Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з вказаним вище позовом мотивовано тим, що між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитні договори №4300/2051CLBPS від 19 грудня 2013 р. на суму 11800 грн. та №2032/2144DCLS1PS від 16.01.2013 на суму 10080 грн. та зобовязалась погасити кредити та проценти у терміни, передбачені вказаними договорами. Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК» Бізнесфінанс» було укладено Договір про відсутплення права вимоги, за яким право вимоги по зазначеним вище кредитним договрам було відсутплене на користь ТОВ «ФК» Бізнесфінанс». 17.06.2015 між ТОВ «ФК» Бізнесфінанс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №1706/1 відповідно до якого ТОВ «ФК» Бізнесфінанс» відступив ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до відповідача щодо одержання коштів по договору кредиту. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі - позивач) набуло право вимоги на підставі договору факторингу із ТОВ «ФК» Бізнесфінанс №1706/1 від 17.06.2015. Відповідач не виконала своїх обов'язків та припинила повертати надані їй кредити в строки передбачені кредитними договорами, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача борг по кредитним договорам в загальному розмірі 34040, 80 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином за місцем реєстрації. Враховуючи зміст заяви представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази суд, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п.3 ч.1 ст.3 ЦК України. В ч.1 ст.626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. 19 грудня 2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4300/2051CLBPS відповідно до якого відповідач, як позичальник, отримала кредит в сумі 11800,00 грн., зі сплатою 12% річних, комісією за обслуговування кредиту в розмірі 283 грн., з покладенням на неї обов'язків, передбачених п.2.3, п.2.5, п.2.8 кредитного договору (а.с.8). 16 січня 2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № №2032/2144DCLS1PS відповідно до якого відповідач, як позичальник, отримала кредит в сумі 10080,00 грн., зі сплатою 0,0001% річних, комісією за обслуговування кредиту в розмірі 242,00 грн., з покладенням на неї обов'язків, передбачених п.2.3, п.2.4, п.2.5, п.2.8 кредитного договору (а.с.19). Відповідно до ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, зокрема, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до п.2.3. кредитних договорів № 4300/2051CLBPS від 19.12.2013 та №2032/2144DCLS1PS від 16.01.2013 нарахування процентів здійснюється банком з дати надання кредиту щомісячно на дату сплати поточної заборгованості за кредитом, виходячи з залишку непростроченої заборгованості за кредитом згідно з Додатком №1. 2 Нарахування процентів і плати за обслуговування кредитної заборгованості припиняється після повного повернення кредиту, а також у інших випадках передбачених цим договором. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч.1.ст.526 ЦК України встановлює, що з має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивач зазначає, що відповідач має непогашену заборгованість по договорам кредиту, оскільки вона не виконала взяті на себе зобов'язання по зазначених договорах. Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК» Бізнесфінанс» було укладено Договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по зазначеним вище кредитним договорам було відступлене на користь ТОВ «ФК» Бізнесфінанс». 17.06.2015 між ТОВ «ФК» Бізнесфінанс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №1706/1 відповідно до якого ТОВ «ФК» Бізнесфінанс» відступив ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до відповідача щодо одержання коштів по договору кредиту. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі - позивач) набуло право вимоги на підставі договору факторингу із ТОВ «ФК» Бізнесфінанс №1706/1 від 17.06.2015. Отже, ПАТ «Платинум Банк» передавав грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступив факторові права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами (право вимоги), а також права Клієнту як вигодонабувача на страхове відшкодування за договорами страхування, які є частиною кредитного договору та відповідно до яких застрахованою особою є боржник (а.с.15-17, 29-36). Відповідно до ст.1077 ЦП України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, однак згідно розрахунку позивача за [PERSON] рахується заборгованість за кредитними договорами: №4300/2051CLBPS від 19 грудня 2013 р. в сумі 20810,36 грн, з яких: 11526 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 3024,8 грн. - заборгованість по процентам та комісією, 6259,56 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості; та №2032/2144DCLS1PS від 16.01.2013 в сумі 12230,44 грн, з яких: 5418,83 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 1163 грн. - заборгованість по процентам та комісією, 6648,61 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач отримала на підставі кредитного договору №4300/2051CLBPS від 19 грудня 2013 р. кредит на суму 11800 грн. та №2032/2144DCLS1PS від 16.01.2013 кредит на суму 10080 грн. та зобов'язалась погасити кредити та проценти у терміни, передбачені вказаними договорами. Первісний кредитор відступив своє право вимоги грошових коштів до відповідача однак, боржник взяті на себе зобов'язання за договором належним чином не виконала, що переконує суд в наявності підстав для задоволення позовних вимог та стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача, як стягувача. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. В даному випадку при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1378 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved