Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

ТОВ «Харківгаз Збут» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якиму просить стягнути з останнього суму основного боргу за послуги з газопостачання у розмірі 45780,82 гривень, 3 % річних у розмірі 3905,73 гривень, інфляційні втрати у розмірі 15265,91 гривень, а також судові витрати у розмірі 2102 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач є споживачем послуг з постачання послуг газу, які надає ТОВ «Харківгаз Збут». Відповідно до розділу ІІІ Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що складається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковим для всіх побутових споживачів України. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам офіційно опубліковано ТОВ «Харківгаз Збут» в газеті «Слобідський край» від 31 грудня 2015 за №156, та розміщено на офіційному сайті товариства. Відповідач приєднався до умов Типового договору шляхом фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору ТОВ «Харківгаз Збут». Таким чином, між сторонами на підставі публічного договору склались фактичні договірні відносини щодо послуг з постачання природного газу. Так, за даними оператора ГРМ за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] . Внаслідок систематичного порушення відповідачем обов`язку щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання, за нею утворилася заборгованість за період з 31 серпня 2016 року по 30 вересня 2020 у розмірі 45780,82 гривень, яка відповідачем у добровільному порядку не сплачена. Крім того, у зв`язку з несвоєчасним здійснення відповідачем оплати за послуги з газопостачання, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, позивачем ТОВ «Харківгаз Збут» нараховані 3 % річних у розмірі 3905,73 гривень та інфляційні втрати у розмірі 15265,91 гривень. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 грудня 2020 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 22 березня 2021 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позов, відповідно до якого вона заперечував проти задоволення позову, просила застосувати до позовних вимог строк позовної давності, посилаючись на те, що позивач звернувся до суду з пропуском встановленого законом строку, який минув ще у листопаді 2019 року. Твердження позивача про те, що борг виник у період з 2016 по 2020 не відповідають дійсності. Представник позивача Шевченко Д.В., який діє на підставі довіреності, в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, в якій зазначив, що у разі застосування судом строку позовної давності до суми основного боргу, просить стягнути суму 3 % річних та інфляційні витрати, а також суму судового збору. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. ТОВ «Харківгаз Збут» з 01 липня 2015 року здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України згідно постанови №1588 від 21 травня 2015 року та з 11 травня 2017 року - згідно постанови №633 від 11 травня 2017 року. Під час судового розгляду встановлено, що ТОВ «Харківгаз Збут» надавав послуги з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] . На ім`я відповідача [PERSON] було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] як споживача природного газу за вказаною адресою. Об`єкт побутового споживача - це територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня тощо), що належить споживачеві на правах власності або користування). Побутовий споживач - це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827. Відповідно до розділу III Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «Харківгаз Збут» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31 грудня 2015 року та розміщений на офіційному сайті Товариства. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально. У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. При цьому АТ «Харківгаз» відповідно до Постанов НКРЕКП, зокрема, №789 від 13.03.2015, №2284 від 08.09.2015, №809 від 19.06.2017 в контексті обставин даної справи провадить господарську діяльність з розподілу природного газу на території Харківської області, тобто є Оператором ГРМ. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Частиною першою статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. За приписами статті 40 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, затверджено Кодекс газорозподільних систем, яким визначено взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. ТОВ «Харківгаз Збут» відповідно до ліцензії надає послуги з постачання природного газу на території Харківської області, зокрема у Харківському районі, с. Черкаські Тишки. Пунктом 2 глави 1 Розділу 6 Кодексу газорозподільним систем передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів до газорозподільної мережі для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498. Відповідно до п. 3 глави 3 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою типового розподілу природного газу. Згідно п. 7 гл. 3 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу є вчинення споживачем будь - яких дій які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви - приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та /або документально підтверджене споживання природного газу. Судом встановлено, що внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг з газопостачання, за відповідачем станом на листопад 2016 року утворилась заборгованість по особовому рахунку № [NUMBER] в розмірі 46973,27 гривень, що підтверджується довідкою про заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Харківгаз Збут», наданою старшим менеджером із збуту Мереф`янського відділу продажів ТОВ «Харківгаз Збут». З листопада 2016 року постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] , позивачем припинено, що підтверджується актом про відключення газоспоживаючих приладів. 22 березня 2021 року відповідачем подано письмову заяву про застосування позовної давності до вимог ТОВ «Харківгаз Збут». Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України). Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем ( постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункт 73), від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 80), від 5 грудня 2018 року у справах № 522/2202/15-ц (пункт 61), № 522/2201/15-ц (пункт 62) та № 522/2110/15-ц (пункт 61), від 7 серпня 2019 року у справі № 2004/1979/12 (пункт 71), від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (пункт 134), від 16 червня 2020 року у справі № 372/266/15-ц (пункт 51)). Судом встановлені підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги з газопостачання у розмірі 46973,27 гривень, яка утворилась станом на листопад 2016 року. Відповідно до вимог статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно (частина перша статті 32 Закону «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відтак, право позивача вважається порушеним з моменту недотримання відповідачем строку внесення оплати кожного чергового платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. З позовом про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання позивач звернувся 19 листопада 2020 року, тобто після спливу позовної давності, встановленої статтею 257 ЦК України. Поважних причин пропуску позовної давності щодо основної суми заборгованості представником позивача під час судового розгляду не зазначено. Таким чином, враховуючи, що позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення заборгованості за послуги газопостачання з пропуском позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, що згідно з частиною 4 статті 267 ЦК України є підставою для відмови в позові, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з газопостачання в розмірі 45780,82 гривень. Водночас, суд не погоджується з доводами відповідача в частині, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення 3% річних від простроченої суми та інфляційні втрати, які передбачені статтею 625 ЦК України, виходячи з наступного. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати ) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим, а тому право на позов про стягнення інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Разом з тим, главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу, тобто позовну давність. Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що для правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки. Враховуючи, що згідно довідки про заборгованість, позивач визначив період для нарахування суми інфляційного збільшення суми боргу та трьох процентів річних від простроченої суми боргу з 31 жовтня 2017 року по 30 вересня 2020 року, з позовом до суду звернувся 19 листопада 2020 року, суд частково задовольняє позовні вимоги ТОВ «Харківгаз Збут» про стягнення з відповідача суми інфляційного збільшення суми боргу у розмірі 14831,93 гривень та суми трьох процентів річних від простроченої суми боргу у розмірі 3813,84 гривень, в межах строку позовної давності з 30 листопада 2017 року по 30 вересня 2020 року. Згідно платіжного доручення № 235 (#600062367621) від 09 листопада 2020 року, позивачем при пред`явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Харківгаз Збут» у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 603,42 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: partial