overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з указаною скаргою, просить визнати незаконними дії заступників начальника відділу Оболонського РВДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Манасерян А.А. та Чернявської Т.М. щодо складення довідки-розрахунку від 16 лютого 2018 року у виконавчому провадженні № 52981277, визнати неправомірними дії заступника начальника відділу Оболонського РВДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Манасерян А.А. щодо винесення постанов від 26 лютого 2018 року про арешт майна боржника, а також постанови від 27 лютого 2018 року про встановлення тимчасового обмеження [PERSON]: у праві виїзду за межі України, у праві користування вогнепальною зброєю, у праві полювання, у праві керування транспортними засобами. У судовому засіданні 4 квітня 2018 року представник боржника [PERSON] - [PERSON] подав клопотання про призначення судово-бухгальерської експертизи, на вирішення якої просить поставити питання про те, чи підтверджується документально маті реалами виконавчого провадження № 52981277 заборгованісмть [PERSON] зі сплати аліментів за період із 11 травня 2012 року по 16 лютого 2018 року на виконання рішення Оболонського районного суду м.Києва від 11 травня 2012 року, а якщо так, то в якому розмірі. Стягувач [PERSON] при вирішенні клопотання поклалась на розсуд суду. Заступник начальника відділу Оболонського РВДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Манасерян А.А. не заперечувала проти задоволення клопотання. Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Згідно із ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Оскільки предметом розгляду скарги [PERSON] є законність дій державного виконавця щодо складання довідки-розрахунку за аліментами і законність постанов державного виконавця про накладення арешту на майно та про встановлення обмежень прав боржника, а не оспорення в порядку позовного провадження розміру заборгованості за аліментами, то підстави для призначення судово-бухгалтерської експертизи в межах розгляду конкретної скарги - відсутні.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про визнання втратившим права користування жилим приміщенням. Посилався на те, що є\~\~власником домоволодіння за адресою м.Полтава, провулок Хрестовоздвиженський, буд.№7, відповідач [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою, але не проживає. Просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою м.Полтава, провулок Хрестовоздвиженський, буд.№7. В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі,\~\~повністю підтримав поданий до суду позов, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 02.02.2000 року серії АВІ №026876 є власником домоволодіння за адресою м.Полтава, провулок Хрестовоздвиженський, буд.№7. Відповідач [PERSON] за адресою м.Полтава, провулок Хрестовоздвиженський, буд.№7знаходиться на реєстраційному обліку (довідка про місце проживання від 25.04.2018 року (а.с.5)), але фактично не проживає. Даний факт підтверджується «Актом про непроживання» від 24.03.2018 року затвердженим головою селищного комітету с.Рогізна (а.с.4). Відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Норми ст. ст.\~386,\~391 ЦК України\~\~передбачають умови та порядок захисту права власності. Відповідно до ст. ст.\~386,\~391 ЦК України,\~\~власник, який має підстави передбачати можливість\~\~порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено дослідженими судом доказами, відповідач [PERSON] не проживає в будинку №7, що по провулку Хрестовоздвиженському в м.Полтаві, наявність реєстрації відповідача\~\~в домоволодіння, власником якої\~\~є позивач, порушує його\~\~права на вільне володіння та користування приватною власністю. З цих підстав порушене право підлягає захисту. Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд виходить з того, що порушення прав позивача не повязане з позбавленням власності, тому вважає за можливе визначити спосіб захисту порушеного права шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив\~\~право користування жилим приміщенням. Тому позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. При вирішенні справи суд також виходить з того, що рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття особи з реєстрації за такою адресою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

\~\~\~\~ У березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказує, що з 04.03.2000 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. З жовтня 2016 року сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне життя та сімейні обовязки. Вважає, що подальше життя та продовження шлюбу не можливе. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 04.03.2000 року у Терешківській сільській раді Полтавського району Полтавської області, актовий запис №4. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов визнає та просить залишити після розірвання шлюбу їй прізвище «Макарчук». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.03.2000 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Терешківській сільській раді Полтавського району Полтавської області, про що відповідно до Свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ №059732, виданого 24.12.2014 року, зроблений актовий запис № 4. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. З жовтня 2016 року сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе. Спору про поділ спільного майна між сторонами немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. \~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 19 серпня 2006 року з відповідачкою зареєстрували шлюб. У сторін є дитина, [PERSON], [INFO]. [PERSON] зазначає, що реєструючи з відповідачкою шлюб сподівався, що зможуть побудувати міцну сімю, однак такі сподівання виявились марними. Між сторонами почали виникати численні конфлікти, що призвело до припинення шлюбних відносин. Позивач не має наміру підтримувати подружні відносини з відповідачкою, тепер є чужими людьми, відсутні почуття на яких будується шлюб та сімя. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак надіслав до суду заяву згідно з якою просить позов задовольнити, справу розглянути за його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сімя сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони не понесли у справі судових витрат, а відтак ці витрати не можуть бути розподілені згідно зі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 05.12.2003 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою в Відділі реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 433. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинились, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя і сімейні обовязки, що призвело до втрати почуття кохання, поваги та взаєморозуміння. Просив шлюб розірвати, на примирення не згоден.\~ Позивач надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив винести заочне рішення. Відповідачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Блажко». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Встановлено, що 05.12.2003 року сторони зареєстрували шлюб в Відділі реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 433, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим 05.12.2003 року серії І-НО №213439. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ Позивач в своїй заяви зазначає, що між ними втрачені всі фізичні та духовні звязки, спільні інтереси, а тому суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини припинені, між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 28 жовтня 2003 року він зареєстрував шлюб із відповідачем у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1018. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Вказав, що після реєстрації шлюбу спільні стосунки з дружиною почали погіршуватись внаслідок постійних спорів та різних поглядів на виконання подружніх обовязків. У лютому 2017 року [PERSON] виїхала до Російської Федерації а роботу, у подальшому повідомивши про те, що не планує повертатися до родини в Україну. Таким чином, з цього часу шлюбні стосунки між сторонами були припинені. Вважав, що подальше життя з дружиною неможливе, а тому просив його шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив розірвати його шлюб з відповідачем. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 28 жовтня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1018, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 12.10.2007 року. Згідно свідоцтва про народження, виданого 03.09.2011 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав\~ для її\~ збереження немає, і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із даною заявою, в обґрунтування якої вказала, що вона звернулася щодо приватизації житла, а саме квартири [ADDRESS] в Кальміуському районі м.Маріуполя. У підтвердження належності їй вказаного права, вона надала свідоцтво про право власності на житло, видане 10.06.1993 року РСЕУ комбінату ім.Ілліча з відповідним записом, однак, у звязку із наявністю в ньому помилки, це не виявляється можливим. Так, у свідоцтві про право власності на житло її по батькові зазначено російською «Валерьевна», що є українською «Валерьєвна», замість правильного українською «Валеріївна». Оскільки наявність цього недоліку позбавляє заявницю можливості приватизувати житло, просила встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на житло від 10.06.1993 року, виданого РСЕУ комбінату ім.Ілліча. Заявниця [PERSON] та її представник [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 04.01.2018 року, у судове засідання не зявилися, надали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із паспорту громадянина України серія ВК №645282, [PERSON] народилася 13 квітня 1985 року в м.Маріуполі Донецької області. Місцем реєстрації зазначено [ADDRESS]. Згідно довідки № 26417 від 02.04.2018 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, перемістилася в м.Маріуполь Донецької області та проживає за адресою: [INFO]. Також у свідоцтві про шлюб серії 1-НО № 177732, виданому 13.08.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тельманівського районного управління юстиції Донецької області, по батькові [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) К.В. вказано «Валеріївна». Разом з тим, у свідоцтво про право власності на житло від 10.06.1993 року, виданому РСЕУ комбінату ім.Ілліча з відповідним записом, її по батькові російською вказано «Валерьевна», що є українською «Валерьєвна», замість правильного українською «Валеріївна». Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, за наявності всіх необхідних доказів, а також з урахуванням того, що організація, яка видала зазначене свідоцтво не має можливості внести до неї виправлення, суд вбачає достатньо умов для встановлення юридичного факту належності свідоцтва про право власності на житло заявниці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, зокрема, про встановлення факту, що заявник являється рідним сином [PERSON], яка померла 08 березня 2018 року. В обґрунтування заяви зазначив, що 08 березня 2018 року померла його мати - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. Однак, оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі [PERSON] не може у звязку з тим, що у його свідоцтві про народження в графі «мати» вказано [PERSON], а згідно паспорта [PERSON]. Іншим чином довести факт родинних відносин він не має змоги, а тому і звернувся з вказаною заявою до суду. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник Білівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області у судове засідання не зявився, у поданій до суду письмовій заяві просив справу розглянути без його участі, зазначивши, що не заперечує проти задоволення заяви. Від начальника Ізяславського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області надійшло повідомлення з проханням розглянути дану справу у відсутності їхнього представника. Суд, заслухавши заявника, допитавши свідків, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 березня 2018 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-АЯ № 630409 від 10.03.2018, та медичним свідоцтвом про смерть [PERSON] 35 № 041538 від 09.03.2018. Згідно довідки Білівської сільської ради № 258 від 13.03.2018, [PERSON] була похована 11.03.2018 на кладовищі села Білево Ізяславського району Хмельницької області. Заявник [PERSON] народився 21 січня 1975 року у с. Білево, Ізяславського р-ну, Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого додано до матеріалів справи. Згідно даного свідоцтва про народження, батьками [PERSON] являються [PERSON] та [PERSON]. Відповідно довідки Білівської сільської ради № 02-20/129 від 04.04.2018 [PERSON] проживала в [INFO] та 17.08.2010 року вибула в м. Ізяслав. Після смерті [PERSON], син [PERSON] здійснив її поховання. За [PERSON] рахується земельна ділянка (пай) площею 2,5 га для ведення товарного виробництва, відповідно державного акта на право приватної власності на землю Серія Р1 № 819027. Згідно повідомлення Ізяславської державної нотаріальної контори від 04.04.2018 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Підтвердженням того, що [PERSON] є сином [PERSON], стверджується показами допитаних в ході судового розгляду свідків [PERSON] та [PERSON], котрі підтвердили той факт, що [PERSON] є рідним сином [PERSON]. Встановлення даного факту необхідно для оформлення спадщини. Таким чином, виходячи з аналізу свідоцтва про народження [PERSON], інформації з сільської ради та нотаріальної контори, показів свідків, суд приходить до висновку, що [PERSON] є рідним сином для [PERSON], яка померла 08 березня 2018 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], яким просив суд розірвати шлюб між подружжям, зареєстрований 20.08.2011 року виконкомом Пісківської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, актовий запис про шлюб № 2. Як стверджує позивач від цього шлюбу є донька Коляда, [INFO] Позивач подав заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач подав заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Розглянувши доводи позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. При цьому суд приймає також до уваги, що спору відносно майна між сторонами не має. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про розірвання шлюбу грунтуються на вищевказаних положеннях діючого законодавства, тому підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved