Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 32219-ФО/2014/99 від 31.01.2014 року на загальну суму 370 881,52 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 31.01.2014 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] СБЕРБАНКУ РОСІЇ», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «СБЕРБАНК», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №32219-ФО/2014/99, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 99 000,00 грн. зі сплатою 35% річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 30 січня 2019 року. Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. Відповідач в порушення взятих на себе зобовязань, кредитні кошти не повернув та не сплатив проценти нараховані за користування кредитом. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань, станом на 03.03.2017 року відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 370 881,52 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 94 860,07 грн., процентів за користування кредитом 91 000,57 грн., пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом 141 253,48 грн., пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом 43 767,40 грн. Тому, ПАТ «Сбербанк» вимушений звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 31 січня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] СБЕРБАНКУ РОСІЇ», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «СБЕРБАНК» (що підтверджується статутом ПАТ «СБЕРБАНК» погодженого НБУ 27.04.2016 року та затвердженого рішенням єдиного акціонера № 3 від 26.04.2016 року (а.с. 21-22)) та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 32219-ФО/2014/99, відповідно до п.п.1.1, 1.3 якого, позивач зобовязується надати позичальнику кредитні кошти у сумі 99 000,00 грн., кредит надається безготівковим образом для погашення діючих кредитів у ПАТ «ОТП банк» та ПАТ «Альфа-Банк», а позичальник зобовязується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, та повернути кредит банку, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії, санкції, інші передбачені цим договором платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором (а.с.7-11). Пунктом 1.2 вказаного кредитного договору № 32219-ФО/2014/99 передбачено, що розмір фіксованої процентної ставки за користування кредитом складає 35% річних. Пунктом 1.4 даного кредитного договору № 32219-ФО/2014/99 передбачено, що кредитні кошти позичальник зобовязався сплачувати в рахунок погашення кредитної заборгованості відповідно до графіку, згідно з додатком №1 до кредитного договору, що є його невідємною частиною. Кінцевий термін повернення кредиту -30 січня 2019 року. 31 січня 2014 року відповідач [PERSON] звернувся до позивача із заявою про надання йому відповідно до кредитного договору № 32219-ФО/2014/99 від 31.01.2014 року кредитних коштів у сумі 99000,00 грн. на його поточний рахунок в АТ «СБЕРБАНК РОСІЇ» №26205000845094 з наступним безготівковим перерахуванням на рахунок [PERSON], відкритий у ПАТ «Альфа-Банк», АТ «ОТП [PERSON]» (а.с.14). Кредитні кошти були отримані відповідачем [PERSON], про що свідчить виписка по особовим рахункам з 31.01.2014 року по 03.03.2017 року (а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику обумовлену договором суму грошових коштів. Відповідач скористався наданим кредитом, проте зобовязання належним чином за кредитним договором не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Згідно з розрахунку заборгованості, станом на 03.03.2017 року відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 370 881,52 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 94 860,07 грн., процентів за користування кредитом 91 000,57 грн., пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом 141 253,48 грн., пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом 43 767,40 грн. (а.с.4). Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів за кредитним договором та не повернув отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договором зобов'язань, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягнення заборгованість за кредитним договором № 32219-ФО/2014/99 від 31 січня 2014 року станом на 03.03.2017 року на загальну суму 370 881,52 грн. Відповідно до\~ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 5 568,63 грн. На підставі ст.ст. 526, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved