Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

ТОВ «ФК «ЄАПБ» 28 грудня 2020 року направило поштою позов до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який надійшов до суду 05 січня 2021 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2021 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2021 року вирішено питання про заочний розгляд справи. Позивач у своєму позові посилався на те, що 21 червня 2013 року між ПАТ «Актабанк» і відповідачем було укладено кредитний договір № 224068, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 15\~000 гривень зі строком повернення до 25 листопада 2015 року зі сплатою 0,01 % річних від суми кредиту та щомісячної комісії у розмірі 525 гривень. Між ПАТ «Актабанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 23 березня 2018 року було укладено договір № 2 про відступлення права вимоги за кредитним договором № 224068. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, чим порушив умови договору. Таким чином, сума заборгованості становить 30 297 гривень 19 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 14 965 гривень, заборгованості за процентами у розмірі 7 гривень 18 коп., заборгованості за комісією у розмірі 15 225 гривень 01 коп., заборгованості за штрафами і пенею у розмірі 100 гривень. Тому позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 30 297 гривень 19 коп., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 102 гривень. Представник позивача просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 130 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 21 червня 2013 року між ПАТ «Актабанк» і [PERSON] було укладено договір № 224068 про відкриття та обслуговування поточного рахунку для здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів та кредитного ліміту (а.с. 4-7). Відповідно до умов договору, відповідачеві банком було надано кредит у розмірі 15 000 гривень строком повернення до 25 листопада 2015 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік та щомісячної комісії у розмірі 525 гривень. 23 березня 2018 року між ПАТ «Актабанк» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір про відступлення права вимоги № 2 (а.с. 17-18), за умовами якого ПАТ «Актабанк» відступило позивачеві право вимоги за договорами, укладеними між клієнтом і боржником, у тому числі за договором № 224068 від 21 червня 2013 року (а.с. 19). Відповідачеві листом від 27 березня 2018 року вих. № 002413175-1 повідомлено про відступлення прав вимоги за договором та про заміну новим кредитором (а.с. 14). Відповідач умови договору не виконав, кредитні кошти не повернув. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідачем порушуються взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати комісії, внаслідок чого станом на 30 листопада 2020 року відповідно до розрахунку, наданого позивачем, виникла заборгованість у розмірі 30 297 гривень 19 коп. (а.с. 13). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У зв`язку з тим, що отримання у кредит грошових коштів відповідачем підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначені у кредитному договорі, відповідач свої зобов`язання не виконує, то позов підлягає задоволенню. У зв`язку з тим, що отримання у кредит грошових коштів відповідачем підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначені у кредитному договорі, відповідач свої зобов`язання не виконує, то позов підлягає задоволенню, а з відповідача підлягає стягненню за договором № 224068 від 21 червня 2013 року заборгованість кредитом у розмірі 14 965 гривень, заборгованість за процентами у розмірі 7 гривень 18 коп., заборгованість за комісією у розмірі 15 225 гривень 01 коп., заборгованість за штрафами і пенею у розмірі 100 гривень, а всього 30\~297 гривень 19 коп. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судовий збір. Позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2 102 гривень, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» складає 32 399 гривень 19 коп. (30 297 гривень 19 коп. + 2 102 гривні = 32 399 гривень 19 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved