.08.2012 року рішенням Здолбунівської міської ради вирішено оформити право приватної власності на 29/100 частки приміщення магазину по вул. Заводська, 2а в м. Здолбунів Рівненської області на імя [PERSON] і видати свідоцтво про право приватної власності на вищезгадане майно на підставі протоколу № 3 загальних зборів засновників ТОВ фірми «Анастасія» про вихід [PERSON] з членів товариства, акту передачі майна, а саме 29/100 частки приміщення магазину від 27.06.2012 року. 07.11.2012 року між [PERSON] (дарувальник) та [PERSON] (обдаровуваний) укладений договір дарування, відповідно до якого дарувальник подарував, а обдаровуваний прийняв у дарунок 29/100 частин нежитлового приміщення, приміщення магазину по вул. Заводська, 2а в м. Здолбунів Рівненської області, посвідчений приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу Рівненської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1113 (а.с. 9). Рішенням господарського суду Рівненської області від 05.07.2016 року визнано недійсним рішення ТОВ фірми «Анастасія», оформлене протоколом від 12.06.2012 року № 3, в частині передачі [PERSON] майна, а саме 21 допоміжна, 1-22 допоміжна, загальною площею 68,9 кв.м., вартістю 86873 грн., що ставить 29/100, яке передано за актом передачі майна від 27.06.2012 року від ТОВ «Анастасія» для [PERSON] (а.с. 5-8). \~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. \~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 № 9 вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. \~\~\~\~\~\~\~\~ З наведеного можливо зробити висновок про те, що заінтересована особа може визнати правочин недійсним в судовому порядку не в будь-якому випадку, а за наявності доказів на підтвердження того, що цим правочином порушуються її права та законні інтереси. За правилом\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст.ст.10,\~60 ЦПК України, розгляд і вирішення цивільних справ у судах проводиться на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись з даним позовом позивачка не зазначила в чому відбулося порушення її прав та інтересів, під час розгляду справи судом не встановлено, а представником позивачки в судовому засіданні не доведено, які саме права та інтереси [PERSON] були порушені при укладенні договору дарування між [PERSON] та [PERSON] згідно вимог\~ст. 3 ЦПК України\~та\~ст.15 ЦК України. Суд дійшов висновку, що [PERSON] є неналежним позивачем, тому її вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed