Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

У вересні 2016 [PERSON] предявила позов до ПАТ КБ «ПриватБанк», у якому просила стягти 1271357 грн 50 коп. на повернення вкладу і 249868 грн 22 коп. на повернення процентів. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 03.08.2010 [PERSON] та відповідач в особі Сакського відділення Філії «Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк» уклали договір, відповідно до якого [PERSON] в якості вкладу передала ПАТ КБ «ПриватБанк» на строк до 03.08.2011 5500 грн 00 коп., 22000 доларів 00 центів США, що станом на 13.09.2016 на дату звернення до суду з позовом становить 585860 грн 00 коп., і 22570 євро 00 центів, що станом на вказану дату становить 679997 грн 50 коп. 12.08.2013 між позивачем та відповідачем укладено додаткові угоди про зміну процентної ставки при лонгації вкладу, відповідно до яких строк вкладу за договором було продовжено з 03.08.2013 по 03.08.2014. Проценти по вкладах [PERSON] останній раз отримала за березень 2014; станом на 11.04.2016 нею не отримано проценти за користування вкладом за 731 день. У поверненні позивачеві вкладу та процентів ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовило. Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати дане рішення і ухвалити рішення про задоволення її позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого: - висновок суду про нікчемність укладених сторонами договорів суперечить ст.ст. 212, 213 ЦК України і наявним у справі доказам. Так, положеннями укладеного сторонами договору банківського вкладу передбачено, що при його укладанні відповідач використовує факсимільне відтворення підпису голови правління товариства і відтворює відтиск своєї печатки технічними друкувальними пристроями, що відповідає нормам ч.ч. 2, 3 ст. 207 ЦК України. З цієї ж підстави не є підставою для відмови у позові посилання суду на відсутність доказів письмової згоди сторін, яка містила б аналоги їхніх власноручних підписів, на укладення договору у вказаний спосіб. Крім того, [PERSON] є слабкою стороною у спірних правовідносинах, у звязку з чим вона не може надати таких доказів, - з письмових відповідей ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] вбачається, що дане товариство зазначає лише про необхідність зачекати моменту вирішення спору та що воно не заперечує фактів укладення договорів, про які йдеться, і фактів внесення йому позивачем коштів на виконання цих договорів. Дані обставини свідчать про те, що укладені сторонами договори є чинними та підлягають виконанню. У судовому засіданні [PERSON] і її представник підтримали апеляційну скаргу, а представник ПАТ КБ «ПриватБанк» просив апеляційну скаргу відхилити за її безпідставністю. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Постановляючи рішення, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того, що укладений сторонами договір № SAMDN25000711417156 та додаткові угоди до нього №№ SAMDN25000711417157 і SAMDN25000711417158 від 12.08.2013 не містять особистого підпису уповноваженої особи банку та оригінального відтиску печатки, що додаткові угоди мають відмінності у зазначенні номерів депозитного договору, що договорів №№ SAMDN25000711417157 і SAMDN25000711417158 суду не надано, у звязку з чим сторонами не дотримано письмову форму договору банківського вкладу, а отже не доведено факт укладення його сторонами, зокрема не доведено повноваження представника ПАТ КБ «ПриватБанк» на укладення всіх вказаних вище договорів, та що надані суду квитанції не підтверджують факт внесення [PERSON] грошей на вкладний рахунок. Крім того, суд зазначив, що позивач не зверталася до Автономної некомерційної організації «Фонд захисту вкладників» з вимогою повернути спірні кошти і, відповідно, дана організація не відмовляла їй у видачі вкладу. З такими висновками не погоджується апеляційний суд. Так, по справі встановлено наступне. 03.08.2010 між ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі Сакського відділення Філії «Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір банківського вкладу (вклад «Мультивалютний») № SAMDN25000711417156 (його копія на а.с. 5). За цим договором відповідач прийняв від позивача грошові кошти вклад у таких сумах і на таких умовах: 5500 грн 00 коп. - під 16,5 % річних, 22000 доларів 00 центів США - під 9,5 % річних та 22570 євро 00 центів - під 9 % річних, строком на 12 місяців - по 03.08.2011 включно. Даним договором передбачено, що: - він автоматично без обовязкової на те присутності клієнта неодноразово продовжує свою дію іще на один строк, якщо по закінченню попереднього строку дії договору клієнт не заявить банку про відмову від продовження цього строку. У разі продовження дії договору розрахунок процентів на кожен новий строк вкладу здійснюється за ставкою, яка діє в банку для продовжених депозитних вкладів і строку на день закінчення попереднього строку вкладу, - банк має право змінити номера вкладних рахунків без укладення додаткових договорів до цього договору, - при укладенні договору банком використовується факсимільне відтворення підпису голови правління банку, а також відтворення відтиску печатки технічними друкуючими пристроями, - для внесення суми вкладу банк відкрив клієнту особові базові рахунки: № 26359607051720 - для вкладу у гривнях, № 26359607051719 - для вкладу в доларах США та № 26359607051504 - для вкладу у євро. 03.08.2010 - в день укладення договору банківського вкладу № SAMDN25000711417156 [PERSON] внесла кошти на вищезазначені особові рахунки у вказаних вище сумах, що підтверджується копіями квитанцій відповідного змісту (а.с. 6). 12.08.2013 між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі Сакського відділення Філії «Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено три додаткові угоди, відповідно до яких: - строк вкладу за основним договором продовжується на 12 місяців - з 03.08.2013 по 03.08.2014 включно, - відсоткова ставка на новий строк по вкладу за договором від 03.08.2010 становить: 7,5 % річних - за додатковою угодою № SAMDN25000711417156, 8,5 % річних за додатковою угодою № SAMDN25000711417157 та 18 % річних за додатковою угодою № SAMDN25000711417158 (копії даних угод на а.с. 7-9). При укладенні договору банківського вкладу № SAMDN25000711417156 (вклад «Мультивалютний») від 03.08.2010 та додаткових угод до нього від 12.08.2013 використано факсимільне відтворення підпису голови правління ПАТ КБ «ПриватБанк» та відтворення відтиску печатки даного товариства технічними друкуючими пристроями. Починаючи з липня 2015 року позивач неодноразово зверталася до ПАТ КБ «ПриватБанк» та до Національного банку України з вимогою про повернення суми вкладу та процентів за користування вкладом, але її вимоги не були задоволені. Це підтверджено копіями листування сторін відповідного змісту (а.с. 10-11, 49-55). [PERSON] стверджує, що останній раз проценти за вкладом вона отримувала за березень 2014 року; остання надала суду розрахунки заборгованості ПАТ КБ «ПриватБанк» по сумах вкладу та процентах за вкладом за період з 01.04.2014 по 13.09.2016, згідно з якими відповідач має їй сплатити: на повернення суми вкладу в євро 805176 грн 82 коп., на повернення суми вкладу в доларах США 708091 грн 41 коп. та на повернення суми вкладу у гривнях 7930 грн 25 коп. (а.с. 13-15). Із встановленого апеляційний суд робить наступні висновки. Згідно з ч. 3 ст. 207 ЦК України, при вчиненні правочинів допускається використання факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. В абзаці 2 ч. 2 цієї статті зазначено, що обовязковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін. Наказом ПАТ КБ «ПриватБанк» від 06.03.2010 № СП-2010-256 затверджено умови та правила надання цим товариством банківських послуг і у його пункті 1.1.3.2.28 передбачено, що під час укладення договорів банком може бути використано факсимільне відтворення підпису особи, уповноваженої підписувати такі договори, а також відтворення відтиску печатки технічними друкуючими пристроями (витяг з цього наказу на а.с. 118). І згаданими умовами, і договором банківського вкладу від 03.08.2010 № SAMDN25000711417156 прямо й конкретно передбачено, що при укладенні сторонами по справі цього договору використовується факсимільне відтворення підпису голови правління ПАТ КБ «ПриватБанк» та відтворення відтиску печатки за допомогою технічного друкуючого пристрою. Тож форма укладеного сторонами договору банківського вкладу і додаткових угод до нього відповідає вимогам ч.ч. 2, 3 ст. 207 ЦК України, а твердження ПАТ КБ «ПриватБанк» про його недійсність у звязку з недодержанням при їх укладенні письмової форми суперечить даним нормам права і наявним у справі та всім описаним вище доказам. Крім того, правочини, що є обєктами судового розгляду, не є нікчемними, у судовому порядку вони недійсними не визнані і такої позовної вимоги у рамках даної справи ПАТ КБ «ПриватБанк» не заявлено. Пунктом 1.3. розділу ІV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, що затверджена постановою правління Національного банку України від 01.06.2011 № 174 з наступними змінами (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 25.06.2011 за № 790/19528), передбачено ряд обовязкових реквізитів, які мають містити касові документи. Квитанції від 03.08.2010, які [PERSON] надала на підтвердження факту внесення нею до ПАТ КБ «ПриватБанк» коштів на виконання договору банківського вкладу між ними, виконані у повній відповідності до зазначеного пункту. Тому твердження відповідача про те, що дані квитанції не оформлені у відповідності до чинного законодавства, спростовується їх формою та змістом. Згідно з п. 1.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, що затверджене постановою Правління Національного банку України № 566 від 30.12.1998 з наступними змінами (зареєстроване в Міністерстві юстиції України 01.02.1999 за № 56/3349), обовязок ведення облікової документації за договором банківського вкладу покладається на банк. Тож в силу припису цього пункту і ч. 1 ст. 60 ЦПК України обовязок по доказуванню неправильності наданих [PERSON] розрахунків заборгованості ПАТ КБ «ПриватБанк» перед нею по вкладу та процентах покладено на ПАТ КБ «ПриватБанк». Проте останнє їх не оспорює. Тому апеляційний суд не має підстав сумніватися у достовірності вихідних даних, наведених у цих розрахунках. Згідно з цими розрахунками, останній раз [PERSON] отримала проценти за вкладом за березень 2014 року, у звязку з чим заборгованість по вкладу та процентах за вкладом обчислена за період з 01.04.2014 по 13.09.2016. Тож згідно з вихідними даними, наведеними у цих розрахунках (а.с. 13-15) та вже описаними вище вихідними даними у договорах між сторонами, за період неповернення вкладу з 01.04.2014 по 13.09.2016 відповідач має сплатити позивачеві заборгованість: - по частині вкладу в євро 22750 євро 00 центів (сума частини вкладу у євро) + проценти за користування цією частиною вкладу у такій сумі: (22750 євро 00 центів х 7,5%: 365 (кількість днів у календарному році) х 897 (кількість днів у періоді з 01.04.2014 по 13.09.2016)) х 29,895636 (офіційний курс євро до гривні станом на 13.09.20116 дата подання позову) = 805483 грн 20 коп., - по частині вкладу у доларах США 22000 доларів 00 центів США (сума частини вкладу у доларах) + проценти за користування цією частиною вкладу у такій сумі: (22000 доларів 00 центів США х 8,5%: 365 (кількість днів у календарному році) х 897 (кількість днів у періоді з 01.04.2014 по 13.09.2016)) х 26,630711 (офіційний курс долара США до гривні станом на 13.09.20116 дата подання позову) = 708259 грн 41 коп., - по частині вкладу у гривнях 5500 грн 00 коп. (сума частини вкладу у гривнях) + проценти за користування цією частиною вкладу у такій сумі: (5500 грн 00 коп. х 18%: 365 (кількість днів у календарному році) х 897 (кількість днів у періоді з 01.04.2014 по 13.09.2016) = 7932 грн 96 коп. Банк вказану заборгованість [PERSON] не повернув, тому її вимоги про стягнення цієї заборгованості належить задовольнити в межах заявлених позивачем сум (п. 1 ст. 303 ЦПК України). При визначенні розміру належних [PERSON] процентів за вкладом апеляційний суд виходить з такого. У додаткових угодах від 12.08.2013 №№ SAMDN25000711417156, SAMDN25000711417157 та SAMDN25000711417158 сторони не конкретизували, по яких саме частинах вкладу мають нараховуватися передбачені у них проценти після 03.08.2013. Положення договору між сторонами від 03.08.2010 про те, що у разі продовження дії договору розрахунок процентів на кожен новий строк вкладу здійснюється за ставкою, яка діє в банку для продовжених депозитних вкладів і строку на день закінчення попереднього строку вкладу, теж є нечітким. Крім того, доказів про розмір цієї ставки ПАТ КБ «ПриватБанк» суду не надано. До того ж, сторонами не надано доказів про те, що ними досягнуто домовленості про будь-який інший розмір процентів за вкладом, ніж 16,5 % річних на гривневу частину вкладу, 9,5 % річних на частину вкладу у доларах США та 9 % річних на частину вкладу у євро, який наведено у договорі від 03.08.2010 і який застосовано у виконаних позивачем розрахунках заборгованості. Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», який поширюється на спірні правовідносини, нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживачів. Тож належні [PERSON] проценти за вкладом апеляційний суд визначає виходячи їх розміру, який чітко встановлений договорі між сторонами від 03.08.2010: 16,5 % річних на гривневу частину вкладу, 9,5 % річних на частину вкладу у доларах США та 9 % річних на частину вкладу у євро. Доказів того, що відповідач (а не Сакське відділення Філії «Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк») не може виконати зобовязання перед позивачем внаслідок окупації Автономної Республіки Крим Російською Федерацією, у звязку з прийняттям Національним банком України постанови № 260 від 06.05.2014 та у звязку з прийняттям Російською Федерацією Федерального Закону № 39-ФЗ і Центральним банком Російської Федерації рішення № РН-33/І від 21.04.2014, суду не надано. Тому ці заперечення відповідача на позов апеляційним судом відкидається. Посилання ПАТ КБ «ПриватБанк» на судові рішення Центрального районного суду м. Сімферополя від 21.04.2014 і від 16.09.2014 як на підставу відмови [PERSON] у позові є юридично неспроможними, т.я. у справі нема доказів про легітимність цих рішень. З викладеного випливає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 88 ЦПК України з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі: 1271501 грн 36 коп. (розмір задоволених вимог) х 1,5 % х 110% = 14469 грн 00 коп. за ставками, що встановлені п/п п/п 1, 6 п. 1 ч. 2, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved