Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

У березні 2021 року Департамент фінансів, економіки та інвестицій Сумської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить суд стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі 3235 грн 10 коп. за стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] в КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Сумської міської ради. Свої вимоги позивач мотивує тим, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебував обвинувальний акт відносно [PERSON] , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, внаслідок чого були заподіяні тілесні ушкодження потерпілому [PERSON] . Вказана потерпіла особа від злочину знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Сумської міської ради з 16 жовтня 2018 року по 26 жовтня 2018 року, кількість ліжко-днів, проведених в стаціонарі - 10. На лікування потерпілого [PERSON] витрачено 3235 грн 10 коп. Свою провину відповідач визнав. Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 листопада 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 3400 грн. Станом на 10 березня 2021 кошти у розмірі 3035 грн 10 коп., витрачені на лікування потерпілого залишилися невідшкодованими до бюджету Сумської міської територіальної громади. Посилаючись на ст. 1206 ЦК України, просить стягнути вказані кошти з відповідача. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 березня 2021 року цивільну справу за позовом Департаменту фінансів, економіки та інвестицій Сумської міської ради до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення передано на розгляд до Зарічного районного суду м. Суми за підсудністю. 19 квітня 2021 року дана справа надійшла до Зарічного районного суду м. Суми. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 квітня 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду на 29 червня 2021 року. 29 червня 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 22 липня 2021 року у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача. В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 листопада 2020 року [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 3400 грн (а.с. 5-6). З вироку суду вбачається, що в судовому засіданні [PERSON] свою провину у скоєному визнав повністю. Суду пояснив, що дійсно при обставинах зазначених в обвинувальному акті скоїв наїзд на потерпілого. Зі ступенем тілесних ушкоджень потерпілого, визначених в результаті судової медичної експертизи погоджується повністю. Відшкодував в добровільному порядку потерпілому завдані матеріальні та моральні збитки. Відповідно до довідки-розрахунку Комунальної установи «Центральна міська клінічна лікарня № 1» вартість лікування потерпілого [PERSON] , який знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з 16 жовтня 2018 року по 26 жовтня 2018 року становить 3235 грн 10 коп. (а.с. 4). Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В силу положень ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікуванні потерпілого від злочинного діяння, зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету та їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та щоденної вартості лікування. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Відповідно до довідки Комунальної установи «Центральна міська клінічна лікарня № 1» за час перебування на лікуванні в стаціонарі гр. [PERSON] з 16 жовтня 2018 року по 26 жовтня 2018 року в неврологічному відділенні витрати за 10 ліжко-днів складають 3235 грн 10 коп. (а.с. 4). Станом на день розгляду справи відповідачем сума не відшкодована. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати в сумі 2270 грн підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved