Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

у березні 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 21.10.2014 між ним та відповідачем укладено договір № 00007008910782 банківського вкладу (депозиту) «Найкраща пропозиція on line у доларах США, за умовами якого він перерахував на рахунок Банку кошти в сумі 3000 доларів США терміном до 26.10.2015 під 5,5 % річних. Він заявив відповідачу про бажання достроково припинити дію цього дог7овору та зняти вклад, однак отримав відмову, що є порушенням договірних зобовязань. У зв'язку із цим, позивач просить суд стягнути із відповідача на його користь борг за договором банківського вкладу у розмірі 3125 доларів США, який складається із 3000 доларів США (депозитний вклад) та 125 доларів США проценти за 4 місяці. В подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просить суд стягнути із відповідача на свою користь 3113, 2 доларів США, який складається із 3000 доларів депозитний вклад та 113, 2 долара США проценти за чотири місяці, а також 2875 грн. проценти за чотири місяці. \~У судове засідання зявився позивач [PERSON] який, позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] зявився, заперечив проти задоволення позову та зазначив, що в даний час на підставі постанови НБУ № 150 від 02.03.2015 АТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням виконавчої Дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 51 від 02.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено [PERSON] уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 71 від 08.04.2015 продовжено тимчасову адміністрацію до 02.09.2015. У звязку з цим у спорах, повязаних із виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобовязань перед його кредиторами, здійснюється на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Тобто виплата коштів здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку: 21.10.2014 між ним та відповідачем укладено договір № 00007008910782 банківського вкладу (депозиту) «Найкраща пропозиція on line у доларах США, за умовами якого він перерахував на рахунок Банку кошти в сумі 3000 доларів США терміном до 26.10.2015 під 5,5 % річних. Відповідно до п.1.4.1 договору у разі, якщо даний договір є діючим на дату закінчення строку залучення вкладу, зазначену в п. 1.3 цього договору, то розмір процентної ставки, зазначений в п.1.4 цього договору збільшується відповідно до валюти вкладу: на 12,5 процентів річних для вкладів у гривні, на 6 процентів річних для вкладів у доларах США, на 6 процентів річних для вкладів у євро, починаючи з моменту зарахування вкладу на рахунок, вказаний в п. 1.6 даного Договору. При цьому банк здійснює перерахунок всіх нарахованих процентів за процентною ставкою, вказаною в цьому пункті договору, одночасно із закінченням строку залучення вкладу, вказаного в п.1.3 цього Договору. П. 1.11 договору засвідчено, що у випадку, якщо вкладник письмово заявляє про бажання достроково припинити дію цього договору або про бажання зняти частину вкладу до закінчення строку, зазначеного в п.1.3 цього договору, дія цього договору вважається припиненою достроково, а банк виплачує вкладнику весь вклад та проценти, нараховані за фактичний період перебування коштів на рахунку, за ставкою 0,01 процентів річних. При цьому вкладник зобовязаний письмово повідомити банк про вимогу повернення вкладу або його частин не менш, ніж за 3 дні банківські дні до очікуваної дати повернення. В судовому засіданні сторонами не заперечується, що позивач заявив відповідачу про бажання достроково припинити дію цього договору та зняти вклад, однак отримав відмову. Згідно копії платіжного доручення № 6389548 від 21.10.2014 позивач передав у користування банку 3000 доларів США. Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»\~регулюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а отже дана обставина ніяким чином не перешкоджає вкладнику звернутися до суду за захистом порушеного права та вимагати стягнення сум, які йому не повернуті за системою гарантування, виходячи із наведених нижче норм\~ЦК України\~та умов договорів банківського вкладу. Так, відповідно до\~ст. 41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За вимогами ч. 2\~ст. 1060 ЦК України\~- за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, встановлені договором. Таким чином, оскільки банк позбавив позивача права вільно володіти та користуватися належними йому грошовими коштами, а отже наявні правові підстави для стягнення із ПАТ «Дельта Банк» на користь позивача грошові кошти в розмірі 3000 доларів США. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх і заперечень. Однак в судовому засіданні позивач не надав на розгляд суду належний розрахунок щодо нарахованих процентів. При цьому, відповідно до п.4 ч.2 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені), а також не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобовязань банку. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та вважає за необхідне задовольнити позов в частині стягнення заборгованості в розмірі 3000 доларів США, в частині стягнення відсотків відмовити. Пленум Верховного Суду України у Постанові № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» розяснив, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У звязку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України гривні. У разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. За курсом встановленим відповідно до службового розпорядження НБУ від 20.07.2015 - 1 долар США дорівнює 22,1 грн., а отже 3000 доларів США дорівнюють 66300 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивачем при подачі позову до суду не було сплачено судовий збір на підставі п.22 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а відповідачу оголошено тимчасову адміністрацію, то суд вважає, що судовий збір підлягає віднесенню за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial