Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. Зазначала, що згідно договору дарування частини будинку від 20 грудня 2003 року їй на праві приватної власності належить 1/2 частина житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Інша 1/2 частина житлового будинку належить [PERSON] Посилаючись на те, що частки вказаного житлового будинку відокремлені одна від одної, дійти згоди щодо порядку користування земельною ділянкою з [PERSON] вона не може, просила припинити право спільної часткової власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання частково недійсним договору дарування частини будинку, визнання права власності на 1/2 частину підсобних будівель. Зазначав, що 12 грудня 1991 року за актом передачі житлового будинку виконкомом Фарбованської сільської ради Яготинського району Київської області на підставі прийнятого рішення від 25 червня 1991 року про надання [PERSON] та членам його сім'ї житла, йому передано 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] Посилаючись на те, що у березні 2015 року, після отримання копії ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви, йому стало відомо, що згідно договору дарування від 12 грудня 2003 року [PERSON] відчужено [PERSON] 1/2 частину житлового будинку з підсобними будівлями та споруди: Б- сарай, Г - погріб з шийкою, що розташовані за адресою: [ADDRESS], просив визнати договір дарування, укладений 12 грудня 2003 року між [PERSON] та [PERSON], частково недійсним в частині підсобних будівель: Б- сарай, Г - погріб з шийкою, визнати за ним право власності на 1/2 ідеальну частину підсобних будівель, а саме на: Б- сарай, Г - погріб з шийкою, крім того, просив визнати поважними причини пропуску строку позовної давності. У подальшому 15 грудня 2015 року [PERSON] подав до суду клопотання від 15 грудня 2015 року про залучення до участі у справі співвідповідачів: [PERSON], [PERSON], що було задоволено протокольною ухвалою суду. У вказаному клопотанні [PERSON] зазначав, що після ознайомлення із матеріалами справи йому стало відомо про те, що рішенням Яготинського районного суду Київської області від 16 травня 2003 року визнано право власності за [PERSON], [PERSON], [PERSON] на 3/8 частини будинку, а за [PERSON] на 1/8 частину будинку (про підсобні будівлі не йшлось), 12 грудня 2003 року упродовж одного дня було укладено два договори дарування, а саме: [PERSON] подарував 1/4 частину житлового будинку [PERSON], а [PERSON] - [PERSON] Окрім частини будинку [PERSON] подарував [PERSON] підсобні будівлі, зазначені в плані літерами «Д» - сарай, «Г» - погріб із шийкою, а [PERSON] подарувала ці ж споруди [PERSON] Разом із тим вказані підсобні будівлі є спільною частковою власністю [PERSON] і [PERSON] На підставі цього [PERSON] вважав, що договори дарування від 12 грудня 2003 року порушують його права, а відтак є недійсними. Крім того, на думку [PERSON], договір дарування між [PERSON] і [PERSON] укладено з метою приховати договір купівлі-продажу і позбавити його як учасника спільної власності права привілейованої купівлі частки в спільній власності на будинок та будівлі, вказаний правочин є удаваним, сторони цього договору не перебувають у родинних стосунках. Також [PERSON] зазначав, що в матеріалах справи є один документ, у якому мають місце розбіжності: в екземплярі первинного договору купівлі-продажу від 26 червня 1991 року частини будинку на ім`я [PERSON] і який зберігається у Фарбованській сільраді в графі «Господарські будівлі» слово «погріб» не зазначено, а в примірнику аналогічного договору, з тими ж реквізитами і з тим же текстом, який знаходиться в матеріалах інвентаризаційної справи з БТІ слово «погріб» зазначено. Зазначення слова погріб у первинному правовстановлюючому документі дало можливість внести його й у договори дарування. У судовому засіданні представник [PERSON] вимоги первісного позову підтримав, проти задоволення зустрічного позову заперечував, посилаючись на його необґрунтованість. [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечував, посилаючись на те, що до поділу будинку в натурі визначення порядку користування земельною ділянкою є неможливим. Вимоги зустрічного позову підтримав. [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що підстави для визнання договорів дарування частково недійсними відсутні. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши надані докази, суд приходить до наступних висновків. Установлено, що згідно договорів купівлі-продажу від 26 червня 1991 року виконком Фарбованської сільської ради народних депутатів набув право власності на ? частину житлового будинку в с. Фарбовано та на ? частину житлового будинку в с. Фарбовано для передачі [PERSON] і його сім`ї та для передачі [PERSON] і його сім`ї. Як вбачається з актів передачі житлового будинку [PERSON] і [PERSON] від 12 грудня 1991 року їм передано виконкомом Фарбованської сільської ради по ? частині будинку, ? частині сараю, погріб кожному. Як вбачається з рішення Яготинського районного суду Київської області від 16 липня 2003 року (а.с. 92-94) за [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнано право власності на 3/8 житлового будинку по [ADDRESS] а за [PERSON] на 1/8. Як вбачається зі свідоцтва на частку в спільному сумісному майні подружжя від 09 грудня 2003 року (а.с. 67) право власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS] із ? частини вказаного житлового будинку належить [PERSON], право власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS] із ? частини вказаного житлового будинку належить [PERSON] Будівлі та споруди: Б-сарай, б-гараж, Г-погріб з шийкою, Д-сарай, 1-огорожа. 12 грудня 2003 року між [PERSON] і [PERSON] укладено договір дарування, за умовами якого [PERSON] безоплатно передав у власність [PERSON] належну йому ? частину житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 73). Згідно п. 1 вказаного договору дарування вказаний жилий будинок, частина якого відчужується цегляний, зазначений у плані літерою А-1, має жилу площу 52,60 кв.м, а також слідуючі підсобні будівлі: Б-сарай, б-гараж, Г-погріб із шийкою, Д-сарай, 1-огорожа. 12 грудня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування (а.с. 8), за умовами якого [PERSON] безоплатно передала у власність [PERSON] належну їй ? частину жилого будинку [ADDRESS]. Згідно п. 1 вказаного договору дарування вказаний жилий будинок, частина якого відчужується цегляний, зазначений у плані літерою А-1, має жилу площу 52,60 кв.м, а також слідуючі підсобні будівлі: Б-сарай, б-гараж, Г-погріб із шийкою, Д-сарай, 1-огорожа. Таким чином як вбачається із матеріалів справи та не заперечувалось сторонами у судовому засіданні спірний житловий будинок [ADDRESS] в натурі не поділений. Вказані обставини підтверджуються і витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, і витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно. Крім того, між співвласниками існує спір щодо належності господарських будівель та споруд. Доводи представника [PERSON] про те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 29, 30), а відтак право спільної часткової власності слід припинити не заслуговують на увагу, оскільки спільна часткова власність припиняється у разі поділу майна між співвласниками в натурі, а такий поділ житлового будинку по [ADDRESS] (нині - [ADDRESS] не проводився, що не оспорювалось сторонами по справі (крім того, доказів протилежного у судовому засіданні здобуто не було). Крім того, сам [PERSON] звертався до суду із позовом про поділ житлового будинку в натурі, однак вказаний позов було залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України. За таких обставин, ураховуючи, що поділ будинку в натурі між співвласниками не проводився, більше того, між співвласниками існує спір щодо належності господарських будівель та споруд, суд вважає, що пред'явлення позову про визначення порядку користування земельною ділянкою за наявності спору про належність господарських будівель та споруд є передчасним до вирішення такого спору, оскільки вирішення питання про встановлення порядку користування земельною ділянкою залежить у тому числі і від розташування на ній господарських будівель та споруд, що належать співвласникам. Ураховуючи наведене, у суду відсутні підстави для задоволення позову [PERSON] Вирішуючи зустрічні позовні вимоги, суд виходить із наступного. Звертаючись до суду із зустрічним позовом про визнання договорів від 12 грудня 2003 року недійсними, [PERSON] не посилався на жодну норму закону, однак зазначав, що, на його думку, такими правочинами порушено його права в частині відчуження підсобних будівель. Також зазначав, що договір від 12 грудня 2003 року між [PERSON] і [PERSON] є удаваним, оскільки сторони цього договору не є родичами. Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Чинний ЦК України вступив в дію лише з 01 січня 2004 року. Відповідно до ч. 1 ст. 49 ЦК УРСР недійсною є угода, що не відповідає вимогам закону. Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦК УРСР якщо угода укладена з метою приховати іншу угоду (удавана угода), то застосовуються правила, що регулюють ту угоду, яку сторони дійсно мали на увазі. За змістом ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Звертаючись до суду із зустрічним позовом про визнання договорів від 12 грудня 2003 року між [PERSON] і [PERSON] та між [PERSON] і [PERSON] недійсними, [PERSON] посилався на те, що цими договорами порушено його права в частині відчуження підсобних будівель і що договір від 12 грудня 2003 року між [PERSON] і [PERSON] є удаваним, оскільки сторони цього договору не є родичами. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] показали, що погріб, хоч і розміщений ближче до частини будинку, що належить [PERSON], однак будувався на дві сім`ї. Разом із тим [PERSON] у судовому засіданні не доведено ту обставину, що договори дарування від 12 грудня 2003 року порушують його права в частині відчуження підсобних будівель, оскільки жилий будинок та господарські будівлі та споруди, співвласником яких є [PERSON], не поділений в натурі, а відтак відсутні і підстави приймати доводи [PERSON] про те, що про порушення своїх прав в частині відчуження підсобних споруд він дізнався при ознайомленні з матеріалами справи, що розглядається. Доводи [PERSON] про те, що договір від 12 грудня 2003 року між [PERSON] і [PERSON] є удаваним, оскільки сторони цього договору не є родичами, також не заслуговують на увагу, оскільки доказів наявності підстав для визнання такого договору удаваним у судовому засіданні [PERSON] не надано. Вимога [PERSON] про тлумачення змісту правочину на підставі ч. 2 ст. 213 ЦК України також не підлягає задоволенню з огляду на те, що жилий будинок та господарські будівлі та споруди, співвласником яких є [PERSON], не поділений в натурі.

Outcome: dismissed