Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

У березні 2015 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до Центральної міської аптеки м. Луганська №377 комунального підприємства «Луганська обласна «Фармація» про розірвання трудового договору. На обґрунтування позовних вимог зазначала, що наказом №198-ом від 12.01.2011 року була прийнята на посаду виконуючої обов'язки завідуючої аптеки №331 Центральної міської аптеки м. Луганська №377 КП «Луганська обласна «Фармація». 31.05.2012 року наказом № 381-ом вона була переведена на посаду завідуючої аптеки №331 Центральної міської аптеки м. Луганська №377 КП «Луганська обласна «Фармація». У травні 2014 року вона була вимушена переїхати на постійне місце проживання до м. Кременчука Полтавської області у зв'язку з тимчасовою окупацією території м. Луганська та визнання його районом проведення антитерористичної операції. У зв'язку з цим вона позбавлена можливості поїхати туди для розірвання трудового договору. Звернувшись до Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості для постановки на облік з пошуку працевлаштування, їй було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду для вирішення даного питання. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не прибув, про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомляв. Третя особа Кременчуцький міськрайонний центр зайнятості просив справу розглядати за відсутності їх представника, покладались на розсуд суду. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що наказом №198-ом від 12.01.2011 року [PERSON] була прийнята на посаду виконуючої обов'язки завідуючої аптеки №331 Центральної міської аптеки м. Луганська №377 КП «Луганська обласна «Фармація». 31.05.2012 року наказом № 381-ом [PERSON] переведена на посаду завідуючої аптеки №331 Центральної міської аптеки м. Луганська №377 КП «Луганська обласна «Фармація». Відповідно до ст.21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати робітникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Як передбачено п.1 ч.1 ст.23 КЗпП України, трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк. Згідно до ст.24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, у письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядження власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. В травні 2014 року позивач була вимушена переїхати на постійне місце проживання до м. Кременчука Полтавської області у зв'язку з визнанням м. Луганська районом проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 18.11.2014 року №1604000959. У зв'язку з тим, що місце роботи позивача знаходиться на тимчасово окупованій території України, вона позбавлена можливості поїхати туди для розірвання трудового договору. Звернувшись до Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості для постановки на облік з пошуку працевлаштування, їй було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду з позовом про розірвання трудового договору. Відповідно до ст.36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є, зокрема, угода сторін, розірвання трудового договору з ініціативи працівника, з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Відповідно до ч.1 ст.232 КЗпП України, безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами: 1) працівників підприємств, установ, організацій, де комісії по трудових спорах не обираються; 2) працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи, за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій статті 221 і статті 222 цього Кодексу; 3) керівника підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступників, головного бухгалтера підприємства, установи, організації, його заступників, а також службових осіб органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службових осіб центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами; керівних працівників, які обираються, затверджуються або призначаються на посади державними органами, органами місцевого самоврядування, а також громадськими організаціями та іншими об'єднаннями громадян, з питань звільнення, зміни дати і формулювання причини звільнення, переведення на іншу роботу, оплати за час вимушеного прогулу і накладання дисциплінарних стягнень, за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій статті 221 і статті 222 цього Кодексу; 4) власника або уповноваженого ним органу про відшкодування працівниками матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації; 5) працівників у питанні застосування законодавства про працю, яке відповідно до чинного законодавства попередньо було вирішено власником або уповноваженим ним органом і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації (підрозділу) в межах наданих їм прав; 6) працівників про оформлення трудових відносин у разі виконання ними роботи без укладення трудового договору та встановлення періоду такої роботи. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та розірвання безстрокового трудового договору, укладеного між [PERSON], [INFO] та Центральною міською аптекою м. Луганська №377 комунального підприємства «Луганська обласна «Фармація» згідно наказу №381-ом від 31 травня 2012 року. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved