overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

У вересні 2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 2006 року. Від шлюбу мають малолітніх дітей, доньку - [PERSON]»ю Олександрівну, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. З серпня 2016 року шлюбні відносини припинені. Просить шлюб розірвати. Позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав зазначених у позові, її представник [PERSON] надала суду заяву про слухання справи за її відсутності. Відповідач, проти позову не заперечує, надав суду заяву про визнання позову, просить слухати справу за його відсутності. \~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 21 жовтня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис - 2223. Від шлюбу мають малолітніх дітей, доньку - [PERSON]»ю Олександрівну, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з серпня 2016 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ст. 113 СК України прізвище [PERSON] необхідно залишити - [PERSON]. Відповідно до частини першої\~статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. \~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

У вересні 2016 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 06 жовтня 2006 року виконавчим комітетом Гоголівської сільської ради Броварського району Київській області, актовий запис № 25. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні характери та погляди на життя. Подружжя вже два роки не веде спільного господарства та не підтримує подружніх стосунків. Позивач вважає, що збереження шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, до початку розгляду справи подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі просив його задовольнити. У разі неявки у судове засідання відповідача, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявилася, про місце, час та дату судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із копії свідоцтва про шлюб серії 1-ОК № 032697 вбачається, що 06.10.2006 року виконкомом Гоголівської сільської ради Броварського району Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини [PERSON] (а.с. 4). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін 30 листопада 2006 року народився син [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії 1-ТП № 040456, виданого 08 грудня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області (а.с. 5). З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

У вересні 2016 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 03 березня 2001 року Калинівською сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис № 8. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що створити міцну та дружню сімю разом із відповідачем не вдалося, оскільки у подружжя виявилися зовсім різні, психологічно не сумісні характери та вкрай суперечливі погляди на життя. Відповідач створює конфлікту ситуації, які супроводжуються агресивною поведінкою, а тому шлюбні стосунки та ведення спільного господарства між подружжям припинилися 01.01.2016 року. Крім того, відповідач не турбується про побудову сімейних відносин, що у свою чергу породжує у сімї негативний психологічний клімат в наслідок чого, подружжя стало зовсім сторонніми людьми. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер та його збереження є недоцільним. Від спільного подружнього життя сторони мають двох дітей. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та проти їх задоволення не заперечував. Додав, що строку на примирення подружжю надавати не потрібно. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про одруження серії І-БК № 024846 вбачається, що 03 березня 2001 року Калинівською сільською радою Броварського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с. 8). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

У вересні 2016 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 03 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 919. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що через постійні конфлікти та суперечки спільне життя подружжя стало неможливим та нестерпним. Кожен з подружжя має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між подружжям постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає спільна від шлюбу дитина. З початку 2016 року сторони почали проживати окремо, припинили вести спільне господарство та підтримувати подружні відносини. Позивач вважає, що шлюб набув формального значення та зберігати його є недоцільним, оскільки це суперечитиме його інтересам. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про місце, час та дату судового засідання повідомлялася належним чином. До початку розгляду справи подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала. У разі неявки у судове засідання відповідача, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб серії 1-ОК № 056148 вбачається, що 03 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а. с. 4). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін 28 листопада 2009 року народився син [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про його народження (а.с. 5). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

У вересні 2016 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 08 січня 2005 року виконавчим комітетом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне життя із відповідачем не склалося, у зв'язку із тим, що кожен із подружжя має зовсім різні характери та погляди на життя. З червня 2013 року сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Кожен із подружжя живе своїм особистим життям. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер та його збереження є не доцільним, так як це суперечитиме його інтересам. Від спільного подружнього життя мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав та просив їх задовольнити. Одночасно просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 08 січня 2005 року виконавчим комітетом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с. 4). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про їх народження (а.с. 7-8). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

У вересні 2016 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 09 серпня 1986 року Калинівською сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис № 29. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що подружнє життя у сторін не склалося, так як виявилися різні погляди на сімейне життя, на підставі чого між подружжям виникають непорозуміння та сварки. З березня 2014 року сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. З цих причин на теперішній час шлюб існує лише формально. Вважає, що збереження сімї та примирення між ними неможливе та суперечитиме його інтересам. Від спільного подружнього життя мають повнолітню дочку. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд вдруге надати сторонам термін на примирення. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-БК № 344771 вбачається, що 09 серпня 1986 року Калинівською сільською радою Броварського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини «Передерій» (а.с. 4). Матеріалами справи встановлено, що від спільного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Із пояснень сторін встановлено, що з березня 2014 року між сторонами припинені шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. У відповідність до вимог ст. 111 СК України, судом надавався подружжю строк на примирення, однак у судовому засіданні сторони заявили, що не примирилися, а позивач наполягав на розірванні шлюбу. Постановою № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року передбачено, якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один із них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що у наданий судом строк сторони не примирилися, а позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

У вересні 2016 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 22 вересня 1996 року Требухівською сільською радою народних депутатів Броварського району Київської області, актовий запис № 27. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що створити міцну та дружню сімю разом із відповідачем не вдалося, оскільки у подружжя виявилися зовсім різні, психологічно не сумісні характери та вкрай суперечливі погляди на життя. Незважаючи на існуючи сімейні негаразди, відповідач більшу частину доби проводить на роботі, дуже рідко спілкується із позивачем та спільними від подружжя дітьми. Крім того, відповідач не турбується про побудову сімейних відносин між сторонами та іншими членами сімї, що у свою чергу породжує у сімї негативний психологічний клімат в наслідок чого, подружжя стало зовсім сторонніми людьми. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинилися з 01.01.2016 року. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер та його збереження є недоцільним. Від спільного подружнього життя сторони мають трьох дітей. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання її представник [PERSON] надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про одруження серії І-БК № 003016 вбачається, що 22 вересня 1996 року Требухівською сільською радою народних депутатів Броварського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с. 8). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

У вересні 2016 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 26 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 407. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на протязі останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між подружжям шлюбних відносин. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у сім'ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу, піклуватися про побудову сімейних відносин між подружжям та іншими членами сім'ї. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер та його збереження є не доцільним, так як це суперечитиме її інтересам. Від спільного подружнього життя мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала та просила їх задовольнити. Одночасно просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав клопотання, в якому просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 26 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с. 7). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін [INFO] народився син - [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про його народження (а.с. 4). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved