Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

У березні місяці 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Хмельницька універсальна компанія» звернулася до суду із позовом до [PERSON]М, обґрунтовує його тим, що 27 грудня 2010 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Хмельницька універсальна компанія» та відповідачем укладено договір, згідно умов якого позивач здійснює обслуговування об»єктів, що перебувають у спільному користуванні замовників (проїзна частина, мережі вуличного освітлення, електромережі, мережі водогону та каналізації, трансформаторні підстанції, майданчики сміттєзбірники) у мікрорайоні «Дивокрай», а відповідно замовник сплачує визначену договором плату. Відповідно до пункту 2.2.3 Договору плата за обслуговування становить 153,28 грн. в місяць згідно з плановою калькуляцією вартості послуг. Згідно пункту 6.1.2 договору замовник несе відповідальність згідно із законодавством за порушення зобов»язань за договором і у випадку прострочення оплати за надані послуги замовник сплачує виконавцю штраф у розмірі 5% від суми боргу за кожен день прострочення. Відповідач умов договору не виконувала і плату за період з 10.01.2014 року по 04 березня 2015 року в сумі 2 145,92 грн. не сплатила. Тому просить стягнути з відповідача борг в сумі 2 145,92 грн., 23 812,04 грн. штрафу, 310,71 грн. збитків завданих інфляцією, 39,60 грн. три відсотки річних. Відповідач [PERSON] подала зустрічний позов у якому просила визнати укладений договір недійним, котрий ухвалою суду від 29.09.2015 року залишено без розгляду. Представник позивача в судовому засіданні уточнила заявлені позовні вимоги і просила стягнути з відповідача [PERSON] 1839,36 грн. заборгованості за надані послуги, 1839,36 грн. штрафних санкцій, 633,37 грн. інфляційних втрат, 47,33 грн. трьох відсотків річних та судові витрати. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні такі вимоги визнали та не заперечують щодо їх задоволення. Суд, заслухавши доводи представника позивача, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що між сторонами 27 грудня 2010 року укладено договір про надання послуг, згідно якого товариство з обмеженою відповідальністю «Хмельницька універсальна компанія» здійснює обслуговування об'єктів, що перебувають у спільному користуванні [PERSON] (проїзна частина, мережі вуличного освітлення, електромережі, мережі водопроводу та каналізації, майданчики-сміттєзбірники, трансформаторні підстанції, дільниця обслуговування розрахунків відшкодувань за спожиті послуги (електропостачання, водопостачання) в мікрорайоні «Дивокрай», а остання сплачує виконавцю встановлену даним договором плату. Відповідно до п.п.2.2.3, 4.1. договору плата за обслуговування становить 153,28 грн. за кожний місяць до 10 числа згідно з погодженою Плановою калькуляцією на послуги мешканцям мікрорайону у додатку до договору, який є невід'ємною частиною договору. Згідно п.6.1.2 договору замовник несе відповідальність за порушення зобов'язань за даним договором у виді штрафу у розмірі 5% від суми боргу за кожний день прострочення. Відповідач не здійснювала оплату послуг за означеним договором з 10 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року, тому виникла заборгованість в сумі 1839 грн.36 коп. [PERSON]Мю означених обставин не оспорює. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому, підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення основного боргу за надані послуги у розмірі 1839 грн.36 коп, трьох відсотків річних в сумі 47,33 грн. та збитки, завдані інфляційними втратами 633,37 грн. та штраф в розмірі 1839,36 грн. та судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 243,60 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved