Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» про стягнення коштів за договором банківського вкладу, мотивуючи позов тим, що 28.11.2012 року між ним та банком в особі начальника відділення № 3 ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» [PERSON], було укладено договір банківського вкладу № 153254, за умовами якого позивач передав банку вклад в розмірі 1000 грн. шляхом їх внесення на відповідний депозитний рахунок строком на 370 днів, а банк зобов'язався нараховувати на суму вкладу проценти в розмірі 16% річних та повернути його з нарахованими процентами після закінчення строку дії договору. На виконання умов вищезазначеного договору позивачем 30.11.2012 року на депозитний рахунок було додатково внесено 448800,00 грн., а 04.12.2012 року ще 450000,00 грн. Таким чином, загальна сума поповнення депозитного рахунку становить 898800,00 грн. Після закінчення строку дії зазначеного вище договору позивач неодноразово звертався до банку з вимогою про повернення суми вкладу в розмірі 898800,00 грн., а також нарахованих процентів за період дії договору в розмірі 143808,00 грн., однак банк відмовив позивачу у поверненні зазначених грошових коштів, мотивуючи це тим, що на рахунку позивача немає грошей. Вищевикладене і стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою, в якій позивач просив стягнути з ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» на його користь суму вкладу за договором № 153254 від 28.11.2012 року з подальшими додатковими угодами в розмірі 898800,00грн. - основного вкладу та 143808грн. - відсотків. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. В матеріалах справи містяться надані представником відповідача письмові заперечення проти позову, в яких зазначено, що позов він не визнає, оскільки додаткові угоди до договору № 153254 від 28.11.2012 року між сторонами не укладались, по бухгалтерському обліку банку дані поповнення не відображені, а грошові кошти у вказаних позивачем сумах в касу банку не надходили. Крім того, надані позивачем квитанції від 28.11.2012 року на суму 1000 грн., від 30.11.2012 року на суму 448 800,00 грн. та від 04.12.2012 року на суму 450000,00 грн. не є належними та допустимими доказами внесення готівки в касу банку, оскільки у вказаних квитанціях відсутній підпис відповідального виконавця - уповноваженої особи банку, який би мав бути поряд з підписом касира. Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на позицію представника позивача судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 28.11.2012 року між ним та ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» в особі начальника відділення № 3 ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» [PERSON] укладено договір банківського вкладу № 153254 (вклад «Ощадний») (а.с. 34-36). Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору банк приймає від вкладника грошові кошти в сумі 1000 грн. строком на 370 днів, що починається з наступного дня після внесення (надходження) грошових коштів на депозитний рахунок по 03.12.2013 року (дата повернення) на умовах та в порядку визначених цим договором. Згідно з п. 1.2. даного договору процентна ставка за вкладом складає 16,00% річних. У відповідності до 1.4. договору додаткові внески (поповнення) до вкладу допускаються включно до дня, що передує даті повернення. Відповідно до п. 2.1.1. договору банк зобов'язується прийняти грошові кошти, зазначені в п.1.1 цього договору і зарахувати їх на депозитний рахунок 2620300150583 в дату укладання цього договору, підтвердивши отримання вкладу видачею належним чином оформленої квитанції банку та/або виписки з депозитного рахунку. На підтвердження здійснення зазначеного вище вкладу в розмірі 1000 грн. позивачем надано квитанцію № 2861 від 28.11.2012 року (а.с. 39). Окрім того, позивач вказує, що 30.11.2012 року між ним та ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» укладено додатковий договір до договору банківського вкладу № 153254 від 28.11.2012 року, за умовами якого позивач поповнив вклад на суму 448800,00 грн. Згідно з п. 2 даного договору сума вкладу по договору з дати підписання додаткового договору становить 449800,00 грн. (а.с. 37). На підтвердження здійснення зазначеного вище вкладу в розмірі 448800,00 грн. позивачем надано квитанцію № 13490 від 30.11.2012 року (а.с. 40). Також позивач зазначає, що 04.12.2012 року між ним та ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» укладено ще один додатковий договір до договору банківського вкладу № 153254 від 28.11.2012 року, за умовами якого позивач поповнив вклад на суму 450000,00 грн. Відповідно до п. 2 даного договору сума вкладу по договору з дати підписання цього додаткового договору становить 451997,16 грн. (а.с. 38). На підтвердження здійснення зазначеного вище вкладу в розмірі 450000,00 грн. позивачем надано квитанцію № 3976 від 04.12.2012 року (а.с. 41). Згідно з положенням ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516 (далі - Положення), передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Пункт 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 1 червня 2011 року № 174 (далі - Інструкція) передбачає, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірні» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ. Виходячи з положень статті 1059 ЦК України, пункту 1.4 Положення, пункту 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Водночас, за змістом п. 1.6. глави 1 розділу IV Інструкції банк (філія) визначає відповідальних працівників, яким надається право підписувати касові документи, і визначає систему контролю за виконанням касових операцій. Відповідно до витягу з Положення про ведення касових операцій та організацію системи контролю за касовими операціями в ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива», затвердженого рішенням Правління ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» (протокол від 01.11.2011 року № 01-0111/1) за окремими касовими операціями з метою зменшення ризиків здійснюється розподіл повноважень між відповідальним виконавцем та касовим працівником. До цих операцій, зокрема, відноситься обслуговування вкладів та поточних рахунків фізичних осіб в національній та іноземних валютах. У цьому випадку касові документи генерує в АБС, роздруковує (крім грошових чеків) відповідальний виконавець, підписує, в т.ч. контролером і передає їх для виконання касової операції в касу. Для здійснення операції касир після отримання касового документу внутрішнім порядком, знаходить касовий документ в електронному вигляді в АБС та перевіряє ідентичність паперового касового документу з документом в АБС, звіряє підпис відповідального виконавця та контролера на касовому документі із зразками підписів посадових осіб і лише після цього здійснює обслуговування клієнта (а.с. 51-53). З огляду на викладені вимоги зазначеного Положення касові документи, які б підтверджували внесення готівки в касу ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» на виконання договору банківського вкладу, повинні мати підписи як касира, так і відповідального виконавця відповідного відділення банку. Однак надані позивачем квитанції не містять підписів відповідального виконавця банку, що є порушенням в оформленні відповідних касових документів, а тому дані квитанції, на які посилається позивач, як докази у справі, не відповідають вимогам ст. 57, 58, 59 ЦПК України щодо належності, допустимості та достатності. Крім того, в обґрунтування наявності на вищевказаному депозитному рахунку грошових коштів в розмірі 898800,00 грн. позивач вказує на те, що 28.11.2012 року він вніс у банк вклад в розмірі 1000 грн., 30.11.2012 року на депозитний рахунок було додатково внесено 448800,00 грн., а 04.12.2012 року ще 450000,00 грн. Проте дані твердження позивача є сумнівними та не відповідають матеріалам справи, оскільки як вбачається з додаткового договору від 04.12.2012 року до договору банківського вкладу № 153254 від 28.11.2012 року, позивач поповнив вклад на суму 450000,00 грн., після чого загальна сума вкладу по договору склала 451997,16 грн., а не 898800,00 грн., як стверджує позивач. (а.с. 37, 38). У відповідності до ст.ст. 10, 61 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, однак позивачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів на підтвердження внесення до банку грошових коштів в розмірі 898800,00 грн. на виконання умов договору банківського вкладу № 153254 від 28.11.2012 року. Окрім того, на підставі постанови Правління Національного банку України від 23.06.2015 року № 408 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.06.2015 року № 121 «Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива», згідно з яким з 24.06.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива». Тимчасова адміністрація в ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» діє і на час розгляду справи в суді. Процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації і ліквідації банків регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), який є спеціальним і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 4 Закону основним завданням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку. Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти, в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 грн. Статтею 36 зазначеного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації, зокрема, під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; нарахування відсотків за зобовязаннями банку перед вкладниками та кредиторами; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку), Відповідно до ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку, зокрема, щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. З метою забезпечення виконання зобовязань банку, передбачених пунктом 1 цієї частини, Фонд має право надати банку цільову позику. З огляду на викладене вище, під час дії тимчасової адміністрації виплата коштів вкладникам за договорами банківського вкладу, строк яких закінчився, у разі належного підтвердження такими вкладниками права вимоги до банку, може бути здійснена за рахунок коштів банку, в тому числі за рахунок цільової позики, в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, а саме 200000 грн. Підсумовуючи зазначене вище, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не доведені належними і допустимими доказами, а тому не підлягають задоволенню. Оскільки сторонами судових витрат не понесено, питання про їх розподіл не вирішується. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed