Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

У вересні 2017 року заявник звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив встановити неправильність запису в книзі реєстрації актів цивільного стану про його народження. Встановити факт того, що датою народження [PERSON] уродженця [INFO] є 06 липня 1955 року. Зобовязати Ружинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області внести зміни до актового запису про народження [PERSON] ( № 64 від 10.01.1956 року, складений виконавчим комітетом Голубівської сільської ради, Ружинського району, Житомирської області ) та свідоцтва про народження [PERSON] ( серії ЯЄ № 172569, виданого Голубівською сільською радою, Ружинського району, Житомирської області 10 січня 1956 року), вказавши дату народження [PERSON] ,» 06 липня 1955 року « замість « 02 січня 1956 року «. В судовому засіданні заявник обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що він народився 06.07.1955 року с. Голубівка, Ружинського району, Житомирської області. 10.01.1956 року батьки заявника отримали у виконавому комітеті Голубівської сільської ради, Ружинського району, Житомирської області свідоцтво про народження серії ЯЄ № 172569, згідно якого заявник народився. 02.01.1956 року про, що в книзі реєстрації актів про народження 10.01.1956 року зроблений запис № 4. Заявник вирішивши впорядкувати документи. Звернувся з письмовою заявою до Ружинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, з проханням внести зміни в атовий запис про народження і зазначити дату народження 06.07.1955 року. однак листом № 173/8.18-100 від 17.08.2017 року за підписом начальника відділу, заявнику було відмовлено у внесенні змін до вищевказаного актового запису про народження. В судовому засіданні заявник на задоволенні свої вимог наполягав, посилаючись на те, що жодним іншим чином внести виправлення до актового запису про його народження можливості не має. В судове засідання представник заінтересованої особи - Ружинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирської області зявився проти задоволення позовних вимог не заперечує. Заслухавши заявника, представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження серії ЯЄ № 172569 виданого Голубівською сільською радою, Ружинського району, Житомирської області від 10.01.1956 року вбачається, що [PERSON], [INFO], зроблений відповідний запис № 4 від 10.01.1956 року, його батьками є батько [PERSON], мати [PERSON]. Відповідно паспорта серії ВМ № 116390 виданого Ружинським РВ УМВС України в Житомирській області 11 жовтня 2002 року вбачається, що [PERSON]. [INFO]. Отриманих заяником письмових поясненнях Ружинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирської області від 17.08.2017 року за № 173/8.18-100, суд звертає увагу, що заявник звертався з заявою, щодо повторної видачі свідоцтва про народження із зазначенням дати народження 13 грудня 1955 року, а не як просить заявник в заяві в прохальній частині « 06 липня 1955 року «. Відповідно до п.14 розділу 1V Правил державної реєстрації актів цивільного стану- фізична особа по досягненні 16- річного віку має право на отримання витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян стосовно відомостей про себе та про своїх родичів при предявленні паспорта ( паспортного документа ) і документів, що підтверджують родинні стосунки. По відділу виявлено актовий запис про народження № 4 від 10.01.1956 року складений виконавич комітетом Голубівської сільської ради, Ружинського району, Житомирської області на [PERSON], 02.01.1956 року. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація акту цивільного стану проводиться шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях у присутності заявника. Актовий запис цивільного стану складається у присутності заявника та друкується на паперових носіях у двох примірниках, кожний з яких нумерується одним і тим самим номером. Орган державної реєстрації актів цивільного стану ознайомлює заявника з даними, внесеними до актового запису цивільного стану, що засвідчується його підписом у відповідній графі паперового носія актового запису. Після цього актовий запис засвідчується підписами керівника органу державної реєстрації актів цивільного стану та посадової особи, яка провела державну реєстрацію акту цивільного стану, і скріплюється печаткою. Для державної реєстрації актів цивільного стану подаються документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації, а також паспорт громадянина України, паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства заявника. Відповідно п. 2 розділу 1 глави III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні (затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000, зареєстрованих у Міністерстві юстиції У крани 18.10.2000 р. за №719/4940), підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № ЮЗ/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичною свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 (зі змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше. Медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу заповнюється лікарем, під наглядом якого перебуває новонароджений, і засвідчується підписом керівника закладу охорони здоров'я та круглою печаткою закладу; З відповіді головного лікаря Ружинської ЦРЛ від 28.09.2017 року № 756 вбачається, що термін зберігання медичної документації становить 25 років, а тому архівні відомості з приводу підтвердження факту народження [PERSON] адміністрація лікарні надати не може. Суд не бере до уваги як доказ записи в погосподарських книгах тому, що вони різняться в роках народження [PERSON], за 1977р.,1978., 1979р. рік народження записано; 02.01.1956 рік, за 1974р.,1975 р., 1976р . рік народження записано; 02.01.1956 рік, за 1971 р., 1972 р., 1973 р. рік народження записано 02.01.1956 рік, за 1967 р.,1968 р., 1969 р., рік народження записано 02.01.1956 рік, а тільки за роки 1965 р., 1966 р., 1967 р., 1961 р., 1962 р., 1963 р. записано рік народження 06.07.1955 рік. Суд критично відносить до показів свідків [PERSON], [PERSON], так як вони в показах путалися, незнаючи року народження заявника [PERSON], скільки у нього було братів. Суд критично відноситься до пояснення заявника, так як заявник звертався до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, щодо повторної видачі свідоцтва про народження із зазначеннм дати 13 грудня 1955 року, до суду заявник звертається з заявою встановити факт його народження 06 липня 1955 року, не надаючи доказів, які б підтверджували його день народження. Таким чином, зважаючи на те, що жодним належним доказом заявник свої вимоги не довів, суд приходить до висновку, що вірогідність внесення недостовірних відомостей до актового запису про його народження відсутня та повністю спростовується наявними матеріалами справи. При цьому, даючи оцінку доказам, наданим заявником, а саме: копіям його паспорту, свідоцтва про народження, суд вважає, що ці документу не можуть бути вирішальними, оскільки дата народження, яка зазначена в паспорті , має відповідати даті народження у свідоцтві про народження, і не є беззаперечними доказами помилки в книзі реєстрації актів цивільного стану. Також суд зазначає, що заявник працює в Ружинській РДА на посаді керівника апарату безперервні роки в трудові книжці зазначено рік народження 02 січня 1956 року, подаючи декларації про доходи, як державного службовця щорічно, рік народження заявник зазначав 02 січня 1956 ріку. Кожна особа, як слідує зі змісту ст.3 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В відповідності до ч.1ст.11 ЦПК України суд розглядає спір в межах позовних вимог. За таких обставин у задоволені заяви [PERSON] слід відмовити в повному обсязі, оскільки вимога про встановлення факту неправильності запису в книзі реєстрації актів цивільного стану та зобовязати Ружинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області внести зміни до актового запису про народження [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed