Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, мотивуючи позов тим, що з відповідачем вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі, проте мають спільного сина [PERSON], [INFO] який проживає разом із нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання сина не надає. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі, а саме [PERSON] та [PERSON] мають спільного сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). В судовому засіданні було підтверджено, що [PERSON] дійсно проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 2). Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтями 8, 11 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до ст. 9 Конституції України, діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною. Положеннями ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. За таких обставин суд приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог, а саме вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 04 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved