Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

У березні 2019 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою про визнання [PERSON] та [PERSON] таким, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , а саме ліжко-місцем у вказаній кімнаті. Свої вимоги обґрунтовує тим, що за рішенням Маріупольської міської ради № 6/30-3649 від 08.10.2013 року «Про прийняття в міську комунальну власність гуртожитків: по [ADDRESS] з майном, яке знаходиться на балансі публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», гуртожиток по [ADDRESS] був безоплатно переданий у міську комунальну власність. За даними Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради у гуртожитку у кімнаті [ADDRESS] за ліжко-місцями зареєстровані [PERSON] та [PERSON] - відповідачі у справі. Під час обстеження житлового приміщення 27.02.2019 року за участі представників ЖКП та сусідів встановлено, що у кімнаті [ADDRESS] відповідачі не мешкають більше року, їх особистих речей не має. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідно позивачу з метою надання житла для заселення категорії осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Представник позивача Дзюбенко Н.А., яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутністю, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явились з невідомої суду причини, про день та час слухання справи повідомлені належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують їх відзив відповідачі не надали. Представник третьої особи - Житлово-комунальне підприємство «Керуюча компанія «Кальміуська» в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутністю та ухвалити рішення по справі на розсуд суду. Ухвалою суду від 12.12.2019 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 18 Житлового кодексу України управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником. Відповідно до ст. 15 ЖК України виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів на території району, міста, району в місті здійснюють управління житловим фондом місцевих Рад, здійснюють контроль за використанням і схоронністю житлового фонду, приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевої Ради, видають ордери на жилі приміщення. Згідно ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів міських рад належать повноваження щодо управління об`єктами житлово-комунального господарства, що перебуває у комунальній власності відповідних територіальних громад, розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності. Стаття 71 Житлового кодексу України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, є підставою для визнання осіб в судовому порядку такими, що втратили право користування ним. Рішенням Маріупольської міської ради № 6/30-3649 від 08.10.2013 року «Про прийняття в міську комунальну власність гуртожитків: по [ADDRESS] з майном, яке знаходиться на балансі публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», гуртожиток по [ADDRESS] був безоплатно переданий у міську комунальну власність. З повідомлення начальника відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 27.12.2018 року № 29.3/44826 вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані в [ADDRESS] у кімнаті 61 з 27.11.2013 року. Відповідно до акту обстеження житлового приміщення від 27.02.2019 року складеного у складі т.в.о. начальника управління міського майна департаменту по роботі з активами Дубовської Ю.М., т.в.о. начальника відділу обліку і приватизації житлового фонду департаменту по роботі з активами [PERSON] . , начальника відділу контролю за використанням активів департаменту по роботі з активами [PERSON] , головних спеціалістів відділу контролю за використанням активів департаменту по роботі з активами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у присутності сусідів встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] у кімнаті [ADDRESS] не проживають більше року. За вимогами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користуванням житловим приміщенням. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] не проживають у кімнаті [ADDRESS] більше року, що перешкоджає позивачеві у здійсненні прав щодо майна, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір в розмірі 1921 грн., тому суд вважає необхідним стягнути на користь позивача вказану суму судового збору з відповідачів, тобто по 960,50 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved